sou · H2B330 · 2014-10-08 00:00:00 — IFAU-forskarna studerar de två första stegen i jobbskatteavdraget och jämför personer som har olika stora jobbskatteavdrag eftersom de har olika stora inkomster och bor i kommuner med olika skattesatser. Jämförelsen pekar på att sysselsättningen ökar mer bland dem som får större skattesänk- ningar. Problemet är dock att när man gör motsvarande jämförelse före införandet finner man samma mönster. Det pekar på att det finns andra faktorer som åtminstone delvis förklarar resultaten och därför kan man helt enkelt inte dra några säkra slutsatser. många andra faktorer som påverkar sysselsättningen. Även som gått igenom budgetens fördelningspolitiska redogörelser –2011 konstaterar i en rapport till att trots reformens omfattning vet vi inte säkert, ens , om avdraget verkligen har haft någon effekt på vare sig de arbetslösas aktivitet att söka arbete eller de arbetandes vilja att arbeta mer (2012, s. 49). Hur kan det komma sig att många studier konstaterar att syssel- sättningen ökar tack vare jobbskatteavdraget medan andra menar att det inte går att avgöra om det har någon effekt eller inte? Skill- naden är att de studier som visar stora, positiva effekter av jobb- skatteavdraget, har genomförts med hjälp av mikrosimulering, medan den senare studien, som inte visar några entydiga resultat, använder faktiska utfallsdata. Mikrosimulering är inte detsamma som utvärdering, utan en metod där effekterna av en viss åtgärd beräknas ex ante, medan utvärderingar utgår ifrån faktiska obser- verbara förhållanden ex post dvs. efter det att åtgärden genomförts (, s. 141). Simuleringarna visar hur utfallet borde se ut ifall modellens förutsättningar stämmer. Detta kan vara nära nog, men det är inte detsamma som det sanna orsaks- sambandet (, s. 47). Men även om fler personer vill ha ett arbete eller öka sin arbetstid betyder det inte automatiskt att det finns jobb för dessa personer på arbetsmarknaden. Det räcker inte med ett ökat utbud av arbetskraft, det krävs också en ökad efterfrågan. Sammanfattningsvis tycks det utifrån mikrosimuleringar i stort råda konsensus om att jobbskatteavdraget kan förväntas uppnå sitt syfte, det vill säga att minska arbetslösheten och öka sysselsätt- ningen.5 Att detta framför allt sker genom att personer utanför arbetskraften blir sysselsatta och i mindre utsträckning genom att arbetstiderna förlängs, att effekterna är störst för dem med låga inkomster och att effekten är större för kvinnor än för män. Stu- dier som använder utfallsdata är få och resultaten osäkra. Därmed övergår vi till att undersöka kvinnors och mäns sysselsättning 2006–2012. 5 De begrepp som används varierar något. I budgetarna talar man ofta om varaktigt ökat antalet arbetade timmar och årsarbetskrafter, i Bilaga 3 till budgeten om långsiktiga arbetsutbudseffekter, i Bilaga 3 till budgeten om önskat antal arbetstimmar, Finans- talar om sysselsättning, om potentiell sysselsättning, om arbetskraftsutbud etc. 3.2Kvinnors och mäns sysselsättning Till budgetpropositionen finns en bilaga Ekonomisk jäm- ställdhet mellan kvinnor och män. I den redogörs för den ekono- miska jämställdhetspolitikens mål och inriktning, jämställdhet på arbetsmarknaden, disponibel inkomst för kvinnor och män samt jämställdhet och regeringens ekonomiska reformer. I bilagan till budgetpropositionen står: De samlade regeländringarna –2010 syftade i stor utsträck- ning till att göra det mer lönsamt att arbeta. Jobbskatteavdraget och förändringar i arbetslöshets- och sjukförsäkringarna verkar genom att minska trösklarna in på arbetsmarknaden. Den direkta effekten av reformerna på den disponibla inkomsten bedöms vara något större för män än för kvinnor. Detta beror på att män i genomsnitt har högre lön och arbetar heltid i större utsträckning och därför tjänar mer än kvin- nor på sänkta skatter. Effekterna jämnas dock ut i ett längre perspek- tiv, då regeringens politik kan förväntas öka arbetsinkomsterna, mer för kvinnor än för män. Sammantaget innebär det att regeländ- ringarna 2006–2010 bedöms påverka kvinnors och mäns inkomster ungefär lika mycket. 