sou · H2B373 · 2014-11-14 00:00:00 — Även om det såvitt är känt ännu inte har uppstått något fall där en GSS/T har begärt prövning eller inte fått sin tjänstgöring som GSS/T godkänd som bisyssla enligt skulle det kunna uppstå situationer där en GSS/T blir arbetslös från sin huvudsakliga sysselsättning och att den tidvisa tjänstgöringen som GSS/T inte godkänns som bisyssla. Personen kan då komma att ställas inför valet att antingen säga upp sin tidvisa anställning som GSS/T i Försvarsmakten och söka arbete på heltid med bibehållen arbetslös- hetsersättning eller att fortsätta med sin tidvisa tjänstgöring som GSS/T och inte längre erhålla någon arbetslöshetsersättning. Denna osäkerhet är olycklig ur såväl enskildas perspektiv som ur rekryteringssynpunkt för Försvarsmakten. Det har framkommit att denna problematik även gäller s.k. del- tidsbrandmän och att vissa deltidsbrandmän tvingats att säga upp sig från sitt uppdrag som deltidsbrandman för att kunna behålla sin arbetslöshetsersättning (se information om deltidsbrandmännens anställningsförhållanden i avsnitt 6.6). Då GSS/T-anställningarna till vissa delar liknar deltidsbrandmännens anställningsförhållanden och då problematiken är densamma anser jag att dessa frågor lämpligast utreds i ett samlat sammanhang. Utredningen har samrått med och överlämnat underlag om GSS/T och hur deltidsbegränsningsregelen skulle kunna påverka dessa per- soners rätt till arbetslöshetsersättning till den parlamentariskt sammansatta Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och Förbättringar av sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän arbetslöshet (S 2010:04) som bl.a. har i uppdrag att se över deltids- begränsningsregeln11. Jag lämnar därför inte några förslag i denna del. 12.2.3Frågan om boende på logement ska undantas från beskattning bör utredas i särskild ordning Bedömning: Ur såväl rekryterings- som attraktivitetssynpunkt är det väsentligt att tjänstgörande gruppbefäls, soldaters och sjömäns (GSS/T) boende på logement är befriat från be- skattning. Denna fråga samt andra närliggande skatterättsliga frågor är väsentliga att utreda närmare även när det gäller andra personalkategorier i Försvarsmakten. Regeringen bör överväga att utreda möjligheterna att undanta förmånen av fritt loge- mentsboende från beskattning tillsammans med andra närligg- ande frågor i ett samlat sammanhang. Jag föreslår därför inte några författningsändringar i inkomstskattelagen. Enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229) ska löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst tas upp och beskattas i det inkomst- slaget. I samma kapitels 3 § görs ett undantag för förmåner som enskilda erhåller i samband med fredsbevarande tjänst. Förmån av kost och hemresa för sådan personal som tjänstgör i väpnad tjänst för freds- 11 Kommittén har i uppdrag att se över de allmänna försäkringarna vid sjukdom och arbets- löshet (se kommittédirektiv 2010:48). Kommittén ska bl.a. överväga förändringar som kan leda till mer hållbara sjuk- och arbetslöshetsförsäkringar. De förändringar som kan bli aktu- ella ska även bidra till långsiktigt ökad sysselsättning och därmed långsiktigt hållbara statsfinanser. Kommittén har även fått i uppdrag att när det gäller den ovan beskrivna del- tidsbegränsningsregeln analysera hur nuvarande begränsningsregel påverkar arbetssökande kvinnor och mäns sökintensitet och risk för begränsat arbetsutbud, analysera hur nuvarande begränsningsregel påverkar arbetslöshetsperiodens längd och chansen till heltidsarbete för kvinnor och män som är deltidsarbetslösa. Om kommittén finner det lämpligt, ska den före- slå alternativa lösningar till nuvarande deltidsbegränsning som säkerställer att arbetslöshets- försäkringen fungerar som en omställningsförsäkring. Kommittén ska lämna förslag till författningsreglering för samtliga delar av sina förslag. Kommittén ska slutredovisa arbetet i sin helhet (Se kommittédirektiv