sou · H2B369 · 2014-10-02 00:00:00 — Paragrafen har utformats på samma sätt som 3 kap. 6 § , se vidare kommentarerna till den bestämmelsen i avsnitt 28.1 i Ds 2014:25. Det särskilda undantaget för anskaffning, utveckling och produktion m.m. av program och programmaterial som hänvisas till i kommentaren till paragrafen i finns på motsvarande sätt i 3 kap. 29 § . Verksamhet i tredje land 5 § Denna lag gäller inte för koncessioner som en upphandlande enhet tilldelar för utövande av verksamhet i ett land som inte är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) utan fysisk användning av något nät eller geografiskt område i ett eller flera EES-länder. Paragrafen genomför artikel 10.10. Bestämmelsen motsvarar delvis 3 kap. 5 § första stycket LUF. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafen framgår att koncessioner som tilldelas av en upp- handlande enhet och som avser verksamhet som ska utföras utan- för EES-länderna och utan användning av nät inom EES-länderna är undantagna från lagens tillämpningsområde. Till skillnad från den motsvarande bestämmelsen i LUF finns i ingen skyldig- het för den upphandlande enheten att anmäla de verksamheter som anses vara undantagna på grund av att verksamheten bedrivs i tredje land till kommissionen eftersom någon sådan bestämmelse inte finns i direktivet. Paragrafen har i övrigt utformats som 3 kap. 5 § LUF, se vidare författningskommentaren i avsnitt 28.2 i Ds 2014:25. Förfaranden enligt andra internationella regler 6 § Denna lag gäller inte koncessioner som avser försvars- och säkerhetsaspekter och som regleras av särskilda förfaranderegler 1.i enlighet med ett internationellt avtal eller en överenskommelse mellan en eller flera av staterna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och någon eller några andra stater, 2.i enlighet med ett internationellt avtal eller en överenskommelse om stationering av militär personal och som rör en stats åtaganden, eller 3.som tillämpas av en internationell organisation som gör inköp för sitt eget bruk och inte heller koncessioner som ska tilldelas av en stat inom EES i enlighet med sådana särskilda förfaranderegler. Paragrafen genomför artikel 10.5 i direktivet och motsvarar 1 kap. 8 § LUFS. En delvis liknande reglering finns i 3 kap. 8 § och 3 kap. 7 § LUF. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från tillämp- ningsområdet för vissa koncessioner på försvars- och säkerhetsom- rådet vilka omfattas av andra särskilda förfaranderegler. Över- vägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen har utformats med utgångspunkt i motsvarande paragrafer i , och , se vidare prop. 2010/11:150 s. 340 och författningskommentarerna i avsnitt 28.1 och 28.2 i Ds 2014:25. 7 § Denna lag gäller inte heller för andra koncessioner än sådana som avses i 6 § och som en upphandlande myndighet eller enhet är skyldig att tilldela eller anordna enligt andra bestämmelser om upphandlings- förfaranden, vilka har fastställts 1. genom ett rättsligt instrument som medför internationella skyldigheter och som har ingåtts mellan någon av staterna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och någon annan stat, eller del av sådan, för ett projekt som är gemensamt för de avtals- slutande parterna, eller 2. av en internationell organisation. Paragrafen genomför artikel 10.4 första stycket i direktivet och motsvarar 3 kap. 7 § och 3 kap. 6 § LUF. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag för vissa internationella koncessioner när dessa omfattas av andra bestäm- melser och följer ett annat reglerat förfarande än . I tredje stycket i artikel 10.4 i direktivet anges att sådana rätts- liga instrument som avses i punkt 1 ska lämnas till kommissionen som får rådfråga den rådgivande kommittén för offentlig upphand- ling. Motsvarande bestämmelser finns i LOU-direktivet och LUF- direktivet och dessa genomförs inte genom föreskrifter i och i Ds 2014:25. Någon anledning att avvika från den ordningen för upphandling av koncessioner finns inte. Paragrafen har utformats på liknande sätt som motsvarande paragrafer i och LUF, se vidare författningskommentarerna i avsnitt 28.1 och 28.2 i Ds 2014:25. Förfaranden som helt eller delvis finansieras av en internationell organisation eller ett internationellt finansinstitut 8 § Denna lag gäller inte för koncessioner som en upphandlande myndighet tilldelar enligt upphandlingsregler som har fastställts av en internationell organisation eller ett internationellt finansinstitut när koncessionerna helt finansieras av den organisationen eller det institutet. Om koncessionerna till största delen finansieras av en internatio- nell organisation eller ett internationellt finansinstitut, ska parterna komma överens om vilka regler som ska tillämpas för förfarandet. Denna bestämmelse ska inte tillämpas på koncessioner på försvars- och säkerhetsområdet. Paragrafen genomför artikel 10.4 andra och fjärde stycket. Para- grafen motsvarar delvis 3 kap. 9 § och 3 kap. 8 § LUF. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka regler som ska eller får tillämpas när en koncession helt eller till största delen finan- sieras av en internationell organisation eller ett internationellt finansinstitut. Första och andra stycket motsvarar de angivna para- graferna i och , se vidare författningskommentarerna i avsnitt 28.1 och 28.2 i Ds 2014:25. I tredje stycket anges att bestämmelsen inte ska gälla vid upp- handling på försvars- och säkerhetsområdet. Med försvars- och säkerhetsområdet avses detsamma som i lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. Tjänstekoncessioner som tilldelas på grund av ensamrätt 9 § Denna lag gäller inte tjänstekoncessioner som en upphandlande myndighet eller en sådan upphandlande enhet som avses i 1 kap. 17 § första stycket 1 tilldelar en annan upphandlande myndighet eller en sådan upphandlande enhet som på grund av lag har ensamrätt att utföra tjänsten. Denna lag gäller inte heller för tjänstekoncessioner som tilldelas en leverantör på grund av att leverantören har ensamrätt att utföra tjänsten, om ensamrätten har beviljats i enlighet med unionsrättsakter om gemensamma regler om marknadstillträde som är tillämpliga på verksamheter som avses i bilaga 2. Bestämmelserna om meddelande om tilldelning av en koncession i 8 kap. 5 § ska dock tillämpas om det inte i sådan lagstiftning finns särskild reglering om öppenhet och insyn. När en leverantör beviljas ensamrätt att bedriva någon av de verksamheter som avses i bilaga 2 ska Europeiska kommissionen underrättas om detta inom en månad. Bestämmelsen genomför artikel 10.1 och 10.2 i direktivet. Första stycket i paragrafen motsvarar 3 kap. 10 § och 3 kap. 9 § LUF. Andra och tredje stycket saknar motsvarighet i och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller ett undantag för koncessioner som till- delas en upphandlande myndighet eller vissa upphandlande enheter eller vissa leverantörer när tilldelningen beror på att myndigheten, enheten eller leverantören har en ensamrätt att utföra tjänsten. Första stycket som rör tilldelning av en koncession till en annan upphandlande myndighet eller sådan upphandlande enhet som avses i 1 kap. 17 § första stycket 1 motsvarar 3 kap. 10 § och 3 kap. 9 § LUF, se vidare författningskommentarerna i avsnitt 28.1 och 28.2 i Ds 2014:25. Enligt andra stycket ska inte heller tjänstekoncessioner som till- delas leverantörer på grund av att denne har en ensamrätt att utföra tjänsten omfattas av lagens tillämpningsområde. En förutsättning för undantaget är enligt artikeln att ensamrätten har beviljats i enlighet med någon unionsrättsakt som innehåller gemensamma regler om marknadstillträde som är tillämplig på verksamheter inom försörjningssektorerna. Något motsvarande undantag för tjänstekontrakt som tilldelas ekonomiska aktörer på grund av sådana ensamrätter finns inte i LUF-direktivet. Av motiven till bestämmelsen (skäl 33) framgår att koncessionstilldelning som grundas på en ensamrätt av aktuellt slag undantas eftersom det ändå inte är möjligt att tillämpa ett konkurrensutsatt förfarande vid tilldelning av sådana koncessioner. De unionsrättsakter som åsyftas torde exempelvis avse reglering inom naturgas- och elmarknaden. Regler om marknadstillträde till verksamheter inom försörjnings- sektorerna finns i och rådets direktiv /73/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG och i och rådets direktiv /72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv /54/EG. Dessa direktiv innehåller också bestämmelser som gör att ensam- rätt i vissa fall kan beviljas. I den utsträckning det inte finns specifika regler om öppenhet och insyn i lagstiftningen om marknadstillträde för de sektorerna ska dock bestämmelserna om efterannonsering av koncessions- tilldelning tillämpas även när en ekonomisk aktör tilldelas en tjänstekoncession på grund av en ensamrätt. För att bestämmel- serna om annonsering om koncessionstilldelning i LUK-direktivet inte ska vara tillämpliga krävs att reglerna om öppenhet och insyn i den relevanta sektorslagstiftningen tar sikte på just tilldelningen av koncessionen och inte avseende ensamrätten eller den särskilda rättigheten som sådan. I de angivna direktiven om gemensamma regler på marknaden för naturgas respektive på marknaden för el finns regler om öppenhet och insyn som gäller vid tilldelning av kontrakt inom de sektorerna (jfr. bilaga III till LUK-direktivet ). I tredje stycket anges att Europeiska kommissionen ska under- rättas i de fall en ensamrätt beviljas. Det bör åligga den som beviljar ensamrätten att underrätta kommissionen om att en ensamrätt har beviljats. 