sou · H2B322 · 2014-04-25 00:00:00 — I sådant fall ska upplysning om detta lämnas i en not. 5.Fråga om tillstånd enligt 17 § att utelämna uppgifter om dotter- företag och vissa andra företag prövas av . I paragrafen finns bestämmelser om vissa avvikelser från de bestäm- melser i ÅRL som ska tillämpas beträffande koncernredovisningen. Hänvisningen till bestämmelser i 7 kap. 2 § ÅRL i punkten 1 har ändrats till följd av de ändringar som föreslås i den paragrafen och som innebär vissa ändringar beträffande koncernredovisning. I paragrafens gällande lydelse finns även en bestämmelse som innebär att koncernredovisning inte behöver upprättas om det överordnade moderföretagets koncernredovisning har upprättats och reviderats på ett med försäkringsredovisningsdirektivet lik- värdigt sätt. Som närmare framgår av författningskommentaren till 7 kap. 2 § ÅRL har hänvisningen till likvärdigt sätt strukits i den bestämmelsen. Istället ska undantagsregeln gälla om det överordnade moderföretagets koncernredovisning har upprättats och reviderats i enlighet med internationella redovisnings- standarder som har antagits enligt IAS-förordningen (b) eller på ett sätt som Kommissionen har bedömt som likvärdigt med inter- nationell redovisningsstandarder enligt b (c). Samma regler ska gälla även för försäkringsföretag, vilket framgår av den hänvisning till regleringen i 7 kap. 2 § ÅRL som görs i 7 kap. 2 § ÅRFL. Hän- visningen till likvärdigt sätt har därför tagits bort i förevarande paragraf. 7 kap. 4 § För koncernredovisningen gäller i tillämpliga delar 1.de allmänna bestämmelserna om årsredovisningen i 2 kap. 2 §, med undantag för hänvisningarna till 2 kap. 1–3 §§ årsredovisningslagen (1995:1554), 2.bestämmelserna om balansräkning och resultaträkning i 3 kap., med det tillägget att vad som avsatts till kapitalandelsfonden ska tas upp i koncernbalansräkningen som bundet eget kapital under Andra fonder (AA.V), 3.bestämmelserna om värderingsregler i 4 kap., 4.bestämmelserna om tilläggsupplysningar i 5 kap., med undantag för 2 § 5 och hänvisningarna till 5 kap. 23, 29, 30 och 47 §§ årsredovis- ningslagen, samt 5.bestämmelserna om upplysningarna i förvaltningsberättelsen i 6 kap. 1 § första stycket och 2 §, med undantag för hänvisningen till 6 kap. 2 § årsredovisningslagen. Trots vad som följer av första stycket 4 får uppgifter enligt 5 kap. 42 § tredje stycket tredje meningen och 5 kap. 43 § andra stycket tredje meningen årsredovisningslagen utelämnas i fråga om dotterföretag. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser ska dock de lämnade uppgifterna innefatta även löner och andra förmåner från koncernföretag. Bestämmelserna i paragrafen är oförändrade i sak. Den nya paragrafindelningen i 5 kap. ÅRL har emellertid föranlett ändrade paragrafhänvisningar i första stycket 4 och andra stycket. 7 kap. 5 § Företag som avses i 1 § och som omfattas av artikel 4 i och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av internationella redovisningsstandarder ska tillämpa enbart följande bestämmelser i detta kapitel: 1.1 § om skyldighet att upprätta koncernredovisning, 2.2 § vad gäller hänvisningarna till a)7 kap. 2 § och 3 a §§ årsredovisningslagen (1995:1554) om när koncernredovisning inte behöver upprättas, b)7 kap. 4 § första stycket 4 samma lag om förvaltningsberättelse, c)7 kap. 12 § första stycket samma lag om enhetliga värderingsprinciper, d)7 kap. 31 § andra och tredje styckena samma lag om koncernens system för intern kontroll och riskhantering, 3 § 1, 2 och 4 såvitt avser hänvisningen till 7 kap.12 § första stycket årsredovisningslagen, med särskilda regler om när koncernredovisning inte behöver upprättas, 4 § vad gäller hänvisningarna till a)2 kap. 2 § denna lag, i den del paragrafen hänvisar till årsredovis- ningslagens bestämmelser i 2 kap. 5 § om språk och form samt 2 kap. 7 § om undertecknande, b)3 kap. 5 § denna lag, c)5 kap. 1 § denna lag, i den del paragrafen hänvisar till följande