och tilläggsdirektiv 2010:48 och 2012:90). Förbättringar av sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän bevarande verksamhet utomlands ska enligt denna bestämmelse inte tas upp till beskattning. GSS möjligheter till boende på logement När tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T) tjänstgör i Försvarsmakten är de anställda och uppbär lön av myn- digheten. I de allra flesta fall innebär tjänstgöringen för GSS/T att de är lediga från sin huvudsakliga sysselsättning, exempelvis arbete eller studier, och att de under de långa tjänst- göringstiderna i Försvarsmakten måste ordna med ett tillfälligt boende. I och med att tjänstgöringen i Försvarsmakten inte är den huvudsakliga sysselsättningen för GSS/T är de sällan bosatta på den ort där de har sin militära tjänstgöring. Eftersom GSS/T är på sitt ordinarie tjänsteställe i Försvarsmakten uppbär de däremot inte något traktamente eller liknande. Att ordna eget tillfälligt boende för några veckors tjänstgöring i Försvarsmakten är ofta dyrt och opraktiskt och i vissa fall till och med omöjligt på grund av rådande brist på lediga lägenheter på tjänstgöringsorten. Försvarsmakten har därför, när så är möjligt, erbjudit GSS/T boende på logement utan någon kostnad för den enskilde i samband med den militära tjänstgöringen. Detta blir då att bedöma som en sådan förmån som ska beskattas i inkomstslaget tjänst enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen. Delat logementsboende bör inte betraktas som en sådan förmån som ska beskattas Det är utan tvekan så att resultaten av Försvarsmaktens personal- försörjningsreform, i förevarande fall när det gäller anställningar av GSS, är beroende av de anställdas möjligheter att hitta boende till en rimlig kostnad på förbands- och tjänstgöringsorten (se mitt resonemang om problem för GSS att hitta boende i förbands- kommunerna i avsnitt 12.2.1). När det gäller GSS/T är det inte rimligt att förvänta sig att denna personalkategori, när de tillfälligt lämnar sitt ordinära boende för några veckors tjänstgöring i Försvarsmakten, ska ordna med eget boende. Det är därför av vikt att GSS/T kan ta till vara på de Förbättringar av sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän eventuella möjligheter som Försvarsmakten har att erbjuda denna personalkategori i form av boende på logement. Boende på logement innebär som regel delat boende med upp till 16 personer under förhållandevis primitiva förhållanden. Symbol- värdet av det förmånsvärde som påförs de anställda riskerar därmed att bli synnerligen negativt för enskildas vilja att tjänstgöra. Att betala skatt för att bo på logement som personen i fråga har fasta kostnader för sitt ordinära boende kommer inte att bidra positivt till yrkets attraktionskraft. Dessutom kan det vara så att den tjänstgörande har en högre inkomst i den huvudsakliga anställ- ningen och att personen i fråga sänker sin inkomst under tjänst- göringen som GSS/T GSS/T lämnar alltså sin ordinarie bostadsort, familj och huvudsakliga sysselsättning i För- svarsmakten. Dessutom kan tjänstgöringen eventuellt föra med sig en lönesänkning till följd av en lägre lön i Försvarsmakten än i den huvudsakliga anställningen. Jag menar att det inte bidrar positivt till yrkets attraktionskraft om GSS/T därtill ska betala förmåns- skatt för att bo i delat boende på logement. Skatterättsliga frågor som bör utredas i ett särskilt och samlat sammanhang Möjligheterna för Försvarsmakten att rekrytera till tjänster som GSS/T och att behålla GSS/T i sina anställningar än är enligt mitt synsätt direkt beroende av de sociala villkor och därmed sammanhängande frågor som GSS/T erbjuds i Försvarsmakten. Frågan om beskattning av förmånen av logementsboende är dock inte bara aktuell när det gäller GSS/T. Frågan kan även bli aktuell för reservofficerare och annan i Försvarsmakten tjänst- görande personal. Försvarsmakten erbjuder även under övergångs- perioder