sou · H2B352d2 · 2014-07-03 00:00:00 — Det bör i det här sammanhanget noteras att nedskrivnings- och konverteringsbefogenheten avser alla instrument som uppfyller kraven för att få ingå i kapitalbasen och detta oavsett om instru- mentet i det enskilda fallet får räknas in i kapitalbasen. Så kan exempelvis vara fallet om ett företag har emitterat instrument till ett större belopp än vad som får ingå i kvoten. Principen att ingen borgenär ska få ett sämre ekonomiskt utfall än vid konkurs eller likvidation När skuldnedskrivningsverktyget tillämpas gäller enligt direktivet principen no creditor worse off, som innebär att det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer inte ska bli sämre än vid konkurs eller likvidation. Den principen gäller dock inte vid tillämpningen av bestämmelserna om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument utanför resolution. Som berörts i det föregående förutsätts emellertid enligt statsstödsreglerna att principen följs vid konvertering eller nedskrivning av efterställda skulder. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution 30.5Några särskilda förutsättningar för konvertering Kommitténs förslag Vid konvertering av relevanta kapital- instrument gäller följande. 1.De kärnprimärkapitalinstrumenten som konverteringen ska avse är utgivna av företaget i fråga eller av dess moder- företaget, beroende på vad beslutar och, om instrumenten ska ges ut av moderföretaget, har godkänts av resolutionsmyndigheten för moderföretaget. 2.Kärnprimärkapitalinstrumentet har getts ut innan företaget ger ut aktier eller andra äganderättsinstrument i syfte att erhålla kapital från staten eller ett offentligt organ. 3.Kärnprimärkapitalinstrumenten tilldelas och överförs utan dröjsmål efter beslutet att konvertera de relevanta kapital- instrumenten. 4.Konverteringskursen för de relevanta kapitalinstrumentens konvertering till kärnprimärkapitalinstrument bestäms enligt de principer som gäller vid konvertering av skulder till aktier och andra äganderättsinstrument när skuldnedskrivnings- verktyget tillämpas. Direktivet ställer i artikel 60.2 upp ett antal principer för att rele- vanta kapitalinstrument ska få konverteras till kärnprimärkapital- instrument. Enligt den artikeln får kapitalinstrumenten konverteras bara om följande villkor är uppfyllda: a)Kärnprimärkapitalinstrumenten ges ut av det företag eller av ett moderföretag till företaget i fråga, med samtycke från reso- lutionsmyndigheten för företaget eller, i tillämpliga fall, resolutionsmyndigheten för moderföretaget. b)Kärnprimärkapitalinstrumenten ges ut innan företaget ger ut aktier eller äganderättsinstrument i syfte att tillhandahålla kapital från staten eller ett offentligt organ. c)Kärnprimärkapitalinstrumenten tilldelas och överförs utan dröjsmål efter utövandet av konverteringsbefogenheten. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution d)Den konverteringskurs som avgör det antal kärnprimärkapi- talinstrument som ska tillhandahållas avseende varje relevant kapitalinstrument iakttar principerna i artikel 45 och eventuella riktlinjer som utarbetats av i enlighet med artikel 45.4. Skälen för kommitténs förslag Förutsättningarna för konvertering kan förstås både som anvis- ningar till om hur konverteringen ska genom- föras och ett förbud mot att genomföra konverteringen om de angivna förutsättningarna inte är uppfyllda. Det framgår inte av direktivet vilket av dessa alternativ som avses. Eftersom det finns en skyldighet för att genomföra en nedskriv- ning eller konvertering i vissa fall är det sannolikt det förstnämnda. ska alltså aktivt verka för att uppfylla de angivna förutsättningarna och om någon av förutsättningarna inte går att uppfylla behöver alternativa åtgärder övervägas, inklusive resolution. Den första förutsättningen för att konvertering ska få ske är att de kärnprimärkapitalinstrument som lämnas i utbyte ges ut av det berörda företaget eller av