10 § Denna lag gäller inte för tjänstekoncessioner för lufttransport- tjänster som grundas på beviljande av sådan operativ licens som avses i och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen. Denna lag gäller inte heller för koncessioner för kollektivtrafik i den mening som avses i och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70. Paragrafen genomför artikel 10.3 i direktivet. Någon motsvarande bestämmelse finns inte eller LUF, jfr dock 2 kap. 2 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafens första stycke framgår att tjänstekoncessioner för lufttransporttjänster som grundas på beviljande av sådan operativ licens som avses i och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen är undantagna från lagens tillämpningsområde. I den förordningen finns särskilda regler om hur tilldelning av tjänstekoncessioner som grundas på en sådan operativ licens ska gå till. Av andra stycket framgår att koncessioner för kollektivtrafik i den mening som avses i och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 (EU:s trafikförordning) ska vara undantagna från tillämpningsområdet. Den förordningen är tillämplig på nationell och internationell kollektivtrafik på järnväg och andra spårbundna transportsätt, och på väg. Enligt förordningen får medlemsstaterna välja att tillämpa förordningen på kollektivtrafik på inre vattenvägar och nationella vatten. I artikel 10.3 i LUK-direktivet är EU:s kollektivtrafikförordning undantagen från direktivets tillämpning. Undantaget är utan reservationer och bör därför genomföras enligt sin lydelse. Emellertid kan därvid upp- komma en komplikation som avser hur har utnyttjat för- ordningens utrymme för nationell reglering. Det framgår av Ds 2014:25, särskilt avsnitt 24.5, att regeringen avser återkomma i den frågan. finner därför att det saknas skäl att göra annat eller mera än att genomföra undantaget enligt sin lydelse. 11 § Denna lag gäller inte för koncessioner som avser 1.tillhandahållande eller drift av fasta nät i syfte att tillhandahålla tjänster för allmänheten i samband med produktion, transport eller distribution av dricksvatten, 2.leverans av dricksvatten till sådana nät. Paragrafen genomför artikel 12.1 i direktivet och har ingen mot- svarighet i och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om att koncessioner inom vattenområdet ska vara undantagna från tillämpningsområdet i vissa fall. Undantagen gäller vid tilldelning av koncessioner som hör ihop med tillhandahållandet eller drift av publikt nät för pro- duktion, transport eller distribution av vatten. Vidare är konces- sioner avseende leverans av dricksvatten till sådana nät undantagna från lagens tillämpningsområde. För att en koncession ska vara undantagen krävs att denna avser tillhandahållande eller drift av nät för dricksvatten eller tillhanda- hållande av dricksvatten. Detta behöver dock inte vara det enda syftet med koncessionen. 12 § Denna lag gäller inte för koncessioner som har anknytning till sådan verksamhet som avses i 11 § och som avser 1. vattenbyggnadsprojekt, konstbevattning och dränering, förutsatt att den volym vatten som avses för dricksvattenförsörjningen utgör av den totala volym vatten som tillhandahålls genom dessa projekt eller konstbevattnings- och dränerings- anläggningar, eller 2. bortskaffande eller rening av avloppsvatten. Paragrafen genomför artikel 12.2 i direktivet. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafen framgår att lagen inte ska tillämpas vid tilldelning av koncessioner för bortskaffande eller rening av avloppsvatten när koncessionen har samband med sådan verksamhet som anges i 11 §, dvs. tillhandahållandet eller drift av publikt nät för produktion, transport eller distribution av vatten samt leverans av dricksvatten till sådana nät. Vidare framgår att lagen inte ska tillämpas vid till- delning av koncessioner som avser vattenbyggnadsprojekt, konst- bevattning och dränering när koncessionen har samband med sådan verksamhet som avses i 11 § och den volym vatten som avses för dricksvattenförsörjningen utgör av den totala volym vatten som tillhandahålls genom de projekten eller konstbe- vattnings- och dräneringsanläggningarna. För att samband ska anses föreligga bör det finnas en funktionell anknytning med verk- samheten som anges i 11 §. 13 § Denna lag gäller inte för koncessioner mellan en upphandlande myndighet eller sådan upphandlande enhet som avses i 1 kap. 17 § första stycket 1 och en avtalspart som är en juridisk person eller en gemensam nämnd enligt kommunallagen (1991:900), om konces- sionen är att anse som en intern koncession enligt 14–19 §§. Med upphandlande enhet avses i 14–21 §§ endast sådana upp- handlande enheter som avses i 1 kap. 17 § första stycket 1. Paragrafen genomför, tillsammans med 14–21 §§, artikel 17 i direktivet. Första stycket motsvarar 3 kap. 11 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Första stycket i paragrafen innehåller en bestämmelse om att lagen inte ska tillämpas på koncessioner mellan en upphandlande myndighet eller en sådan upphandlande enhet som är en myndighet och en juridisk person eller en gemensam nämnd enligt kommu- nallagen när koncessionen är en intern koncession enligt 14–19 §§. För ytterligare kommentarer, se kommentarerna till 105 § i avsnitt 14.1 och till 100 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. Andra stycket i paragrafen innehåller en upplysning om vad som avses med upphandlande enhet i de paragrafer som behandlar interna koncessioner. Reglerna är endast tillämpliga på sådana upp- handlande enheter som avses i 1 kap. 17 § första stycket 1 , dvs. sådana enheter som är myndigheter, beslutande församlingar i kommuner och landsting, och offentligt styrda organ eller sam- manslutningar sådana myndighetger, församlingar eller organ. 14 § En koncession enligt 13 § ska anses vara en intern koncession, om 1.den upphandlande myndigheten eller enheten utövar kontroll över avtalsparten motsvarande den som myndigheten eller enheten utövar över sin egen förvaltning, 2.avtalsparten utför av sin verksamhet för myndighetens eller enhetens räkning eller för andra sådana personer som avses i 13 § och som myndigheten eller enheten utövar kontroll över, och 3.det inte finns något sådant direkt privat ägarintresse som medför ett avgörande inflytande över avtalsparten. Paragrafen genomför artikel 17.1 första stycket i direktivet och motsvarar 3 kap. 12 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen anger under vilka förutsättningar en koncession ska anses utgöra en intern koncession när den upphandlande myndig- heten eller enheten utövar kontroll över verksamheten, se vidare kommentarerna till 106 § i avsnitt 14.1 och till 101 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 15 § En koncession enligt 13 § ska också anses vara en intern kon- cession, om 1. den upphandlande myndigheten eller enheten gemensamt med andra upphandlande myndigheter eller enheter utövar kontroll över avtalsparten motsvarande den som myndigheterna eller enheterna utövar över sina egna förvaltningar, 2.avtalsparten utför av sin verksamhet för myndigheternas eller enheternas räkning eller för andra sådana personer som avses i 13 § och som myndigheterna eller enheterna utövar kontroll över, och 3.det inte finns något sådant direkt privat ägarintresse som medför ett avgörande inflytande över avtalsparten. Paragrafen genomför artikel 17.3 första stycket i direktivet och motsvarar 3 kap. 13 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen anger under vilka förutsättningar en koncession ska anses utgöra en intern koncession när den upphandlande myndig- heten eller enheten utövar kontroll över avtalsparten tillsammans med andra myndigheter eller enheter, se vidare kommentarerna till 107 § i avsnitt 14.1 och till 102 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 16 § En koncession enligt 13 § ska också anses vara en intern kon- cession, om den upphandlande myndigheten eller enheten står under sådan kontroll av avtalsparten som avses i 14 § 1 och om 1.myndigheten eller enheten utför av sin verk- samhet för den kontrollerande avtalspartens räkning eller andra sådana personer som avses i 13 § som den kontrollerande avtalsparten utövar kontroll över, och 2.det inte finns något sådant direkt privat ägarintresse som medför ett avgörande inflytande över avtalsparten. Paragrafen genomför tillsammans med 17 och 18 §§ artikel 17.2 i direktivet och motsvarar 3 kap. 14 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om interna koncessioner mellan en upphandlande myndighet eller enhet och en avtalspart som kontrollerar myndigheten, se vidare kommentarerna till 108 § i avsnitt 14.1 och till 103 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 17 § Ett koncession enligt 13 § ska också anses vara en intern kon- cession, om den upphandlande myndigheten eller enheten står under sådan kontroll som avses i 14 § 1 och den kontrollerande personen dessutom utövar sådan kontroll som avses i 14 § 1 över avtalsparten och om 1.myndigheten eller enheten utför av sin verk- samhet för den kontrollerande personens räkning eller för sådana personer som avses i 13 § som den kontrollerande personen utövar kontroll över, och 2.det inte finns något sådant direkt privat ägarintresse som medför ett avgörande inflytande över avtalsparten. Paragrafen genomför tillsammans med 16 och 18 §§ artikel 17.2 i direktivet och motsvarar 3 kap. 15 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om interna koncessioner mellan en upphandlande myndighet eller enhet och en avtalspart som båda kontrolleras av en och samma person, se vidare kom- mentarerna till 109 § i avsnitt 14.1 och till 104 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. Bedömning av förhållanden avseende kontroll och verksamhet 18 § En upphandlande myndighet eller enhet ska anses utöva sådan kontroll som avses i 14 § 1, om den har ett avgörande inflytande över avtalspartens strategiska mål och viktiga beslut. Kontrollen kan också utövas av en annan person som själv kontrolleras på samma sätt av myndigheten eller enheten. Upphandlande myndigheter och enheter ska anses utöva sådan gemensam kontroll som avses i 15 § 1, om 1.avtalspartens beslutsorgan består av representanter från samtliga myndigheter eller enheter, 2.myndigheterna eller enheterna tillsammans har ett avgörande inflytande över avtalspartens strategiska mål och viktiga beslut, och 3.avtalsparten inte har något eget intresse som strider mot myndig- heternas eller enheternas intressen. En avtalspart ska anses utöva sådan kontroll som avses i 16 § 1, om den har ett avgörande inflytande över den upphandlande myndig- hetens eller enhetens strategiska mål och viktiga beslut. Kontrollen kan också utövas av en annan person som själv kontrolleras på samma sätt av avtalsparten. Paragrafen genomför artikel 17.1 andra stycket och 17.3 andra stycket i direktivet samt, tillsammans med 16 och 17 §§, artikel 17.2 i direktivet och motsvarar 3 kap. 16 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om kontrollen som avses i 13 § 1, 14 § 1 och 15 § 1, se vidare kommentarerna till 110 § i avsnitt 14.1 och till 105 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 19 § En avtalsparts verksamhetsandel enligt 14 § 2 och 15 § 2 ska bestämmas på grundval av avtalspartens genomsnittliga totala omsätt- ning i fråga om varor, tjänster och byggentreprenader under tre föregå- ende år eller på grundval av ett annat lämpligt verksamhetsbaserat mått grundat på uppgifter . Om uppgifterna som avses i första stycket är relevanta eller inte är tillgängliga, får verksamhetsandelen bestämmas på grund- val av något annat lämpligt verksamhetsmått. Paragrafen genomför tillsammans med 21 § artikel 17.5 i direktivet och motsvarar 3 kap. 17 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur den verksamhets- andel som avses i 14 § 2 och 15 § 2 ska bestämmas, se vidare kom- mentarerna till 111 § i avsnitt 14.1 och till 106 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. Kontrakt mellan upphandlande myndigheter och enheter 20 § Denna lag gäller inte för ett kontrakt som ingås mellan två eller flera upphandlande myndigheter eller enheter om 1.kontraktet upprättar eller reglerar formerna för ett samarbete mellan myndigheterna eller enheterna för att säkerställa att de offent- liga tjänster som myndigheterna eller enheterna ska utföra tillhanda- hålls med målet att uppnå myndigheternas eller enheternas gemen- samma mål, 2.genomförandet av samarbetet styrs endast av överväganden som hänger samman med allmänintresset, och 3. myndigheterna eller enheterna utövar verksamhet på den öppna marknaden i en omfattning som understiger av de verk- samheter som berörs av samarbetet. Paragrafen genomför artikel 17.4 i direktivet och motsvarar 3 kap. 18 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om kontrakt mellan två eller flera upphandlande myndigheter eller enheter, se kommentarerna till 112 § i avsnitt 14.1 och till 107 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 21 § Verksamhetsandelen enligt 20 § 3 ska bestämmas på grundval av den upphandlande myndighetens eller enhetens genomsnittliga totala omsättning i fråga om varor, tjänster och byggentreprenader under tre föregående år eller på grundval av ett annat lämpligt verksamhets- baserat mått grundat på uppgifter . Om uppgifterna som avses i första stycket är relevanta eller inte är tillgängliga, får verksamhetsandelen bestämmas på grund- val av något annat lämpligt verksamhetsmått. Paragrafen genomför tillsammans med 19 § artikel 17.5 i direktivet och motsvarar 3 kap. 19 § och . Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om verksamhetsandelen som avses i 20 § 3, se vidare kommentarerna till 113 § i avsnitt 14.1 och till 108 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 22 § Med anknutet företag avses 1.företag över vilket en upphandlande enhet har ett bestämmande inflytande, 2.företag som kan utöva ett bestämmande inflytande över en upp- handlande enhet, och