sou · H2B329 · 2014-05-16 00:00:00 — Ett genomförande av våra förslag kommer sannolikt innebära att många ensamstående kvin- nor genomgår en behandling inom svensk hälso- och sjukvård i stället för i utlandet. Antalet svenska kvinnor som får barn på detta sätt bedöms dock inte öka i någon stor omfattning. Undantag gäller möjligen för den efter regleringens ikraftträ- dande. Vår bedömning blir därför att kostnaderna för t.ex. olika sociala förmåner inte kommer att påverkas i någon stor utsträck- ning. Det nu sagda kan illustreras genom följande exempel som avser underhållsstöd. Om man utgår från att det efter reglernas ikraftträdande kommer att genomföras 3 700– 5 000 behandlingar av ensamstående kvinnor inom svensk hälso- och sjukvård och att det nu genomförs cirka 2 000 behand- lingar av svenska ensamstående kvinnor i utlandet, skulle ökningen av antalet sådana behandlingar uppgå till 1 700–3 000. Om man dessutom utgår från att av dessa behandlingar kommer att resultera i ett barns födelse, skulle ökningen av antalet barn uppgå till 450–750.8 Den årliga kostnaden för underhållsstöd skulle 8 Enligt promemorian Donation av könsceller från tredjepartsdonator – främjande av en enhetlig rekrytering och hantering inom (SKL, dnr 13/2013) utfördes det i sammanlagt cirka 585 inseminationer med donerade spermier, 425 IVF-behand- då öka med 7–. Eftersom det årliga anslaget för underhållsstöd uppgår till (prop. 2013/14:1 utgiftsområde 12 s. 33), måste en sådan kostnadsökning betraktas som marginell. Mindre kostnadsökningar på detta område och andra liknande områden måste för övrigt anses godtagbara med tanke på de positiva konsekvenser som uppkommer genom en ökning av antalet födda barn. De övriga myndigheter som kan påverkas av våra förslag är framför allt , Inspektionen för vård och omsorg och länsstyrelserna. När det gäller domstolarna är det framför allt de allmänna förvaltningsdomstolarna som kan påverkas av förslagen. Här följer vår bedömning av konsekvenserna för dessa myndig- heter och domstolar. kan behöva utarbeta föreskrifter och allmänna råd om assisterad befruktning för ensamstående kvinnor samt om fastställande av faderskap eller föräldraskap efter sådana behand- lingar. Att utarbeta föreskrifter och allmänna råd på detta område ingår redan i arbetsuppgifter och kan således inte betraktas som ett nytt åliggande för myndigheten. Till Social- styrelsens uppgifter hör också att, på begäran av ett par, överpröva sådana beslut som innebär att ett par vägras behandling (6 kap. 3 § andra stycket och 7 kap. 5 § andra stycket lagen om genetisk integritet m.m.). Våra förslag innebär att samma regler ska gälla när en ensamstående kvinna vägras behandling och kvinnan begär en överprövning. Det nuvarande antalet överprövningar är mycket begränsat och bedöms så vara även efter de nya reglernas ikraftträ- dande. Det förhållandet att även ensamstående kvinnor ska kunna begära prövning av beslut bör alltså inte påverka myndigheten i någon nämnvärd utsträckning. Vi gör därför den bedömningen att förslagen bara kommer att få marginella konse- kvenser för . Inspektionen för vård och omsorg prövar om sådana sjukvårds- inrättningar som inte är offentligt finansierade ska ges tillstånd att utföra inseminationsbehandlingar med donerade spermier (6 kap. 2 § lagen om genetisk integritet m.m.). Det är inte möjligt att bedöma om fler sådana sjukvårdsinrättningar kommer att ansöka om tillstånd efter de nya reglernas ikraftträdande. lingar med donerade spermier och 450 IVF-behandlingar med donerade ägg. Behandlingarna resulterade i 320 födda barn. ökning kan inte få annat än marginella konsekvenser för myndigheten. Detsamma gäller för myndighetens arbete i övrigt. Enligt 2 kap. 7 § andra stycket och 2 kap. 8 a § andra stycket (FB) ska , på talan av part, överpröva sådana beslut som innebär att en socialnämnd har lagt ner en på- börjad faderskaps- eller föräldraskapsutredning. Detsamma