sou · H2B381 · 2014-12-02 00:00:00 — Tabell 2.4 visar löneskillnaden mellan kvinnor och män –2012 efter standardvägning. Källa: och . Efter standardvägning blir löneskillnaden lägre. Den löneskillnad som blir kvar (dvs. den löneskillnad som inte kan förklaras med hjälp av yrke, sektor, utbildning, tjänstgöringsomfattning och ålder), är (100-93,9) för hela arbetsmarknaden . 11 Se not 8 för en förklaring av skillnaden i utveckling mellan sammanslagningar av sektorer och utveckling för enskilda sektorer. Det är viktigt att notera att den beräknade löneskillnaden bör tolkas med försiktighet och inte kan användas som ett mått på dis- kriminering. Den löneskillnad som blir kvar efter standardvägning eller regressionsanalys brukar kallas för den oförklarade löneskill- naden. Den oförklarade löneskillnaden är den löneskillnad som inte kan förklaras med hjälp av tillgängliga variabler. Löneskillnadens storlek beror bland annat på vilka variabler man tar hänsyn till. Därför kan avsaknaden av information om vissa lönepåverkande faktorer eller bristen på detaljerad information om yrken påverka den beräknade löneskillnaden. Man bör också komma ihåg att den oförklarade löneskillnaden är oförklarad i statistiskt hänseende, vilket inte är samma sak som att det saknas tänkbara förklaringar till löneskillnaden. ökade den oförklarade löneskillnaden för hela ekonomin . En anledning till detta kan vara om utbildningsnivå får mindre betydelse för lönen. Löneskillnaden efter standardvägning har dock minskat . Den största minskningen av den standardvägda löneskillnaden har arbetare inom privat sektor, där den oförklarade löneskillnaden minskat . Inom staten har löneskillnaden minskat och inom lands- tingen . För tjänstemän inom privat sektor är minskningen . I kommunerna, där löneskill- naden är minst, är minskningen . Landstingen, som var den sektor som hade den största löne- skillnaden () före standardvägning, har en löneskillnad på efter standardvägning. De stora löneskillnader mellan kvinnor och män i landstingen som redovisades före standardvägningen kan alltså till stor del för- med att män och kvinnor fördelar sig olika över de faktorer som standardvägningen tar hänsyn till. Framför allt handlar det om att landstingsanställda kvinnor och män arbetar inom olika yrken med olika lönenivåer. Exempelvis är av under- sköterskorna inom landstingen kvinnor. Motsvarande siffra för läkarna är . När man tar hänsyn till detta blir alltså löne- skillnaden betydligt lägre. Den största löneskillnaden efter standardvägning, (100-90,4), finns i stället bland tjänstemän i privat sektor. Den minsta löneskillnaden, , finns i kommunerna. tare inom privat sektor var den standardvägda löneskillnaden . Inom staten var den 5,3 procent.12 2.3.2Regressionsanalys av löneskillnaden mellan kvinnor och män I detta avsnitt undersöks hur storleken på löneskillnaden förändras när man tar hänsyn till hur män och kvinnor fördelas över olika lönepåverkande faktorer och kombinationer av faktorer, till exem- pel yrken och utbildningsnivåer. För att kunna göra en mer detaljerad analys av hur mycket olika faktorer påverkar löneskillnaden mellan män och kvinnor används i detta avsnitt regressionsanalys. Med hjälp av regressionsanalys kan man undersöka sambandet mellan en faktor (till exempel kön) och en utfallsvariabel (till exempel lön) som man kontrollerar för andra faktorer (till exempel yrke, sektor, utbildning). Data- material kan därmed analyseras på ett effektivare och mer ingående sätt än med standardvägning.13 I tabell 2.5 presenteras resultaten från regressionsanalysen för hela arbetsmarknaden.14 Analysen är uppbyggd i olika steg, infor- mation om arbetstagarens egenskaper och arbete tillförs successivt. På så sätt tydliggörs betydelsen av de olika individuella och arbets- relaterade egenskaperna. 12Observera att parterna på arbetsmarknaden kan redovisa andra nivåer på löneskillnaden. Detta kan bland annat bero på att de studerar andra urval eller har mer detaljerad information. Se till exempel (2013). 