dess moderföretag. Resolutionsmyndig- het för det företaget eller moderföretaget, beroende på vilken av dem som ska ge ut instrumentet ska samtycka till att instrumenten ges ut av företaget i fråga. I praktiken innebär det att Finansinspek- tionen om den överväger att besluta om en konvertering till aktier i det berörda företagets moderföretag, måste det ske med samtycke från resolutionsmyndigheten för moderföretaget. Eftersom konverteringen kan ske genom kärnprimärkapitalin- strument som innehas av t.ex. aktieägare förs över till borgenärer, ställer dock bestämmelsen inte upp några krav på nyemission av aktier i varje enskilt fall. Emissionen ska för det andra göras innan företaget gör en emission av aktier eller andra äganderättsinstrument i syfte att erhålla kapital från staten. Bestämmelsen återspeglar principen att företagets ägare ska bära förluster först och därefter företagets borgenärer, innan staten går in med kapital. Genom denna bestäm- melse riskerar staten inte någon utspädning av sitt innehav. För det tredje ska instrumenten överföras till borgenärerna i direkt anslutning till beslutet om konvertering. Beslutet ska alltså resultera i en direkt kapitalisering av företaget. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution För det fjärde ska konverteringskursen vara förenlig med de principer som gäller vid resolution (se avsnitt 15.11). Av artikel 60.2 d framgår mer precist att ska fastställa konverteringskursen för de relevanta kapitalinstrumenten med utgångspunkt i vissa angivna kriterier. Det är samma kriterier som gäller när resolutionsmyndigheten beslutar om konvertering av kvalificerade skulder under resolution. Dessa kriterier behandlas i avsnitt 15.10. 30.6Nedskrivning och konvertering i koncerner Kommitténs förslag: När ett relevant kapitalinstrument som getts ut av ett dotterföretag ska skrivas ned eller konverteras, får nedskrivningen eller konverteringen inte vara mer omfattande eller göras på sämre villkor än de relevanta kapitalinstrument med samma rangordning som har skrivits ned eller konverterats på moderföretagsnivå. Av direktivets artikel 51.1 d framgår vidare att ett relevant kapital- instrument som emitterats av ett dotterföretag inte ska skrivas ned eller konverteras i större utsträckning eller till sämre villkor än kapitalinstrument med samma rangordning på moderföretagsnivå som har skrivits ned eller konverterats. Skälen för kommitténs förslag När åtgärder vidtas mot ett moderföretag i en koncern och dess dotterföretag behöver bördan fördelas mellan företagen. Vi föreslår att det i detta avseende tas in en bestämmelse motsvarande den i direktivet i svensk rätt. Det bör noteras att bestämmelsen inte kräver att moderföreta- gets kapitalinstrument ska skrivas ned som dotterföreta- gets eller att samtliga dotterföretags kapitalinstrument ska skrivas ned. Det är för det första tämligen osannolikt att en koncerns pro- blem kan lösas enbart genom åtgärder mot ett dotterföretag, dvs. utan att några åtgärder vidtas mot moderföretaget. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Åtgärderna mot ett dotterföretag kan initieras av den berörda myn- digheten i toppen av koncernen för att genom samordnande åtgärder försöka lösa hela koncernens problem. Om det är möjligt och den berörda myndighet som ansvarar för dotterföretaget går med på detta, får det förutsättas att åtgärden är motiverad i det enskilda fallet. Det kan däremot inte uteslutas att nedskrivning eller konverte- ring enbart sker på moderföretagsnivå, dvs. en sorts Single Point of Entry lösning (se kapitel 23). 