sou · H2B374 · 2014-11-21 00:00:00 — När föräldrapenning på grundnivån utgått har en förälder som haft en sjukpenninggrundande inkomst än före barnets födelse eller beräknade förlossning rätt till föräldrapenning på denna sjukpenningnivå för resterande dagar. Det finns också en möjlighet till föräldrapenning på s.k. lägsta- nivå . Lägstanivån är per dag. Denna del av föräldraförsäkringen är bosättningsbaserad och kan alltså inte utgå till en förälder som inte är bosatt i . Föräldrapenning på denna nivå utgör ofta ett komplement till den inkomstrelaterade ersättningen för föräldrar. Föräldrapenning i anledning av barns födelse utgår i sammanlagt . Föräldrapenningen kan tas ut längst till dess att barnet fyller eller slutar sitt femte skolår, 12 kap. 13 § SFB. Tidi- gare var gränsen eller barnets första skolår i . Orsaken till förändringen är att underlätta för föräldrar att kombi- nera förvärvsarbete med vård och omsorg av barn. Med en förlängd möjlighet att få föräldrapenning, ges föräldrar möjlighet att vara lediga när barnen är lediga från skolan, t.ex. under sommarlov eller andra längre ledigheter. Det antas gynna framför allt ensamstående föräldrar (prop. 2013/14:4, s. Dock kan en förälder bara få föräldrapenning i anledning av barns födelse i efter att barnet fyllt , 12 kap. 12 § tredje stycket SFB. Syftet med detta är att koncentrera föräld- rauttaget till den tid när barnet antas behöva föräldrarna mest, men framför allt att snabba på invandrade föräldrars etablering på arbetsmarknaden (prop. 2013/14:4, s. 35), särskilt kvinnornas (prop. 2013/14:4, s. 23 m.fl. ställen). Reformen ledde till en omfattande diskussion och flera remiss- instanser säger sig vara tveksamma till om reformen verkligen kommer att ha den eftersträvade effekten på invandrade kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Man diskuterade också lämplig- heten i reformen avseende barnens levnadsstandard och behov av föräldrarna i en invandringssituation (prop. 2013/14:4, s. I denna del förefaller regeringen i sin proposition syfta till ett över- flyttande från socialförsäkringssystemet till förvärvsarbete. Men det är fullt möjligt att det i stället blir fråga om överflyttande av en relativt liten grupp kvinnors försörjning och rätt till pengar från det statliga trygghetssystemet till ett kommunalt, behovsprövat, system. Eftersom reglerna trädde i kraft är någon utvärder- ing dock inte tillgänglig eller möjlig. Liksom tidigare i framställningen redovisas bara ett litet urval av kollektivavtalsreglerade försäkringar som ger rätt till löneutfyllnad, utöver vad den statliga ersättningen ger. Ersättningarna utgår till största delen via avtalsförsäkringar, framför allt AFA-AGS, men kan också utgå direkt från arbetsgivaren. För anställda i sektor utges ett föräldrapenningtillägg som komplement till socialförsäkringens ersättning. Tillägget mot- svarar av lönebortfallet per dag och utgår under per barn, längst till och med barnet är , § 29 mom 1 i Allmänna bestämmelser. För arbetstagare som tjänar mer än betalas en föräldralön som motsvarar av skillnaden mellan föräldrapenningen från Försäk- ringskassan och arbetstagarens lön, § 29 mom 2 AB. Föräldralönen utgår under . Enligt har arbetstagare rätt till av månads- lönen till dess att barnet är i den utsträckning som arbetstagaren är ledig på grund av havandeskap eller föräldraledig- het, § 8, mom 3. För arbetstagare som tjänar mer än tio gånger pris- basbeloppet betalar arbetsgivaren av överstigande lön. För egenföretagare finns inga kompletterande försäkringar, enligt uppgifter från bl.a. . 