kontinuerligt tjänstgörande personalkategorier logements- boende. Fråga uppkommer då om samma resonemang bör gälla för dessa personalkategorier i de fall de bor på logement . Det måste i sammanhanget även diskuteras om logi ombord på fartyg bör undantas från beskattning. Försvarsmakten har uppmärksammat frågan om förmån av kost och hemresa bör vara fri från beskattning även när det gäller sådan Förbättringar av sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän personal som tjänstgör i fredsframtvingande tjänst och alltså inte endast såsom gälla för sådan personal som tjänstgör i freds- bevarande tjänst (se inkomstskattelagens 11 kap. 3 §). Enligt nu gällande reglering krävs det vidare för att undantaget för personal i fredsbevarande tjänst ska vara tillämpligt att det rör sig om väpnad tjänst. Nuvarande reglering utesluter därmed ett antal personer som tjänstgör i fredsbevarande, men inte väpnad tjänst, utomlands, samt personer som tjänstgör i fredsframtvingande tjänst utomlands. I det fall stöd till att genomföra civila kurser eller civil utbild- ning kommer att erbjudas kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän (se avsnitt 11.3.5) och om detta stöd ska be- skattas av den enskilde finns det en risk för att detta tjänstgörings- incitament till viss del förlorar sitt syfte. Jag menar därför att det är av vikt att även frågan om detta slags tjänstgöringsincitament bör vara befriat från beskattning utreds närmare. Ovan nämnda frågeställningar är förhållandevis omfattande och komplexa och berör ett flertal personalkategorier i Försvarsmakten. Det är därför min bedömning att regeringen bör överväga att när- mare utreda nu nämnda frågeställningar i en sammanhållen ordning. Jag föreslår därför inte några författningsändringar i denna del. 13Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid 13.1Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna Hemvärnet skapades i samband med genom ett riksdagsbeslut , men redan innan riksdagsbeslutet hade spontana hemvärnsenheter bildats. Rekryteringsbara till hem- värnet var de som inte längre hade krigsplacering eller de som inte hade gjort värnplikt. var cirka 90 000 män anslutna till hemvärnet. och Röda Korset in- ledde tidigt ett samarbete med hemvärnet för placering av personal. startades Hemvärnets stridsskola (HvSS), där det i dags- läget utbildas cirka 1 500 hemvärnsbefäl i olika befattningar. Det första rikshemvärnstinget med förtroendevalda representanter för hemvärnssoldaterna arrangerades . Efter beredskapsåren och under det var hemvärnets viktigaste uppgifter att skydda och bevaka mobiliseringsförråd. Hemvärnsför- banden skulle se till att de inkallade krigsförbanden under säkra former kunde mobilisera. Från kan även kvinnor som har genomgått militär grundutbildning antas som personal i hemvärnet. Efter flera försvarsbeslut och organisationsförändringar i För- svarsmakten har antalet soldater i hemvärnet minskat. Personer som ska tjänstgöra i hemvärnet skriver avtal med Försvarsmakten (se avsnitt 13.1.4 och bilagorna 4 och 5). Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid cirka 70 000 avtal. Antalet avtal sjönk därefter ytterligare och uppgick till cirka 40 000 medlemmar 2005. 2004 beslutades att hemvärnet även skulle använda namnet nationella skyddsstyrkorna. Hemvärnsför- banden är till största delen indelade i hemvärnskompanier och hemvärnsinsatskompanier. av de som tjänstgör i dagens hemvärn med de nationella skyddsstyrkorna bemannas av och har rekryterats via de frivilliga försvarsorganisationerna (de frivilliga försvarsorganisa- tionerna beskrivs i avsnitt 7). 