bestämmelser i 5 kap. årsredovisningslagen: -20 § om lån till ledande befattningshavare, -22 § om medelantalet anställda under räkenskapsåret, -33 §§ om ytterligare upplysningar om lån till ledande befattningshavare, -40 § om ytterligare upplysningar om anställda, -41 § om könsfördelningen bland ledande befattningshavare, -43 § första stycket 1 samt andra och tredje styckena om löner, ersättningar och sociala kostnader, -44 § om pensioner och liknande förmåner, -45 § om tidigare styrelse och verkställande direktör, -46 § om suppleanter och vice verkställande direktör, -47 § om avtal om avgångsvederlag, och -51 § om ersättningar till revisor. d)5 kap. 2 § 3 denna lag med särskilda regler om tilläggsupplysningar, e)5 kap. 3 § 4 denna lag om villkorad återbäring, f)5 kap. 4 § 1 och 3–5 denna lag om eget kapital och avsättningar, g)6 kap. 1 § denna lag, i den del paragrafen hänvisar till 6 kap. 1 § första–tredje styckena årsredovisningslagen om förvaltningsberättelsens innehåll, samt h)6 kap. 2 § denna lag om särskilda upplysningar i förvaltnings- berättelsen. Företaget behöver inte lämna upplysningar enligt 6 kap. 1 § om upp- lysningarna lämnas på annan plats i redovisningen. I sådant fall ska förval- tningsberättelsen innehålla en hänvisning till den plats där uppgifterna har lämnats. Paragrafen är oförändrad i sak. Den nya paragrafindelningen i lagen och i 5 kap. ÅRL har emellertid föranlett ändrade paragraf- hänvisningar och omnumrering av vissa punkter i paragrafen. Bilaga 1 (se författningsförslaget) Bilaga 1 till ÅRFL innehåller uppställningsformen för balansräk- ningen. I huvudsak överensstämmer den föreslagna uppställnings- formen med den som framgår av ÅRFL i dess gällande lydelse. Utöver rena redaktionella förändringar och omnumreringar av vissa poster har följande förändringar i förhållande till tidigare lydelse gjorts. Under rubriken har posten Placeringstillgångar (C II) anpassats till den föreslagna regleringen av gemensamt styrda företag (jfr 1 kap. 5 a § ÅRL) och strategiska andelsinnehav (jfr 1 kap. 4 a § ÅRL; strategiskt andelsinnehav betecknas i direktivet som ägarintresse, jfr 1 kap. 4 a § ÅRL). Under posten Aktier och andelar i intresseföretag och gemensamt styrda företag ska således redovisas aktier och andelar i såväl intresseföretag som gemensamt styrda företag. Under Räntebärande värdepapper emitterade av, och lån till, intresseföretag och gemensamt styrda företag ska värdepapper emitterade av såväl intresseföretag som gemensamt styrda företag redovisas. Under de nya posterna Aktier och andelar i respektive Räntebärande värdepapper emitterade av, och lån till, övriga företag i vilka strategiska andelsinnehav förekommer ska redovisas aktier och andelar i och värdepapper emitterade av sådana företag som det redovisningsskyldiga företaget har ett strategiskt andelsinnehav i. Beträffande begreppen gemensamt styrda företag och strategiskt andelsinnehav, se utredningens överväganden i avsnitten 5.2 och 5.3. Som framgår av avsnitt 7.5 innebär det nya direktivet (artikel 12.11) att medlemsstaterna måste begränsa företagens möjlig- heter att dela ut medel som svarar mot aktiverade utvecklingsutgifter. I förslaget åstadkoms detta genom införandet av ett krav på överföring av fria vinstmedel till en bunden fond, fonden för utvecklingsutgifter, se 4 kap. 2 och 6–8 §§ ÅRL. Fondens storlek ska redovisas i balansräkningen, vilket framgår av balansräkningsschemat under , avsättningar och skulder (AA. Eget kapital). Uppställningsformen för balansräkningen innehåller i ÅRFL:s gällande lydelse s.k. poster inom linjen. Som framgår av avsnitt 8.11 tillåter det nya direktivet inte att sådana ansvarsförbindelser och sådana ekonomiska åtaganden som inte ska redovisas i balans- räkningen tas upp som poster inom linjen. I utredningens förslag ska upplysningar om dessa istället lämnas i not (jfr 5 kap. 17, 18 och 49 §§ ÅRL samt 5 kap. 2 § 3 ÅRFL). Följaktligen har bestäm- melserna