9.4Vård och tillsyn avseende barn 9.4.1När barnet är sjukt Ett föräldraskap sträcker sig över betydligt än bara över barnets födelse och första levnadsår. Som ett sätt att kombinera arbetstagarens rättsliga förpliktelser till följd av ett kontraktsför- hållande med arbetsgivaren och det rättsliga ansvaret för ett barns uppväxt och omvårdnad finns rätten till ledighet för vård av barn och en därav följande möjlighet till ersättning för förlorad arbets- inkomst. Arbetstagarens rätt att vara ledig för tillfällig vård av barn styrs av rätten till föräldrapenning, jfr 8 § Föräldraledighetslagen. Det innebär att en förälder har rätt att vara ledig om ett barn är sjukt eller smittat, om barnets ordinarie vårdare är sjukt eller smittat, om barnet behöver besöka t.ex. barnavårdscentral eller läkare eller genomgå en medicinsk behandling, 13 kap. 16 § SFB. kan båda föräldrarna få ledigt och tillfällig föräldrapenning när bar- net behöver genomgå en behandling och föräldrarna behöver delta i denna eller när barnet lider av en allvarlig sjukdom och båda föräld- rarna behöver/vill följa med barnet till läkare, 13 kap. 3 § SFB. Pappan/motsvarande förälder har dessutom rätt till tio lediga dagar i samband med ett barns födelse. Syftet med ledigheten ska vara att närvara vid förlossningen, sköta hemmet eller vårda barn/syskon, 13 kap. 10 § SFB. Här utgår alltså ersättning för att uttryckligen sköta hemmet, vilket torde vara unikt i svensk social- försäkringsrätt eller rätt till ledighet. Tillfällig föräldrapenning utgår bara om föräldern avstår från förvärvsarbete och därmed förlorar inkomster. En förälder som har inkomster i form av sjukersättning från eller ersättning som familjehemsförälder från en kommun, får inte till- fällig föräldrapenning, 13 kap. 6 § SFB. Det finns en möjlighet att överlåta rätten till tillfällig föräldra- penning enligt 13 kap. 11 § SFB. Det handlar om att en förälder som inte kan eller vill vara ledig när barnet är sjukt eller smittat eller när barnets ordinarie vårdare är sjuk. Föräldern kan i det läget överlåta sin rätt till föräldrapenning och därmed till ledighet till en annan person som tar hand om barnet, 13 kap. 8 §. Det är föräldern som väljer ut en person som föräldern anser vara lämplig (prop. 2013/14:4, s. 26ff), och det enda legala kravet på personen är att hon eller han arbetar i verksamhet i , 13 kap. 8 § SFB och 6 kap. SFB, och, förstås, att hon eller han tar ledigt från sitt ordina- rie arbete. För barn som är kan tillfällig föräldrapenning beviljas en annan än förälder enligt bestämmelserna i 13 kap. 31 a § SFB. Det torde framför allt vara aktuellt när en förälder har vård- nadsbidrag, se nedan, och med vårdnadsbidrag blir sjuk. Tillfällig föräldrapenning utges i normalfallet per kalenderår för barn . Ett barn som lider av sjukdom eller smitta och behöver fortsatta vård- eller tillsynsinsat- ser av föräldrarna ger möjlighet till tillfällig föräldrapenning i ytter- ligare per kalenderår. För barn som är äldre än utgår tillfällig föräldrapenning och därmed rätt till ledighet om barnet lider av funktionshinder eller utvecklingsstörning, 13 kap. 22 § SFB. Ersättning utgår i högst 60 + , 13 kap. 25 § SFB. Om barnet har fyllt 16 men inte finns också en möjlighet till tillfällig föräldrapenning om bar- net lider av en allvarlig sjukdom, 13 kap. 30 § SFB. I detta senare fall finns ingen övre gräns för antalet lediga dagar som kan ersättas. Om ett barn, , avlider har föräldrarna vardera rätt med tillfällig föräldrapenning efter dödsfallet, 13 kap. 31 f § SFB. Tillfällig föräldrapenning motsvarar av den sjukpen- ninggrundande inkomsten gånger 0,97 och beräknas per arbetsdag, i likhet med föräldrapenning i anledning av barns födelse, sjukpen- ning och graviditetspenning, 12 kap. 22 § SFB. För personer som är egenföretagare delas den sjukpenninggrundande inkomsten gånger 0,97 . Tillfällig föräldrapenning utgår som 100, 75, 50, 25 procentig eller en åttondels förmån. En person som utnyttjar sin rätt till tillfällig föräldrapenning och till ledighet är skyddad från missgynnande behandling från arbetsgivaren i enlighet med 16 och 17 §§ Föräldraledighetslagen. I möjligaste mån, och för att underlätta för arbetsgivaren, ska föräl- dern meddela arbetsgivaren i förväg att hon eller han öns- kar vara ledig, 13 § Föräldraledighetslagen. Det är möjligt t.ex. vid läkarbesök eller behandlingar, men om barnet eller dess