13.1.2Begreppen hemvärnsman, hemvärnssoldat, avtalspersonal, frivilliga och personal i hemvärnet Enligt 4 § hemvärnsförordningen (1997:146) består hemvärnets personal av hemvärnsmän och personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet samt av anställda vid som är krigs- placerade i hemvärnet. Begreppet hemvärnsman används alltså i författningar för att beskriva viss personal som tjänstgör i hemvärnet. Som nu nämnts är personal i hemvärnet även de som har avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet samt anställda vid som är krigsplace- rade i hemvärnet. har framfört att det är av uppfattningen att samtliga som tjänstgör i hemvärnet med de nationella skydds- styrkorna bör omfattas av samma regelverk och åläggas samma skyldigheter och förpliktelser med motiveringen att det annars finns en risk att personalen i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna delas upp i olika kategorier. Denna uppfattning delas däremot inte av de Frivilliga försvars- organisationernas samarbetskommitté (FOS). Vid tjänstgöring i förband har FOS, precis som , uppfattningen att alla kan kallas för/benämnas hemvärnssoldater. Däremot har FOS poängterat att enskilda kommer in till hemvärnsförbandet via två vägar, nämligen via hemvärnsavtal respektive frivilligavtal (se bi- lagorna 4 och 5) och varje avtal har och ska enligt FOS även fort- sättningsvis ha sitt eget regelverk. Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid I hemvärnsavtal (bilaga 4) används benämningen hemvärnssoldat medan avtalen för de som kommer från de frivilliga för- svarsorganisationerna och som tjänstgör i hemvärnet med de natio- nella skyddsstyrkorna samt i armén, marinen eller flygvapnet och benämns avtalspersonal (bilaga 5) respektive den frivillige (se bi- laga 6). I Försvarsmaktens föreskrifter FFS 2010:2 (delvis reviderade i FFS 2010:8) anges att hemvärnets personal enligt hem- värnsförordningen består av hemvärnsmän och personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om fri- villig försvarsverksamhet samt av anställda vid som är krigsplacerade i hemvärnet men att i denna författning benämns denna personal gemensamt för hemvärnssoldater. I författningstext används alltså begreppet hemvärnssoldat ibland, men inte alltid, för att benämna samtlig personal som tjänstgör i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. All personal kallas för/benämns hemvärnssoldater när de tjänstgör i hemvärnsförban- den. I de fall detta avsnitt återger vad som står i författningar eller andra texter kommer den terminologi att användas som respektive författning/text använder. I andra avseenden, om inte annat anges, kommer begreppet hemvärnspersonal/personal att användas. I huvud- sak avses då den personal som enligt 4 § hemvärnsförordningen benämns hemvärnsmän och personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet. Huvudfokus är alltså den personal i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna som tjänstgör med hemvärnsavtal eller frivilligavtal som grund. Detta utesluter dock inte att vissa be- dömningar även kan komma att omfatta den personal i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna som är anställda vid makten och som är krigsplacerade i hemvärnet. Försvarsmakten vidtog ett antal åtgärder för att för- bättra rekryteringen till Försvarsmakten. Dessa åtgärder hade även effekt på rekryteringen till hemvärnsförbanden; bl.a. har närområdes- Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid principen för rekrytering till hemvärnet med de nationella skydds- styrkorna förtydligats1. För att antas till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna görs en noggrann kontroll av den sökande och personen i fråga måste anses som lämplig för att antas för tjänstgöring i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Ett beslut i ärenden om antag- ning till hemvärnet kan inte överklagas2. Försvarsmakten genomförde ett rekryterings- seminarium mot frivilliga yrkesinformatörer som arbetar med rekry- tering och marknadsföring inom hemvärnsförbanden. Dessa yrkes- informatörer rekryterar mot hela Försvarsmakten. De rekryterings- koordinatorer som införts ute på förbanden har fått särskild utbild- ning i hemvärnskunskap. Enligt Försvarsmaktens