sou · H2B377 · 2014-12-01 00:00:00 — Tillstånden är treåriga och alla tillståndshavare måste vara beredda på att dela med sig av sin sänd- ningstid om det finns fler föreningar med tillstånd att sända i samma område. Tillstånd att sända närradio kan lämnas till följande grupper: Ideella föreningar som har anknytning till sändningsområdet. som har anknytning till sändnings- området. Sammanslutningar av flera tillståndshavare i ett sändningsområde för gemensamma närradioändamål, så kallade närradioföreningar. Ett tillstånd att sända närradio får inte ges till någon som har ett tillstånd att sända kommersiell radio och ett sändningstillstånd för närradio gäller inte heller om tillståndshavaren får tillstånd att sända kommersiell radio. När Myndigheten för radio och tv bedömer om en ideell förening eller ett trossamfund har anknytning till sänd- ningsområdet tar myndigheten hänsyn till var studion och övriga lokaler för verksamheten finns, var den ansvarige utgivaren och styrelsemedlemmarna är bosatta samt var föreningsstämman och styrelsemöten hålls. Vid införandet av den nya radio- och tv-lagen skedde flera för- ändringar med syfte att underlätta för närradioverksamhet.3 Bland annat avskaffades det s.k. riksförbudet vilket inneburit att till- ståndshavare i huvudsak endast fått sända material som producerats särskilt för den egna verksamheten. Därmed skapades förutsätt- ningar för utbyte av program mellan närradiosändande föreningar samt samverkan mellan föreningar för programproduktion. Vidare gjordes det lättare för närradion att få utvidgade sändningsområden för att anpassa regelverket till utvecklingen av föreningslivets orga- nisation, vilken präglas av regionalisering och påverkas av ökat sam- arbete mellan kommuner. Närradion betalar ingen avgift för sina tillstånd. Verksamheten finansieras i allmänhet genom medlemsavgifter och kommunala bidrag. Även intäkter från reklam förekommer, men i relativt liten omfattning. Kostnaderna för en närradiosändande förening består bland annat av utgifter för sändare och påverkas av de geografiska förhållandena på orten och de tekniska behoven för att kunna sända över ett område. Andra utgifter utgörs av studiokostnader och upp- hovsrättsliga avgifter för den musik som spelas. För vissa föreningar är denna sistanämnda avgift den absolut största utgiftsposten. 4.2Särskilt om s.k. kommersialisering av närradio fick Myndigheten för radio och tv rege- ringens uppdrag att kartlägga om och i så fall i vilken utsträckning tillstånd att sända närradio användes i vinstsyfte, bland annat genom kringgående av de villkor som är förbundna med tillstånd att sända kommersiell radio.4 Myndigheten skulle överväga och, om det bedömdes motiverat, föreslå regeländringar i syfte att motverka en sådan användning. Regeringen hade tidigare, i budgetpropositionen , på- talat att det uppstått en debatt om att närradiotillstånd utnyttjas för rent kommersiella ändamål. I debatten hade bland annat upp- 2009/10:115, s. 243 ff. 4Ku2011/1922/MFI. getts att kommersiella radionätverk använder närradiofrekvenser genom bulvaner för att sända samma innehåll som tillhandahålls på frekvenser avsedda för kommersiell radio. Det skulle riskera dels att tränga ut föreningslivet från närradion, dels snedvrida kon- kurrensen på den kommersiella radiomarknaden.5 Myndigheten redovisade sitt uppdrag . Slutsatsen var att närradion i huvudsak uppfyller sitt syfte att vara det ideella föreningslivets och de registrerade trossamfundens radio, fri från kommersiella intressen.6 De få inslag av kommersiella intressen som myndighetens kartläggning ändå visade på ansågs inte ha någon större påverkan på närradion som helhet. Mot den bakgrunden, och med beaktande av den vidsträcka yttrandefriheten som ska råda inom medieområdet, fanns därför inte tillräckliga skäl att föreslå några regeländringar eller andra åtgärder i syfte att minska de få inslagen av kommersiella intressen. Myndigheten menade att de kontrollmekanismer som finns för