sou · H2B340 · 2014-06-12 00:00:00 — 6.om bidraget lämnas från dotterföretaget till moder- företaget, utdelning under beskattningsåret från dotter- företaget inte ska tas upp hos moderföretaget, och 7.värden motsvarande bidra- get förs över från givaren till mottagaren (värdeöverföring) senast den dag då inkomst- deklarationen för beskattningsåret ska lämnas enligt 32 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Om anstånd med att lämna deklarationen har beviljats med stöd av 36 kap. 4 § samma lag ska värdeöverföringen ske senast den dag som anstånd har beviljats till. I detta kapitel finns bestämmelser om –försäkringsföretag i 2–13 §§, –utländska tjänstepensionsinstitut i 13 a–13 f §§, –investmentföretag i 14–19 §§, –kooperativa föreningar i 21–24 §§, –privatbostadsföretag i 25–27 §§, –sambruksföreningar i 28 §, –samfälligheter i 29 §, och –sparbanker och Sparbankernas säkerhetskassa i 30 och 31 §§. –samfälligheter i 29 §, –sparbanker och Sparbankernas säkerhetskassa i 30 och 31 §§, och – finansiella företag i 32– Ett skadeförsäkringsföretag som har gjort avsättning till säkerhets- reserv ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten ska beräknas till summan av avsättning till säkerhetsreserv som den juridiska personen har vid beskattningsårets ingång multiplicerad med statslåneräntan vid utgången av november månad året närmast före det kalenderår under vilket beskattningsåret går ut. Om beskattningsåret är längre eller kortare än , ska schablonintäkten justeras i motsvarande mån. ska ta upp ett belopp som motsvarar av ett underlag som beräknas enligt 34 §. Med finansiella företag avses bank, kreditinstitut och utländska kreditinstitut enligt 1 kap. 5 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. bedriver verksamhet i bedöms bara med hänsyn till den verksamhet som institutet bedriver från fast driftställe här. Underlaget är summan av det finansiella företagets skulder och avsättningar utom obeskattade reserver vid räkenskapsårets utgång enligt fastställd balans- räkning, med de justeringar som följer av andra och tredje styckena samt 35 §. Ett finansiellt företag som ingår i en koncern enligt års- redovisningslagen (1995:1554) ska minska underlaget med skulder till andra finansiella företag i koncernen. Underlaget ska minskas med efterställda skuldförbindelser som får ingå i kapitalbasen enligt lagen (2006:1371) om kapital- täckning och stora exponeringar. Om räkenskapsåret har omfattat en längre eller än , ska underlaget justeras proportionellt i förhållande till räkenskapsårets längd. SOU 2014:40 Bilaga 9 eller delvis har skett genom ett eller delvis har skett genom ett kapitaltillskott och det är uppen- förvärvet enligt 15 § första stycket bestämmas till ett belopp som tillgång av verkligt och särskilt motsvarar det lägsta av den värde som motsvarar kapital- faktiska utgiften och verkligt och tillskottet, ska utgiften enligt 15 § särskilt värde på tillgångarna i första stycket inte minskas med företaget som belöper sig på förvärvarens andel efter ägar- företaget ska själva kapital- tillskottet inte räknas med. Vid bedömningen enligt första stycket ska hänsyn inte tas till tillgångar som underskottsföretaget kan antas ha förvärvat i samråd med den nya ägaren. Vid tillämpningen av andra stycket likställs en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag med underskottsföretaget om de både före och efter ägarförändringen ingick i samma koncern. I fråga om kapitalförluster som uppkommer i svenska handelsbolag eller i utlandet del- ägarbeskattade juridiska perso- ner och för vilka avdrag ska göras tillämpas 19–21, 23 och 24 §§, om inte något annat anges i andra stycket. I fråga om kapitalförluster på andra tillgångar än sådana som avses i 24 a kap. 3 § som uppkommer i svenska handels- bolag eller i utlandet delägar- beskattade juridiska personer och för vilka avdrag ska göras tillämpas 19–21, 23 och 24 §§, om inte något annat anges i andra stycket. 6 Senaste lydelse 2009:1453. Om den som ska göra avdrag enligt första stycket är ett sådant företag som anges i 24 kap. 13 § 1–5 och avdraget avser förlust på delägarrätter ska av kapitalförlusten dras av. För- lusten får dras av bara mot kapitalvinster på delägarrätter. Kapitalförluster för vilka avdrag ska göras på sådana delägar- rätter och fordringsrätter vars innehav betingas av rörelse som bedrivs av handelsbolaget eller av någon som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå handelsbolaget nära, ska dock alltid dras av i sin helhet. Anskaffningsutgiften ska ökas med – den skattskyldiges tillskott till bolaget, – belopp som tagits upp som – belopp som tagits upp som den skattskyldiges andel av bolagets inkomster till den del inkomsten inte har minskats med finansnetto enligt 24 a kap. som inte har fått dras av, –av avdrag för avsättning till expansionsfond enligt –av expansionsfond som förs över från andel i handelsbolag till enskild näringsverksamhet enligt 34 kap. 22 §, –det belopp som framgår vid en tillämpning av bestämmelserna om överlåtelse av privata tillgångar till underpris i 53 kap. 5 §. Anskaffningsutgiften ska minskas med –den skattskyldiges uttag ur bolaget, –belopp som dragits av som den skattskyldiges andel av bolagets underskott, –negativt fördelningsbelopp till den del räntefördelningen minskat ett underskott i inkomstslaget näringsverksamhet, 7 Senaste lydelse 2012:757. –av återförda avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap., och –av expansionsfond som förs över från enskild näringsverksamhet till andel i handelsbolag enligt 34 kap. 19 §. För juridiska personer är den statliga inkomstskatten 22 pro- cent av den beskattningsbara inkomsten. För juridiska personer är den statliga inkomstskatten av den beskattningsbara inkomsten. Denna lag träder i kraft . Om inte annat följer av punkterna 2–9 tillämpas de nya bestämmelserna första gången för beskattningsår som påbörjas efter . För beskattningsår som påbörjats tidigare gäller fortfarande äldre bestämmelser om inte annat följer av punkterna 2–9. 2.För svenska handelsbolag ska de nya bestämmelserna tillämpas första gången för handelsbolagets räkenskapsår som påbörjas efter . För räkenskapsår som påbörjats tidigare gäller fortfarande äldre bestämmelser om inte annat följer av punkterna 3–9. 3.Bestämmelsen i 24 a kap. 14 § om att ett negativt finansnetto inte får dras av ska tillämpas på finansiella kostnader som belöper sig på perioden från till företagets första räkenskapsår som påbörjas efter . gäller bara om företaget lagt om räkenskapsåret efter men före . 4.Vid tillämpningen av 24 a kap. 16 § ska bortses från underskott som är hänförliga till tiden före . 5.Vid tillämpningen av 30 kap. ska periodiseringsfonder som avsatts före återföras av det avsatta beloppet om återföringen görs efter . 6.Företag med beskattningsår som påbörjats före men avslutas efter får vid tillämpningen av 35 kap. under det beskattningsåret bara göra avdrag med högst för 8 Senaste lydelse 2012:757. koncernbidrag som har lämnats till företag med beskattningsår som påbörjas efter . 7.Skadeförsäkringsföretag ska det beskattningsår som påbörjas efter , som en särskild övergångspost, ta upp skillnaden mellan av avsättning till säkerhetsreserv det beskattningsår som avslutats före och avsättningen. ska tas upp till beskattning med minst en sjättedel . Om beskattningsåret är längre eller kortare än ett kalenderår ska den återförda posten justeras i motsvarande mån. 8.För ett företags första beskattningsår som påbörjas efter ska vid tillämpningen av 40 kap. kvarstående underskott endast anses uppgå till av det underskott som fanns . 9.Bestämmelserna i 40 kap. 16 a § tillämpas på förvärv som görs efter . lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs att 33 kap. 6 § och 58 kap. 2 § skatte- förfarandelagen (2011:1244) ska ha följande lydelse. Svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer med fast driftställe i ska till ledning för delägarnas beskattning lämna särskilda uppgifter om 1.näringsverksamheten enligt 31 kap. 2 och 3 §§, 2.varje delägares andel av bolagets eller den juridiska personens inkomst av varje inkomstslag och näringsverksamhet, 3.varje delägares andel eller lott i bolaget eller den juridiska personen, 4.skalbolag enligt 31 kap. 14 §, och 5.prissättningsbesked enligt 31 kap. 34 §. Om ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med fast driftställe i har avyttrat en fastighet och kapitalvinsten inte kan beräknas på grund av att den är beroende av någon händelse , ska bolaget eller den juridiska personen lämna uppgift om detta. Ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med fast driftställe i ska lämna uppgift om sådant positivt och negativt finansnetto som avses i 24 a kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229) och som belöper sig på delägarens andel. Tredje stycket gäller inte om delägaren är ett dödsbo, ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med fast driftställe i . Bilaga 9 SOU 2014:40 Om säkerhet ska ställas, ska Om säkerhet ska ställas, ska storleken bestämmas till summan storleken bestämmas till summan av företagets obetalda inkomst- av företagets obetalda inkomst- det överskott som har redovisats i av det överskott som har om svenska handelsbolag och i I fråga om svenska handelsbolag och i utlandet del- juridiska personer ska säkerheten bara avse överskottet i skalbolags- ska säkerheten bara avse över- skottet i skalbolagsdeklarationen. Om en fysisk person har förvärvat en andel i ett svenskt handelsbolag eller i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person, ska säkerhetens storlek bestämmas till av överskottet. Om flera skalbolagsdeklarationer lämnas, ska kompletterande säkerhet ställas för den ökning av överskottet som redovisas i förhållande till en tidigare deklaration. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 33 kap. 6 § tillämpas första gången på uppgifter som avser beskattningsår som påbörjas efter . Bestämmelsen i 58 kap. 2 § i sin nya lydelse tillämpas i fråga om avyttringar av andelar i skalbolag som sker efter utgången av 2015. Om skalbolagsdeklarationen till någon del avser tid före ikraftträdandet, ska dock vid beräkningen av säkerhetens storlek enligt 58 kap. 2 § första stycket procenttalet 22 användas i stället för 18,5. Äldre bestämmelser i 58 kap. 2 § gäller i fråga om avyttringar som har skett före ikraftträdandet. 9 Senaste lydelse 2012:760. lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt Härigenom föreskrivs att det i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt ska införas ett nytt kapitel, 5 kap., av följande lydelse. Nedsättning av statlig inkomstskatt på vissa inkomster 1 § som ska ta upp ett belopp enligt 39 kap. 33 § inkomstskattelagen (1999:1229) har rätt att genom avräkning av utländsk skatt få nedsättning av statlig inkomstskatt enligt detta kapitel. Om inte annat följer av 3 §, ska avräkning ske av utländsk skatt som under kalenderåret närmast före beskattningsåret har betalats av en sådan utländsk juridisk person som enligt 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554) ingår i samma koncern som det finansiella företaget och som skulle ha tagit upp ett belopp enligt 39 kap. 33 § inkomstskattelagen om verksamheten bedrivits här i landet. 2 § Med utländsk skatt avses i detta kapitel skatt som har betalats till en utländsk stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och som är jämförlig med den inkomstskatt som tas ut av finansiella företag enligt 39 kap. 32–35 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). 3 § Avräkning av utländsk skatt får ske med ett belopp som mot- svarar den utländska skatt som hänför sig till ett sådant skuld- förhållande som skulle ha minskat underlaget enligt 39 kap. 34 § andra stycket inkomstskattelagen (1999:1229) om den utländska juridiska personen bedrivit verksamhet här. Avräkning får dock högst ske med ett belopp som motsvarar den statliga inkomstskatt som, beräknad utan hänsyn till avräkning, hänför sig till de skulder som det finansiella företaget vid räkenskapsårets utgång enligt fastställd balansräkning har till den utländska juridiska person vars utländska skatt ska avräknas. Denna lag träder i kraft och tillämpas på skatt som betalats för en period som börjar efter detta datum. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 17–20 kap. Ändringarna i dessa kapitel är samma som för finansierings- avdraget. Det hänvisas därför till författningskommentarerna till motsvarande bestämmelser som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. Ändringarna i dessa paragrafer är i stort sett samma som för finansieringsavdraget (där 24 kap. 1 och 10 a §§). Den enda skillnad som finns mellan huvudförslaget och det alternativa förslaget är de som följer av att nuvarande ränteavdragsbegränsningsregler inte avskaffas i det senare förslaget. Det hänvisas därför till författningskommentarerna till motsvarande paragrafer som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. Kapitlet är nytt och reglerar begränsningen av avdragsrätten för finansiella kostnader. I första stycket anges vilka som omfattas av reglerna, vilket är juridiska personer, svenska handelsbolag och i utlandet delägar- beskattade juridiska personer. De juridiska personer som omfattas är juridiska personer enligt reglerna i inkomstskattelagen. Att bestämmelserna gäller för handelsbolag innebär att handels- bolaget på samma sätt som juridiska personer måste tillämpa reglerna om avdragsbegränsning vid beräkningen av det resultat som ska delas ut till delägarna. Av 5 kap. 1 och 3 §§ framgår att delägarna i ett handelsbolag ska beskattas för ett så stort belopp som motsvarar delägarens andel av handelsbolagets inkomst. Det är alltså delägarna som är skattesubjekt och inte handelsbolaget. För juridiska personer som är delägare i svenska handelsbolag räknas handelsbolagets verksamhet in i den juridiska personens näringsverksamhet enligt 14 kap. 10 §. Av samma bestämmelse framgår att juridiska personers näringsverksamhet räknas som en enda näringsverksamhet. Detta betyder att den resultatandel som den juridiska personen får från ett handelsbolag vid beskattningen ska läggas samman med övriga intäkter och kostnader i närings- verksamheten. För fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag räknas i stället varje handelsbolagsandel som en egen närings- verksamhet enligt 14 kap. 13 §. Den resultatandel som den fysiska personen erhåller beskattas således separat i inkomstslaget närings- verksamhet och läggs inte samman med någon annan inkomst. Någon ytterligare beräkning behövs därför inte med anledning av kommitténs förslag utan resultatet behandlas även fortsättningsvis på samma sätt hos den fysiska personen. I utlandet delägarbeskattade juridiska personer omfattas också av kapitlet. När det gäller de inkomster som den utländska juridiska personen enligt inkomstskattelagen själv är skattskyldig för behövs inget tillägg i författningstexten eftersom det då är den utländska juridiska personen som är skattesubjekt. I de fall då den i utlandet delägarbeskattade juridiska personen har delägare som är obegränsat skattskyldiga i beskattas inkomsterna hos delägarna och inte i den utländska juridiska personen (se 5 kap. 2 a § och 6 kap. 12 § IL). Utan tillägg för att reglerna omfattar i utlandet delägarbeskattade juridiska personer skulle således dessa inkomster falla utanför avdragsbegränsningens tillämpning. I andra stycket anges att med beskattningsår avses i kapitlet räkenskapsåret för svenska handelsbolag. Anledningen till detta förtydligande är att svenska handelsbolag inte omfattas av bestämmelserna i 1 kap. 13–15 §§ där beskattningsår definieras. När det står beskattningsår i exempelvis 13 § där beskattningsårets negativa och positiva finansnetto definieras är det således räkenskaps- året som avses för svenska handelsbolag. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.6. 3–12 §§ Dessa paragrafer innehåller definitionerna av finansiella kostnader och finansiella intäkter som är desamma som för finansierings- avdraget. Det hänvisas därför till författningskommentaren till motsvarande paragrafer som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. Den enda skillnad som finns mellan huvudförslaget och det alternativa förslaget är de som följer av att nuvarande ränteavdrags- begränsningsregler inte avskaffas i det senare förslaget. Paragrafen redogör för vad som avses med finansnettot. Om beskattningsårets finansiella intäkter överstiger beskattningsårets finansiella kostnader blir finansnettot positivt. Om beskattnings- årets finansiella kostnader i stället överstiger beskattningsårets finansiella intäkter blir finansnettot negativt. Det är mellan- skillnaden som utgör själva nettot. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3.1. I paragrafen anges att ett negativt finansnetto inte får dras av utöver vad som anges i de paragrafer som hänvisas till. Vad som avses med negativt finansnetto framgår av 13 §. Det är således de finansiella kostnader som överstiger de finansiella intäkterna som är avdragsbegränsade. Finansiella kostnader får därmed alltid dras av till den del de motsvaras av finansiella intäkter. Vad som avses med finansiella kostnader och intäkter framgår av 4–12 §§. Av 2 § framgår att handelsbolag omfattas av reglerna i kapitlet och därmed ska tillämpa reglerna om avdragsbegränsning Den inkomst som fysiska personer ska ta upp till beskattning med anledning av sin andel är därmed redan justerad för avdragsbegräns- ningen. I tredje punkten till övergångsbestämmelserna finns bestämmelser om tillämpningen av avdragsbegränsningen i vissa fall, se kommentaren till den bestämmelsen. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3. Paragrafen innebär att om beskattningsårets finansnetto är negativt får det nettot dras av med ett belopp som motsvarar högst av avdragsunderlaget som beräknas enligt 16 §, det s.k. avdragsutrymmet. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3. Paragrafen redogör för hur beräkningen av underlaget för avdraget enligt 15 § görs. Avdragsunderlaget beräknas genom att närings- verksamhetens intäktsposter minskas med kostnadsposterna och med positivit finansnetto enligt 13 §. Underlaget utgörs således av det skattemässiga resultatet vilket innebär att bland annat avdrag och återföring av periodiseringsfond påverkar underlaget liksom lämnade och mottagna koncernbidrag. Hänvisningen till 13 § innebär att det är den juridiska personens finansnetto som avses innan den avdragsmöjlighet som vissa företag har möjlighet till enligt 19 § har påverkat finansnettot. Ett sådant avdrag påverkar därför inte kostnadsposterna vid beräkningen av avdragsunderlaget. Vidare ska intäktsposterna minskas med överskott som belöper sig på andelar i svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer. Anledningen till att detta överskott inte ska påverka underlaget är att det ingår i den resultatpost från andelen som den juridiska personen ska ta upp till beskattning, vilken redan är justerad för avdragsbegränsningen. Av punkten 4 till övergångsbestämmelserna framgår att det vid beräkningen av avdragsunderlaget ska bortses från underskott som är hänförliga till tiden före . Dessa underskott ska således inte påverka avdragsunderlaget. Eftersom avdragsunderlaget är ett underlag för att beräkna avdrag upp till avdragsutrymmet har avdragsunderlaget självfallet inte påverkats av sådana avdrag. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.4. Av första stycket framgår att ett negativt finansnetto som inte kan dras av ett beskattningsår, s.k. kvarstående finansiella kostnader, får dras av senare beskattningsår. Negativt finansnetto som inte kan dras av ett beskattningsår sparas därmed för att kunna dras av om avdragsutrymme uppstår senare beskattningsår. Kvarstående finansiella kostnader får dock inte dras av senare än det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då kostnaderna uppkom. De kvarstående finansiella kostnader som inte har dragits av kan därmed inte längre dras av. Det är först om det finns avdragsutrymme kvar efter att beskattningsårets negativa finansnetto har dragits av enligt 15 § som de kvarstående finansiella kostnaderna kan dras av för resterande avdragsutrymme. De kvarstående finansiella kostnader som uppkom tidigast ska därmed dras av först. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3.2. Av paragrafen framgår att kvarstående finansiella kostnader helt faller bort vid ägarförändringar. Detta gäller således oavsett om det inte har gått kostnaderna uppkom. Med ägarförändring avses att ett företag får det bestämmande inflytandet över annat företag och att något av företagen har kvarstående finansiella kostnader. Med bestämmande inflytande avses detsamma som enligt reglerna om underskott i 40 kap. 5 §. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3.2. I första stycket regleras möjligheten för företag med positivt finansnetto att tillgodogöra sig avdrag för ett annat företags negativa finansnetto. Med finansnetto avses beskattningsårets finansnetto, jämför 13 §. Bestämmelsen kan således inte tillämpas på kvarstående finansiella kostnader. Av första punkten i första stycket framgår att bestämmelsen endast gäller när både företaget med positivt och företaget med negativt finansnetto kan lämna koncernbidrag till varandra. Med det avses att båda företagen ska vara sådana koncernföretag som avses i 35 kap. Exempelvis ska båda företagens beskattningsår ha samma deklarationstidpunkt eller skulle ha haft det om inte något av företagens bokföringsskyldighet upphör, jämför 35 kap. 3 §. Avdrag får bara göras upp till det positiva finansnettot. Koncernföretaget kan därmed bara göra avdrag för att minska det positiva finansnettot ner till noll. Eftersom positivt finansnetto ingår i beskattningsunderlaget kan koncernföretagen genom detta avdrag minska beskattningsunderlaget i ett koncernföretag med positivt finansnetto. Det är endast outnyttjat negativt finansnetto som får dras av. Inget annat koncernföretag får därför ha dragit av det negativa finansnetto som dras av. Ett negativt finansnetto kan således endast tillgodoräknas en gång. De sammanlagda avdragen kan därmed aldrig bli större än koncernens sammanlagda negativa finansnetto. För att det ska vara enkelt att kontrollera att företagen inte tillgodoräknar sig för stora avdrag har det i andra punkten i första stycket införts ett krav för avdrag som går ut på att båda företagen ska redovisa den överlåtna avdragsrätten öppet i sina deklarationer. Detta innebär bland annat att det i deklarationen för företaget med positivt finansnetto måste framgå från vilket annat koncernföretag det negativa finansnettot härrör. I andra stycket regleras hur avdraget påverkar företaget med negativt finansnetto. Det negativa finansnetto som inte dras av med stöd av denna bestämmelse behandlas som kvarstående finansiella kostnader i det företag där det negativa finansnettot har uppstått, det vill säga hos företaget med negativt finansnetto. Det företaget ska därmed minska sitt negativa finansnetto med det avdrag som har gjorts i ett företag med positivt finansnetto. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 16.3.3. Ändringen i denna paragraf är samma som för finansierings- avdraget. Det hänvisas därför till författningskommentaren till motsvarande paragraf som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. 1 §, 8 a § och 32–35 §§ Dessa paragrafer är utformade på samma sätt som i förslaget om finansieringsavdraget. Den enda skillnaden är att det i 32 § är olika procentsatser vid beräkning av schablonintäkten för finansiella företag. I det alternativa förslaget ska underlaget multipliceras . I övrigt hänvisas till författningskommentaren till motsvarande paragrafer som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. Ändringen i denna paragraf är samma som för finansierings- avdraget. Det hänvisas därför till författningskommentaren till motsvarande paragraf som gäller huvudförslaget, se avsnitt 22. Ändringen i denna paragraf är samma som för finansierings- avdraget.