årsredovisning för rekryterades drygt 2 000 personer till hemvärnsförbanden . Av dessa rekryterades cirka 350 personer från GMU, cirka 170 personer rekryterades från de frivilliga försvarsorganisationerna, cirka 50 per- soner rekryterades som varit antingen officerare, specialist- officerare eller civila arbetstagare och övriga, cirka 1 400 personer, bedöms till största delen komma från tidigare värnpliktsutbildade. Rekryteringsåtgärderna har däremot inte bedömts vara tillräck- liga för att på lång sikt säkerställa personalförsörjningen i hem- värnsförbanden. Försvarsmakten har framhållit att det framförallt förekommer brister i rekryteringen till hemvärnet via GMU samt rekrytering av avgångna gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS). Enligt Försvarsmaktens planering avser myndigheten att hem- värnet med de nationella skyddsstyrkorna ska bemannas med per- sonal från GSS/K och GSS/T-systemen, personal som har rekry- terats med hemvärnsavtal för gruppbefäl och soldater (HAGS), personal som har rekryterats med hjälp av de frivilliga försvars- organisationerna samt ett antal reservofficerare. Målsättningen är att hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna årsvis ska om- fatta cirka 22 000 personer. Det totala antalet personer med hem- värnsavtal för GSS, som även omfattar hemvärnsbefäl över grupp- befälsnivå samt frivilligavtal uppgick vid slut till cirka 1Denna princip innebär att endast de som bor i den rekryterande hemvärnsbataljonens upp- tagningsområde medges plats på grundläggande militär utbildning (GMU) för preliminär nominering. 2Se 6 § hemvärnsförordningen. Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid Av dessa har cirka 16 800 personer hemvärnsavtal och cirka 3 800 personer har frivilligavtal (se bilagorna 4 och 5). Försvarsmaktens målsiffra om 22 000 hemvärnsavtal, varav 16 900 är hemvärnsavtal och 5 100 är frivilligavtal, är således uppfylld till men är ännu inte fullt nådd. Detta gäller framförallt vad avser personer med frivilligavtal. Regeringens krav i Försvarsmaktens regleringsbrev för om att inte understiga 20 000 hem- värnsavtal är däremot uppnått. Genomsnittsåldern i hemvärnsförbanden är . Försvars- makten anser att en medelålder på cirka 35–är både rimlig och något att eftersträva och åldersgruppen 25–bedöms vara huvudmålgruppen vid rekrytering till hemvärnsförbanden. Av samtliga 20 600 personer i hemvärnet är kvinnor och män. I och med att huvuddelen av de per- soner som rekryteras till hemvärnsförbanden är tidigare värnpliktig personal bedömer Försvarsmakten att denna könsfördelning kom- mer vara densamma . När personal till hemvärnsförbanden till huvuddel kommer att rekryteras från GMU och av personer som har haft anställning som GSS bedöms hem- värnsförbanden komma att ha samma könsfördelning som För- svarsmaktens övriga krigsförband. De som tjänstgör i hemvärnet är, även om de i hemvärnsförord- ningen benämns personal, inte anställda av Försvarsmakten och de har inte något arbetsrättsligt anställningsförhållande i förhållande till myndigheten. I stället tecknar de hemvärnsavtal med Försvars- makten om att tjänstgöra ett visst antal dygn för utbildning och träning. De som tjänstgör i hemvärnet och som bemannas av och har rekryterats dit av de frivilliga försvarsorganisationerna tecknar frivilligavtal för personal med tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet (hemvärnsavtal och frivilligavtal finns i bilagorna 4 och 5). De som skriver hemvärnsavtal med Försvarsmakten har som regel genomfört värnplikt eller grundläggande militär utbildning (GMU). Specialister, som t.ex. sjukvårdare och hundförare som inte har någon tidigare militär erfarenhet, utbildas i sina befattningar av Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid vissa av de frivilliga försvarsorganisationerna som har i uppdrag från Försvarsmakten att rekrytera och grundutbilda personal för bestämda befattningar inom