om Poster inom linjen tagits bort från balansräknings- schemat. Utredningens överväganden finns i avsnitt 13.3. Bilaga 2 (se författningsförslaget) Bilaga 2 innehåller uppställningsformen för resultaträkningen. I huvudsak motsvarar förslagets uppställningsform den som framgår av ÅRFL i dess gällande lydelse. Utöver omnumrering av vissa poster har följande ändringar gjorts. krav på att extraordinära intäkter och kostnader ska specificeras i resultaträkningen har i det nya direktivet ersatts av ett krav på att upplysningar om intäkter och kostnader av exceptionell storlek eller förekomst lämnas i not. Den nya regleringen i direktivet har föranlett dels ett nytt notupplysningskrav i 5 kap. 21 § ÅRL i förslaget, dels ett borttagande av posterna Extraordinära intäkter och Extraordinära kostnader från uppställningsformerna för resultaträkningen i ÅRL. Motsvarande ändringar har gjorts beträffande ÅRFL. Utredningens överväganden finns i avsnitten 7.7 och 13.2. De nya reglerna ska, i enlighet med vad som föreslås beträffande ÅRL, träda i kraft och tillämpas första gången för det räkenskapsår som inleds närmast efter . 17.5Förslaget till lag om rapportering av vissa betalningar till myndigheter Denna lag innehåller bestämmelser om upprättande och offentliggörande av rapporter om betalningar till myndigheter och därmed jämförliga juridiska personer. Lagen är tillämplig på sådana aktiebolag och handelsbolag som utgör företag av allmänt intresse eller stora företag enligt 1 kap. 3 § årsredovis- ningslagen (1995:1554). Den nya lagen utgör ett införlivande av artiklarna 41–48 i och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG. Syftet med bestämmelserna är att öka öppenheten när det gäller de betalningar till myndigheter som görs av företag som är verksamma i länder med stora naturtillgångar, särskilt mineraler, olja, naturgas samt primärskog. Utredningens allmänna överväganden om hur direktivbestämmelserna bör införlivas i svensk rätt har redovisats i avsnitt 13.2. Paragrafen motsvarar artikel 42.1 i det nya direktivet och anger lagens tillämpningsområde. Lagen omfattar endast de företag som enligt 1 kap. 3 § ÅRL utgör företag av allmänt intresse eller stora företag. Vad gäller begreppen företag av allmänt intresse och stora företag kan därför hänvisas till kommentarerna till 1 kap. 3 § ÅRL. I denna lag avses med 1.företag med verksamhet i utvinningsindustrin: företag som bedriver prospektering, utvinning och därmed jämförlig verksamhet som avser mine- raler, olja, naturgas, kol, råpetroleum, malm, salt, torv, sand, grus, sten och lera, 2.företag med verksamhet inom avverkning av primärskog: företag som bedriver avverkning och transport av primärskog, 3. myndighet: –en nationell, regional eller lokal myndighet i en medlemsstat eller ett tredje land, inbegripet en avdelning eller en byrå i en sådan myndighet, eller –ett företag som i förhållande till en sådan myndighet framstår som ett dotterföretag, 4. projekt: en eller flera operativa verksamheter som styrs av ett enda avtal eller av flera avtal som i väsentlig grad är sammankopplade till varandra och som ligger till grund för betalningsansvar gentemot en myndighet. Paragrafen motsvarar artikel 41.1–41.4 i det nya direktivet. Bak- grunden till regleringen har behandlats i avsnitt 13.3. Punkten 1 anger vad som avses med företag i utvinningsindustrin. I direktivet anges att med företag inom utvinningsindustrin avses företag som sysslar med de ekonomiska verksamheter som finns förtecknade i bilaga I avsnitt B – huvudgrupperna 05–08 i och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 av om fastställande av den statistiska närings- grensindelningen Nace rev. 2 ( 1 ). De verksamheter som ingår i bilagan är utforskning, prospektering, upptäckt, utveckling, brytning och utvinning av mineraler, olja, naturgasfyndigheter eller andra ämnen. Utforskning, prospektering, upptäckt, utveckling, brytning och utvinning har i lagtexten sammanfattats