13En utförligare beskrivning av regressionsanalysen samt av de variabler som används återfinns i Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskill- naden mellan kvinnor och män 2012?, (2013). Finns att ladda ner på . 14I lönestrukturstatistik ingår 2 347 867 observationer. Resultaten är framtagna med s.k. viktad regressionsanalys, där respektive individs uppräkningsfaktor använts som vikt. Anmärkning: Deltidsanställdas löner räknas om till heltid och timlöner till månadslöner. I rad 1 redovisas resultat från en basmodell där man utgår från att kön är det enda som påverkar lönen. Löneskillnaden blir då 11,5 procent.17 Denna siffra utgör ett basvärde. Med detta värde kan resultatet av att inkludera ytterligare faktorer som kan påverka löneskillnaden jämföras. I rad 2 redovisas löneskillnaden mellan kvinnor och män efter att man har kontrollerat för individens ålder och utbildningsnivå. Då ökar löneskillnaden till . Detta beror bland annat på att kvinnor i genomsnitt är äldre än män och har högre utbildning. Om detta inte beaktas underskattas alltså storleken på löneskillna- den.18 I rad 3 redovisas löneskillnaden när hänsyn har tagits till ålder, utbildningsnivå, och arbetsrelaterade faktorer som sektor, närings- gren, företagsstorlek och tjänstgöringsomfattning (heltid respek- tive kort eller lång deltid).19 15Motsvarar (exp(β1)-1)*100. 16Motsvarar(exp(β1))*100. 17Eftersom regressionsanalysen använder logaritmerade löner blir detta värde inte helt identiskt med den ovägda löneskillnaden i tabell 10.1. Det är dock jämförbart i och med att regressionen på rad 1 endast kontrollerar för kön. 18I lönestrukturstatistiken 2012 är genomsnittsåldern för kvinnor och 41,6 för män. Utbildning mäts utifrån en indelning i sex nivåer, från förgymnasial utbildning kortare än 9 år till forskarutbildning. Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskillnaden mellan kvinnor och män 2012?, (2013). 19Materialet är indelat i 5 sektorer, 56 näringsgrenar och 5 företagsstorleksklasser (1–9, 10– 49, 50–199, 200–499 och över 500 anställda). Tjänstgöringsomfattningen motsvarar tre nivåer: heltid, 50–av heltid samt av heltid. Den beräknade löneskillnaden blir då . En anledning till att löneskillnaden minskar jämfört med rad 1 och 2 är att män i större utsträckning än kvinnor arbetar inom sektorer och närings- grenar som har högre genomsnittliga löner. När hänsyn tas till detta faktum blir den oförklarade löneskillnaden mindre. I rad 4 redovisas löneskillnaden när yrke läggs till samtliga ovanstående faktorer. Yrke förklarar en stor del av löneskillnaden mellan män och kvinnor. Den löneskillnad som återstår när man även inkluderar yrke i analysen är . Att löneskillnaden minskar jämfört med föregående rad indikerar att kvinnor är över- representerade i låglöneyrken medan män är överrepresenterade i yrken som har höga löner. Vi återkommer till detta senare i kapitlet. För att kunna jämföra regressionsanalys med standardvägning redovisas även löneskillnaden när hänsyn enbart har tagits till ålder, utbildning, yrke, tjänstgöringsomfattning och sektor – alltså samma faktorer som i tabell 2.4. Resultatet återfinns på rad 5 i tabellen 2.5. När hänsyn tas till dessa faktorer blir den oförklarade löneskillnaden . Det motsvarande standardvägda resultatet är . Regressions- analysen ger alltså en något lägre siffra än standardvägningen. Skill- naden i resultat kan bland annat bero på att regressionsanalysen tar hänsyn till mer detaljerad information än standardvägningen. Till exempel används endast fyra ålderskategorier i standardvägningen, medan regressionsanalysen behandlar ålder som en kontinuerlig variabel, det vill säga exakt hur gammal personen är. Utifrån analysen i detta avsnitt kan några viktiga slutsatser dras. Val av metod och vilka lönepåverkande faktorer man väljer att ta hänsyn till påverkar hur stor den beräknade löneskillnaden mellan män och kvinnor blir. Dessutom åskådliggörs