att säkerställa att endast ideella föreningar och registrerade trossamfund får tillstånd att sända när- radio fungerar. Avskaffandet av riksförbudet bedömdes generellt sett ha varit positivt för närradion men det kunde finnas anledning att diskutera ett förbud mot att program som sänds ut i den kom- mersiella radion vidaresänds i närradion. Skulle vidaresändningen av kommersiell radio i närradion fortsätta och till och med öka i omfattning ansåg myndigheten att frågan om ett förbud bör tas upp på nytt. 4.3Närradion vid en digitalisering av marksänd radio Grunden för närradiotillståndshavarnas sändningsverksamhet är analoga FM-sändningar. Några tillhandahåller också sina program via webben. Ett fåtal närradiostationer deltar i testsänd- ning av digital radio med DAB+-teknik. Närradion spelar en annan roll jämfört med vid dess tillkomst . Det lokala föreningslivets behov av att informera om sin verksamhet kan fyllas med andra medel än marksändningar via FM-radio. 2011/12:1, UO 17, s. 144. 6Närradio 2012 – En kartläggning av det svenska närradiolandskapet. Lyssnandet på närradio har dock fortsatt att ligga på en stabil nivå i relation till det övriga radiolyssnandet. av radio- lyssnandet kan hänföras till närradion.7 4.3.1Närradion bör få fortsätta sända på FM-bandet Förslag: Närradion bör få möjlighet att fortsätta sända på FM- bandet tills en alternativ användning av närradions sändnings- utrymme motiverar en förändring. Ett uppdrag bör ges till Myndigheten för radio och tv inför avvecklingen av den kom- mersiella radions FM-sändningar att följa frågan om tillstånd för närradio används i vinstsyfte och snedvrider konkurrensen på radiomarknaden. Närradions syfte är att vara en ortsbunden föreningsradio med utrymme för olika åsikter och intressen. Detta syfte är alltjämt relevant, trots närradions fortsatta minskning. Lokal icke-kom- mersiell radio är betydelsefull för att olika intressen och åsikter ska kunna göra sig hörda och främjar på så sätt yttrandefrihet och mång- fald i samhället. Det är viktigt att beakta att närradion är en ideell verksamhet, till största delen finansierad med medlemsavgifter, och därför i allmänhet har begränsade resurser att utveckla verksam- heten. Kostnaderna för distribution är ofta en stor del av en när- radiosändande förenings utgifter. Det är därför rimligt, att närradion ges möjlighet att fortsätta sända på FM-bandet, även efter det att public service-radions och den kommersiella radions FM-sändningar upphört. Lyssnarnas möjligheter att kunna ta del av FM-sändningar även efter det att SR och de kommersiella företagen gått över till DAB+ bedöms som goda, inte minst eftersom de flesta digitalradiomottagare som säljs också har en inbyggd FM-mottagare. Därför är det inte nöd- vändigt för närradion att lämna FM-tekniken. Närradion bör få utrymme att själva avgöra när och på vilket sätt deras sändningsteknik bör förändras. Närradions tillstånds- havare har olika förutsättningar och intresse av att utveckla sin 7 Myndigheten för radio och tv, Medieutveckling , s. 38. distribution och bör så långt möjligt ges frihet att agera på det sätt som de enskilda föreningarna själva tycker är ändamålsenligt. I , där digitalisering av radion kommit längre, förekom- mer lokalradioverksamhet som har likheter med den svenska när- radion. Där har statsmakterna bedömt att det är viktigt att de minsta lokalradiostationerna får fortsätta bedriva sändningsverksamhet på FM-bandet, också efter 2017, då den kommersiella radion och public service ska lämna den analoga distributionen. Många av dessa mindre lokalradiostationer har investerat i egna FM-sändare och har begrän- sade resurser att lägga på ny distributionsteknik. Även i har man beslutat att s.k. community radios kommer att få fortsätta på FM-bandet efter släckningsdatumet. bedömde att det inte är troligt att annan användning än analog ljudradio skulle kunna ske i FM- bandet under överskådlig framtid.8 En harmonisering av andra tjänster i bandet 87,5–var