som prospektering, utvinning och därmed jämförlig verksamhet. Vad gäller föremålet för verksamheten nämns i den bilaga till vilken direktivet hänvisar kol, råpetroleum, naturgas, järnmalm, andra metallmalmer och mineraler (däribland sand, grus, sten, lera, kemiska , torv och salt). Lagtexten har utformats i enlighet med detta. I punkten 2 anges vad som menas med företag som bedriver verksamhet inom avverkning av primärskog. Med primärskog avses enligt direktivet 2009/28/EG skog och annan trädbevuxen mark med inhemska arter, där det inte finns några klart synliga tecken på mänsklig verksamhet och där de ekologiska processerna inte störts i betydande utsträckning. Vad gäller företag med verksamhet inom avverkning av primärskog hänvisar det nya direktivet till bilaga I avsnitt A – huvudgrupp 02, grupp 02.2 i förordningen (EG) nr 1893/2006 i vilken anges att drivning är den verksamhet som avses. Här avses (se Kommissionens förslag till direktiv s. 6) alla typer av drivning oberoende av om det är fråga om skogsröjning, selektiv avverkning eller gallring på mark som klassificeras som innehållande primärskogsområden eller andra ingrepp i sådan skog. gäller ingrepp som innebär att skogsmark avverkas oberoende av syftet med avverkningen. I punkten 3 anges vad som avses med myndighet i den nya lagens mening. Här avses myndigheter på alla nivåer men också företag som framstår som ett dotterföretag till myndigheter, dvs. företag som kontrolleras av en myndighet, t.ex. ett statligt eller kommunalt ägt bolag. I punkten 4 anges vad som avses med projekt. Ett projekt definieras i artikel 41 i direktivet som den operativa verksamhet som styrs av ett enda kontrakt, en enda licens, ett enda arrende, en enda koncession eller ett enda liknande avtal som ligger till grund för betalningsansvar gentemot en offentlig myndighet. Om flera sådana kontrakt i väsentlig grad är sammankopplade, ska de anses utgöra ett projekt. Med i väsentlig grad. sammankopplade avtal menas, enligt punkten 45 i direktivets ingress, en uppsättning operativt och geografiskt integrerade avtal med i allt väsentligt liknande villkor som har undertecknats med en myndighet som part och som leder till betalningsansvar. Ett företag som avses i 1 § och är verksamt inom utvinningsindustrin eller inom avverkning av primärskog ska senast efter varje räken- skapsårs utgång upprätta en rapport över sådana betalningar till myndig- heter som anges i 6 § och som företaget har gjort under räkenskapsåret. Ett företag behöver inte upprätta någon rapport enligt första stycket, a.företaget är ett dotterföretag, b.dess moderföretag omfattas av lagstiftningen i eller i en annan stat inom Europeiska unionen, och c.företagets betalningar till myndigheter omfattas av en rapport på koncernnivå som moderföretaget upprättar enligt 4 § eller motsvarande bestämmelser i annan stat inom Europeiska unionen. I paragrafens första stycke fastslås att de företag som avses i lagen – stora företag och företag av allmänt intresse – och som är verksamma inom utvinningsindustrin och inom avverkning av primärskog är skyldiga att upprätta en rapport över betalningar till myndigheter. Vad som avses med inom utvinningsindustrin, inom avverkning av primärskog och myndigheter definieras i 2 §. rapportens innehåll finns i 6 §. Rapporten ska upprättas räkenskaps- årsvis – varvid med räkenskapsår avses detsamma som i 3 kap. bokföringslagen (1999:1078) – och upprättas från räkenskapsårets utgång. Utredningens överväganden finns i avsnitt 13.4. Av andra stycket, som motsvarar artikel 42.2, framgår att någon rapport inte behöver upprättas om företaget omfattas av en rapport på koncernnivå som ett moderföretag har upprättat enligt 4 § eller enligt lagstiftningen i annan EU-stat. Ett företag som avses i 1 § och som är moderföretag i en koncern ska, om något av koncernföretagen är verksamt inom utvinningsindustrin eller inom avverkning av primärskog, senast efter varje räkenskapsårs