30.7Beslut om nedskrivning och konvertering är myndighetsbeslut Kommitténs förslag: Ett beslut om nedskrivning eller konver- tering är bindande för företaget som uppfyller förutsättningarna för detta och för innehavarna av kärnprimärkapitalinstrument och relevanta kapitalinstrument. En borgenär förlorar dock inte sin rätt mot borgensmän eller andra som förutom gäldenären, dvs. företaget i resolution, svarar för fordringen. Den kapitalökning som konverteringen innebär ska vara fast- ställd när den har blivit registrerad. Skälen för kommitténs förslag Om beslutar om nedskrivning eller konverte- ring av relevanta kapitalinstrument så är detta ett myndighetsbeslut som är bindande för innehavarna av dessa instrument. Om beslutar att till exempel ett relevant kapital- instrument ska skrivas ned till noll så är detta beslut bindande och ska verkställas på ett sätt som uppnår denna konsekvens. Som vi har angett så är åtgärder gentemot innehavarna av kärnprimärkapitalinstrument, exempelvis aktier, en del av förfarandet vid nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument. Även dessa åtgärder som inbegriper att poster i kärnprimärkapitalet ska minskas, exempelvis genom att aktiekapitlet minskas, eventuellt i kombination med att motsva- rande instrument permanent fråntas innehavarna genom att aktier Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution dras in eller blir överförda alternativt att befintligt ägandet minskas genom utspädning vidtas efter myndighetsbeslut. Det innebär att de är bindande gentemot företaget som måste verkställa minsk- ningen av kärnprimärkapitalet och gentemot innehavarna av kärn- primärkapitalinstrument som till följd av kan få sina instrument indragna. För att en konvertering ska kunna ske kan företagets kapital behöva öka. Även om detta kan besluta och med följd att detta beslut blir bindande för företaget. Det är kom- mitténs bedömning att det är lämpligt att i en bestämmelse erinra om att de beslut som fattar inom ramen för en nedskrivning eller konvertering är direkt bindande för företaget och innehavare av berörda instrument och att dessa beslut ska verk- ställas oberoende av vad som är föreskrivet om liknande åtgärder på annat håll, exempelvis i aktiebolagslagen. Det kan också nämnas att det finns olika sätt som beslut av denna typ rent tekniskt kan verk- ställas på. En konvertering innebär att det relevanta kapitalinstrumentet omvandlas till ett kärnprimärkapitalinstrument exempelvis aktier. Borgenären (eller innehavaren av det relevanta kapitalinstrumentet) byter ställning till ägare. Vid konverteringen överförs skuld till eget kapital, vilket stärker företagets finansiella ställning. I termer av kapitaltäckningsregelverket innebär det att företagets kärnprimär- kapitalrelation ökar vilket förbättrar kvaliteten på kapitalbasen även om storleken på kapitalbasen förblir oförändrad. Se även avsnitt 15.10 för mer om konvertering av skulder till aktier och andra äganderättsinstrument vid tillämpning av skuldnedskrivningsverk- tyget. Det bör precis som med skuldnedskrivningsverktyget införas en bestämmelse som anger att får besluta att i ett företag som uppfyller förutsättningarna för nedskrivning/kon- vertering ska relevanta kapitalinstrument konverteras till kärn- primärkapitalinstrument, exempelvis aktier, i det företaget. Detta beslut om konvertering ska vara bindande för företaget, för berörda borgenärer och ägare. En borgenär förlorar dock inte sin rätt mot borgensmän eller andra som förutom gäldenären, dvs. företaget i resolution, svarar för fordringen. Det bör också framgå av lag att den kapitalökning som konverteringen innebär ska, i enlighet med vad som gäller i exempelvis aktiebolagslagen, vara fastställd när den har blivit registrerad. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Kommitténs förslag: får förelägga ett bolag som kan bli föremål för resolution att styrelsen ska ha det bemyndigande som krävs för att bolaget ska kunna ge ut ett tillräckligt antal kärnprimärkapitalinstrument. Enligt artikel 60.3 får resolutionsmyndigheten för tillhandahållande av kärnprimärkapitalinstrument i samband med en tvångskonvert- ering kräva att de berörda företagen alltid har det bemyndigande som krävs för att emittera det relevanta antalet kärnprimärkapital- instrument. Skälen för kommitténs förslag Artikel 60.3 innebär att ska kunna kräva av ett företag att det alltid har de bemyndiganden som krävs för att ge ut ett tillräckligt antal kärnprimärkapitalinstrument. En liknande bestämmelse finns i artikel 54.6 i tillsynsförordningen för primär- kapitalinstrument som ska konverteras vid en utlösande händelse. Det handlar exempelvis om att se till att det i bolagsordningen angivna aktiekapitalet är tillräckligt stort för att en nyemission ska kunna göras utan bolagsstämmobeslut i kombination med ett bemyndigande till styrelsen att besluta om nyemission utan före- trädesrätt för aktieägarna. Det bör därför föras in en bestämmelse i svensk rätt som anger att resolutionsmyndigheten får förelägga ett bolag som kan bli föremål för resolution att vidta åtgärder för att säkerställa att styrelsen får fatta beslut om nyemission enligt 13 kap. 35 § aktiebolagslagen. Kommitténs förslag: Beslut om att förutsättningarna för ned- skrivning eller konvertering föreligger gentemot ett företag ska föregås av den process som föreskrivs i resolutionsdirektivet. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Direktivet anger vissa särskilda förfarandekrav som avser konsoli- derad tillämpning av nedskrivnings- och konverteringsbefogen- heten. Dessa påminner om de bestämmelser som avser samarbete mellan olika nationella myndigheter i samband med att resolutions- åtgärder vidtas (se kapitel 22). Av artikel 62 framgår att den berörda myndigheten innan den gör ett fastställande enligt artikel 59 (dvs. ett fastställande av att villko- ren för att använda nedskrivnings- och konverteringsbefogenheten är uppfyllda) avseende ett dotterföretag som ger ut relevanta kapi- talinstrument som bedöms fullgöra kravet på kapitalbas på indivi- duell basis och på gruppbasis ska uppfylla följande krav. a)En berörd myndighet som överväger om den ska göra ett fast- ställande enligt artikel 59.3 b–e ska utan dröjsmål underrätta den samordnande tillsynsmyndigheten och den berörda myndig- heten i den medlemsstat där den samordnande tillsynsmyndig- heten finns om annan myndighet. b)En berörd myndighet som överväger om den ska göra ett fast- ställande enligt artikel 59.3 c ska underrätta, utan dröjsmål, den behöriga myndighet som är ansvarig för varje institut eller koncernföretag som har gett ut de relevanta kapitalinstrumenten avseende vilka nedskrivnings- eller konverteringsbefogenheten ska utövas om ett fastställande görs, och de berörda myndig- heterna i de medlemsstater där de behöriga myndigheterna och den samordnande tillsynsmyndigheten finns om andra myndig- heter. När de berörda myndigheterna gör ett fastställande i enlighet med artikel 59.3 c–e när det gäller ett företag eller en koncern med gränsöverskridande verksamhet ska de ta hänsyn till de potentiella konsekvenserna av resolutionen9 i alla medlemsstater där företaget eller koncernen bedriver verksamhet. 9 Bör nog vara fastställandet. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Till den underrättelse som ska lämnas enligt ovan ska bifogas en förklaring till skälen för att man överväger att fastställa att villko- ren i artikel 62.1 är uppfyllda (artikel 62.3). Om en underrättelse har lämnats enligt 62.1 ovan ska enligt artikel 62.4 den berörda myndigheten som lämnat underrättelsen i samråd med de berörda myndigheter som underrättats göra en bedömning av följande. a)Huruvida det finns någon alternativ åtgärd till utövandet av ned- skrivnings- eller konverteringsbefogenheten i enlighet med artikel 59.3. b)Om det finns någon sådan alternativ åtgärd, huruvida det är möjligt att tillämpa den. c)Om det är möjligt att tillämpa en alternativ åtgärd, huruvida det finns realistiska utsikter att den inom en rimlig tidsram skulle åtgärda de omständigheter som annars skulle kräva ett fast- ställande enligt artikel 59.3. Vid de bedömningar som angetts ovan och som ska göras av de olika berörda myndigheterna avses med alternativa