sou · H2B349 · 2014-06-27 00:00:00 — Uppdraget har blivit förlängt till 2015. har i Öster- götland kommit att inta en central roll som samordnare, stöd- funktion, metodutvecklare och informationsspridare. i ska lämna en slut- rapport där utvecklingen av myndighetssamverkan och eventuella förslag till åtgärder ska redovisas.95 Även Origo i har en U2013/5290/JÄM. Ändring av regleringsbrev för avseende anslag 3:1. Särskilda jämställdhetsåtgärder inom utgiftsområde 13. Särskilda insatser avseende hedersrelaterat våld och förtryck länsövergripande funktion som officiellt samarbets- och resurs- centrum. Origo ger kurser och rådgivning till myndigheter, hand- läggare och liknande parallellt med praktisk verksamhet för utsatta. En viktig och framgångsrik del i deras arbetssätt är att verksam- heten är samlokaliserad med flera samhällsfunktioner, som polis och barnmorska vilka arbetar tillsammans med kuratorerna.96 finns ett resursteam vid dit polis- myndigheterna runt om i landet kan vända sig för rådgivning i enskilda ärenden. Det har tidigare framhållits att det finns ett glapp mellan det civila samhällets organisationer och det offentliga samhällets. Fri- villigorganisationerna har stått som kunskapsproducenter men erfarenheterna tas inte alltid tillvara av det offentliga samhället.97 Det har också bidragit till en kortsiktig projektkultur som har inneburit att frivilligorganisationer kan komma att konkurrera med varandra i sökandet efter fortsatt finansiering istället för att sam- verka. Alla har inte heller samma syn på frågan om hedersrelaterat förtryck, eller på hur man ska agera.98 Nationella samordnaren bedömer att det även fortsättningsvis bör finnas ett resurscentrum. Att där ska finnas ett kompetensteam, på det sätt som Betänkandet om stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap rekommenderar, är viktigt för att kunna förbättra sam- verkan mellan samhällets insatser på området.99 Det är också viktigt att det finns en funktion som resurscentrum, dit exempelvis en hand- läggare eller kvinnojour i en kommun kan ringa för att be om råd. Ett exempel på det är den telefonlinje för rådgivning till personer som stöter på problemet i sin yrkesroll som i har öppnat. Resurscentrat och dess kompetensteam bör ha en stödjande och samordnande roll i förhållande till det övergripande arbetet mot våld i nära relationer som nationella samordnaren i avsnitt 8.5 föreslår regeringen att ge till länsstyrelserna. 96Mer information finns på . Alla verksamheter som arbetar praktiskt med frågan får förstås fungera som rådgivare i vissa lägen. När det gäller att ge kurser och information och driva jourtelefon eller liknande. /, Linnamottagningen, Terrafem, Tris och Systerjouren har sådana funktioner. I synnerhet i har emellertid ett övergripande uppdrag. Origo har i sin tur som uttalat mål att fungera som sambandscentrum. är huvudman men Origos samarbetar med 25 kommuner, länspolisen och . 97Schlytter m.fl. (2011), Heder och det civila samhällets metoder. 98En del av skillnaderna rör huruvida hedersförtryck inte ska särbehandlas utan helt enkelt ses som ett uttryck av patriarkalt våld. i har också inrättat ett sådant kompetensteam. Särskilda insatser avseende hedersrelaterat våld och förtryck Statskontoret ska utvärdera arbetet mot hedersrelaterat förtryck i har gjort ett betydelsefullt arbete inom området. Det arbete som bedrivs vid har haft och kommer sannolikt även fortsättningsvis att ha en avsevärd inverkan på hur det svenska samhället arbetar mot våld och för- tryck i hederskontext. Samordnaren ser en brist i att det omfattande uppdrag som har fått inte har utvärderats av en oberoende instans. har löpande och enligt direktiven lämnat egna redovisningar. Enskilda projekt har också utvärderats. Det finns däremot ingen övergripande utvärdering av uppdrag. Nationellt centrum för kvinnofrid har granskat utbildningsinsatser kring mäns våld mot kvinnor, där utbildningar ingick. Heder ingår även i den nationella strategin för att nå målet om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra,100 men den fokuserar på huruvida insatserna har lett till ny kunskap och nya metoder och kan inte väntas ge en övergripande bild av verksamhet eller kvalitet. kommer att utvärdera jämställdhetssatsningarna under de två senaste mandatperioderna, men inte i form av en utvärdering av i arbete. Med tanke på uppdragets omfattning är det angeläget att uppdraget utvärderas av en oberoende instans, på liknande sätt som utvärderingen av arbetet mot prostitution och människohandel vid i län.101 Samordnaren föreslår att Statskontoret ska utvärdera i arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck. 101Statskontoret (2014), Utvärdering av samordningen av arbetet mot prostitution och människohandel vid i . 6Sätt fokus på våldsutövaren 6.1Samordnarens iakttagelser i korthet De sociala insatserna mot våld i nära relationer har liknats vid sam- hällets förhållningssätt till naturkatastrofer.1 Att samhället inriktar insatserna på konsekvenserna av våldet, med tillfälligt boende, sjukvård och krisstöd, precis som vid naturkatastrofer. Som påpe- kas i kapitel 2 måste arbetet mot våld i nära relationer i mycket större utsträckning inriktas på orsakerna till våldet och ha ett lång- siktigt förebyggande perspektiv. I avsnitt 8.3 föreslås att det nationella strategiska arbetet mot våld i nära relationer särskilt ska inriktas på förebyggande insatser. Här lämnas förslag på hur insatserna till dem som redan har utövat våld kan utvecklas. 6.1.1Våld i nära relationer – ett upprepningsbrott Flera studier visar att våld i nära relationer i hög grad är ett upp- repningsbrott. Risken för att en person som utsatts för våld i nära relation ska utsättas igen är mycket stor jämfört med andra typer av brott. En ökning av risken för upprepning från gärningsmannen gäller även personer i en ny relation. En av de största riskgrupperna är barn som lever med föräldrar där det förekommer våld. 1 Liknelsen gjordes av företrädare för Kriscentrum för kvinnor i vid nationella samordnarens besök där . Sätt fokus på våldsutövaren mellan föräldrar lyfts i en stor svensk studie fram som den största riskfaktorn för barnmisshandel.2 Att upprepad utsatthet är mycket vanligt vid våld i nära relat- ioner framgår av internationella och svenska studier.3 British Crime Survey visar till exempel att nästan hälften av alla som uppger att de utsatts för våld i nära relationer har utsatts mer än en gång.4 (Brå) har också genomfört några svenska studier på området som ger ett liknande resultat. Brå har undersökt hur många anmälningar i vissa brottskoder som var en upprepad anmälan.5 En upprepad anmälan innebar att samma för- övare begick ett brott mot samma målsägande inom 12 månder efter första anmälan.6 Brå:s studie visar att av alla anmälningar i de urvalda brottskoderna var en upprepad anmälan. Med tanke på att många sannolikt inte anmäler alla upprepade brott gör Brå bedömningen att risken för upprepad utsatthet i praktiken är ännu högre. I en äldre studie har Brå också undersökt omfattningen av upp- repat våld i två kommuner.7 Skillnaden i risk för de kvinnor som redan utsatts var femtio gånger större jämfört med samtliga kvinnor i de två kommunerna. Undersökningen visar också att en upprepad anmälan kommer mycket snabbt. Inom en månad hade av kvinnorna anmält ett nytt brott, efter 2–3 månader hade hälften anmält ett nytt brott. I Brå:s nationella kartläggning av våld i nära relationer uppger av alla kvinnor som utsatts för våld i nära relat- ioner att de har utsatts vid flera tillfällen.8 2Jansson., S., Jernbro, C., Långberg, B. (2011), Kroppslig bestraffning och annan kränkning av barn i – en nationell kartläggning 2011. 3Davies, R.C., , C. (2002), Preventing repeat incidents of family violence: A reanalysis from three field tests. 4Home Office (2011), Crime in and 2010/2011. 5Brå (2010), Upprepad utsatthet för våld. Polisens och arbete i nio län. 6I studien inkluderades ett urval av brottskoder för mord, mordförsök, misshandel, våldtäkt, sexuellt ofredande, olaga hot, ofredande och grov kvinnofridskränkning. Inga brottskoder för personer användes. 7Brå (2001), Upprepad utsatthet för brott. 8Brå (2014), Brott i nära relationer. En nationell kartläggning. Sätt fokus på våldsutövaren 6.2Utveckla polisens arbete mot upprepat våld Förslag: ska utfärda föreskrifter och allmänna råd avseende polisens arbete att förebygga upprepad utsatthet för våld i nära relationer. Bedömning: Polisens insatser mot upprepat våld måste utveck- las. Förutsättningarna för att utveckla ett strategiskt och mål- gruppsinriktat arbete mot upprepat våld ökar med en närmare samverkan mellan polisen, , hälso- och sjukvården med flera i operativa arbetsgrupper (avsnitt 3.1.2). undersöka barns situation närmare, arbeta mer underrättelsebaserat och kartlägga vilka personer som är upprepat utsatta, utöka stödet till brottsutsatta, motivera förövare till förändring och följa upp anmälda fall. 6.2.1Strategier för att arbeta mot upprepat våld En första strategi för att förebygga våld i nära relationer är att arbeta underrättelsebaserat, genom att kartlägga vilka personer som är upprepat utsatta. Ett sätt att närma sig problemet är att föröka identifiera de personer som löper störst risk att utsättas för upprepat våld och där risken för allvarligt våld bedöms vara störst. Här har polisen redan verktyg genom de instrument för riskanalys som tagits fram inom polisen . Nationella samordnaren gör bedömningen att detta arbete skulle kunna bedrivas mer systematiskt än vad som är fallet . görs inte riskanalyser för alla fall av brott i nära relationer, det finns också stora regionala skillnader. Sätt fokus på våldsutövaren har även visat att ganska få typer av insatser vidtas utifrån riska- nalysernas resultat.9 Ett underrättelsebaserat arbetssätt kan också tillämpas utifrån ett gärningsmannaperspektiv. Polisen kan upprätta förteckningar över förövare som bedöms särskilt farliga, sprida denna kunskap till polispersonal i yttre tjänst och sätta in åtgärder. Det finns flera internationella exempel på sådana arbetssätt (se avsnittet offensiva arbetsmetoder nedan). Flera poliser som den nationella samordnaren träffat lyfter också fram att polisen skulle kunna upptäcka fler fall av våld i nära relationer, genom att uppmärksamma ärenden där lindrigare brott förekommer i ett tidigt skede. Genom att uppmärksamma hot och ofredanden tidigt ökar möjligheterna att identifiera relationer som kan utvecklas i en farlig riktning. är de möjligheterna delvis begränsade. Dels beror det på att vissa fridskränkningsbrott inte ingår i den brottskatalog som enligt polisens riktlinjer rekom- menderar att en riskanalys ska göras. Dels finns vissa praktiska svårigheter att samla in dessa data. Ett ofredande kan till exempel anmälas per telefon till Polisens kontaktcenter (PKC). En utredare berättade hur en kvinna anmält ett flertal ofredanden men där förundersökningen lagts ned vid PKC utan att någon riskanalys gjordes eller att informationen vidarebefordrades till den lokala polismyndigheten. En rapport från Brå visar också att vid heders- relaterade brott är det inte helt ovanligt med anmälningar om olaga hot utan att något våldsbrott har anmälts.10 Fördelen med att polisen anlägger ett mer underrättelsebaserat arbetssätt för våld i nära relationer är att detta är ett väletablerat arbetssätt. Det passar in i polisens ordinarie sätt att arbeta med vissa typer av brottslighet. Om arbetet gjordes mer underrättelse- baserat skulle polisens mer kvalificerade analysfunktioner vid kri- minalunderrättelsetjänsten kunna utnyttjas i större utsträckning. Att polisens arbete mot våld i nära relationer borde bli mer under- rättelsebaserat lyfts också fram i en rapport från polismyndigheten i Rapporten bygger på en analys av 39 fall av dödligt våld mot kvinnor i nära relation. Av rapporten framgår att information om kvinnornas akuta situation i många fall funnits 9Brå(2010), Strukturerad riskanalys vid våld mot närstående – En lägesbeskrivning av polisens arbete. 10Brå (2012), Polisens utredningar av hedersrelaterat våld. 11Polismyndigheten i (2013), Dödligt våld i nära relation – en första genomlysning. Sätt fokus på våldsutövaren både inom polisen och hos andra myndigheter, men att den aldrig sammanställts systematiskt på något ställe. Enligt rapporten får poliser som arbetar i yttre tjänst i regel inte heller ta del av aktuell underrättelseinformation om våld i nära relationer. Polisen kan till exempel skicka en patrull till en bostad där det anmälts bråk och skrik utan att poliserna får information om att det finns en historik med relationsvåld på den aktuella adressen. I dessa fall skulle den operativa arbetsgruppen och de individu- ella handlingsplanerna kunna fylla en viktig funktion (avsnitt 3.2). Om ärenden diskuteras mer i samverkan mellan olika myndigheter ökar möjligheterna att identifiera fall där en samlad analys av uppgifter från olika myndigheter indikerar en hög hotbild. Utökat stöd till brottsutsatta En internationell utveckling tycks vara att polisen i allt större utsträckning gör hembesök hos våldsutsatta för att förebygga upprepat våld. Forskning har visat att det kan finnas en öppning efter en våldshändelse där den utsatte är mottaglig att i grunden förändra sin livssituation.12 Metoden har prövats på många håll, även i , men först lyfts fram som en viktig metod för att stärka skyddet för brotts- utsatta. Framför allt har den fått stor spridning i . Polisen i gör cirka 70 000 hembesök i våldsutsatta hushåll.13 Syftet med hembesöken är att göra en säkerhetsplanering med den brottsutsatta eller att uppdatera den planering som redan gjorts. Polisen kontrollerar också om det finns tecken på fortsatt våld, till exempel skador, blåmärken eller utifrån den utsattes egna uppgifter. Det kan också finnas tecken på sönderslagna saker i bostaden. En viktig del är att kontrollera om gärningsmannen har återvänt till bostaden när det finns ett utfärdat kontaktförbud. Hembesöken görs av en särskild enhet för relationsvåld. Varje lokalpolisområde i staden har en lista med särskilda riskhushåll där den boende bedöms ha en hög risk för att utsättas för allvarligt 12Davis, R.C. & , B. (1994). Teaching victims crime prevention skills: Can individuals lower their risk of crime? 13New , (2013), Take On Family Violence to Avert Deaths. Sätt fokus på våldsutövaren våld och ska få särskilt stöd från polisen. Vid en sådan kontakt ger polisen också tips om praktiska brottsförebyggande åtgärder. Hembesök och säkerhetsplanering är åtgärder som skulle passa att ingå som en del av insatserna i en individuell handlingsplan (avsnitt 3.1.2). pekar forskningen kring effekterna av hembesöks- program i olika riktning. En metastudie av tio amerikanska hembe- söksprogram visar att de inte minskat upprepat våld, men att hem- besöken får fler kvinnor att anmäla de upprepade händelserna.14 Trots det drar vissa slutsatsen att hembesök är en lovande metod för att stödja våldsutsatta. anser att det finns anledning att använda metoden.15 Även Brå har dragit denna slutsats.16 Ett projekt vid polisen i ger också visst stöd för att riktade insatser efter en polisanmälan gör att fler vålds- utsatta anmäler upprepat våld.17 Det finns också forskare som menar att insatser för att stödja våldsutsatta kan öka förtroendet för polisen.18 Etablera kontakt med sjukvården Det är vanligt att våldsutsatta kvinnor väljer att inte stå fast vid vad de först berättat för polisen i ett akut skede av en utredning. En studie från Brå visar att 30–av kvinnorna inte deltar i polisens utredningar vid våld i nära relationer. Brå har i sin utred- ning försökt hitta faktorer som kan påverka att kvinnan deltar i utredningen. De faktorer som Brå lyfter fram är att målsäganden övertalas, att vittnen förhörs, att förhör med målsägande spelas in med ljud och bild, att den misstänkte grips och att man ges sam- tycke att inhämta sjukjournal.19 En åtgärd vissa poliser lyfter fram för att förbättra polisens utredningsläge och motivera kvinnan att ta sig ur sin situation är att köra kvinnorna till sjukvården i samband med att akuta våldshän- 14Davis, R. (2008), Effects of Second Responder Programs on Repeat Incidents of Family Abuse. 15College of Policing, Domestic Abuse and Second Responder Programmes. What Works Briefing. 16Brå (2010), Upprepad utsatthet för våld. Polisens och arbete i nio län. 17Ekbrand, H. (2005), Inte en gång till – utvärdering av brottsförebyggande arbete med inriktning mot upprepad utsatthet. 18Mazerolle, L. (2013), Legitimacy in Policing: A . 19Brå (2008), Polisens utredningar av våld mot kvinnor i nära relationer. Sätt fokus på våldsutövaren Dels innebär det en större sannolikhet att eventuella skador som kvinnan fått dokumenteras i en sjukjournal eller rätts- intyg, som senare kan användas som stödbevisning i en förunder- sökning. Dels innebär det att kvinnan ges möjlighet att etablera en sjukvårdskontakt i ett tidigt skede. Även om långt från alla landsting har rutiner för att ta hand om våldsutsatta finns det många sjukvårdsinrättningar som har kom- petens hos viss sjukvårdspersonal att ge ett kvalificerat bemötande till våldsutsatta. Flera landsting har utarbetade vårdprogram för våldsutsatta. läns landsting har till exempel riktlinjer för våld i nära relationer, som förordar att patienter utsatta för våld ska erbjudas att stanna även om skadorna inte motiverar detta. Vissa akutmottagningar har också kuratorer som kan ge samtalsstöd till våldsutsatta kvinnor. Enligt nationella samordnaren är det därför angeläget att polisen och hälso- och sjukvården har en nära samverkan kring våldsutsatta barn och vuxna. Det behöver finnas fastlagda rutiner och etablerade kontaktvägar, till exempel genom utpekade kontaktpersoner, om hur polisen kan hänvisa våldsutsatta personer till akut sjukvård. Ett konkret exempel som kan tjäna som förebild är i . Undersök barns situation närmare Flera studier visar att barn som lever i familjer där mamman utsätts för våld av pappan oftast också själva utsätts för våld.20 Dessa kunskaper behöver användas av yrkesverksamma inom polis och socialtjänst, för att fånga upp barn som kan riskera att fara illa i samband med att mamman anmäler att hon utsatts för våld. Varken polis eller socialtjänst tycks regelmässigt uppmärksamma detta. I polisens metodhandbok för brott i nära relationer behandlas denna fråga kortfattat. I det åtgärdskort, som riktas till polispersonal i yttre tjänst nämns det inte alls. Enligt kommer detta dock sannolikt att läggas till vid nästa uppdatering av handboken och åtgärdskortet. Se närmare om polisens rutiner i avsnitt 4.7.2. 20 Annerbäck, E., , G., , C. and , P. (2010), Prevalence and characteristics of child physical abuse in – findings from a population-based youth survey. Sätt fokus på våldsutövaren Att barn inte uppmärksammas framgår också av en intervjustu- die som Brå har gjort med våldsutsatta kvinnor som vänt sig till polisen.21 När det gällde information som polisen lämnade till kvin- norna under utredningen var frågan vad som händer med barnen den som fick lägst betyg från kvinnorna. Som nämnts står många kvinnor inte fast vid uppgifter de läm- nat i början av polisutredningen. Ett sätt att komma framåt skulle kunna vara att polis och socialtjänst i större utsträckning identifie- rar även barn som utsatts för våld när mamman anmäler en vålds- händelse. Att barnens utsatthet för våld upptäcks i större uträck- ning skulle kunna vara ett sätt att få fler kvinnor att fullfölja både polisens utredning och att ta emot stöd från . Sanno- likt ökar det också våldsutövande mäns mottaglighet för att påbörja en behandling för sitt våldsamma beteende då deras föräldraför- måga hamnar i fokus. Motivera förövare till förändring Motiverande insatser i akuta situationer Precis som en polisanmälan innebär ett unikt tillfälle att få den våldsutsatta att vilja åstadkomma en förändring, ger det polisen en möjlighet att påverka våldsutövaren. Brå:s studie av framgångs- faktorerna för att klara upp brott i nära relationer visar att om gärningsmannen helt eller delvis medger brottet ökar chansen till att brottet uppklaras . Enligt studien förekommer dock bara erkännanden av gärningen helt i av de granskade ärendena. Här torde finnas en möjlighet för polisen att förstärka sina insatser inte bara för att klara upp brottet, utan också för att nå fram till och etablera en relation med våldsutövaren. Forskning visar att många som utövar våld mår psykiskt dåligt av att misshandla en närstående. Det finns flera exempel på polismyndigheter som tagit fasta på det och försöker utbilda personalen i motiverande samtal. 21 Brå (2008), Polisens utredningar av våld mot kvinnor i nära relationer. SOU 2014:49 Sätt fokus på våldsutövaren prövats med goda resultat för att motivera rattfyllerister22 och missbrukare23 att söka vård. Att det framför allt i ett akut läge finns möjligheter att påverka gärningsmän visar också flera av de möten som nationella sam- ordnaren har haft med dömda våldsutövare. Vissa beskriver det som ett fönster som öppnas upp i det akuta läget där de är mer mottagliga att inse att de behöver hjälp. När det har gått slår försvarsmekanismerna till och många hittar sätt att bortförklara våldet. Förutom att polisen vid inledande förhör försöker ha en motiverande ansats kan det också finnas skäl att släppa in professionella i detta arbete. En modell som har prövats på vissa håll i landet är att polisen och Kriminalvården låter behandlare söka upp frihetsberövade män redan i arrester och häkten för att motivera dem att söka hjälp. Ett konkret exempel är polisen i polismästardistrikt i . Där söker personal vid polisens brottsoffergrupp upp anhållna förövare för att motivera dem att söka hjälp, men också för att förklara att om för- övaren söker upp och hotar sin partner kan den bland annat göra sig skyldig till brottet övergrepp i rättssak.24 Lotsa vidare till annat stöd under utredningen Ett motiverande arbete bör också fortgå under den fortsatta utred- ningen. Många män som anmäls för våld i nära relationer frihets- berövas inte och kallas först till förhör hos polisen. Här bör polisen inte bara genomföra ett förhör utan också försöka påverka en våldsutövare att söka stöd för att bryta sitt våldsamma beteende. Det kräver att polisen har kunskap om de stödmöjlig- heter som finns inom socialtjänst, hälso- och sjukvård, psykiatri och idéburna organisationer. Det krävs också att polisen har upparbetade kanaler till dessa och har tillgång till informations- material och broschyrer om vart man kan vända sig. Ett konkret exempel på detta är Söderortspolisen i som tagit fram 22Gustafsson, S. m.fl. (2013), SMADIT ur den misstänkte rattfylleristens perspektiv. 23Sinadinović, K. & , U. (2007), MUMIN-Projektet - Utvärdering av tidiga insatser mot ungdomars narkotikamissbruk. i Sthm - utvärdering av nationella narkotikasamordnaren. 24Hjälp för att våga vittna, Sambandet, nr. 1, 2014. Sätt fokus på våldsutövaren en pärm med tillgängliga stödorganisationer för både brottsutsatta och brottsmisstänkta.25 Det stöd som polisen lotsar vidare till behöver inte bara handla om hjälp mot aggressivitet och våldsamt beteende. Många av dem som misstänks för våld i nära relationer har stora sociala problem. En studie från Brå av personer som fick ett kontaktförbud utfärdat mot sig visar att inte hade någon stadig försörjning (arbetslöshet, beredskapsarbete eller försörjningsstöd). Många har också problem med alkohol- och drogmissbruk eller psykiska problem.26 Det bör betonas att den här typen av motiverande arbete förut- sätter förövarens frivillighet. Polisen kan aldrig tvinga förövaren till hjälp och stöd. Koppla samman med annan brottslighet De studier som gjorts av det grövre relationsvåldet visar att många av gärningsmännen har en hög allmän brottsbelastning. Bland de män som är föremål för en ansökan om kontaktförbud hade av dem tidigare misstänkts för minst ett brott mot per- son, vanligtvis misshandel eller olaga hot.