utgång upprätta en rapport över sådana betalningar till myndigheter som anges i 6 § och som något av koncernföretagen har gjort under räken- skapsåret. En sådan rapport som avses i första stycket behöver dock inte upp- rättas om 1.koncernen är en liten eller medelstor koncern enligt 1 kap. 3 § första stycket årsredovisningslagen (1995:1554) och inget av koncernföretagen är ett företag av allmänt intresse, eller 2.moderföretag självt är dotterföretag i en större koncern och dess eget moderföretag lyder under en medlemsstats lagstiftning. En rapport som avses i första stycket behöver inte omfatta betalningar från sådana koncernföretag som enligt 7 kap. 5 § tredje stycket års- redovisningslagen inte behöver omfattas av en koncernredovisning. Paragrafen, som avspeglar artikel 44 i det nya direktivet, anger när ett företag ska upprätta en rapport på koncernnivå över betalningar till myndigheter, dvs. en rapport som avser en hel koncern. Utredningens överväganden finns i avsnitt 13.6. Såsom framgår av första stycket gäller skyldigheten att upprätta en rapport på koncernnivå, liksom skyldigheten att upprätta en rapport enligt 3 §, endast stora företag och företag av allmänt intresse. Ett litet eller medelstort företag är alltså aldrig skyldigt att upprätta en rapport på koncernnivå; så är fallet även om det bland dotterföretagen ingår ett företag av allmänt intresse. Ytterligare en förutsättning är att företaget är moderföretag i en koncern (jfr 1 kap. 4 § ÅRL). En tredje förutsättning är att något eller några av koncernföretagen, dvs. moder- eller dotterföretagen, bedriver verksamhet inom utvinningsindustrin eller inom avverkning av primärskog. En sista förutsättning är att företaget inte omfattas av undantagsreglerna i paragrafens andra stycke. Rapporten ska avse moderföretagets senaste räkenskapsår och vara klar senast från räkenskapsårets utgång. Den ska omfatta sådana betalningar som något av koncernföretagen har gjort till myndigheter och som härrör från utvinningsverksamhet respektive avverkningsverksamhet; huruvida det utbetalande kon- cernföretaget är detsamma som det koncernföretag som bedriver den aktuella verksamheten är dock utan betydelse. Vad gäller rapportens närmare innehåll hänvisar paragrafen till 6 §. – Såsom framgår av 3 § andra stycket är ett dotterföretag, vars betalningar omfattas av en av moderföretaget upprättad rapport på koncern- nivå, inte skyldig att upprätta någon egen rapport. Ett företag som avses i första stycket är normalt skyldigt att upprätta en koncernredovisning (se 7 kap. 1 § ÅRL). I några situationer är emellertid företaget, enligt bestämmelserna i 7 kap. 2– 3 a §§ ÅRL, undantaget från skyldigheten att upprätta koncern- redovisning. Bestämmelserna i 7 kap. 2–3 a §§ ÅRL kan emellertid inte åberopas som grund för att underlåta att upprätta en rapport på koncernnivå enligt förevarande lag. I stället gäller de undantag som anges i denna paragrafs andra stycke. Av andra stycket 1 framgår att ett moderföretag inte är skyldigt att upprätta någon rapport på koncernnivå om koncernen är en medelstor eller liten koncern. Även i detta fall måste dock en rapport på koncernnivå upprättas om något av koncernföretagen – moderföretaget eller något av dotterföretagen – är ett företag av allmänt intresse. Bestämmelsen motsvarar artikel 44.2 punkterna a och b i direktivet. Vidare behöver, enligt andra stycket 2, någon rapport på koncernnivå inte upprättas om företaget är dotter- företag i en större koncern och dess eget moderföretag lyder under en medlemsstats lagstiftning. Detta överensstämmer delvis, men inte helt, med det undantag från skyldigheten att upprätta koncern- redovisning som finns i 7 kap. 2 § ÅRL. I dessa fall förutsätts kon- cernföretagens betalningar redovisas i den rapport som moder- företaget i den större koncernen upprättar. Bestämmelsen avspeglar artikel 44.2 punkten c i direktivet. Av tredje stycket framgår att en rapport på koncernivå inte