ordinarie vårdare blir sjuk har arbetstagaren rätt till ledighet utan förhands- anmälan. En förälder till ett barn med funktionshinder är också skyddad enligt dom i fallet . arbetade som advokatsekreterare när hon fick en son som bl.a. led av attacker av andningsstillestånd. Hans tillstånd var sådant att det krävde specialistvård och särskild omsorg. godtog inledningsvis en frivillig uppsägning, men väckte senare talan vid domstol om provocerad uppsägning utan saklig grund. Hon visade genom en rad exempel hur hon missgynnats på grund av sin funktionshindrade son, när hon återgick i arbetet. Bl.a. fick hon andra arbetsuppgifter, kallades lat när hon ville ha ledigt för att vårda sin son och hon tilläts mindre flexibilitet avseende arbetstider än föräldrar med icke-funktionshindrade barn. Den engelska domstolen vände sig till får att utreda om föräldrar till barn med funktionshinder också skyddades av direktiv /78/EG om en allmän ram för likabehandling i arbets- livet. Direktivet syftar till, enligt domstolens dom p 43, genom hänvisningen till Europeiska gemenskapens stadga om grundlägg- ande sociala rättigheter för arbetstagare, både den allmänna bekämp- ningen av alla former av diskriminering och behovet av att vidta lämpliga åtgärder för social och ekonomisk integration av personer Den omständigheten att direktiv /78 innehåller bestämmelser som syftar till att beakta behoven hos personer med funktionshinder innebär inte att principen om lika- behandling som avses i detta direktiv ska tolkas restriktivt, det vill säga så att endast direkt diskriminering på grund av funktions- hinder är förbjuden och att endast personer som själva har ett funk- tionshinder avses. En sådan restriktiv tolkning skulle medföra att direktivet förlorar en stor del av sin ändamålsenliga verkan, p 51. Att missgynna en förälder i situation anses av EU- domstolen följaktligen vara direkt diskriminering på grund av funktionshinder. I innebär det att en uppsägning kan ogiltig- förklaras och/eller att diskrimineringsersättning enligt Diskrimi- neringslagen kan utdömas av AD. för den statliga sektorn, Villkorsavtal T, ger föräldrar med en lön överstigande socialförsäkringens tak rätt till av lönen i . Arbetsgivaren kan bevilja , om det finns särskilda skäl. Oavsett om föräldern tar ut föräldrapenning (i anledning av barns födelse) har en förälder rätt till förkortad arbetstid enligt 7 § För- äldraledighetslagen. Den förkortade arbetstiden får vara högst av den normala arbetstiden. Anmälan om önskemål om förkortad arbetstid ska ske i förväg, eller så snart som det låter sig göras, 13 § Föräld- raledighetslagen. Arbetstagaren och arbetsgivaren ska samråda om hur den resterande arbetstiden ska förläggas, och arbetsgivaren ska rätta sig efter arbetstagarens önskemål om detta inte innebär påtag- lig störning för verksamheten, 14 §. finns en möjlighet för kommuner att ge ett vårdnads- bidrag till en förälder som inte har heltidsplats för sitt barn på en förskola. En förutsättning är dock att barnet är . Vårdnadsbidraget utgår med högst , 9 § Lag (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag och kan inte sägas utgöra någon typ av inkomstkompensation. Däremot ger det den vårdande föräldern, oftast mamman, en liten summa pengar att använda själv. Inkomstkompensation i form av tillfällig föräldrapenning kan dock ges till förälder, eller annan, som tar hand om barnet om den förälder som har vårdnadsbidrag är sjuk. Föräldrar till ett barn som har ett funktionshinder, utvecklings- störning eller en sjukdom har möjlighet att få ett vårdbidrag från . Helt vårdbidrag utgör av prisbas- beloppet, och utgår dels för vårdinsatsen, dels för merkostnader. Vårdbidrag kan utgå i form av helt, tre fjärdedels, halvt eller en fjärdedels bidrag, och relateras till barnets (medicinskt styrkta) vård- och tillsynsbehov. Till den del som vårdbidrag utges som ersättning för förälders vårdinsats är det beskattningsbart och pen- sionsgrundande. Det är tänkt som en ersättning