enligt kommittén inte sannolik eftersom analog ljudradio är etablerad i ett stort antal länder och därför förutsågs mycket låg potential för en massmarknad och där- med relativt litet intresse för nya tjänster i detta band. Jag instäm- mer i den bedömningen. Först när det finns ett intresse att använda FM-frekvenserna för något annat än analog radio och detta medför ett behov av att frigöra frekvenserna från kvarvarande närradio blir frågan om och hur en digitalisering av närradion bör genomföras aktuell. Fortsatta analoga närradiosändningar på FM-bandet efter det att den kommersiella radion gått över till DAB+-sändningar aktuali- serar även frågan om konkurrenssituationen på marknaden för kommersiell radio. Det kan inte uteslutas att närradiotillstånd blir attraktiva för kommersiell radioverksamhet i ett sådant scenario. Som berörts ovan har frågan om s.k. kommersialisering av när- radion utretts av Myndigheten för radio och tv, och myndigheten har kommit fram till att närradion i huvudsak uppfyller sitt syfte och är fri från kommersiella intressen. En digitalisering av den kommersiella radion innebär dock en genomgripande förändring av förutsättningarna för kommersiell radio. I det perspektivet är det rimligt att noga följa utvecklingen på närradioområdet och vid behov sätta in åtgärder för att upprätthålla en tydlig gräns mellan 8 SOU 2012:59, s. 378. kommersiell radio och närradio. Närradion har rätt att sända reklam för att finansiera sin verksamhet och utgör det en mindre del av närradioverksamhetens inkomster. Skulle det visa sig att digital- radioövergången innebär att närradions reklamfinansiering ökar på bekostnad av den kommersiella radions finansieringsmöjligheter, bör man överväga ett reklamförbud i närradion eller någon annan åtgärd med liknande verkan. Utvecklingen bör följas inom ramen för ett regeringsuppdrag till Myndigheten för radio och tv. Bedömning: Om det finns intresse från närradion bör försök med småskaliga DAB-radiosändningar kunna genomföras i . Som tidigare nämnts menade public service-kommittén i sitt betän- kande att system som DAB+, som förordas av SR och de kom- mersiella programbolagen vid en digitalisering av marksänd ljud- radio, lämpar sig bäst för bolag som vill sända över större områden. För aktörer som sänder över begränsade geografiska områden som t.ex. närradion i skulle DAB+ fungera mindre väl enligt kommittén. Frekvensplaneringen i VHF-bandet möjliggör regionalt och lokalt nedbrytbara DAB+-sändningar i en struktur som passar SR:s länsvisa uppdelning av P4-verksamheten i 20 områden och för- utsättningarna för att sälja regionalt anpassad reklam i 34 områden. Se mer om den lokala och regionala nedbrytbarheten i avsnitt 3.3.1. När det gäller möjligheten att sända DAB+-radio i det s.k. L-bandet (1452–1479,), se nästa avsnitt. Närradions sändningsområden, som normalt omfattar en kom- mun, kräver betydligt större geografisk nedbrytbarhet än vad som är möjligt enligt frekvensplaneringen för DAB+-radio som slogs fast i . Förutsättningarna för att bedriva DAB+-sänd- ningar över mindre områden vid sidan av den kommersiella radion och public service-radion avgörs av tillgången på ledigt frekvens- utrymme. Det kan inte uteslutas att det i varje fall på vissa orter i finns möjligheter att etablera DAB+-sändarnät för att täcka mindre områden. I har försök med småskaliga DAB-sändningar genomförts och resultaten har presenterats av myndigheten i rapporten – The potential for lower-cost trans- mitting stations in support of DAB rollout, . Rapporten redogör för ett fältförsök i med i huvudsak standardiserad elektronikutrustning och med många av komponen- terna i sändningssystemet implementerade genom öppen mjukvara. meddelade det brittiska ytter- ligare finansiering till Ofcom för fortsatta försök med småskaliga DAB-sändningar för att ta fram lösningar som tillmötesgår de sär- skilda behov som mindre radiostationer har när det gäller digitalise- ringen.9 Arbetet ska bygga vidare på försöken