behöver omfatta sådana dotterföretag som enligt 7 kap. 5 § tredje stycket ÅRL inte behöver omfattas av en koncernredovisning. Bestämmelsen motsvarar artikel 44.3 i direktivet. Det bör tilläggas att skyldigheten att upprätta en rapport på koncernnivå inte bortfaller i den situation som anges i 7 kap. 3 a § första stycket ÅRL, dvs. när någon koncernredovisning inte behöver upprättas därför att samtliga dotterföretag är oväsentliga med hänsyn till kravet på rättvisande bild. Det sammanhänger med att direktivet i denna del inte innehåller någon bestämmelse som anges i artikel 23.10 i direktivet, dvs. en bestämmelse som ger möjlighet att underlåta att upprätta en koncernredovisning om samtliga företag är av ringa betydelse. Anledningen till detta torde vara att rapporteringsbestämmelserna ändå är utformade så att de bara aktualiseras i fråga om betalningar av viss storlek (jfr 7 §). Rapportering enligt tredjelands bestämmelser Ett företag behöver inte upprätta någon rapport enligt 3 § eller 4 §, om det i stället 1.utarbetar och offentliggör en rapport i enlighet med ett tredjelands rapporteringskrav som Europeiska kommissionen har bedömt som lik- värdiga med kraven i och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG, och 2.offentliggör rapporten i enligt 9 §. Bakgrunden till paragrafen, som innebär ett införlivande av artikel 46 i det nya direktivet, har behandlats i avsnitt 13.8. Enligt paragrafen behöver ett företag inte upprätta någon rapport, om det har upprättat och offentliggjort en rapport enligt lagstiftningen i ett tredje land (dvs. en stat utanför Europeiska unionen). En nödvändig förutsättning är dock att har bedömt att rapporteringskraven i det tredje landet är, vad gäller det nu aktuella slaget av uppgiftslämnande, likvärdiga med rapport- eringskraven i redovisningsdirektivet. Ytterligare en förutsättning är att den enligt tredje lands lag upprättade rapporten offentliggörs även i . Den utländska rapporten måste således, på samma sätt som en svensk rapport, ges in till enligt bestäm- melserna i 9 §. En rapport enligt 3 § eller 4 § ska innehålla uppgift om de betalningar som företaget eller, vid tillämpningen av 4 §, något av koncernföretagen har gjort till en myndighet med anledning av verksamhet inom utvinnings- industrin eller inom avverkning av primärskog och som utgör a)ersättning för produktionsrättigheter, b)skatt som tas ut på inkomster, produktion eller vinst från företag, med undantag för skatter som tas ut på konsumtion, skatt på fysiska per- soners inkomster eller omsättningsskatter, c)royalty, d)utdelning, e)kontrakts-, upptäckts- och produktionsbonus eller liknande förmån, f)ersättning för licenser eller koncessioner, och g)betalning för infrastrukturförbättringar. Vid rapporteringen ska hänsyn tas till vad som är en betalnings eller en verksamhets verkliga innebörd. I rapporten ska redovisas a)det sammanlagda beloppet av de betalningar som har gjorts till varje myndighet, med särskild uppgift om hur stor del av beloppet som avser var och en av de typer av betalningar som anges i första stycket a–g, b)om betalningar har avsett ett särskilt projekt; det sammanlagda beloppet av de betalningar som avsett det projektet med särskild uppgift om hur stor del av beloppet som avser var och en av de typer av betalningar som anges i första stycket a–g. Om en betalning har skett på annat sätt än med pengar ska uppgift lämnas om betalningens värde och, i förekommande fall, volym. I en kom- pletterande not ska lämnas upplysningar som förklarar hur betalningens värde har beräknats. Första stycket motsvarar i huvudsak artikel 43 och 41.5 i det nya direktivet och anger vilka typer av betalningar som ska tas med i rapporten. Frågan har behandlats i avsnitt 13.5. I andra stycket har – i enlighet med artikel 43.4 i direktivet – tagits in en bestämmelse om substance over form. Detta innebär att rapporten ska avspegla betalningens eller verksamhetens verkliga inne- börd.