för den arbets- insats som behövs utöver den vård och tillsyn som ett barn utan funktionshinder kräver. När vårdbidraget infördes , fanns en kopp- ling till förvärvsarbete på arbetsmarknaden. Föredragande stats- rådet menade att barnets särskilda behov gjorde att en förälder inte kunde lönearbeta i den omfattning som kanske planerats. Någon direkt koppling till minskad arbetstid och lägre inkomster finns dock inte, varken i lag eller i proposition (2011, s. 100). Kvinnor i försörjer sig oftast genom förvärvsarbete på den vanliga arbetsmarknaden. Eftersom bygger sitt universella socialförsäkringssystem på individuell tillhörighet, följer ersättning vid t.ex. sjukdom eller ålderdom regler som är gemensamma för både män och kvinnor. Det gäller såväl arbetstagare som egenföre- tagare – socialförsäkringssystemet verkar i denna del relativt hel- täckande oavsett förvärvsarbetets juridiska form. Men när kvinnor blir gravida uppstår vissa hålrum i ersättnings- systemet. Det är lätt att instämma i socialförsäkringens föreställ- ning om att graviditet inte är en sjukdom. Men det torde vara rela- tivt tydligt att arbetsförmågan tenderar att vara nedsatt till någon del, framför allt i slutskedet av graviditeten. Kvinnor har dock svårt att få sjukpenning om inte besvären bedöms som större än normalt. En gravid kvinna kan få graviditetspenning, men villkoret här är att arbetsgivaren inte kan omplacera henne till annat lämpligt arbete på arbetsplatsen och rätten till ersättning är alltså sekundär till det kontraktsbaserade lönearbetet. Rätten till graviditetspen- ning upphör också innan beräknad förlossning, och kvin- nan förutsätts hantera sin inkomstförlust själv, t.ex. genom att ta ut semesterdagar eller använda föräldraförsäkringens ersättningar. Möjligheten att återgå i arbete förefaller inte ha övervägts när gra- viditetspenningen infördes. Det kan också diskuteras hur den kvinna som återvänder till arbetsplatsen och arbetsuppgifter så nära förlossningen kommer att bemötas av sin arbetsgivare. Får hon graviditetspenning förefaller det vara mycket ovanligt att det utgår kompletterande ersättningar från de kollektivavtals- reglerande försäkringarna. Uppenbarligen har en kvinna rätt till ersättning från socialför- säkringen och kompletterande system på samma villkor som en man, så länge som hon uppträder som en (könsneutral) man och inte blir gravid. är det svårt att förstå varför det inte införs en gravi- ditetsersättning som gör det möjligt för kvinnor som behöver det att minska sin arbetstid i slutet av sin graviditet och varför denna ersättning inte utgår tills dess att barnet föds. Någon större kostnad för statskassan kan det inte rimligen innebära, och transaktionskostnaderna skulle kraftigt minska relativt den ganska besvärliga situationen med sjukpenning, graviditetspenning, föräldrapenning, kompensationsledigt, semesteruttag eller de andra lösningar som lagstiftaren lyft fram som möjliga. Föräldrapenning i samband med barns födelse är ett jämställd- hetspolitiskt omdiskuterat område, och den politiska strävan efter ett jämställt uttag av ledighet har medfört att taket i denna del av föräldraförsäkringen ligger på tio gånger prisbasbeloppet och inför- andet av en särskild jämställdhetsbonus. Strävan efter jämställdhet är förmodligen ett politiskt mål i sig. Men det är då anmärkningsvärt att den tillfälliga föräldrapenningen inte är kopplad till några extra förmåner, vilket föräldrapenning i samband med barns födelse är. Det kan också ställas i relation till att det för arbetsgivare för- modligen är väl så besvärligt med ledighet för vård av sjuka barn som föräldraledighet i samband med barns födelse. Korttidsfrån- varo har vid sjukdom ofta sagts vara svårare för arbetsgivare att hantera än längre frånvaroperioder när vikarier kan anställas och arbetet därmed utföras enligt planering. Men den diskussionen verkar inte föras vid uttag av tillfällig föräldrapenning. En förklaring till det kan eventuellt vara att den svenska