åtgärder sådana åtgärder för tidigt ingripande som avses i direktivets artikel 27, åtgärder som avses i artikel 104.1 av direktivet 2013/36/EU eller en överföring av medel eller kapital från moderföretaget (artikel 62.5). Krav på att vidta alternativa åtgärder i vissa fall Om den berörda myndigheten efter samråd med de underrättande myndigheterna kommer fram till att det finns en eller flera alterna- tiva åtgärder, att det är möjligt att tillämpa dem och att det finns realistiska utsikter att de inom en rimlig tidsram skulle åtgärda de omständigheter som annars skulle kräva ett fastställande enligt artikel 59.3, ska de se till att åtgärderna tillämpas. Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Möjlighet för berörd myndighet att fatta beslut på egen hand i vissa fall Om den berörda myndigheten i ett sådant fall som avses i 60.1 a efter samråd med de underrättade myndigheterna kommer fram till att det inte finns några alternativa åtgärder som skulle ge det resul- tat som avses i punkt 60,4 c ska den berörda myndigheten besluta huruvida det fastställande enligt artikel 59.3 som övervägs är lämp- ligt. Underrättelse om beslut om fastställande i vissa fall Om en berörd myndighet beslutar att göra ett fastställande enligt punkt 59.3 c ska den underrätta de berörda myndighet- erna i de medlemsstater där de berörda dotterföretagen är belägna, och fastställandet ska göras i form av ett gemensamt beslut i enlig- het med vad som anges i artikel 92.3 och 92.6. Om inget gemen- samt beslut föreligger får inget fastställande inom ramen för artikel 59.3 c göras. Artiklarna 92.3 och 92.6 behandlas i avsnitt 7.5.2. Artiklarna 92.3 och 92.6 har följande lydelser. Om de åtgärder som föreslås av resolutionsmyndigheten på koncernnivå enligt 92.1 inbegriper en koncernresolutionsordning, ska denna ha formen av ett gemensamt beslut av resolutionsmyn- digheten på koncernnivå och de resolutionsmyndigheter som ansvarar för dotterföretag som omfattas av koncernresolutionsord- ningen. får på begäran av en resolutionsmyndighet bistå resolu- tionsmyndigheterna när det gäller att nå ett gemensamt beslut i enlighet med artikel 31 c i förordning (EU) nr 1093/2010 (artikel 92.3). Det gemensamma beslut som avses i 92.3 eller 92.5 och de beslut som fattas av resolutionsmyndigheterna i avsaknad av ett gemensamt beslut som avses i 92.4 ska erkännas som slutgiltiga och tillämpas av resolutionsmyndigheterna i de berörda medlemssta- terna (artikel 92.6). Nedskrivning och konvertering av kapitalinstrument utanför resolution Skyldighet att verkställa beslut att skriva ned och konvertera kapitalinstrument i den jurisdiktion där vart och ett av de berörda dotterföretagen är beläget ska utan dröjsmål verkställa ett i enlighet med artikel 62 fattat beslut att skriva ned eller konvertera kapitalinstrument, med vederbörligt beaktande av hur brådskande omständigheterna är. Skälen för kommitténs förslag Den process som beskrivits i det föregående måste införlivas med svensk rätt. Eftersom processen sannolikt kommer att utmynna i att företaget i fråga föreläggs att vidta åtgärder eller ett beslut om nedskrivning eller konvertering, bör bestämmelserna tas in i lag. Om de berörda myndigheterna kommer överens ska det framgå av ett gemensamt beslut enligt bestämmelserna i artikel 92 (se kapitel 23). Om inte myndigheterna kan enas, ska det enligt artikel 62 inte ske någon nedskrivning eller konvertering. Hänvisningen till artikel 92 får därför förstås som att den myndighet som mot- sätter sig åtgärden ska motivera sitt beslut och underrätta de övriga myndigheterna om det och om vilka alternativa åtgärder som den avser att vidta. Bestämmelserna i artikel 62.1 a om att myndigheterna ska beakta potentiella konsekvenser i alla medlemsstater införlivas genom föreskrifter meddelande av regeringen. Artikel 62.7 om att resolutionsmyndigheten ska vidta åtgärder utan dröjsmål har tagits om hand genom att ska skyndsamt