att bara för att hän- syn tas till fler faktorer, behöver det inte betyda att löneskillnaden minskar. Hur löneskillnaden påverkas beror på vilka värden män och kvinnor har på faktorn. Om kvinnor har bättre värden på en faktor som påverkar lönen positivt (till exempel utbildningsnivå) ökar löneskillnaden när hänsyn tas till den faktorn (se rad 2, tabell 2.5). Av de olika faktorer som har beaktats är det yrke som ger det enskilt största bidraget till att förklara löneskillnaden mellan män och kvinnor. Detta framgår till exempel när man tittar på hur stor andel av den genomsnittliga löneskillnaden på (rad 1) som de olika faktorerna förklarar. Skillnader i ålder, utbildnings- nivå, sektor, näringsgren, företagsstorlek samt tjänstgöringsomfatt- ning förklarar tillsammans av den genomsnitt- liga löneskillnaden mellan könen (rad 3). När beräkningen dess- utom tar hänsyn till yrkestillhörighet ser vi däremot att löneskill- naden minskar betydligt (rad 4). Yrke och övriga faktorer förklarar tillsammans mer än hälften av löneskillnaden mellan kvinnor och män (56,). Andelen av löneskillnaden som förklaras ökar alltså när yrke läggs till.20 2.3.3Lönespridning för kvinnor och män I tabell 2.1 presenterades även mått på lönespridningen uppdelat för kvinnor respektive män. Av tabellen framgår att lönesprid- ningsmåttet (P90/P10) för samtliga sektorer är 1,85 för kvinnor och 2,22 för män. Lönespridningen är i samtliga sektorer större för män än för kvinnor. Tabell 2.6 visar ett annat sätt att analysera siffermaterialet i Tabell 2.1 genom att visa kvinnors lön i procent av mäns vid respektive percentil. Källor: och . Percentil, förklaring: har högst sådan lön har högst sådan lön har högst sådan lön, kallas också medianen har högst sådan lön har högst sådan lön Genomsnittlig lön är summan av lönerna i en grupp dividerat med antalet personer i gruppen, kallas även medellön. 20 För en fördjupad analys om skillnader i yrkestillhörighet mellan män och kvinnor se Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskillnaden mellan kvinnor och män 2008?, (2009). Finns att ladda ned på . Av tabellen framgår att löneskillnaden mellan män och kvinnor är minst för den . Löneskillnaden ökar sedan över lönefördelningen och är som störst för den , undantaget arbetare i privat sektor. Mönstret i siffrorna för samt- liga sektorer tyder på att kvinnors lönefördelning är mer samman- pressad än mäns, vars fördelning är mer utdragen. En noterbar skillnad finns inom landstingen, där kvinnors lön i procent av mäns i den 90e percentilen är . Bland landstingsanställda är något fler män läkare. Sannolikt är andelen manliga överläkare större vilket kan förklara denna skillnad. Detta går emellertid inte att belägga med tillgänglig statistik. Figur 2.4 illustrerar skillnaden mellan kvinnors och mäns löne- fördelning för samt 2012. Figuren visar kvinnors lön i pro- cent av mäns för respektive grupp (percentiler). Diagrammet visar att kvinnors lön i procent av mäns lön minskar, det vill säga löneskillnaden ökar, vid jämförelser högre upp i löne- fördelningen. Ju högre lön desto större lönegap. Detta fenomen brukar kallas glastak. Mellan har löneskillnaden mellan kvinnor och män minskat med i genomsnitt , från . Detta kan observeras i diagrammet, då linjen för år 2012 skiftat uppåt. Av diagrammet framgår att minskningen är störst i det högre lönesegmentet av lönefördelningen. 2.3.4Löneskillnaden mellan kvinnor och män ur ett ålders- perspektiv I detta avsnitt analyseras löneskillnaden mellan kvinnor och män i olika åldrar. I figur 2.5 presenteras genomsnittslönen för män respektive kvinnor (vänster skala) samt kvinnors lön i procent av mäns (höger skala), efter ålder. Som framgår av figur 2.5 är det inte någon skillnad i lönenivå för kvinnor och män , där ligger genomsnittslönen för båda könen strax över 20 000. Därefter skiljer sig löneprofilen åt mellan könen. Män har en brantare löneutveckling än kvinnor. För kvinnor planar profilen ut . För män fortsätter löneutvecklingen fram , för att sedan minska något. Denna utveckling syns även tydligt när kvinnors lön i procent av mäns granskas. sjunker kvinnors lön i procent av mäns lön från . Därefter sker en svag uppgång upp till . En jämförelse med visar att löneskillnaden mellan kvinnor och män har minskat. Figur 2.6 visar kvinnors lön i procent av mäns efter ålder beräknat för . Som framgår av diagrammet har det skett en minskning av löneskillnaden (kvinnors lön i procent av män har skiftat uppåt). En markant skillnad är det för kvinnors lön i procent av mäns i åldern 45–65. Där har minsk- ningen varit störst till 2012. 2.3.5Löneskillnaden mellan kvinnor och män på yrkesnivå Att kvinnor och män arbetar i olika yrken och att dessa yrken har olika lönenivåer är en viktig förklaring till att kvinnors och mäns löner skiljer sig åt. En vanligt förekommande metod för att analysera den ojämna könssammansättningen på arbetsmarknaden är att beräkna graden av yrkessegregering med ett segregeringsindex (dissimilarity index)21. Indexet visar andelen män, alternativt kvinnor, som måste byta yrke för att en jämn yrkesfördelning mellan könen ska upp- 21 Detta index kallas även och index. Se and (1955). nås.22 Indexet varierar mellan noll och 100. Värdet noll innebär att arbetsmarknaden har en fullständigt jämn fördelning, det vill säga att det finns lika många kvinnor som män i respektive yrke. Värdet 100 anger en fullständigt segregerad arbetsmarknad, det vill säga att kvinnor och män arbetar i helt skilda yrken. Som påpekats i tidigare studier kan en förändring i segregeringsindexet aldrig bli mer än en indikator på utvecklingen eftersom den kan bero på en mängd olika faktorer.23 Beräkningar av segregeringsindex med lönestrukturstatistiken för hela arbetsmarknaden , per yrke (355 yrken) visar en förändring från 58 till 56. Resultatet ska tolkas som att skulle av kvinnorna ha behövt byta yrke för att kvinnors fördelning på de olika yrkena skulle vara densamma som för män. har motsvarande tal sjunkit till . Resultatet indikerar att könsfördelningen på arbets- marknaden blivit något mindre segregerad. Hur könssammansättningen på yrkesnivå varierar med nivån på lönen och löneskillnaden mellan kvinnor och män kan visas grafiskt i ett så kallat bubbeldiagram. Diagrammet konstrueras genom att plotta kvinnors lön i procent av mäns mot genomsnittlig lönenivå för respektive yrke. Varje observation (yrke) i diagrammet åskåd- liggörs sedan av en cirkel, vars storlek representerar antalet lön- tagare i yrket. Slutligen beskrivs könssammansättningen genom att ytan i de olika cirklarna har olika färg, beroende på hur stor andel män respektive kvinnor det är i yrket. I diagrammen är kvinnligt domi- nerade yrken färglagda i rött och definierade som yrken med en andel kvinnor större än . Manligt dominerade yrken är färglagda i blått. Könsneutrala yrken, med en könssammansättning som varierar mellan 30–, är färglagda i grått.24 De variabler, vilka är beräknade utifrån lönestrukturstatistiken, som ligger till grund för diagrammet är hämtade från statistikdata- basen (publicerad på SCBs hemsida).25 Information för yrken som innehåller färre än 100 observationer av endera kön publiceras inte i 22Beräknas som Dt=1/2Σ|Mit-Fit| där mit och fit anger den procentuella delen av den manliga respektive kvinnliga arbetskraften sysselsatta i yrke t. 23SOU 2004:43 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. 24Totalt finns information om 247 olika yrken. Enligt valda definitioner är antalet kvinnligt dominerade yrken 49 st., manligt dominerade yrken 89 st. och Könsneutrala yrken 109 st. Om definitionen ändras till att kvinnligt dominerade yrken har en andel kvinnor större än , skulle denna grupp öka med 16 st. och manligt dominerade (<35 %) öka med12 st. 25 All data kan laddas ned från: tern%3aLonYrkeRegion4&rxid=c4af67de-5082-49c7-baca-c310674be4ff Skälet till detta är att skattningarna blir för osäkra. Detta innebär att små yrken samt yrken med nästintill total dominans av endera kön inte ingår i datamaterialet. Totalt finns information om 247 olika yrken.26 Underlaget (data) till figurerna 2.7–2.9 finns att ladda ned på hemsidan: . Figur 2.7 visar genomsnittslön, kvinnors lön i procent av mäns, storlek och andel kvinnor för respektive yrke. 26 Om information saknats för , men funnits tillgänglig för eller 2010, har den ersatts med data från närmast intilliggande år. Källa: och . Figur 2.7 visar att merparteren av yrkena har en genomsnittslön . Anhopningen till vänster i diagrammet gör det svårt att urskilja enskilda yrken, men exempelvis representerar den grå cirkeln längst till vänster, mitt på 100-linjen yrket köks- och restaurangbiträden. Genomsnittslönen för yrket är 20 600 kro- nor , antalet löntagare är 64 600 och att cirkeln ligger på linjen innebär att det inte är någon löneskillnad mellan kvinnor och män. För att ta ett annat exempel så representerar den mindre, röda cirkeln långt till höger i diagrammet personalchefer. Genomsnitts- lönen är , kvinnors lön i procent av mäns är och antalet löntagare är 4 400. Diagrammet visar en negativ samvariation mellan andelen kvin- nor och genomsnittslönen. Det är fler cirklar (yrken) med röd färg vid lägre genomsnittslöner, vilket innebär att ju högre andel kvin- nor som finns i ett yrke, desto lägre är genomsnittslönen. Att merparten av yrkena ligger under 100-linjen innebär att kvinnors lön i de flesta yrken är lägre än mäns. Det tycks också finnas ett negativt samband mellan kvinnors lön i procent av mäns och nivån på genomsnittslön. Det innebär att ju högre lönen är desto större löneskillnad mellan könen inom respektive yrke. har gjort en uppskattning av om ett yrke till- hör gruppen arbetare () eller tjänstemän (ej till- hörande LO-kollektivet). Indelningen av de 248 olika arbetare- och tjänstemannayrkena presenteras i underlaget till figurerna. Figur 2.8 och 2.9 visar genomsnittslön, kvinnors lön i procent av mäns, storlek och andel kvinnor uppdelat för arbetare respektive tjänstemän. Källa: och . Källa: och . Indelningen i arbetare- och tjänstemannayrken medför att det är lättare att urskilja enskilda yrken i figurerna. I figur 2.8 framträder en bild av att kvinnor i större utsträckning återfinns i ett fåtal stora arbetaryrken, medan männen är uppdelade på betydligt fler och mindre yrken. Detta kan delvis bero på den obalans vad gäller klas- sificering av yrken som tidigare påtalats. Som exempel kan nämnas att de två största cirklarna i diagrammet representerar vårdbiträden m.fl. och undersköterskor m.fl. Yrkena har 150 100 respektive 164 600 löntagare. Den grå cirkeln längst till vänster, mitt på 100- linjen är yrket köks- och restaurangbiträden. under och ovan detta yrke återfinns två relativt stora kvinnligt dominerade yrken. Cirkeln under representerar yrket hotell- och kontorsstädare m.fl. (78 400 löntagare) och cirkeln strax ovan barnskötare m.fl. (91 100 löntagare). Noterbart är att kvinnors lön i procent av mäns är 104 i detta yrke. Kvinnor i detta yrke har alltså en högre genomsnittslön. De två blå cirklarna längst till höger (med genomsnittslönen ) representerar de manligt dominerade yrkena gruv- och bergarbetare respektive processoperatörer, pappersmassa. Kvinnors lön i procent av mäns inom dessa yrken är 93 respektive 99. I figur 2.9 visas motsvarande bild för tjänstemannayrken. Den bilden är inte lika entydig som figur 2.8 när det gäller storlek och könsuppdelning. Här återfinns både manligt och kvinnligt domine- rade yrken med många anställda. Som exempel kan nämnas att de tre största cirklarna till vänster i diagrammet representerar de kvinn- ligt dominerade yrkena förskollärare och fritidspedagoger (82 000), övrig kontorspersonal (78 700) samt grundskollärare (78 100). I mitten återfinns de manligt dominerade yrkena företagssäljare (81 200) och systemerare och programmerare (78 000). Den mindre röda cirkeln långt till höger i diagrammet representerar personalchefer. Ett yrke som tydligt bryter mönstret är inköps- och distribu- tionschefer, den blå cirkeln överst i diagrammet. Genomsnittslönen i detta yrke är , kvinnors lön i procent av mäns är och antalet löntagare är 5 100. Mönstret med att det är fler cirklar (yrken) med röd färg vid lägre genomsnittslöner blir tydligare vid en uppdelning i arbetare och tjänstemän. Det är särskilt påtagligt för tjänstemannayrkena (figur 2.9). Ju högre andel kvinnor som finns i ett yrke, desto lägre är genomsnittslönen. Även det negativa sambandet mellan kvinnors lön i procent av mäns och nivån på genomsnittslön kvarstår. Det bör påpekas att under dessa mönster kan finnas andra fak- torer som påverkar. Till exempel har inte någon hänsyn tagits till att män och kvinnor fördelar sig olika mellan sektorer, inte heller till eventuella skillnader i företagsspecifika faktorer, som närings- gren och företagsstorlek m.m. Syftet med detta kapitel har varit att övergripande presentera löne- strukturen i samt att specifikt analysera lönestrukturen ur ett könsperspektiv. När kvinnors och mäns löner för jämförs har kvinnor i genomsnitt av mäns lön. Den ovägda löneskillnaden mellan män och kvinnor är alltså . Löneskillnaden har minskat med mellan 5,4 och 2,2 pro- centenheter, beroende på sektor. Störst är minskningen inom sta- ten. Skillnader i lön kan bero på en mängd olika faktorer, till exem- pel yrke, arbetslivserfarenhet, utbildning och inom vilken del av arbetsmarknaden som arbetet utförs. För att få en mer nyanserad bild av relationen mellan kvinnors och mäns lön kan man analysera hur löneskillnaden på förändras när hänsyn tas till hur män och kvinnor fördelas med avseende på olika faktorer som påverkar lönen. Detta kan göras med olika statistiska metoder. I detta kapitel används standardväg- ning och regressionsanalys. Det är inte möjligt att med hjälp av den officiella lönestruktur- statistiken svara på frågan om skillnaderna är osakliga. De löne- skillnader som finns mellan kvinnor och män kan vara osakliga. Men de kan också bero på att kvinnor och män av andra anled- ningar fördelar sig olika över lönepåverkande faktorer eller på att vissa lönepåverkande faktorer saknas i lönestrukturstatistiken. Om man med hjälp av standardvägning tar hänsyn till skillnader i yrke, sektor, utbildning, ålder och arbetstid blir löneskillnaden i stället . Även den standardvägda löneskillnaden har minskat . För att kunna genomföra en djupare analys av hur mycket enskilda faktorer påverkar löneskill- naden mellan män och kvinnor kompletteras standardvägning med så kallad regressionsanalys. Om hänsyn tas till samma faktorer som vid standardvägning, men på en mer detaljerad nivå, blir löneskill- naden . Att kvinnor och män arbetar inom olika yrken och att dessa yrken är förknippade med olika lönenivåer är en viktig förklaring till löneskillnaden mellan kvinnor och män. I kapitlet visas även att ju högre andel kvinnor som finns i ett yrke, desto lägre är genom- snitslönen. Vidare tycks det finnas ett negativt samband mellan kvinnors lön i procent av mäns och nivån på genomsnittslön, vilket innebär att ju högre andel kvinnor desto mindre löneskillnad mellan könen inom respektive yrke. (2013) Utvecklingen av löneskillnader mellan statsanställda kvinnor och män åren 2000–2012. Arbetsgivar- verkets rapportserie . , , and . A methodological analysis of segregation indexes. American sociological review (1955): 210–217. SOU 2004:43 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. (2013) Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskillnaden mellan kvinnor och män 2012? 3.Könssegregering efter yrke på den svenska arbetsmarknaden –2010 har könsskillnader mellan män och kvinnor i , liksom i andra industrialiserade länder, minskat avseende exempelvis arbetskraftsdeltagande, politisk representation och utbildningsnivå (Korpi, 2000; Nermo, 1999; SCB, 2008). Trots detta kvarstår skillnader mellan kvinnor och män på arbetsmark- naden avseende till exempelvis lön (, Halldén & , 2014).