2012/13:1, Bilaga 4, s. 32). För att reformerna 2006–2010 skall gynna den ekonomiska jäm- ställdheten krävs således att kvinnors sysselsättning och arbetstider och därmed inkomster ökar mer än mäns. De beräkningar som refererats ovan finner också i allmänhet att effekterna av framför allt jobbskatteavdraget på kvinnors arbetsutbud är större än mäns (Prop. 2012/13:1, s. 73). Från och med budgeten anges hur mycket kvinnors respektive mäns sysselsättning beräknas öka. Uppgifterna är här hämtade från Ekonomisk jämställdhet för kvinnor och män olika år och ger tabell 1. Att uppgifterna varierar mellan åren är inte för- vånande.6 Det förekommer många olika uppgifter om hur många årsarbetskrafter som reformerna ger upphov till beroende på tids- period, vilka åtgärder som inkluderas, vilka antaganden som görs, vem som gör beräkningarna osv. Däremot är det intressant att man justerat ner kvinnors andel och antal av helårsarbetskrafterna mellan budgetpropositionen . Även mäns helårs- arbetskrafter sjunker men ökar igen men kommer inte upp till samma nivå som budget. Det bör också påpekas att enligt de senaste beräkningarna innebär jobbskatteavdragets långsiktiga 6 Lite märkligt är dock att i budgetpropositionen anges att jobbskatteavdraget 2006–2012 leder till 120 000 årsarbetskrafter och 106 000 sysselsatta (Prop. 2012/13:1, Tabell 1.9 s. 72), medan uppgifterna i bilagan anger 100 000 årsarbetskrafter. effekter på arbetsutbudet att den procentuella förändringen visser- ligen är större för kvinnor, men att antalet helårsarbetskrafter är högre för män. Tabell 3.1 Jobbskatteavdragets långsiktiga arbetsutbudseffekter Önskat antal timmar, förändring Andel som beror på att fler Källa: 2006–2010 Prop. 2009/10:1, Bilaga 5, Tabell 1.5 gäller också Prop. 2010/11:1, Bilaga 3, Tabell 3.3; 2006–2011 Prop. 2011/12:1, Bilaga 3, Tabell 1.4, s. 12; 2006–2012 Prop. 2012/13:1, Bilaga 4, Tabell 4.3 I bilagan till budgetpropositionen finns ingen tabell som visar jobbskatteavdragets långsiktiga arbetsutbudseffekter. Man nämner samma uppgifter som i föregående upplaga, men lägger till att ett förstärkt jobbskatteavdrag och en höjd skiktgräns för statlig inkomstskatt beräknas öka arbetsutbudet för kvinnor och för män, det vill säga även i termer av procent påverkar de planerade förändringarna mäns sysselsättning mer än kvinnors.7 Tanken med jobbskatteavdraget är att det skall minska trösk- larna in på arbetsmarknaden och stimulera till ökad arbetstid genom lägre marginaleffekter för främst låg- och medelinkomst- tagare, där vi finner fler unga än äldre och fler kvinnor än män. När det gäller att träda in på arbetsmarknaden är det främst tröskel- effekten som är av intresse. För att mäta tröskeleffekten används ofta ersättningsgraden. Den mäter hur stor andel av den disponibla inkomsten (med hänsyn taget till skatter och bidrag) som en per- son får behålla vid övergång från till exempel arbetslöshet till arbete. För kvinnor med arbetslöshetsersättning är ersättningsgra- 7 I utvärdering av jobbskatteavdraget förväntas arbetskraftsdeltagandet öka med 1,0–2,, vilket motsvarar 50 000–100 000 personer (Prop. 2011/12:100, s. 24). Av dem som redan arbetar antas män öka sin arbetstid med 0,27–0,, vilket motsvarar 7 000–14 000 helårsarbetskrafter och för kvinnor med 0,82–1,, vilket motsvarar 16 000–32 000 helårsarbetskrafter. Därtill kommer att jämviktsarbetslösheten minskar med 20 000–40 000 personer. Jobbskatteavdraget förväntas därmed öka sysselsätt- ningen med 70 000 till 140 000 personer på lång sikt och antalet arbetade timmar med motsvarande 93 000–186 000 årsarbetskrafter. den i genomsnitt och för män (2013), vilket innebär en minskning för kvinnor och för män mellan 2006–2013 (Prop. 2012/13:1, Bilaga 4, Tabell 4.2). Anledningen till att ersättningsgraden är högre för kvinnor än för män är att kvinnor i genomsnitt har lägre lön än män. Nedan visas utvecklingen av