besluta om nedskrivning eller konvertering; se avsnitt 30.2 ovan. Artiklarna 110–114 i resolutionsdirektivet medför skyldigheter för medlemsstaterna att införa bestämmelser om sanktionsåtgärder vid överträdelser av direktivet. Resolutionsdirektivets sanktions- bestämmelser överensstämmer med motsvarande bestämmelser i andra EU-rättsakter på finansmarknadsområdet som antagits eller befinner sig i slutskedet av förhandlingsprocessen (t.ex. kapitaltäckningsdirektivet1 och MiFID22). Utgångspunkten vid genomförandet av sanktionsbestämmelserna i resolutions- direktivet bör därför vara att de ska ligga i linje med hur andra EU- direktiv på området genomförs i svensk rätt. Kommitténs förslag: ingripande- befogenheter enligt 15 kap. lagen (2004:297) om bank-och finansieringsrörelse och 25 kap. lagen (2007:528) om värde- pappersmarknaden ska omfatta finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag, holdingföretag med blandad verksamhet och finansiella institut som åsidosatt sina skyldig- heter enligt den lagen, andra författningar som reglerar före- tagets verksamhet, företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente eller interna instruktioner som har sin grund i för- fattningar som reglerar företagets verksamhet. 1Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om särskild tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG. 2Europaparlamentets och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU. Kommitténs bedömning: Sanktionsbestämmelserna i reso- lutionsdirektivet kan, till den del de riktar sig mot kreditinstitut och värdepappersbolag, anses genomförda i svensk rätt genom lagen om bank-och finansieringsrörelse respektive lagen om värdepappersmarknaden under förutsättning att nämnda lagar uppdateras för att bättre motsvara sanktionsbestämmelserna i antagna rättsakter på finansmarknadsområdet. Resolutionsdirektivet innehåller skyldigheter för medlemsstaterna att införa bestämmelser om sanktioner. Resolutionsdirektivet föreskriver bl.a. vilka typer av administrativa sanktioner som ska införas (artikel 111.2), under vilka förutsättningar beslut om sanktioner ska offentliggöras (artikel 112) och vilka omständig- heter som ska beaktas vid beslut om typen av och nivån på sanktioner (artikel 114). Enligt artikel 111.1 ska medlemsstaterna föreskriva sanktioner för åtminstone ett antal överträdelser, bl.a. vid underlåtenhet att utforma, upprätthålla eller uppdatera åter- hämtnings- och koncernåterhämtningsplaner (jfr artiklarna 5 och 7 i resolutionsdirektivet). Skälen för kommitténs förslag och bedömning Flertalet av de institut och företag som omfattas av skyldigheter enligt resolutionsdirektivet är föremål för reglering i svensk rätt, bl.a. genom lagen (2004:297) om bank- och finansi- eringsrörelse och lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Nämnda lagar innehåller omfattande rörelsereglering men även bestämmelser om ingripandemöjligheter för vid överträdelser av de aktuella lagarna, andra författningar som reglerar verksamheten, bolagsordningen, stadgar eller reglemente eller interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar företagets verksamhet (15 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och 25 kap. 1 § lagen om värdepappers- marknaden). och värdepappersbolag omfattar resolutionsdirektivet finansiella holdingföretag, blandade finansiella holdingföretag, holdingföretag med blandad verksamhet och Direktivet föreskriver att medlemsstaterna ska införa sanktionsmöjligheter för vissa specifika överträdelser av direktivet. Att dessa skyldigheter gäller även finansiella holding- företag, blandade finansiella holdingföretag, holdingföretag med blandad verksamhet och finansiella institut ska därför framgå av lagtexten. För att ska kunna besluta om sank- tioner även mot sådana företag bör de omfattas av relevanta ingrip- andebestämmelser i lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappersmarknaden.