sou · H2B324 · 2014-04-23 00:00:00 — Av 21–24 §§ i förordningen framgår underrättelseskyldigheter som myndigheter ska fullgöra vid kännedom om olika slags olyckor och tillbud. Transportstyrelsen ska rapportera vidare vissa typer av olyckor till , enligt 25 § i samma förordning. Underrättelser om olyckor och allvarliga tillbud på luftfarts- området ska dock lämnas direkt till enligt artikel 9 i förordning (EU) 996/20101. Rapporteringen av tillbud och olyckor registreras digitalt. Trans- portstyrelsen är den myndighet som i huvudsak håller register om olyckor m.m. på transportområdet. ansva- rar dock för rapportering av sjöhändelser till EU:s register och rapporterar även utförda haveriutredningar på järnväg samt 1 och rådets förordning (EU) nr 996/2010 av om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv /56/EG. säkerhetsrekommendationer på luftfartsområdet till EU. Utöver dessa myndigheters registerhantering kan nämnas att har ett internt olyckshanteringssystem, Synergi. Vidare sköter Trafik- analys viss EU-rapportering av registrerade uppgifter, och Social- styrelsen administrerar sjukvårdens generella skaderegistrering i den s.k. IDB (All Injury Database), vilken också omfattar trafik- skador, inom ramen för patientregistret (PAR). Detta kapitel avgränsas till att i första hand redogöra för och analysera de register som förs av Transportstyrelsen och . Här redogörs också för vilka aktörer som läm- nar uppgifter till registren eller använder uppgifter från registren, och hur registeruppgifterna används. Särskilt fokus läggs vid beskrivningen av vägtrafikolycksregist- ret Strada (Acquisition). Transport- styrelsen övertog huvudmannaskapet för Strada . Strada omfattar bl.a. insamling, registrering och analys av skador och olyckor inom vägtrafiksystemet som inrapporteras från Polisen och sjukvården. Rapporteringssystemet ligger till grund för statistik och utvecklingsarbete inom trafiksäkerhetsområdet. Övriga register vid Transportstyrelsen som avser tillbud och olyckor förs både mot bakgrund av krav i EU-lagstiftningen och för att uppfylla den nationella lagstiftningens krav på mottagande och hantering av rapportering av händelser, tillbud respektive olyckor. 3.2Rapportering till Transportstyrelsen om olyckor och tillbud inom transportområdet inrättades den nya myndigheten styrelsen, som övertog all verksamhet vid Järnvägsstyrelsen, Luft- fartsstyrelsen och delar av verksamheten vid och Väg- verket. Även ett mindre antal uppgifter för , och fördes över till den nya myndigheten. I 1 § förordningen (2008:1300) med instruktion för Transport- styrelsen framgår att myndigheten har i uppgift att svara för regel- givning, tillståndsprövning och tillsyn inom transportområdet. En- ligt 2 § avser tillsynen järnvägs-, tunnelbane- och spårvägssyste- men, den civila sjöfarten (särskilt sjösäkerheten, sjöfartsskyddet och hamnskyddet), den civila luftfarten (särskilt flygsäkerheten och luftfartsskyddet) och vägtransportsystemet. Transportstyrelsen har även visst ansvar för den militära sjöfartens säkerhet, enligt förordningen (2003:440) om säkerheten på örlogsfartyg. Vidare har Transportstyrelsen enligt sin instruktion myndighetsansvar för flygtrafiktjänst för civil och militär luftfart, vilket bl.a. innebär att styrelsen har bemyndigande i luftfartsförordningen (2010:770) att meddela föreskrifter om uppgifter, omfattning och utformning när det gäller flygledningstjänst, informationstjänst för luftfarten, flyg- vädertjänst, kommunikations-, navigations- och övervakningstjäns- ter samt flygräddningstjänst och de flygsäkerhetsföreskrifter för verksamheten som behövs. Transportstyrelsen för även de register som behövs för att utöva verksamheten för regelgivning, tillstånds- prövning och tillsyn. Transportstyrelsen har enligt 3 § vägsäkerhetsförordningen (2010:1367) ålagts tillsynsuppgifter såsom tillsynsmyndighet enligt vägsäkerhetslagen (2010:1362). Inom sitt tillsynsuppdrag har Transportstyrelsen fått särskilda uppgifter att ta emot och hantera rapportering av olyckor. Samtliga trafikslag omfattas av EU-rättsliga rapporteringskrav. Kraven kan avse rapportering direkt till kommissionen eller till andra EU- institutioner. Rapporteringskrav återfinns även i nationell lagstift- ning. Av 20 § förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor framgår att rapportering enligt 5 kap. 8 § luftfartslagen (2010:500) eller enligt 6 kap. 14 § första eller andra stycket sjölagen (1994:1009) ska göras till tillsynsmyndigheten. Den nämnda rappor- teringen enligt luftfartslagen (2010:500) avser olyckor och situa- tioner som kunnat leda till en olycka, medan rapporteringen enligt sjölagen (1994:1009) enbart omfattar olyckshändelser och därmed jämförliga händelser, såsom att betydande lastförskjutning skett. Samma regler för rapportering gäller enligt 20 § förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor för verksamhetsutövare i fråga om olyckor och tillbud som avses i 2 § första stycket 3 lagen (1990:712) om undersökning av olyckor vid drift av järnväg, tunnel- bana eller spårväg. Med stöd av bemyndiganden i bl.a. förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor har Transportstyrelsen och tidigare utfärdat tillämpningsföreskrifter om olycksrapportering för respektive trafikslag samt om vägsäkerhet. Om Polisen får kännedom om att det har inträffat en olycka som anges i 2 § första stycket lagen (1990:712) om undersökning av olyckor, ska Polisen enligt 21 § första stycket förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor underrätta till- synsmyndigheten eller – beroende på Är det en fartygsolycka som inträffat har och samma underrättelseskyldighet, enligt tredje stycket i samma bestämmelse. Polisen, Kustbevak- ningen respektive ska vidare underrätta Transportstyrel- sen om olyckor med fritidsfartyg där någon avlidit eller fått en svår kroppsskada enligt bestämmelsens andra stycke. Transportstyrelsen har å sin sida skyldighet att underrätta Polisen respektive om allvarliga olyckor eller tillbud enligt 24–25 §§ förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor. Rapporteringsskyldighet för luftfarten finns reglerad i 5 kap. 8 § och 10 kap. 8 § luftfartslagen (2010:500) samt i förordning (EU) nr 996/2010. Händelser som har inverkat eller kunde ha inverkat på flygsäkerheten ska anmälas till Transportstyrelsen även om de inte lett till sådana flygolyckor eller tillbud som ska utredas med stöd av lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Rapporterings- skyldigheten avseende händelser bygger på direktiv /42/EG2. I 10 kap. 9 § luftfartsförordningen (2010:770) finns en förteckning över vilka som omfattas av anmälningsskyldigheten. Rapporte- ringsskyldigheten för olyckor, tillbud och händelser inom luft- farten definieras närmare i myndighetsföreskrifter från Transport- styrelsen. Enligt artikel 9 i förordning (EU) nr 996/2010 ska alla inblan- dade personer som har kännedom om att en olycka eller ett all- varligt tillbud har inträffat utan dröjsmål underrätta den behöriga myndigheten för säkerhetsutredning i den medlemsstat på vars territorium olyckan eller det allvarliga tillbudet inträffade. För svensk del innebär detta att rapporteringen ska ställas till . För järnväg, tunnelbana och spårväg anges i järnvägslagen (2004:519) och i lag (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg, och föreskrifter meddelade av Transportstyrelsen att järn- vägsföretag, infrastrukturförvaltare, spårinnehavare och trafikut- övare ska rapportera olyckor, tillbud och avvikelser av vissa slag till Transportstyrelsen. Vid sådana allvarligare olyckor som avses i lagen (1990:712) om undersökning av olyckor anmäler Transport- styrelsen i sin tur händelsen till , som beslutar om händelsen ska utredas. Andra olycksutredningar genom- förs av verksamhetsutövarna själva, som ett led i deras skyldighet 2 och rådets direktiv /42/EG av om rapportering av händelser inom civil luftfart. att ha säkerhetsstyrningssystem för verksamheten. Bestämmelser om infrastrukturhållares och järnvägsföretags skyldigheter att ut- reda olyckor i den egna verksamheten återfinns i det s.k. järnvägs- säkerhetsdirektivet, direktiv /49/EG3, i järnvägslagen (2004:519) och i järnvägsförordningen (2004:526) samt i föreskrifter med- delade av Transportstyrelsen. I 3 § förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor föreskrivs att olyckor som inte är av det slag som anges i 2–2 a §§ lagen (1990:712) om undersökning av olyckor ändå ska undersökas enligt lagen om det är motiverat från säkerhetssynpunkt att en undersökning görs. I de fall som gäller olyckor eller tillbud som rör vägtrafik eller civil luftfart är det Transportstyrelsen som ska utföra undersökningarna. Transportstyrelsen kan dock överlåta åt annan att utföra en sådan undersökning enligt 4 § förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor. Transportstyrelsen har alltså inget mandat att undersöka olyckor inom järnväg och sjöfart med stöd av lagen (1990:712) om under- sökning av olyckor. Däremot kan det förekomma att Transport- styrelsen utreder olyckor och tillbud som underlag för eventuella tillståndsåtgärder, tillsynsaktiviteter och regelförändringar. Vad gäller sjöolyckor bör nämnas att vid sidan av bestämmel- serna om utredning av sjöolyckor i lagen (1990:712) om undersök- ning av olyckor omfattas sjöolyckor av bestämmelser om sjöförkla- ring i 18 kap. 6–19 §§ sjölagen (1994:1009). Institutet sjöförklaring syftar till att klarlägga olyckshändelser och deras orsaker. Transportstyrelsens rapportering och registerhantering för de olika trafikslagen beskrivs närmare nedan. 3.3Strada – register för vägtrafikolyckor 3.3.1Målen för transportpolitiken avseende vägtrafik Övergripande mål och etappmål för transportpolitiken finns be- skrivna i prop. 2008/09:93 Mål för framtidens resor och transporter. Transportpolitikens mål ska vara att säkerställa en samhälls- ekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning 3 och Rådets direktiv /49/EG av om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv /14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägs- säkerhetsdirektivet). för medborgarna och näringslivet i hela landet. Detta övergripande mål delas upp i funktionsmålet tillgänglighet och hänsynsmålet säkerhet, miljö och hälsa. Hänsynsmålet uttrycks så, att transport- systemets utformning, funktion och användning ska anpassas till att ingen ska dödas eller skadas allvarligt samt bidra till att miljö- kvalitetsmålen uppnås och till ökad hälsa. Regeringen har i samma proposition formulerat preciseringar av funktionsmålet och hänsynsmålet. De preciseringar som är tids- satta kallas etappmål. För vägtrafiken finns preciserade etappmål som anger att en halvering av antalet döda ska ske och en reducering av antalet allvarligt skadade ska ske . I propositionen slås fast att etappmålet för allvarligt skadade i vägtrafiken ska mätas med hjälp av bl.a. data i Strada. Det övergripande målet för transportpolitiken samt funktions- och hänsynsmålen har förelagts för beslut och blir där- med riksdagsbundna. Lägre delar i målhierarkin, t.ex. preciseringar och etappmål, är en uppgift för bl.a. berörda myndigheter att ut- arbeta och vidareutveckla. Inom EU har man i det europeiska åtgärdsprogrammet för trafiksäkerhet antagit ett generellt mål om en halvering av antalet dödade i vägtrafiken (European Com- mission – MEMO/10/343 20/07/2010). Programmet innehåller förslag till hur man kan förbättra fordon, infrastruktur och bete- ende hos trafikanterna. expertgrupper för väg- trafiksäkerhet arbetar nu med att formulera mål för att minska de allvarliga skadorna i vägtrafiken. En gemensam definition av all- varlig skada som ska användas i olycksstatistiken har slagits fast. Den nya EU-definitionen baseras på skadegraderingen (Maximum Abbreviated Injury Scale) som brukar användas inom sjukvården. Nästa steg i arbetet är enligt att börja använda den gemensamma definitionen för att kunna ta fram jämförbar statistik, att sätta upp ett mål om att minska de allvarliga skadorna på och att framställa en EU-strategi för att nå målet. För att kunna ta fram jämförbar statistik baserad på EU:s gemensamma definition av allvarlig trafikskada bör myndig- heterna i EU-länderna enligt antingen samla alla relevanta uppgifter från både polis och sjukhus, bara använda sjukhusuppgifter, eller använda polisuppgifter, men korrigera dem för underrapportering, eftersom polis inte kan förväntas göra en fullständig medicinsk bedömning av skadegraden (Commission Staff Working document, On the implementation of objective 6 of Commissions policy orientations on road safety 2011–2020 – First milestone towards an injury strategy, ). Regeringen beslöt att ge i uppdrag att införa ett nytt informationssystem för skador och olyckor inom hela vägtransportsystemet (Regeringsbeslut , K96/1958/4). Enligt regeringsbeslutet skulle vara huvud- man för informationssystemet och ansvara för fortlöpande utveck- ling och uppföljning av systemets funktion och av informationens kvalitet och tillgänglighet. I uppdraget ingick att klarlägga hur Polisens och sjukvårdens informationsunderlag kunde utvecklas och samordnas, hur samordning kunde ske med andra statistik- och informationssystem såväl nationellt som internationellt, hur hän- syn skulle tas till sekretess- och integritetsaspekter, hur olika användargrupper skulle få tillgång till den information som de hade behov av och hur fallolyckor bland gående skulle inkluderas i syste- met. Enligt regeringsbeslutet borde ett nytt informationssystem för vägtrafikens skador och olyckor utformas så att det skulle stödja trafiksäkerhetsarbetet på central, regional och lokal nivå, ge underlag som gjorde det lättare att från trafiksäkerhetssynpunkt vidta rätt åtgärder, samt minimera dubbelarbete och kostnader inom offentlig förvaltning. startade –2001 sju delprojektgrupper för framtagande av informationssystemet, en för varje region inom , med representanter för Polisen, akutsjukvården och väghållarna samt en samrådsgrupp. Systemet utvecklades och för- ankrades med de deltagande organisationerna parallellt. Systemet fick namnet Strada (Acquisition). fattade beslut om nollvisionen4. Detta inne- bär att trafiksäkerhetsarbetet ska inriktas på att minska antalet om- komna och allvarligt skadade. Inrättandet av Strada har haft bety- delse även för arbetet med nollvisionen. hade ansvar för Strada fram till , då Transportstyrelsen övertog huvudmannaskapet. 1996/97:137, bet. 1997/98:TU4, rskr. 1997/98:11. I beslut ställde sig bakom regeringens förslag om en ny inriktning av trafiksäkerhetsarbetet enligt den s.k. nollvisionen. Målet är att ingen ska dödas eller skadas allvarligt till följd av olyckor i vägtrafiken. Strada innehåller uppgifter om olyckor i hela vägtransportsyste- met, som rapporterats in av Polisen, sjukvården eller av både Poli- sen och sjukvården. Även fallolyckor bland gående är inkluderade. Strada har två källor för rapporteringen, Strada Polis och Strada Sjukvård. Polisen rapporterar olyckor i Strada enligt kungörelse (1965:561) om statistiska uppgifter angående vägtrafikolyckor. Enligt 3 § i kungörelsen får Transportstyrelsen efter samråd med Trafikanalys och meddela ytterligare föreskrifter som behövs för rapporteringen, vilket dock inte skett . Endast olyckor med personskada registreras och sammanförs i databasen med upp- gifter om körkort och fordon ur vägtrafikregistret. Dessutom regi- strerar Polisen bl.a. uppgifter om den aktuella vägen och trafik- miljön. Samtliga polismyndigheter registrerar personskadeolyckor inom vägtransportområdet . Sjukvården har ingen lagstadgad skyldighet att registrera upp- gifter i Strada. Rapporteringen sker enligt avtal mellan Transport- styrelsen och respektive sjukvårdshuvudman eller sjukhus. I överens- kommelsen regleras sjukvårdens respektive Transportstyrelsens åtaganden. Sjukvårdens registrering sker efter informerat samtycke från varje patient, vilket är ett krav för att känsliga personuppgifter ska få behandlas enligt 15 § personuppgiftslagen (1998:204). Det finns nu omkring 70 sjukhus i landet som har den typ av akut- verksamhet som tar emot trafikskadefall5. Antalet rapporterande sjukhus har varierat över åren, men registrerar nu samtliga akutsjukhus skadefall i Strada, utom ett. Det sjukhus som ännu inte anslutit sig är i . Inmatningsprogrammen hos Polis och sjukvård har gjorts lika varandra. Polisens registrering utgår dock från olyckan, medan sjukvården utgår från den skadade personen, dvs. skadegrad och diagnos, vilket är en viktig skillnad. I informationssystemets s.k. sjukvårdsprogram registreras skadorna enligt AIS6 med hjälp av en figur av en människa och en menystruktur. I databasen där registrerade uppgifter samlas sker en matchning mellan trafikolyckor som är kända av Polisen och trafikskadade personer som är kända av sjukvården. Genom att uppgifter från dessa båda källor sammanförs får man ett bättre informations- 5Dessa sjukhus har akutmottagning med ortopedi- och/eller kirurgikapacitet. Utöver sjuk- hus med akutmottagningar har två s.k. lättakuter, (2013) respektive Närakuten Barn i (2011), anslutit sig till STRADA-samarbetet. 6Abbreviated Injury Scale, ett anatomibaserat kodningssystem som används för beskrivning av skador (trauma). underlag vilket bidrar till större kunskap om trafikskadade. Dels minskas mörkertalet då Polisen inte känner till alla olyckor, vilket framför allt gäller oskyddade trafikanter, dels får man en bättre bild av skadegraden genom sjukvårdens diagnoskodning. Registreringen i Strada medför ett merarbete som inte omfattas av sjukvårdens basverksamhet. Transportstyrelsen, och tidigare Väg- verket, samt landstingen, har finansierat merarbetet med rapporte- ringen och det har även förekommit delfinansiering. finansieras verksamheten uteslutande av Transportstyrel- sen, se vidare nedan avsnitt 3.3.3. Enligt statistik från Transportstyrelsen registrerade Polisen 16 917 olyckor . Under har 66 av landets akutsjukhus rapporterat in 44 662 skadefall till Strada. registrerade Polisen 15 068 olyckor, medan sjukvården registrerade 48 014 skadefall7. innehåller databasen totalt 229 300 olyckor i Strada Polis och 413 200 skadefall i Strada Sjukvård8. 7Siffrorna är preliminära då efterregistrering förekommer. Tabell 3.1 Antal olyckor registrerade av Polisen i Strada *Statistiken för är preliminär Källa: Transportstyrelsen. Antal personer registrerade av sjukvården i Strada *Statistiken för är preliminär Källa: Transportstyrelsen. och systemstöd på Transportstyrelsens Väg- och järnvägsavdelning har ansvaret för att utveckla och för- valta Strada. Strada har tre verksamhetsområden: Verksamhet, It- tillämpning och Data. I Verksamhet ingår bl.a. att: ta fram och genomföra utbildningsinsatser för rapportörer och användare, ta fram informationsinsatser och material samt samordna nätverk av användare, hantering av ersättning till sjuk- vården m.m. I It-tillämpning ingår bl.a. att: handha två webbaserade program för inrapportering till data- basen, handha en uttagswebb som behöriga användare kan använda för att presentera och analysera data samt ansvara för utvecklingsmiljö, testmiljöer och utbildningsmiljö för Strada, samt för användarregister m.m. I uttagswebben kan behöriga aktörer söka fram olyckor utifrån geografiska avgränsningar, inom och ytterligare en mängd olika urval. Resultatet presenteras bl.a. i en karta. Här kan man utläsa var olyckorna skett liksom allvarlighetsgrad och olyckstyp. Transportstyrelsen håller utbildningar för dem som ska använda uttagswebben. I Data ingår delarna datainsamling, registerhållning och till- handahållande av innehållet i Strada. Detta omfattar bl.a. att: kvalitetssäkra information/data enligt gällande rutiner, ansvara för leverans av underlag till den officiella statistiken i enlighet med avtal (Trafikanalys) samt tillhandahålla kvalitetssäkrad information/data för intern och extern verksamhet. Som nämnts ovan i avsnitt 3.3.2 medför registreringen i Strada ett merarbete som inte omfattas av sjukvårdens basverksamhet. Trans- portstyrelsen, och tidigare , samt landstingen, har finansie- rat merarbetet med rapporteringen och det har även förekommit delfinansiering. Nivåerna för ersättning i Strada är uppdelade på fasta ersättningar samt olika typer av kvalitetsersättningar, se tabell 3.3. Ersättningen ska användas för att täcka kostnader för trycksaker, tid att delta vid utbildning, nätverksmöten, tid för information Ersättningen är beräknad utifrån tidsstudier som har gjorts för de olika momenten i Bonus för de rapporter som har positionerats Bonus för de rapporter som har registrerats Bonus för de sjukhus som har registrerat mer >1 000 rapporter/år än 1 000 rapporter/år Källa: Transportstyrelsen. Den totala ersättningen från Transportstyrelsen till sjukvården var . tillkom två nya sjukhus, och , och den totala ersättningen uppgick då till . Ökningen beror på att fler sjukhus deltagit i samarbetet och sjukhusen har registrerat fler rapporter än . Tabell 3.4 Ersättning i Strada samt antal årsarbetskrafter för Strada hos Transportstyrelsen Utbildning (sjukvård, polis, uttagswebb) Samordning (nätverksmöten m.m.) Antal årsarbetskrafter på Transportstyrelsen för hela Strada-verksamheten Källa: Transportstyrelsen. Av nedanstående tabell framgår hur ersättningen fördelats per rapporterande sjukhus . Tabell 3.5 Ersättning för Strada-rapporteringen per sjukhus Olycksregister på transportområdet SOU 2014:24 , SU/Sahlgrenska , SU/Drottning barn- och ungdoms- Källa: Transportstyrelsen. i har –2012 fått viss ersättning från för att täcka sjukhusets begäran om totalt för att fortsätta med registreringen. utgår dock ingen extra ersättning förutom den från Transportstyrelsen. Tabell 3.6 Ersättning till från Transportstyrelsen respektive Källa: Transportstyrelsen. Förutom ersättning från Transportstyrelsen har Västra Götalands- regionen tilldelat , som omfattar , och , resurser för att arbeta med Strada som motsvarar 1,15 årsarbets- krafter, dvs. 550 000–. Den här tilldelningen har upphört från och med årsskiftet 2013/2014. Detta innebär att inga sjukhus får ersättning från kommun eller landsting . Strada finansieras ute- slutande av Transportstyrelsen. 3.3.4Mer om användningsområdet för Strada Data i Strada används som underlag för framställande av statistik. Trafikanalys är ansvarig myndighet för att samla in, sammanställa och sprida officiell statistik på transportområdet. Transportstyrel- sen ska enligt sin instruktion bistå Trafikanalys i dess upp- drag att till regeringen redovisa en uppföljning av de transport- politiska målen. Underlag till den officiella statistiken om väg- trafikolyckor levereras via Strada till Trafikanalys. I arbetet med framtagande av statistik finns utvecklade kvalitetsrutiner i form av samarbete med djupstudieutredare och samkörning med andra register. Exempelvis samarbetar Transportstyrelsen in- direkt med och via Trafikanalys. Transportstyrelsen deltar i den s.k. Suicidgruppen (se även avsnitt 4.2.6), arbetsgrupp för klassificering av suicidfall inom vägtrafikområdet, vilka exkluderas från den offici- ella statistiken. Eftersom registreringen i Strada Sjukvård är frivillig och antalet anslutna sjukhus varierar över åren, kan registrerade data inte användas för officiell statistik. Den officiella statistiken bygger på rapporteringen i Strada Polis. Sjukvårdsdata till den officiella stati- stiken hämtas inte från Strada Sjukvård utan från (PAR). Den information som erhålls via Strada Sjuk- vård redovisas i stället i en särskild bilaga om sjukvårdsstatistik. Transportstyrelsens webbsidor som publicerar information från Strada är ett steg i arbetet med att tillgängliggöra myndighetens data enligt lagen (2010:566) om vidareutnyttjande av handlingar från den offentliga förvaltningen.