sysselsättningen för kvinnor och män 2006–2012 i fem åldersgrupper; 15–och 20–där många kombinerar studier med arbete och 55–och 65–då många går i pension eller trappar ner. Ålderskategorierna 25–34, 35–44 och 45–har, här slagits samman till en ålderskategori (25–) för att hålla nere antalet kategorier. Diagram 3.1 Andel sysselsatta kvinnor och män i olika ålderskategorier, %, 2006–2012 Källa: Beräknat från SCB 2013a. Diagram 1 visar att skillnader i sysselsättningsgrad inte i första hand går mellan kvinnor och män utan mellan olika ålders- kategorier. Högst andel sysselsatta finner vi i ålderskategorin 25–, därefter kommer 55–, 20–, 15–och sist 65–. Vi kan också se att utvecklingen är likartad för kvinnor och män i samma ålderskategori. Regeringens reformer har framför allt riktats mot yngre och äldre eftersom de har lägre sysselsättning än mellan- kategorin. Tendensen bland de yngre är att sysselsättningen sjunker, och något mer för män än för kvinnor. ker bland yngre är en långsiktig trend som enligt SCB är en effekt av att allt fler befinner sig i utbildning (SCB 2013b, s. Ande- len unga sysselsatta män sjunker stadigt med undantag som föregår finanskrisen. Det sker en viss åter- hämtning efter finanskrisens inledande år, men därefter sjunker den igen 2012. Utvecklingen för unga kvinnor är snarlik den bland de unga männen, men effekterna av finanskrisen är inte fullt lika stora. Efter finanskrisen sker en återhämtning som inte för kvinnornas del avtar 2012. Med tanke på de åtgärder som vidtagits för att försöka öka också efterfrågan på ungdomars sysselsättning kan det tyckas för- vånande att sysselsättningen inte ökat. Utöver jobbskatteavdraget har socialavgifterna, dvs. arbetsgivaravgifterna och egenavgifterna, halverats för personer , nystartsjobb har inrättats och restaurangmomsen sänkts och eftersom många unga arbetar i den branschen förväntas det leda till att fler ungdomar får arbete där och kanske särskilt unga kvinnor eftersom kvinnor utgör en majoritet () inom hotell och restaurang (2012) (beräknat från SCB 2013c, Tabell 3).8 Inom arbetsmarknadspoliti- ken har jobbgaranti för ungdomar införts, med syftet att unga antingen ska få jobb eller söka sig till det reguljära utbildnings- systemet. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag att aktivt arbeta med ungdomar i arbetslöshet. Jobbskatteavdraget och sänkningen av socialavgifterna 2007 innebär att låginkomsttagare, varav många är ungdomar, får något större avdrag relativt sin inkomst än höginkomsttagare. Man skulle därför kunna förvänta sig att effekterna skulle bli större bland ung- domar. Några sådana effekter kan dock inte påvisas med någon säkerhet (et al. De flesta bedömare tycks anse att jobbskatteavdraget generellt ökar sysselsättningen, men många är kritiska till de sänkta socialavgifterna, vilket innebär en kraftig sub- vention av ungdomars sysselsättning. En sänkning av socialavgif- terna minskar arbetsgivarnas kostnader för att anställa. Det kan antingen leda till ökade vinster, höjda löner eller till att fler perso- ner anställs. Skedinger (2012) har undersökt hur sänkningen av socialavgifterna för ungdomar 2007 och 2009 har påverkat inträde, utträde, timmar och löner inom handeln. Resultatet indikerar att i genomsnitt har effekterna varit små både i absoluta termer och i 8 Nystartsjobb innebär att en arbetsgivare kan anställa en ung person som varit utan arbete eller frånvarande från arbetslivet med en ekonomisk nedsättning mot- svarande ordinarie arbetsgivaravsgift i, som längst, . förhållande till de stora sänkningarna. menar att den sannolikt leder till stora undanträngningseffekter och att den omvandlas till högre löner. Lägre socialavgifter för alla ung- domar är en dyr och ineffektiv åtgärd för att sänka ungdoms- arbetslösheten menar man (2009, s. 24 och 2011, s. 279; se även , s. 234). När det gäller de äldre ålderskategorierna ökar dock andelen sysselsatta och det gäller såväl kvinnor som män. Det skulle kunna ha ett samband med att jobbskatteavdraget är mer generöst för dem , som därmed ges en extra stimulans att stanna kvar längre i arbetslivet. Därtill har socialavgifterna sänkts även för äldre 2007 och 2008. Ett antal studier tycks bekräfta att äldres sysselsätt- ning ökar tack vare detta (Pirttilä & 2011; Prop. 2011/12:100, Bilaga 5, kapitel 7.2). Man finner att effekten är störst för kvinnor och individer utan högskoleutbildning. En tredje analys tyder även den på att sysselsättningen ökat för äldre (Laun 2012). Men denna studie visar att det positiva resultatet helt beror på männen, medan inga effekter var statistiskt skilda från noll bland kvinnor. Män som närmar sig pensionsåldern påverkas mer av skattesänkningar än kvinnor och det gäller framför allt egenföretagare. Bland män ökar sysselsättningen för egenföretagare , jämfört för anställda. Författaren menar att resultaten för egenföretagare skulle kunna bero på skat- teplanering snarare än på ett förändrat arbetsutbud. Att äldre stannar kvar längre i arbetskraften är dock inget nytt fenomen. För kvinnor har utträdesåldern ökat medan för män sjönk utträdesåldern kraftigt till mitten av , därefter vände trenden upp (2009, s. 225). och (2009) menar att det nya pensionssystemet, som fattade beslut om och som succesivt införs , innebär klart ökade incitament att arbeta längre och kan bidra till att förklara uppgången av den faktiska utträdesåldern.9 Därtill kommer rätten att kvarstå i arbete till . och visar att det finns en tydlig skill- nad i andelen sysselsatta mellan de som är och de som är , men också att andelen ökade i bägge grupperna , men framför allt bland 65-åringarna och bland dem som är 9 Det nya systemet är ett så kallat avgiftsbestämt system där pensionen är kopplad till inbetalda avgifter och mycket mer beroende av individens arbetsinkomster under livet än tidigare pensionssystem äldre än så. Det är framför allt mäns sysselsättning som ökar, men det gäller även kvinnor och utvecklingen fortsätter även efter 2008 (se diagram 1 ovan). Den största ökningen finner vi i ålderskatego- rin 65–, dock från en mycket låg nivå. Intressant i detta sammanhang är att andelen företagare (inkl. medhjälpande hushållsmedlem) av de sysselsatta ökar med åldern och särskilt bland män (se diagram 2). Medan andelen företagare i ålderskategorin 45–uppgår till 16–bland män och bland kvinnor , uppgår andelen bland 65–74-åringarna till bland män 2006 och bland kvinnor till . sjunker dock andelen både bland män och bland kvinnor, men särskilt bland kvinnor. Diagram 3.2 Andel företagare (inkl. medhjälpande hushållsmedlem) av sysselsatta, kvinnor och män i olika ålderskategorier, %, 2006–2012 Källa: Beräknat från SCB 2013c, Tabell 2. Efter blir det vanligare att vara egenföretagare än att vara anställd (2013). Andelen egenföretagare är högst , då av alla som arbetar är egenföretagare. Den ökade sysselsättningen som ett resultat av reformerna upp- kommer på flera olika sätt enligt regeringen. En är att äldre tende- rar att vara kvar i arbetslivet längre när de ekonomiska drivkraf- terna att arbeta ökar och ett annat är att de yngre kommer in på Ovanstående visar dock att när det gäller de yngre är tendensen att sysselsättningen sjunker . I mellangruppen sker inga stora förändringar. Bland de äldre ökar den. Det tycks framför allt vara äldre manliga företa- garna som fortsätter sin verksamhet och kanske är det också så att anställda övergår till att bli konsulter i samband med att de når pensionsåldern. De har redan en plats på arbetsmarknaden, de kan själva bestämma om de vill fortsätta arbeta eller inte så länge det finns en efterfrågan på deras varor eller tjänster och även besluta om arbetsvillkor och arbetstider, dvs. det tycks vara de som har störst möjlighet att själva påverka sin arbetssituation och som i mindre grad är beroende av en arbetsgivarnas efterfrågan som stan- nar på arbetsmarknaden. I samtliga ålderskategorier utom bland den yngsta är mäns sysselsättningsgrad högre än kvinnors och skillnaden är större ju högre ålder, dvs. skillnaden är störst i ålderskategorin 65–och minst bland 20–24-åringar och bland de allra yngsta är kvinnors sysselsättning högre än mäns. Mellan 2006–2012 har andelen sys- selsatta kvinnor och män varit relativt oförändrad i åldrarna 20–. I den yngsta kategorin har sysselsättningen minskat för båda könen, men kvinnorna har inte drabbats lika hårt som de unga männen. Bland 55–64-åringarna har andelen sysselsatta ökat bland både kvinnor och män, men något mer för män. I den äldsta kate- gorin är sysselsättningen låg för såväl kvinnor som män, och sär- skilt för kvinnor, men har ökat för båda könen. Vad gäller jäm- ställdheten är således resultatet blandat. Bland 20–54-åringar har den i stort sett inte förändrats, bland de yngsta har den minskat eftersom utvecklingen varit mer negativ för de unga männen, som redan i utgångsläget hade lägre sysselsättningsgrad än kvinnorna. Bland de äldre har sysselsättningsutvecklingen varit positiv för båda könen, men ökat mer för männen, vilket innebär att även i denna ålderskategori har jämställdheten minskat. Utifrån dessa mycket översiktliga data kan man dock varken dra slutsatsen att regeringens åtgärder för att öka sysselsättningen varit verkningslösa eller att de inte varit det eftersom vi inte kan veta hur utvecklingen skulle ha sett ut om åtgärderna inte hade vidtagits. Dessutom antas de inte få genomslag direkt utan att sysselsätt- ningen ökar på lång sikt. Enligt regeringen kommer det att ta fem till innan forskningen kan fastslå effekterna av jobbskatte- avdraget (2009, s. 41). I regeringens Uppföljning av sysselsättningspolitiken (Prop. 2012/13:100, kapitel 10, s. 191) pekar man på att sysselsättningen ökat med cirka 225 000 personer (15– ). har dock befolkningen också ökat, vilket innebär att andelen sysselsatta inte har ökat utan minskat något från 2012 (SCB 2013c). Enligt ökade antalet män med 111 600 och antalet kvinnor med 116 200, andelen sysselsatta män minskade från till och andelen kvinnor var densamma både 2006 och 2012. 3.3Kvinnors och mäns arbetslöshet I budgeten beräknas att effekten av regeringens politik 2006–2014 minskar arbetslösheten på lång sikt med 1,8 procent- enheter. Det är framför allt jobbskatteavdraget och förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen som leder till detta. De sistnämnda antas öka sysselsättningen med 39 000 årsarbetskrafter och 45 000 sysselsatta (se tabell 1 i Bilaga) (Prop. 2013/14:1, Tabell 1.9, s. 51). Hur fördelningen mellan könen ser ut sägs inget om. Jobbskatteavdraget antas påverka arbetslösheten på två sätt. För det första ökar jobbskatteavdraget det ekonomiska utbytet av arbetsinkomster i förhållande till inkomster från arbetslöshets- ersättning, vilket skapar incitament att intensifiera sökandet efter ett jobb. För det andra kommer det ökade ekonomiska utbytet att innebära att arbetslösa accepterar arbeten med lite lägre lön före skatt, eftersom jobbavdraget leder till högre lön efter skatt (Prop. 2011/12:100, Bilaga 5, s. Därtill kommer att stora förändringar har skett i arbetslöshets- försäkringen. Avgifterna till arbetslöshetskassorna höjdes kraftigt från bland annat för att finansiera jobbskatteavdraget (2013). Även andra förändringar har gjorts vilket innebär att ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen är lägre, de trap- pas av med arbetslöshetsperiodens längd, det är inte längre möjligt att återkvalificera sig för a-kassa genom att delta i arbetsmarknads- politiska program, slopat studerandevillkor m.m. skedde en tydligare koppling mellan avgiften och arbetslösheten bland medlemmarna i en arbetslöshetskassa. Skattereduktionen både på medlemsavgiften till a-kassan och till facket togs bort. införde regeringen en 50-kronorsrabatt på avgiften, men lågkon- junkturen 2009 medförde att flera a-kassor istället tvingades höja avgiften kraftigt. Den ökade medlemsavgiften för enskilda är den primära orsaken till att arbetslöshetskassornas medlemsantal minskade med nästan en halv miljon personer 2008 anser Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) (IAF 2008). Bland kvinnor har antalet ersättningstagare av arbetslöshetsersätt- ning minskat mer än bland män med 129 000 och för män med 80 000 (beräknat från IAF 2013). Andelen kvinnor av ersättnings- tagarna minskade från till . Andelen arbets- lösa på Arbetsförmedlingen som har rätt till arbetslöshetsersätt- ning minskade från 2006 till (Prop. 2013/14:1, Utgiftsområde 14, s. 22). ökade andelen till . Arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen innebär att många arbetslösa ställs utanför ersättningssystemet. Det gäller särskilt de som träder in på arbetsmarknaden som ungdomar och nyanlända utrikesfödda. Detta visar sig i att andelen som har arbetslöshetsersättning varierar kraftigt med ålder. hade av de arbetssökande under arbetslöshets- ersättning (IAF 2009, s. 7). Bland arbetssökande mellan 25–var andelen och i åldersgruppen 55–. Personer kan inte få arbetslöshetsersättning. Forskning vad gäller effekter på arbetslösheten av förändringar i arbetslöshetsförsäkringen visar varierande resultat. , och (2001) fann en högre övergångsfrekvens från arbetslöshet till arbete i samband med en sänkning av ersättnings- nivån i arbetslöshetsersättningen. Bennmarker, och (2005) kunde däremot inte bekräfta att höjd a-kassa leder till längre arbetslöshetstider. Man fann dock en viss effekt bland män men först efter 20 veckors arbetslöshet. För kvinnorna var förändringen inte statistiskt signifikant, men tyder ändå på att deras arbetslöshetstider blev kortare. egen utvärdering av jobbskatteavdraget finner att jobbskatteavdraget leder till lägre jämviktsarbetslöshet, men skattningarna är osäkra och resultaten ofta inte statistiskt signifikanta, vilket medför att det inte går att dra säkra slutsatser (Prop. 2011/12:100, Bilaga 5, s. 10). I en rapport till görs bedömningen att refor- merna inom arbetslöshetsförsäkringen och jobbskatteavdraget kan förväntas leda till att jämviktsarbetslösheten går ner (2008). Men det påpekas också att bedömningen är osäker och att även om reformerna bör bidra till lägre arbetslöshet och högre sysselsättning så har detta ett pris, nämligen att försäkringsskyddet mot ofrivillig arbetslöshet har försämrats. Skillnaden i andel arbetslösa går inte i första hand mellan könen utan efter ålder på liknande sätt som när det gäller sysselsättning (se diagram 3). Störst är arbetslösheten bland de yngsta (15–) där den uppgår till 35–och lägst bland de äldre (55–) med mellan . I de yngsta och äldsta kategorierna är mäns arbetslöshet högre än kvinnors, i ålderskategorin 25–är den ungefär lika hög. Personer kan inte få arbetslös- hetsersättning. Alternativet för dem är att gå i pension. I samtliga ålderskategorier har arbetslösheten ökat . Diagram 3.3 Andel arbetslösa kvinnor och män i olika ålderskategorier, %, 2006–2012 Källa: Beräknat från SCB 2013a. När det gäller arbetslöshetens utveckling i olika ålderskategorier uppvisar arbetslösheten i ungdomsgrupperna mer markanta toppar och dalar än övriga befolkningen. Ungdomsarbetslösheten särskilt bland 15–19-åringar men också bland 20–24-åringar, är betydligt högre än bland de som är äldre. Att ungas arbetslöshet är högre har att göra med att de träder in på arbetsmarknaden och att de söker tillfälliga jobb . De har också ofta tidsbegränsade anställningar, vilket innebär en risk för arbetslöshet när anställ- ningstiden tar slut. Bland de yngsta männen (15–) ligger andelen tidsbegränsat anställda samtliga –2012 utom ett på och bland kvinnorna mellan 75–(beräknat från SCB 2013d). Andelen sjunker till 35– bland män 20–, medan mer än hälften (53–) av kvinnorna i denna ålderskategori är tidsbegränsat anställda. I de två yngsta kategorierna är det också många arbetslösa som studerar. –2012 studerade närmare hälften av de arbetslösa kvinnorna och av männen (beräk- nat från SCB 2013c, Tabell 5). Av dem som var arbetslösa och stu- derande 2011 betraktade sig som huvudsakligen arbets- sökande (SCB 2013b, s.