gäller vid överklagande av en socialnämnds beslut att med stöd av 2 kap. 9 § FB inte påbörja en sådan utredning. Våra förslag innebär att dessa regler också ska gälla för nedläggningsbeslut i sådana ärenden som rör assisterad befruktning för ensamstående kvinnor. Antalet beslut som överklagas torde dock bli ytterst begränsat. Förslagen bedöms därför inte få några nämnvärda konsekvenser för läns- styrelserna. De allmänna förvaltningsdomstolarna prövar överklagande av beslut att vägra eller tillåta en behandling och läns- styrelsers beslut om bl.a. nedläggning av faderskaps- eller föräldra- skapsutredningar (8 kap. 1 § lagen om genetisk integritet m.m. respektive 2 kap. 7, 8 a och 9 §§ FB). Med tanke på att ökningen av antalet överklaganden till nämnda myndigheter bedöms som marginell, kan målökningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna bedömas som i stort sett obefintlig. Förslagen bedöms därför inte få några nämnvärda konsekvenser för de allmänna förvaltningsdom- stolarna. Vår bedömning är således att eventuella kostnadsökningar för andra myndigheter och domstolarna inte blir större än att de kan hanteras inom befintliga ramar. 9.6Konsekvenser för ensamstående kvinnor och deras barn Vår bedömning: Förslagen innebär positiva konsekvenser för ensamstående kvinnor och deras barn. Många ensamstående kvinnor kommer att kunna genomgå en behandling inom svensk hälso- och sjukvård i stället för vid en utländsk sjukvårds- inrättning och en del kvinnor, som på grund av ekonomiska eller andra skäl inte har kunnat genomgå en behandling i utlandet, kommer att få en reell möjlighet att bli föräldrar på detta sätt. Förslagen innebär också att fler barn som tillkommer genom en assisterad befruktning med donerade spermier har en lagstadgad rätt till information om sitt genetiska ursprung. Förslagen har dessutom ett symbolvärde för både ensamstående kvinnor och deras barn. Vi vill framhålla vikten av att det genomförs mer forskning på detta område och särskilt forskning som avser svenska förhållanden och konsekvenserna för barnen. Syftet med de nya regleringarna är att ge ensamstående kvinnor en möjlighet till assisterad befruktning inom svensk hälso- och sjukvård. Det ligger därför i sakens natur att förändringarna får positiva konsekvenser för ensamstående kvinnor. Många kvinnor kommer t.ex. inte behöva resa till ett annat land för att genomgå en behandling som ensamstående och en del andra kvinnor, som på grund av ekonomiska eller andra skäl inte har kunnat genomgå en behandling som ensamstående i utlandet, kommer att ges en reell möjlighet att bli föräldrar på detta sätt. Till det nu sagda kommer naturligtvis den trygghet som finns i att genomgå en behandling inom svensk hälso- och sjukvård. Vår bedömning är att förslagen också kommer att få positiva konsekvenser för de barn som tillkommer på detta sätt. Förslagen innebär nämligen att fler sådana barn har en lagstadgad rätt att inhämta information om sitt genetiska ursprung. Förslagen har dessutom ett symbolvärde för de ensamstående kvinnor som får barn på detta sätt och för deras barn. Det förhållandet att möjligheten lagregleras visar nämligen återigen hur samhällets syn på dessa familjer har förändrats i en positiv riktning. Det är svårt att bedöma om förslagen i övrigt kommer att innebära positiva eller negativa konsekvenser för de ensamstående kvinnorna och deras barn samt vilket stöd dessa kvinnor och barn kan behöva. Den forskning som finns talar för att ensamstående kvinnor och deras barn inte behöver ha det sämre än andra föräldrar och barn. Antalet studier är begränsat. Vi vill därför, i likhet med Smer, framhålla vikten av att omgående stödja forskning och uppföljning på detta område. Det är särskilt viktigt att följa upp den psykologiska och sociala utvecklingen hos barnen för att kunna förutse om det finns ett behov av särskilda insatser och stöd. Det är också viktigt att undersöka vilka konse- kvenser förändringarna får för barnen i ekonomiska och andra avseenden. Det vore dessutom positivt om man kan inleda forsk- ningsstudier i nära anslutning till de nya reglernas ikraftträdande och sedan följa kvinnor och barn under ett flertal år framöver. Resultaten av sådan forskning och andra undersökningar får sedan visa om det behöver göras ändringar i de av oss föreslagna reglerna eller om det behöver vidtas andra åtgärder. 9.7Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Vår bedömning: Förslagen får endast marginella konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Våra förslag avser enbart ensamstående kvinnor och de KtM- personer som har behållit sin fortplantningsförmåga. Det är därför naturligt att förslagen kan ha betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagens inverkan på jämställdheten måste dock betraktas som liten. Skälet till detta är naturligtvis att det finns skillnader mellan kvinnors och mäns möjligheter att genomgå en assisterad befruktning som ensamstående. Många kvinnor kan genomgå en insemination eller IVF-behandling som ensamstående i utlandet. Män kan, i vart fall än så länge, inte göra detsamma. Våra förslag bedöms visserligen innebära en viss ökning av antalet kvinnor som får barn på detta sätt. Denna ökning har dock bara en marginell betydelse för de skillnader som redan finns. Vår bedömning blir därför att förslagen inte kommer att få annat än marginella konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Vår bedömning: Förslagen kommer inte att få några konse- kvenser för de övriga aktörer och förhållanden som anges i 14– 15 §§ kommittéförordningen. Det är, som tidigare nämnts, upp till varje landsting att bestämma hur tillgängliga resurser ska fördelas och om möjligheten att få assisterad befruktning kan ske inom den befintliga verksamheten eller om denna typ av behandlingar ska avgiftsbeläggas för patient- erna. Förslagen innebär således inte några nya åtaganden för kom- muner och landsting. Förslagen kan därför inte heller anses påverka det kommunala självstyret eller aktualisera en tillämpning av den s.k. kommunala finansieringsprincipen. Förslagen bedöms avslutningsvis inte få några nämnvärda konsekvenser för företag eller andra enskilda, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet eller för möjligheterna att nå de integrations- politiska målen. 10.1Förslaget till lag om ändring i 3 a § Faderskap eller föräldraskap behöver inte fastställas om –modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m., –hon vid behandlingen var en ensamstående kvinna enligt 1 kap. 5 § den lagen, och –det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom behandlingen. I paragrafen, som är ny, anges vilka tre förutsättningar som måste vara uppfyllda för att ett faderskap eller föräldraskap enligt 1 kap. 9 § (FB) inte ska behöva fastställas. Det som anges i paragrafen utgör ett undantag från vad som annars gäller (se 1 kap. 3 § FB). Övervägandena finns i avsnitt 7.4.4. Den första förutsättningen är att modern har genomgått en insemination eller befruktning utanför kroppen enligt lagen om genetisk integritet m.m. Bestämmelser om insemination och befruktning utanför kroppen finns huvudsakligen i 6 kap. respek- tive 7 kap. nämnda lag. Behandlingar som har genomförts på något annat sätt, t.ex. utomlands, omfattas inte av paragrafen. Den andra förutsättningen är att modern vid behandlingen var en ensam- stående kvinna enligt 1 kap. 5 § lagen om genetisk integritet m.m. Det angivna lagrummet innehåller en definition av begreppet ensamstående kvinna. Den tredje förutsättningen är att det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom behandlingen, dvs. en viss insemination eller befrukt ning utanför kroppen. , som ska utreda om förutsättningarna är upp- fyllda, kan inhämta behövliga uppgifter från modern och, med moderns samtycke, från hälso- och sjukvården, men också från andra personer som kan lämna uppgifter av betydelse för utred- ningen (2 kap. 4 § FB). Vid bedömningen av den tredje förutsätt- ningen, dvs. om det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats genom behandlingen, kan social- nämnden jämföra inhämtade uppgifter med bl.a. den beräknade konceptionstiden. Om socialnämnden kommer fram till att förutsättningarna i paragrafen är uppfyllda, behöver det inte fastställas något faderskap eller föräldraskap. Nämnden ska då lägga ner en påbörjad faderskaps- eller föräldraskapsutredning (se förslaget till 2 kap. 7 § andra stycket FB). Om socialnämnden däremot kommer fram till att förutsättningarna inte är uppfyllda, gäller det som anges i 1 kap. 3 § FB. I ett sådant fall ska alltså faderskap eller föräldraskap fastställas. Användningen av ordet behöver innebär att det, även om förutsättningarna är uppfyllda, finns en möjlighet att fastställa spermiegivaren som barnets far (se 1 kap. 4 § FB). Att så inte kan ske genom dom, framgår av 1 kap. 5 § andra stycket FB. 7 § får lägga ner en påbörjad utredning om faderskapet, om det 1.visar sig omöjligt att få tillräckliga upplysningar för bedömning av faderskapsfrågan, 2.framstår som utsiktslöst att försöka få faderskapet fastställt av domstol, 3.har lämnats ett samtycke av modern eller en särskilt förordnad vårdnadshavare enligt 4 kap. 5 a § till adoption av barnet, eller 4.av särskilda skäl finns anledning att anta att en fortsatt utredning eller en rättegång skulle vara till men för barnet eller utsätta modern för påfrestningar som innebär fara för hennes psykiska hälsa. ska lägga ner en påbörjad utredning om faderskapet om förutsättningarna i 1 kap. 3 a § är uppfyllda. beslut att lägga ner en påbörjad faderskapsutredning får överklagas till . beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller regler om i vilka fall socialnämnden får besluta att lägga ner en påbörjad utredning om faderskap samt regler om överklagande av sådana beslut. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.5. Enligt andra stycket, som är nytt, ska socialnämnden lägga ner en påbörjad utredning om förutsättningarna i 1 kap. 3 a § FB är upp- fyllda. Ordet ska används för att markera skillnaden mellan dessa fall och de fall som anges i paragrafens första stycke, dvs. sådana fall där en utredning får läggas ner, och innebär att social- nämnden i dessa fall inte behöver göra någon mer omfattande prövning inför ett beslut om att lägga ner en utredning. Om förut- sättningarna i 1 kap. 3 a § FB är uppfyllda, ska nämnden lägga ner utredningen. Reglerna om överklagande, som tidigare fanns i paragrafens andra stycke, finns nu i tredje stycket. Övriga ändringar i para- grafen är endast av språklig karaktär. Genom hänvisningen i 2 kap. 8 a § andra stycket FB, blir det som anges i 2 kap. 7 § andra stycket FB också tillämpligt i utred- ningar om föräldraskap. Även i sådana fall ska alltså utredningen läggas ner om förutsättningarna i 1 kap. 3 a § FB är uppfyllda. För socialnämndens arbete m.m., gäller det som har angetts i kommentaren till 1 kap. 3 a § FB samt 2 kap. FB i tillämpliga delar. 9 § Om en viss man enligt 1 kap. 1 § ska anses som far till ett barn som står under någons vårdnad och som har hemvist i , ska social- nämnden, om vårdnadshavaren eller någon av vårdnadshavarna eller mannen begär det och det är lämpligt, utreda om någon annan man kan vara far till barnet eller om en kvinna ska anses som barnets förälder enligt 1 kap. 9 §. I fråga om utredningen tillämpas 2–6 och 8 §§. Vid utredning av en kvinnas föräldraskap tillämpas dock inte 6 §. Utredningen får läggas ner, om det finns skäl som anges i 7 § första stycket 1 eller 4 eller om det annars är lämpligt. Utredningen ska läggas ner om förutsättningarna i 1 kap. 3 a § är uppfyllda. beslut att inte påbörja en utredning enligt denna para- graf eller att lägga ner en påbörjad utredning får överklagas till läns- styrelsen. beslut får överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller regler om socialnämndens utredning i sådana fall där det gäller en faderskapspresumtion enligt 1 kap. 1 § FB samt regler om överklagande av nämndens beslut att inte påbörja en utredning eller beslut att lägga ner en utredning. Övervägandena finns i avsnitt 7.4.5. Genom ett tillägg i paragrafens andra stycke ska även sådana utredningar som påbörjas med stöd av denna paragraf läggas ner om förutsättningarna i 1 kap. 3 a § är uppfyllda. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig eller redaktionell karaktär. För socialnämndens arbete m.m., gäller det som har angetts i kommentaren till 1 kap. 3 a § FB samt 2 kap. FB i tillämpliga delar. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. 5 § I denna lag betyder genetisk undersökning: en undersökning inom hälso- och sjukvården eller medicinsk forskning som syftar till att ge upplysning om en män- niskas arvsmassa genom molekylärgenetisk, mikrobiologisk, immuno- logisk, biokemisk, cytogenetisk eller därmed jämförlig analysmetod eller genom inhämtande av upplysningar om hans eller hennes biologiska släktingar, genetisk information: information om resultatet av en genetisk under- sökning, dock inte till den del informationen endast innefattar upplysning om den undersöktes aktuella hälsotillstånd, fosterdiagnostik: medicinsk undersökning av en gravid kvinna och det hon bär på, genetisk fosterdiagnostik: genetisk undersökning av eller en gravid kvinna för att få information om fostrets sjukdomar, sjukdomsanlag och missbildningar genom fostervattensprov, moderkaksprov eller blodprov, preimplantatorisk genetisk diagnostik: genetisk undersökning av ett befruktat ägg innan detta implanteras i en kvinnas livmoder, genterapi: en behandling som innebär att en frisk gen med hjälp av en bärare (vektor) förs in i celler hos en individ som har en genetisk sjuk- dom, insemination: att föra in spermier i en kvinna på konstlad väg, somatisk cellkärnöverföring: att cellkärnan i ett ägg ersätts med kärnan från en kroppscell, samt ensamstående kvinna: en kvinna som inte är gift, registrerad partner eller sambo. Paragrafen innehåller definitioner av centrala begrepp i lagen om genetisk integritet m.m. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Ändringen består i att ensamstående kvinna har införts som ett nytt begrepp i lagen och i aktuellt lagrum. Enligt definitionen avser begreppet en kvinna som inte är gift, registrerad partner eller sambo. Definitionen gäller enbart för lagen om genetisk integritet m.m. Begreppet eller liknande begrepp kan alltså ha en annan betydelse i andra författningar. 1 § En insemination får utföras om kvinnan är gift eller sambo och hennes make eller sambo skriftligen har samtyckt till det. En insemination får också utföras om kvinnan är en ensamstående kvinna. Det som i detta kapitel sägs om make gäller också registrerad partner. Paragrafen innehåller regler om vissa villkor som måste vara upp- fyllda för att en insemination ska få utföras. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Första stycket har i sak bara ändrats på så sätt att ordet endast har tagits bort. Ändringen innebär att det inte längre uppställs ett krav på parförhållande för att någon ska få genomgå en inse- mination. Om behandlingen avser ett par, gäller dock även fort- sättningsvis ett krav på att kvinnan är gift, registrerad partner eller sambo och ett krav på skriftligt samtycke från den person i paret som inte ska bära och föda barnet. Andra stycket, som är nytt, innebär att även en ensamstående kvinna (se 1 kap. 5 § lagen och kommentaren till den paragrafen) har möjlighet att genomgå en insemination inom svensk hälso- och sjukvård. Tredje stycket, som är nytt, innehåller den bestämmelse som tidigare fanns i paragrafens andra stycke. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 1 a § En givare av spermier ska vara myndig. Givaren ska lämna ett skriftligt samtycke till att hans spermier får användas för insemination. Givaren får återkalla sitt samtycke fram till dess att inseminationen har skett. Paragrafen, som är ny, innehåller vissa regler om den som donerar spermier för användning vid insemination. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Innehållet i paragrafen överensstämmer i allt väsentligt med det som anges om spermiegivare i 7 kap. 2 § samma lag. Enligt den senare paragrafen kan dock samtycket återtas fram till dess att befruktning har skett. Vid insemination får samtycket i stället återkallas fram till dess att inseminationen har skett. En spermie- givare kan alltså inte återkalla sitt samtycke efter det att spermierna har förts in i en kvinna. 3 § Vid en insemination som avses i 2 § ska en läkare pröva om det med hänsyn till makarnas, sambornas eller den ensamstående kvinnans medi- cinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att insemination- en äger rum. Inseminationen får utföras endast om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Om insemination vägras, får makarna, samborna eller den ensamstående kvinnan begära att prövar frågan. Paragrafen innehåller regler om den prövning som ska göras inför en s.k. givarinsemination, dvs. en insemination som genomförs med spermier från en man som kvinnan inte är gift eller sambo med, samt regler om överprövning i sådana fall där en insemination vägras. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Bestämmelserna i första stycket har ändrats på så sätt att de också omfattar assisterad befruktning för ensamstående kvinnor. Änd- ringen innebär följande. Inför en behandling ska läkaren göra en prövning av om det med hänsyn till kvinnans medicinska, psyko- logiska och sociala förhållanden är lämpligt att behandlingen äger rum. Prövningen ska således avse kvinnans förhållanden och hennes förmåga att vara ensam förälder till ett barn. Behandlingen får bara utföras om det kan antas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Vid bedömningar av en ensamstående kvinnas lämplighet kan det finnas anledning att fästa särskild vikt vid t.ex. kvinnans hälsa och sociala nätverk. Läkarens beslut ska , i likhet med vad som gäller i andra fall, baseras på en hel- hetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. Ändringen i andra stycket innebär att en ensamstående kvinna som vägras behandling kan begära prövning av frågan. 3 § Ett befruktat ägg får föras in i en kvinnas kropp om kvinnan är gift eller sambo och hennes make eller sambo skriftligen har samtyckt till det. Om ägget inte är kvinnans eget, ska ägget ha befruktats av makens eller sambons spermier. Ett befruktat ägg får också föras in i en ensamstående kvinnas kropp. Ägget ska då vara kvinnans eget. Paragrafen innehåller regler om vissa förutsättningar som måste vara uppfyllda vid en befruktning utanför kroppen. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Första stycket har i sak bara ändrats på så sätt att ordet endast har tagits bort. Ändringen innebär att det inte längre uppställs ett krav på parförhållande för att någon ska få genomgå en befruktning utanför kroppen. Om behandlingen avser ett par, gäller dock även fortsättningsvis ett krav på att kvinnan är gift, registrerad partner eller sambo och ett krav på skriftligt samtycke från den person i paret som inte ska bära och föda barnet. Andra stycket, som är nytt, innebär att även en ensamstående kvinna (se 1 kap. 5 § lagen och kommentaren till den paragrafen) har möjlighet att genomgå en befruktning utanför kroppen inom svensk hälso- och sjukvård. Det innebär också att man, på samma sätt som vid behandling av par, inte får använda både donerade ägg och donerade spermier. Vid behandling av en ensamstående kvinna är det alltså bara tillåtet att använda kvinnans eget ägg. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär.