sou · H2B371 · 2014-10-17 00:00:00 — i har initierat en kartläggning för att få en bild av omfattningen av ärenden inom berörda myndigheter samt vilket behov av metodutveckling och kompetens det finns. Resultatet kan ligga till grund för kommande arbete. i har i samarbete med erbjudit uppdragsutbildningen Hedersrelaterat våld – Perspektiv och kontext, som gav 7,5 högskolepoäng. Centrala aktörer inom våldsarbetet, exempelvis kvinnofridssamordnare, har haft företräde till utbildningen. Utbildningen har till viss del varit nätbaserad för att nå så många som möjligt i länet och har 30 deltagare från 16 kommuner/verksamheter. Avslutning och utvärdering sker 2014. har också genomfört en utvärdering av några projekt som fått utvecklingsmedel för före- byggande arbete inom hedersrelaterat våld, Förebygga heders- relaterat våld, hur gick det? Rapporten visar bland annat att medlen har bidragit till konstruktiv verksamhet i länet, exempelvis samtalsgrupper för unga. De utvärderingar, kartläggningar och intresseväckande aktiviteter som nämns ovan utgör enligt Brå positiva exempel på insatser och utveckling av arbetet. fördelning av medel till forskning om mäns våld mot kvinnor har i uppdrag att fördela medel till forsk- ning, metodutveckling och andra liknande insatser. Uppdraget ska vara redovisat och slutfört . Någon slutredovisning finns således inte . Sammanlagt ska fördelas –2014, varav 2011 och 10 miljoner vardera , 2013 och 2014. Projekt inom brottsförebyggande arbete prio- riteras, särskilt projekt som syftar till att förhindra återfall i brott bland förövare av vålds- och sexualbrott. Syftet är att långsiktigt kunna förebygga och bekämpa mäns våld samt sexuellt våld mot kvinnor. Även projekt som involverar flera länder och där det görs jämförelser länder emellan, är välkomna. inkom 83 projektansökningar, och 7 av dem beviljades projektmedel. Av de 65 projektansökningar som inkom 2012 bevilja- des återigen 7 stycken medel. inkom 44 ansökningar, varav 8 beviljades medel. Detta år var en större andel sökande knutna till universitet eller högskolor än tidigare.13 Sammanlagt kan man alltså se en tendens till ett minskat antal ansökningar, men antalet som beviljas medel är ungefär detsamma. NCK:s uppdrag att utvärdera utbildningsinsatser Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) har haft i uppdrag att följa upp och utvärdera de utbildningar som genomförts inom ramen för regeringens handlingsplaner på området. Syftet med uppdraget, som redovisades till regeringen , var att ge kunskap om hur kompetenshöjande insatser inom området mäns våld mot kvinnor kan bidra till långsiktiga resultat i verksamheter. utvärdera utbildningarnas utformning och kvalitet bedöma om utbildningsinsatserna har skapat förutsättningar för verksamhetsutveckling 13 Övriga sökande utgörs av ideella, offentliga och privata aktörer, varav de sistnämnda står för den minsta andelen sökande. lämna förslag på hur erfarenheter från utbildningsinsatserna på bästa sätt kan tillvaratas sprida resultatet till berörda myndigheter och organisationer. Utvärderingen baseras framför allt på berörda myndigheters åter- rapporteringar samt Brås tidigare uppföljning av regeringens hand- lingsplan (2010:18). NCK har även samlat in annat material, exempelvis genom en enkät till referensgruppen Nationell myndighetssamverkan för kvinnofrid samt fokusgruppsintervjuer. Man har också haft direktkontakt med myndigheterna, genomfört rundabordssamtal och expertgruppsmöten. NCK:s slutsatser redovisas nedan. Utbildningsuppdragen skiljer sig åt på flera sätt Det finns en stor diskrepans i uppdragens utformning, innehåll och tidsramar. Vissa myndigheter har haft i uppdrag att genomföra utbildningar riktade till andra myndigheters personal medan andra har haft i uppdrag att utbilda den egna personalen eller fördela medel till olika aktörer. Vissa uppdrag har varit tydliga, såväl tids- mässigt som när det gäller syfte och målgrupp. Andra har varit mer otydliga och utsträckta , vilket medför svårigheter i att följa upp och redovisa resultat. Ytterligare en skillnad mellan uppdragen är kraven på återrapportering. Vissa myndigheter fick i uppdrag att återrapportera genom delrapporter och/eller en särskild slut- rapport, medan andra skulle återrapportera i myndighetens års- redovisning. Krav på utvärdering fanns sällan med i myndig- heternas utbildningsuppdrag, och få utbildningar har utvärderats. Effektutvärderingar saknas nästan helt. Överlag god kvalitet i innehåll och utformning De längre utbildningsinsatser som granskats av NCK höll överlag en god kvalitet i såväl innehåll som utformning. NCK påpekar dock att det fanns en splittring och otydlighet när det gäller den grundläggande våldsförståelsen i vissa utbildningar, särskilt de som berörde hedersrelaterat våld och förtryck. Samtliga utbildningar tog upp yrkesspecifik kunskap kopplad till deltagarnas egna arbets- uppgifter samt kunskap om andra myndigheters ansvar. De belyste även vikten av samarbete mellan myndigheter. När det gäller utfor- mningen hade alla utbildningar möjligheter till processinriktat lärande och koppling till deltagarnas praktik. Kortare utbildningsuppdrag riskerar att förlora sin effekt Flera myndigheter fick uppdrag som skulle löpa , vilket ofta resulterade i engångssatsningar. NCK påpekar att dessa uppdrag hade fått ett bättre genomslag om de hade koordi- nerats utan överlappning mellan departement och myndighet. Korta engångssatsningar riskerar också att föra med sig en viss projekt- trötthet och lägre motivation till att slutföra uppdraget. Engångssats- ningar riskerar även att förlora sin effekt, särskilt i organisationer med stor personalomsättning. NCK:s slutsats är därför att utbild- ningssatsningar behöver vara långsiktiga för att kunna bidra till en positiv verksamhetsutveckling. NCK:s förslag på förbättringsåtgärder till regeringen Några av de förslag på förbättringsåtgärder som NCK ger riktar sig främst till regeringen. Mot bakgrund av konvention om utbildning påtalar NCK att regeringen bör satsa på en omfat- tande, strukturerad och samordnad utbildningspolitik som omfat- tar yrkesutbildningar vid universitet och högskolor och fortbild- ning av personal inom myndigheter, kommuner, landsting och ide- ella organisationer. Regeringen bör också ge expertmyndigheter på området i uppdrag att samordna utbildningar tillsammans med andra myndigheter. NCK framhåller också att regeringen behöver vara tydligare med formulering av mål och inriktning för uppdragen. Regeringen bör vidare ställa krav på utvärdering och återrapportering för att resultatet av uppdragen ska kunna säkerställas. Sist men inte minst ser NCK behovet av att regeringen planerar uppdrag med större långsiktighet och att arbetet är väl koordinerat för att förbättra verksamhetsutveckling. Framgångsfaktorer för verksamhetsutveckling i myndigheternas utbildningar NCK har identifierat en rad framgångsfaktorer som bör beaktas i myndigheternas fortsatta utveckling och genomförande av utbild- ningar: god kvalitet i innehåll och utformning tillräcklig längd för att skapa möjlighet till lärandeprocess utbildningen införlivas i ordinarie fortbildning samverkan inom och mellan myndigheter och organisationer Brå kan konstatera att flera av dessa framgångsfaktorer även nämns i samband med andra typer av insatser än utbildningar. Det gäller exempelvis vikten av att införliva aktiviteten i den ordinarie verk- samheten, att arbetet sker långsiktigt, att arbetet förankras på chefsnivå samt vikten av utvärdering och uppföljning. Utbildningarnas effekter goda men långsiktighet behövs Enligt NCK är de utbildningsuppdrag som genomförts ett viktigt steg framåt i arbetet med att motverka våld mot kvinnor. Utbild- ningarna har bidragit till att öka kompetensen inom myndigheter och hos enskilda medarbetare. Verksamhetsutvecklingen är tydlig. Fler genomgripande och långsiktiga åtgärder behövs dock för att ytterligare förstärka den nationella kompetensnivån, genomföra förändringsarbeten och slutligen för att ge förutsättningar för fort- satt verksamhetsutveckling, menar NCK. uppdrag att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja har haft i uppdrag att förebygga att unga gifts bort mot sin vilja. Det ska ske genom att organisera utbildning, sprida information och vara sammankallade för ett nät- verk av statliga myndigheter. fick man i uppdrag att slut- föra detta arbete och lämna över uppdraget till i . Uppdraget redovisades för i och för regeringen . Inom ramen för uppdraget ägde en rad aktiviteter rum. Ung- domsstyrelsen samverkade med flera olika aktörer, exempelvis externa forskare, högskolor och trossamfund. Man genomförde ett antal studiebesök och rundabordssamtal för att få bättre kunskap om hur andra arbetar med information och annan verksamhet i frågan om tvångsgifte. har också genomfört ett flertal föreläsningar, seminarier och deltagit i konferenser. genomförde en högskoleutbildning på tre orter. Syftet var att förmedla ny kunskap och visa på metoder för att arbeta förebyggande med unga och deras föräldrar. Den huvudsakliga målgruppen var socialtjänst, skola, elevhälsa, polis, ungdomsmottagningar samt kvinnojourer, trossamfund, etniska organisationer och andra ideella verksamheter. Utbildningen ägde rum i samverkan med länsstyrelserna i , och och gav 7,5 högskolepoäng. Förutom att ge kunskap och metoder fanns också ambitionen att starta en dialog för att föra utvecklingen av det praktiska arbetet framåt. Förutom den nationella utbildningen började 2011 också att erbjuda skräddarsydda utbildningar för olika aktörer. Dessa utgick från olika aktörers behov. Enligt är det en fördel med sådana utbildningspaket då aktörerna själva vet vad som bäst behövs för ett framgångsrikt och långsiktigt lokalt arbete. Erbjudandet om dessa utbildningar lades ut på myndig- hetens webbplats och riktades främst mot kommuner, stadsdelar, arbetslag inom skolan, samverkansgrupper inom kom- muner och ideella föreningar. Därefter sattes ett utbildningspaket ihop efter intressenternas behov. Utbildningen varade under en heldag och genomfördes i nio omgångar . Året därpå genomfördes endast enstaka skräddarsydda utbildningar, men intresse fanns i flera kommuner. bifogade upp- gifterna om vilka som var intresserade i samband med överläm- ningen av uppdraget till i . Värdefull kunskap, ansåg deltagarna uppger att över 1 300 personer tagit del av deras utbildningar och seminarier om tvångsgifte. På grund av en lägre budget var det dock färre deltagare 2011 jämfört med året innan. En annan faktor som enligt påverkade deltagar- antalet var att man nu tog avgifter för en del arrangemang som tidi- gare varit gratis. Utvärderingar av den nationella kursens innehåll och betydelse för deltagarnas arbete visade att den absoluta mer- parten av dem som besvarade utvärderingsenkäten ansåg att kun- skapen de fått var användbar i deras arbete. Enligt erfarenheter saknas det en gemensam syn på hur man ska arbeta förebyggande. Det finns till exempel delade meningar om när och om den utsatta personens familj bör inkluderas. har även sett behov av ett mer omfattande föräldraarbete i ett förebyggande syfte, exempelvis genom olika föräldrastödsprogram. I slutredovisningen konstaterar att det har gjorts en del framsteg när det gäller akuta insatser. Däremot menar man att det finns ett stort behov av att finna modeller för hur sam- hället ska kunna arbeta förebyggande och mer långsiktigt i frågan. påpekar också att det fortfarande saknas både utvärderingar och uppföljningar av de metoder som används i det förebyggande arbetet. Man anser även att det finns ett behov av ett nationellt metodutvecklingscentrum i arbetet mot tvångsgifte. Detta centrum skulle arbeta långsiktigt med implementering och utvärderingar av olika projekt, internationell forskning samt med att sprida erfarenheter till lämpliga aktörer. Kunskaper från uppdraget lever kvar inom myndigheten har analyserat möjligheten att implementera erfarenheter från uppdraget i sina befintliga och framtida uppdrag. I detta framhåller man främst behovet av att myndigheten inventerar vilka olika teorier eller förklaringsmodeller som finns inom de områ- den man arbetar med, särskilt då det finns många kontrasterande perspektiv. Den kunskapsbas som har byggt upp kring hederskultur, hedersförtryck, tvångsäktenskap och kun- skap om olika förebyggande metoder uppges även kunna användas inom andra uppdrag. Ett exempel är att man har blivit bättre på att ställa frågor till unga om deras familjesituation i enkäter som myn- digheten skickar ut. menar att detta arbete kan utvecklas ytterligare. uppdrag att översätta en broschyr om tvångsgifte fick 2010 i uppdrag att ta fram en informations- folder riktad till unga om tvångsgifte. Detta resulterade i foldern Får jag gifta mig med vem jag vill? Foldern innehåller information om svensk lagstiftning, uppgifter om vart man kan vända sig för att få hjälp, vad man kan göra om man utsätts från påtryckningar från familjen och vad man bör tänka på inför en utlandsresa om man känner oro för att bli bortgift mot sin vilja. Foldern trycktes i 60 000 exemplar, och enligt Ungdomsstyrel- sen har den haft stor efterfrågan. Foldern har översatts till de nio vanligaste språken på skolor runt om i landet: arabiska, , engelska, sorani, dari, kurmandji, persiska, turkiska och somaliska. Även de översatta upplagorna har varit mycket efterfrågade. Foldern skickades ut till rektorer, elevhälsovård på högstadie- skolor och gymnasier, till socialtjänstkontor, poliskontor och ung- domsmottagningar i tolv utvalda kommuner. Utöver detta har man via e-post informerat om att foldern kan beställas via myndighetens hemsida, där den också kan laddas ner. Även översättningarna av broschyren har skickats via e-post till elevhälsan, myndighetsnät- verket och andra intressenter samt lanserats på mässor, konferenser och utbildningar som har deltagit i. även publicerat artiklar som lagts upp på myndighetens webbplats för att ytterligare sprida materialet. Enligt är det en fördel att vända sig direkt till de unga med information om deras rättigheter. Det har bidragit till en större kunskap om sakfrågan även bland föräldrar och yrkes- arbetande, vilka utgjort en sekundär målgrupp. uppdrag att ta fram information till flickor och pojkar för att förebygga utsatthet för sexuell exploatering via internet. fick i uppdrag att ta fram informa- tion för att förebygga sexuell exploatering av unga på internet. Uppdraget redovisades till regeringen . Informa- tionen skulle vara skriven så att unga kunde identifiera sig med materialet och innehålla upplysningar om vart de kan vända sig för att få stöd och hjälp, hur de kritiskt kan förhålla sig till kontakter via internet och hur de kan undvika utsatthet. I uppdraget nämndes också särskilt att unga med intellektuell funktionsnedsättning skulle uppmärksammas. Målgrupper var, förutom unga, även för- äldrar och yrkesverksamma. För att nå ut med information till mål- gruppen samarbetade med Ungdomsmottag- ningen på nätet (UMO) som man ansåg kunde nå många i mål- grupperna. Riktad kvalitetssäkrad information till unga Uppdraget har resulterat i flera olika sidor på UMOs hemsida med ny information till unga. Texterna som publicerats är en blandning av saklig information och verkliga berättelser om utsatthet på nätet. Man har strävat efter att unga skulle kunna känna igen sig i materialet och förstå att de inte är ensamma och att de kan få hjälp. Även förövarperspektivet belyses genom texterna. För att anpassa texterna för intellektuellt funktionsnedsatta har gjort studiebesök i särskolor och haft samtal med lärare, elever och andra aktörer med kunskap om funktionshindrades kunskaps- inhämtning. Därefter har informationen anpassats så att den är kortfattad, har enkelt språk och är illustrativ. I samråd med organisationen lugnt har också skapat ett nytt metodmaterial (en powerpointpresentation) där sexuell utsatthet behandlas. För att kvalitetssäkra materialet har samtliga texter granskats av ett redaktionsråd bestående av experter från olika verksamheter och yrkesgrupper. Omfattande spridning av informationen har spridit informationen via UMOs hemsida och genom Facebookkampanjer i olika omgångar. Den andra kam- panjomgången renderade i drygt 41 000 visningar på . Under en av kampanjdagarna registrerade 1 279 besökare på den aktuella sidan. Man har även nått vuxna genom konferensen filter i huvet som arrangerades på i . i : uppdraget att översätta innehållet på till relevanta språk i fick i uppdrag att översätta innehållet på webbplatsen till relevanta språk för att öka tillgängligheten till information om barns och ungas rättigheter. startades och är en central del av arbetet Det handlar om kärlek (se nedan). Webbplatsen består av två delar. En är offentlig och riktar sig till ungdomar. Här kan barn och unga läsa om sina rättigheter och vart de kan vända sig för att få stöd. Det går att dölja sitt besök på sidan, vilket kan vara viktigt eftersom datorn, och vilka sidor man har besökt, kan kontrolleras. Den andra delen är intern och innehåller material för dem som dri- ver arbetet. Varje lokal aktör kan lägga upp sina kontaktuppgifter. Det finns också fler kontaktvägar för stöd och hjälp, samt infor- mation om hur man kan gå tillväga för att starta Det handlar om kärlek. redovisar i samband med slutrapporten Det handlar om kärlek (rapport 2013:8)14 att man översatte webbplatsen till 10 olika språk: arabiska, persiska, engelska, franska, turkiska, kurmanci, sorani, , somaliska och dari. 14 Någon annan separat redovisning av detta regeringsuppdrag föreligger inte. Vid tiden för slutredovisningen hade webbplatsen haft drygt 102 000 unika besökare sedan starten . Majoriteten av besö- karna är då webbplatsen fick ett uppsving och hade cirka 60 000 unika besökare, vilket ger ett snitt på omkring 5 000 besök . hade webbplatsen cirka 11 000 unika besö- kare. Webbplatsen har också fått viss spridning internationellt med besökare från bland annat , , , , , , och . Brottsförebyggande rådets uppdrag att utvärdera myndighetssamverkan i projekt (Brå) fick 2012 i uppdrag att utvärdera hur arbetsformen i koncept fungerar och vilken betydelse den har för kvaliteten och effektiviteten i arbetet med kvinnor som utsätts för våld i nära relationer. I uppdraget ingick även att studera i vilken mån koncept i skiljer sig från andra liknande verksamheter. Brå arbetade med flera olika datakällor i utvärderingen. Man genomförde intervjuer med personal och våldsutsatta kvinnor, granskade förundersökningsprotokoll och samlade in registerdata. Underlag och kunskap från tidigare rapporter om polisens utred- ningar kring våld i nära relationer kom också till användning. Enligt Brå hade det dock varit en fördel om man hade fått i uppdrag att utvärdera hela koncept verksamhet och inte endast den samverkan som sker kring de våldsutsatta kvinnorna och det stöd som ges till dem. Utvärderingens resultat i korthet Utvärderingen visar bland annat på följande resultat: Uppsökande och stödjande arbete är värdefullt för våldsutsatta kvinnor. Enligt Brå utför socialsekreterarna på ett värde- fullt arbete, men det är svårt att värdera effekterna av detta stöd i relation till kostnaderna. Man menar också att det uppsökande arbetet kan utvecklas även om samlokalisering inte är möjlig. Samlokalisering av polis och socialtjänst underlättar möjlighet- erna att bedriva uppsökande arbete och ha en tät samverkan. Samverkan ger också möjlighet att skapa rutiner som garanterar att kvinnornas risk för fortsatt utsatthet blir bedömd. Jämfört med andra verksamheter samverkar man inom mer fre- kvent med både varandra och med andra aktörer. Däremot finns det ingen skillnad i hur väl denna samverkan fungerar jämfört med andra verksamheter. Det behövs struktur och kompetens inom för att även kunna arbeta med sådan hjälp som kräver biståndsbeslut. Många av de intervjuade kvinnorna hade önskat hjälp med eko- nomi och bostad, något som varken eller jämförd verk- samhet har möjlighet till då de saknar befogenhet att ge bistånd. Lokalerna på är anpassade till behoven hos kvinnor och deras barn, vilket har stor betydelse för deras upplevelse av utredningsprocessen. Brå konstaterar att den enda tydliga mer- kostnaden för rör lokalerna; kostnaden beräknas vara högre än på ett traditionellt poliskontor. Brå menar dock att det är svårt att mäta vad effekten är värd i pengar. Trygga lokaler, bra bemötande och stöd medför inte att fler kvinnor deltar i brottsutredningar. I Brås undersökning var det lika många som deltog i utredningen på som på jämförelse- enheten. Att polisen ger hög prioritet åt ärenden rörande våld i nära rela- tioner är ett uttalat mål, både från regeringens och från Riks- polisstyrelsens sida. Enligt Brås utvärdering är detta inte alltid så lätt att förverkliga. Därför är det viktigt att polisen fortsätter att vara uppmärksam på att det finns tillräckligt med personer som har engagemang och kompetens att arbeta med utredningar som rör våld i nära relationer. Det behövs bra rutiner och system för statistisk uppföljning inom både och polisen för att kvalitetssäkra, följa upp och utveckla verksamhetens innehåll och resultat när det gäller våld i nära relationer. Enligt Brå fanns det vid tiden för utvärderingen stora brister i uppföljningen av verksamheten. Man menar att uppföljning är central för att kunna analysera verksamheten och dess resultat och på så sätt kunna utveckla arbetet. Rapporten finns publicerad i fulltext på myndighetens webbplats. Brå anordnade i samband med rapportsläppet också ett seminarium för utvalda nyckelaktörer och deltar i externa aktörers seminarier vid förfrågan. Internt på myndigheten har man tagit vara på erfarenheter från uppdraget vad gäller inhämtning av information, svårigheter med detta arbete och vad man kan göra för att under- lätta hanteringen. Utredning om våld, hot och kränkningar som kan drabba utländska kvinnor som har beviljats uppehållstillstånd i . Regeringen tillsatte en särskild utredare som skulle kart- lägga och analysera förekomsten och omfattningen av våld, hot och kränkningar som kan drabba utländska kvinnor som har beviljats uppehållstillstånd genom anknytning till en man bosatt i . Kvinnornas behov av insatser liksom förslag på hur dessa kunde förbättras skulle också beskrivas. Landshövding utsågs som särskild utredare. För att kartlägga situationen ställdes en enkät till relevanta myndigheter och kvinnojourer i fem län där deras erfarenhet av kontakter med dessa kvinnor och barn efterfrågades. Därutöver djupintervjuade man fyra berörda kvinnor. Enkäten kom att omfatta 92 av landets 290 kommuner. Svarsfrekvensen bedömdes ligga på . Enligt utredningen hade mottagarna av enkäten mött minst 491 och högst 1 040 kvinnor som kommit till på grund av anknytning och där det fanns anledning att anta att de utsatts för våld. Kvinnorna kom i första hand från , , , , , samt vissa länder i . Kvinnorna hänvisas i första hand vidare till för råd och stöd. Utredningen uppehåller sig i huvudsak kring regelverket och tillämpningen av detta och mindre i det som efterfrågades i uppdraget. I remissutskicket ombads remissinsatserna att fokusera på de delar av utredningen som återfanns i direktiven. Brå har inte närmare upplysningar om den fortsatta beredningen av utredningen. Brottsförebyggande rådets uppdrag att utveckla och genomföra en nationell kartläggning av brott i nära relationer Brå fick 2012 i uppdrag att utveckla och genomföra en nationell kartläggning av brott i nära relationer. Enligt uppdraget skulle Brå utveckla ett nytt frågeavsnitt i Nationella trygghetsundersökningen (NTU), särskilt utformat för att fånga upp misshandel, sexuellt våld, hot och trakasserier i nära relationer. Det primära syftet var att försöka fånga upp fler brott i nära relationer än tidigare undersökningar har gjort samt att utforma ett frågeavsnitt som gör det möjligt att upp- repa studien för att kunna göra jämförelser .