hemvärnets krigsorganisation. Därefter tecknar specialisterna frivilligavtal med hemvärnsförbanden. Specia- listerna ingår i hemvärnets personal men ska även vara medlemmar i respektive försvarsorganisation. Specialisterna med frivilligavtal genomför Grundläggande soldatutbildning för frivilliga (GU-F) innan en befattningsutbildning påbörjas. Antagningskraven för specia- listerna är anpassade till de behov som befattningarna kräver. Hemvärns- och frivilligavtalen är i många delar likalydande. I det följande kommer, om inte annat särskilt anges, begreppet hemvärnsavtal att användas. Hemvärnets personal tjänstgör normalt endast under kortare krigsförbandsövningar om 4–där antalet dagar beror på befattningen. För de som tjänstgör i hemvärnsbevaknings- kompanier innebär det 4 dygns årlig avtalstid3. För de som tjänst- gör i hemvärnsinsatskompanier innebär det 8 dygns årlig avtalstid4. I och med att personer som är engagerade i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna inte är anställda av Försvarsmakten har merparten av de som tjänstgör i hemvärnet en annan huvudsaklig sysselsättning i form av exempelvis arbete eller studier. Rätt till ledighet för tjänstgöring i hemvärnet Bestämmelser om rätt till ledighet för tjänstgöring i hemvärnet finns i lagen (1994:2076) om skydd för anställning vid viss tjänst- inom totalförsvaret m.m. Enligt denna lag ska bestämmelserna i 9 kap. lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt gälla även med avseende på tjänstgöring som någon fullgör åt det allmänna på grund av skyldighet i 3Hemvärnsbevakningskompanierna har bl.a. i uppgift att bevaka skyddsobjekt enligt skydds- lagen, skydda skyddsobjekt mot sabotageförband, ytövervaka, stödja samhället, spärra/förstöra flygfält, förstöra förbindelser, blockera hamn, gränsövervaka, starta upp och betjäna anlägg- ning samt transport- och trafikleda. 4Hemvärnsinsatskompanierna har bl.a. i uppgift att bevaka skyddsobjekt, skydda skydds- objekt mot sabotageförband, ytövervaka, stödja samhället, försvara terrängavsnitt/knut- punkt, transportskydda materiel, eskortera personal och verka som eldobservatör. Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkornas utökade användning i fredstid annan lag än lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, vid en krigsorganisation inom totalförsvaret på grund av fri- villigt åtagande, i Försvarsmakten för att tillgodose särskilda behov av personal för beredskapsändamål, i Försvarsmakten i en internationell militär insats, eller i Försvarsmakten under militär utbildning som rekryt. Av 9 kap. 1 § 1 st lagen om totalförsvarsplikt framgår att ingen arbetstagare får sägas upp eller avskedas på grund av att han eller hon fullgör sina skyldigheter enligt lagen. En person får alltså inte avskedas eller sägas upp från sin anställning till följd av att han eller hon fullgör en skyldighet enligt lagen om totalförsvarsplikt. Denna bestämmelse är tillämplig vid mönstring, personlig inställelse vid en annan utredning och vid all annan tjänstgöring enligt lagen. En förutsättning för att en totalförsvarspliktig ska få tillgodo- räkna sig anställningsskyddet är att den skyldighet som har ålagts med stöd av lagen också fullgörs5. Detta innebär att en arbetsgivare inte kan neka en hemvärnsman eller frivillig med avtal för tjänst- i hemvärnet att vara ledig för att delta i en övning som syftar till att fullgöra ett ingånget avtal. Däremot omfattas inte utbildning eller tjänstgöring som inte är en skyldighet enligt avtalet av ovan nämnda rätt till ledighet utan sådan vidareutbildning får fullföljas på egen fri tid. Det är alltså först sedan ett avtal ingåtts som en arbetsgivare inte kan säga upp en person som tjänstgör i hemvärnet med de natio- nella skyddsstyrkorna på grund av olovlig frånvaro och arbets- givaren är då skyldig att bevilja en person tjänstledigt för att personen i fråga ska kunna fullfölja den tjänstgöring som framgår av avtalet.