arbetsmarknaden är starkt könssegregerad och att en typ av informell rätt till ledighet skapas på arbetsplatser som domineras av kvinnor i barnafödande och barnavårdande ålder (jfr , 1991). De kollektivavtalsslutande parterna verkar inte anse att det går att sluta avtal om komplettering till den tillfälliga föräldrapen- ningen, vilket i sin tur kan tyda på att denna typ av ledighet ses som besvärlig av arbetsgivarna. Konsekvensen av detta blir att den föräl- der som vårdar sjukt barn inte fullt ut kompenseras för sin inkomstförlust och att föräldern blir mer eller mindre beroende av en välvillig make/maka, vars underhållsskyldighet inte omfattar en rätt till pengar och inte kan utkrävas i domstol. För egenföretagande kvinnor finns ett särskilt problem som inte beaktas i befintliga ersättningssystem. En egenföretagande kvinna som blir tvungen att sjukskriva sig eller att ta ut graviditetspenning, går inte bara miste om inkomster i den aktuella situationen. Hon kan också mista kunder och avnämare på ett sätt som gör att hon minskar också sina framtida inkomster. Också föräldrapenning i samband med barns födelse medför denna typ av risk för en egen- företagande förälder. Möjligheten att vara ledig för en förälder, oavsett om det gäller nyfödda barn eller sjuka barn, kännetecknas av en mängd olika regler; antalet dagar med föräldrapenning begränsas, som det finns möjlighet till ytterligare dagar om det finns behov av det. Regelsystemet är svåröverskådligt, och svårgripbart, på ett sätt som inte förefaller helt motiverat. Synen på den vårdande, omsorgs- givande föräldern är dubbel: det är önskvärt att föräldern tar hand om sina barn, men inte för mycket och . Föräldra- ledighet och föräldrapenning antas förhindra eller fördröja framför allt kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Möjligen kan det skymtas en inställning att kvinnor med små barn inte i första hand ska försörja sig genom lönearbete – andra alternativ kan tänkas existera och vara mer lämpliga eller åtminstone mer traditionella. Statens uppgift är då att åstadkomma relevanta avvägningar mellan arbetsgivares och mödrars/föräldrars presumtiva intressen. Dess- utom ska vägas in barns behov och politiska strävanden efter jäm- ställdhet mellan män och kvinnor samt ansvarsfördelning mellan kommuner och stat avseende familjepolitik och kostnader. Det går att förstå att lagregleringen av sådana överväganden och kompro- misser blir svåröverskådlig. Sammanfattningsvis kan konstateras att graviditet, moderskap och föräldraskap inte behandlas som andra sociala risker i socialför- säkringen eller av de kollektivavtalsslutande parterna. I den meningen är det kvinnliga förvärvsarbetet fortfarande en anomali. Ett sant könsneutralt ersättningssystem skulle utgå från att barnafödande och barnavårdande innebär en gemensam risk för alla arbetstagare att i det rådande produktionssystemet stå utan pengar till mat och bostad. Då skulle ersättningssystemet kunna förenklas och bli såväl heltäckande som konsistent med socialförsäkringen i övrigt. , (2000), Obligatorisk mammaledighet – nytt vin i gamla läglar. I (utg.): Normativa perspek- tiv. : Juristförlaget i . (2002), Vägledning 2002:6 Graviditetspenning, version 6. , (1991), Informel ret på kvindearbejdspladser. : Akademisk forlag. Proposition 1978/79:168 om föräldrautbildning och förbättringar av föräldraförsäkringen m.m. Proposition 1984/85:78 om förbättringar inom föräldraförsäkringen, havandeskapspenningen och vissa regler inom sjukförsäkringen. Proposition 1994/95:207 Ny föräldraledighetslag m.m. Proposition 1999/2000:87 Obligatorisk mammaledighet. Proposition 2006/07:1 Budgetproposition . Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. Proposition 2010/11:146 Förbättringar inom familjepolitiken. Proposition 2012/13:159 Graviditetspenning till egenföretagare på grund av risker i arbetsmiljön. Proposition 2013/14:4 Nya åldersgränser och ökad flexibilitet i föräldraförsäkringen. Rosanvallon, (2000), The new social question: rethinking the welfare state. , (2011), Socialförsäkringsrätt: om ersättning vid sjukdom. SOU 1944:15 betänkande VII. Utredning och förslag angående en Lag om allmän sjukförsäkring. SOU 1972:34 Familjestöd. Betänkande avgivet av . SOU 1982:36 Enklare föräldraförsäkring. Betänkande av Föräldra- försäkringsutredningen. Stang , (1985), Kvinneret I och II. : Universitets- forlag . Muntliga uppgifter och mail från bland andra Småföretagarna, . 10.Arbetslivets privata sfär – om obetalt hemarbete, ledighet för vård samt hushållstjänster1 En jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möj- ligheter att ge och få omsorg på lika villkor (prop. 2005/06:155, s. 1, 49) var ett av de fyra delmål för jämställdhetspolitiken som formulerades i propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv – nya mål i jämställdhetspolitiken. hade ett av sex delmål varit Samma ansvar för kvinnor och män för arbetet med hem och barn (Prop. 1993/94:147, s. 17). Det obetalda hemarbetet har länge varit i centrum för diskuss- ionerna om jämställdhet mellan könen. I andra länder, till exempel i , och , fick frågor om hemarbetets karaktär och samhälleliga betydelse stort utrymme i den feministiska debatten (Dalla 1972, Stang 1976, och 1992). Också i har några viktiga verk skrivits om hushållsarbete (Gisselberg 1985, 1989) men annars har fördelningen av hemarbetet främst aktualiserats i diskus- sioner om förhållandena i förvärvsarbetet, till exempel om deltids- arbete och föräldraledighet. Det här kapitlet handlar om hushålls- och omsorgsarbetes arbets- rättsliga ställning. Det handlar också om hur lagstiftning på olika områden har förvandlat obetalt hushålls- och omsorgsarbete till betalt arbete, om villkoren för dem som utför det arbetet och om fördelningen av det mellan kvinnor och män. Det finns ingen lagstiftning om det obetalda hemarbetet2 i sig, men hemarbetet påverkas – avsiktligt eller oavsiktligt – av politiska beslut och lagstiftning på en rad områden. Hur mycket hushålls- och omsorgsarbete som behöver utföras, påverkas av den tekniska utvecklingen och av normer om hushållsarbete, men också av lag- stiftning om till exempel barnomsorg, skolgång, äldreomsorg och sjukvård. Vem som utför arbetet och på vilka villkor, kan påverkas av lagstiftning om föräldraledighet och arbetstider, om sam- och särbeskattning av makars inkomster eller om skattereduktion för hushållstjänster. Det kan också påverkas av lagstiftning och politi- 1För värdefulla synpunkter tackar jag professor . 2Hemarbete används i artikeln synonymt med hushålls- och omsorgsarbete. Hemarbete är den term som oftast används av lagstiftaren och i domar. ska beslut om barn- och äldreomsorg och sjukvård, lönereglering och migrationsbestämmelser. Sådana beslut och regler kan till exempel leda till att hushålls- och omsorgsarbetet utförs av alla som bor i ett hushåll, någon eller några av dem, en släkting eller en utom- stående person. I kapitlet diskuterar jag först det obetalda hushållsarbetets omfattning och rättsliga ställning. Därefter diskuterar jag några exempel på hur det obetalda arbetet genom politiska beslut och lag- stiftning har omvandlats till arbete med ersättning i någon form, villkoren för dem som då utför det och fördelningen av arbetet mellan kvinnor och män. Ett genomgående tema i diskussionen är hur regleringen av arbetet är influerad av föreställningen om en uppdelning i en privat och en offentlig sfär och de konsekvenser en sådan uppdelning får. Diskussionen gäller tre exempel: föräldra- ledighet, olika arrangemang för anhörigvård och skattereduktion för hushållstjänster, som alla har effekten att minska det obetalda arbetet i privata hem.3 Kapitlet handlar om villkoren för dem som utför hushållsarbete och ger omsorg i hemmen. Undersökningar visar att föreställningar om kvinnor som utförare av hushålls- och omsorgsarbetet påverkar den omsorg som sammanboende kvinnor och män får (den sista delen av jämställdhetsmål: få omsorg på lika villkor).