i och pågå . Om det finns intresse från närradions sida att genomföra lik- nande försök i så är det möjligt ansöka om tillstånd för försöksverksamhet hos . Tillsammans med flera andra länder anslöt sig till ett regionalt rundradioavtal i . Det så kallade Wi95- avtalet definierade frekvensrättigheter i bandet 1452–1479,för digital marksänd ljudradio och kom att utvecklas och revideras i flera omgångar. Frekvensplanen i avtalet består bland annat av s.k. allotments (geografiska områden utan specificerad antennplats) som är relativt små i storlek i förhållande till allotments i bandet 174–. Frekvensplanen anses vara lämplig för att uppnå mindre måltäckningsområde för digital marksänd ljudradio, som t.ex. för närradio. Dessa frekvensrättigheter har aldrig kommit till användning i och ej heller i , förutom någon enstaka testsändning. I och med den nya radio- och tv-lagen 2010, begränsades det fre- kvensområde som kräver tillstånd för sändningar av ljudradio- eller tv-program. Förändringen gjordes för att undvika att tv- och radio- sändningar som sker via mobiltelenät omfattas av tillståndsplikt, men innebär också att frekvensområdet 1452–1492, som är planerat 9 /government/speeches/go-digital-conference-16-december-2013-check- against-delivery för rundradio, ej längre är tillståndspliktigt för sändningar av radio- och tv. Det utesluter dock inte att området används för rundradio- tjänster under förutsättning att tillstånd från Post- och telestyrel- sen finns.10 Tillstånd enligt radio- och tv-lagen är däremot inte nöd- vändigt. beslutade CEPT/ECC11 att göra en översyn av användningen av 1452–med målet att förändra den nuvar- ande situationen och möjliggöra användning av frekvensutrymmet för nya tillämpningar. Slutsatsen i 188 blev att det lämpligaste regelverket för framtida användning av 1452–i skulle vara en harmonisering av frekvensbandet för mobilt bredband eller kompletterande nedlänk för mobilt bredband, sam- tidigt som enskilda länder ges utrymme till anpassning till särskilda nationella förhållanden i en del av bandet. Det återspeglas nu i ECC-beslut (13)03 och 54. På nästkommande världsradiokonferens (WRC-15) kommer frågan om den framtida användingen av frekvensbandet 1452–1492 att diskuteras. Ett förslag som fått brett stöd bland CEPT- länderna är att fortsatta steg tas för att möjliggöra att bandet används för mobila bredbandstjänster. Således är frekvensbandet sannolikt inte relevant för digital marksänd ljudradio. 2009/10:115, s. 207. 11The European Conference of Postal and /. Ett samarbetsorgan för statliga organisationer med ansvar för telekom- och postfrågor. ECC är en underavdelning av CEPT med ansvar bland annat för frågor om radioanvändning och radiokommunikation. 5.1Miljöaspekter av en övergång En övergång till marksänd digitalradio medför konsekvenser för miljön. Det handlar om förändrad energianvändning både vid utsänd- ning och mottagning av digital radio och även om att teknikskiftet medför ökade mängder elektronikavfall. I public service-propositionen beskrev regeringen att energiförbruk- ningen för att sända digitalradio i marknät är betydligt lägre än för FM-radio.1 , som driver de nationella FM-näten för SR:s räkning, har vid beräkningar av energianvändningen kommit fram till att det rikstäckande FM-nätet förbrukar cirka 18 600 000 kWh/år (600 sändare för P1, P2, P3 och P4 som når av befolk- ningen). Ett DAB+-nät med motsvarande antal sändare och täck- ning förbrukar cirka 4 300 000 kWh/år. Ett fullt utbyggt DAB+- nät förbrukar därmed av energin som går åt för att driva dagens analoga P1–P4-nät. Energibesparingen vid en över- gång från analog till digital marksänd radio för blir cirka 77 pro- cent eller 14 300 000 kWh/år. Övergångsperioden kommer med- föra en tillfällig ökning av energianvändningen eftersom den inne- bär parallella analoga och digitala sändningar. Ytterligare en faktor som kan tas med i en beräkning av energi- användningen är att det nationella FM-nätet rymmer 4 kanaler och att ett DAB+-nät kan rymma cirka 15 kanaler. Per kanal räknat är FM-sändningar drygt 16 gånger mer energikrävande än DAB+- 2012/13:164, s. 63. sändningar.2 Det sker en kontinuerlig utveckling av sändarutrust- ningen, både för analoga och digitala tekniker, och det kan därför antas att energianvändningen kommer att minska i ett längre per- spektiv. beräkningar bygger på användning av nyare FM- sändare, med bättre verkningsgrad, på tillämpbara positioner. Upp- gifter om antalet FM-sändare och deras respektive sändareffekter är tagna från företagets databas över existerande FM-nät som används av SR. Antalet DAB+-sändare och deras respektive sändareffekter är en uppskattning tagen från nätplanering om företaget skulle få uppdraget att bygga DAB+-nät för med målet att få likvärdig eller bättre täckning än dagens FM-utsändning av SR:s P4. Även i mottagarledet innebär en övergång till digital marksänd radio konsekvenser för energianvändningen. På uppdrag av Digital- radiosamordningen har konsultföretaget genomfört beräk- ningar för att uppskatta den förändrade energiåtgången.3 Beräk- ningarna baseras på uppgifter från att en DAB-mot- tagare i snitt använder 3,75 W och att en FM-mottagare i snitt använder 4,69 W.4 WSP antar i sin beräkning att det främst är ut- byte av stationära s.k. köksradioapparater som ger en förändrad energianvändning. Enligt statistik från Medie- barometer 2012 lyssnar 5,9 miljoner svenskar på radio en vanlig dag. av radiolyssnandet sker i hemmen. Om varje hushåll har en köksradio som används aktivt, och som byts ut till en digitalradiomottagare vid en övergång från FM till DAB+, innebär det att 1 344 000 kWh skulle sparas i de svenska hemmen när teknikskiftet är genomfört.5 Under parallellsändnings- perioden antar WSP att användandet av DAB+-mottagare ökar linjärt och användandet av FM-mottagare minskar på samma sätt. Energiåtgången i mottagarledet kommer därför att minska successivt och totalt kommer cirka 4 700 000 kWh mindre att användas jämfört med om allt radiolyssnande i hemmen skulle ske på FM-mottagare. Även på mottagarsidan sker en utveck- 2(18,6 GWh/4)/(4,3 GWh/15)=16,2. 3Rapport – Miljöeffekter av en övergång från marksänd analog radio till marksänd digital radio. WSP Analys & Strategi. 4Department for Culture, media and sport, 2013. Future energy consumption of digital radio recievers. Digital radio action plan report, june 2013. 5Insparade kWh i hemmen vid en övergång till digitalradio = 4,7 miljoner radio- apparater * 125 minuters lyssnande/dag *(1/60) * * lyssnande i hemmen * (4,69-3,75)W * (1/1000) = 1 343 808 kWh. ling som medför energieffektivare apparater. Förteget Frontier Silicon, som tillverkar chip för DAB/DAB+ och FM-mottagning har meddelat att de utvecklat en ny generation mottagarmoduler som halverar energiåtgången för DAB-mottag- ning.6 WSP:s analys av miljökonsekvenserna av en digitalradioövergång omfattade även frågan om elektronikavfall. Beräkningarna utgick från att hushållens köksradioapparater (4,7 miljoner stycken) byts ut och en del av dem slängs . De FM-mottagare som finns inbyggda i andra ljudsystem byts när dess huvudfunktion får kon- kurrens av modernare teknik. En antagen livslängd för produkten hemutrustning (TV, audio och videoutrustning) kan enligt en kart- läggning utförd på uppdrag av uppskattas till fem år.7 För köksradio antas en betydligt längre livslängd eftersom det för den produktkategorin inte sker samma teknikutveckling som för till exempel en smart-TV. WSP:s uppskattning av antalet FM-mottagare som berörs är låg. Jag bedömer att cirka 10 miljoner FM-mottagare är i behov av utbyte mot DAB+-mottagare eller komplettering med DAB+- adapter vid ett beslut om övergång till digital marksänd radio (se vidare avsnitt 5.2.2). Det är rimligt att vid en uppskattning av de ökade avfallsmängderna utgå från denna bedömning, dvs. att upp till 10 miljoner mottagare kan komma att skrotas som kon- sekvens av teknikskiftet. Om en FM-mottagare i snitt väger innebär det ökade avfallsmängder motsvarande , eller per per- son. Denna ökade avfallsmängd kommer att fördelas men sannolikt kommer största delen att behöva tas omhand närmast före och efter FM-släckningen. Denna avfallsmängd kan jämföras med den totala mängden insamlat elavfall. uppgick den till , motsvarande per person.8 Tv, 6www.electronicsweekly.com/news/design/communications/ifa-frontier-halves-dab-power- consumption-2014-09/ 7SMED Rapport 105 2012. Kartläggning av flöden och upplagrade mängder av elektriska och elektroniska produkter i . 8www.sopor.nu – avfallsportal. Ett samarbetsprojekt mellan bland andra Elektronik- återvinning i och El-kretsen. audio- och videoutrustning utgör av den totala mängden återvunnet el-avfall.9 Om samtliga FM-mottagare som ersätts av DAB+-mottagare, enligt uppskattningarna ovan, lämnas till återvinning under ett och innebär det en ökning av den totala årliga el-avfallsmängden med . Återvinningen av el-avfall fungerar i allmänhet väl. Genom för- ordningen (2005:209) om producentansvar för elektriska och elektro- niska produkter ska de som tillverkar eller importerar el-produkter till se till att det finns insamling i alla kommuner för de el- produkter som vanligtvis används i hushållen. Utöver det individu- ella producentansvaret för de produkter som sätts på marknaden så finns även ett kollektivt ansvar för de produkter som sattes på marknaden . Det finns ett relativt stort engagemang för elektronikåtervinning och i återvinns nästan fyra gånger mer uttjänt elektronik per person än de mål som finns i EU-regel- verken. För att säkerställa en fortsatt positiv utveckling bör ett teknikskifte också innebära att frågan om skrotning av FM-mot- tagare och de återvinningsmöjligheter som finns lyfts fram. Därför föreslås att den statliga informationsinsatsen i samband med FM- avvecklingen också omfattar denna fråga. Se vidare avsnitt 3.6. 5.2Radiopubliken måste köpa nya mottagare En övergång från analog till digital marksänd radio innebär att publiken måste skaffa nya radiomottagare. Att befintliga FM-mot- tagare måste bytas ut eller kompletteras med mottagare som kan ta emot digitala sändningar är förstås en nackdel med teknikskiftet. Regeringen bedömer i propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019, att denna nackdel är av övergående karaktär och att fördelarna med en digitalisering överväger i ett längre perspektiv.10 De flesta teknikskiften innebär att man måste investera i ny teknisk utrustning. Det gäller även en digitalradioövergång. Efter- som det finns ett relativt stort antal FM-mottagare i landet får det konsekvenser för allmänheten. 9El-Kretsen, Årsrapport . 2012/13:164, s. 65. har inneburit stora förbättringar när det gäller mottagare för marksänd digitalradio. För att underlätta för konsu- menterna har , en intresseorganisation med syfte att främja utvecklingen av digitalradio som bygger på DAB- teknik, fastställt minimikrav för radiomottagare av standardmodell. Dessa krav innebär bland annat att mottagarna ska kunna ta emot både DAB- och DAB+-sändningar och att FM-mottagnings- möjligheter rekommenderas för alla produkter. Minimikraven utvecklades av WorldDMB i samarbete med EBU och EICTA, numera DIGITALEUROPE, en europeisk industriorganisation på informations- och kommunikationsteknik och konsumentelektronik- området. Digitalradioutbyggnaden i flera europeiska länder bygger på DAB-tekniken och det har bidragit till att skapa en internationell marknad för DAB-mottagare. Det är därför naturligt att medfört ett ökat intresse från elektronikbranschen att ut- veckla konsumentprodukter för denna marknad och det finns nu ett brett utbud av mottagare. I finns det , innan något beslut tagits om en digitalradioövergång, ett utbud av mot- tagare. Det beror förmodligen på att elektronikbranschen är globali- serad och att lagerhållning och inköpslogistik medfört att även marknader utan formella beslut om digitalisering av radion kan dra nytta av den internationella utvecklingen.