sou · H2B386 · 2014-12-19 00:00:00 — Är biträdet berättigat till bilersättning betalas även kostnad för parkeringsavgift.31 Har samma offentliga försvarare haft gemensamma kostnader för resa och tidsspillan för två eller flera förhandlingar i olika mål ska kostnaden fördelas mellan målen.32 I den utsträckning som följer av mervärdesskattelagen (1994:200) 29Se NJA 2010 s. 206. 30Se RH 70:81. 31Se BN 617/81 som avser ersättning till rättshjälpsbiträden. 32Se NJA 1979 s. 646. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden ska tillägg göras för mervärdesskatt. Försvararen har rätt att göra ett tillägg med 25 procent.33 Merkostnader på grund av avstånd I 21 kap. 10 § fjärde stycket RB har införts en ny bestämmelse som innebär att ersättning för merkostnader för tidsspillan och utlägg som har uppstått på grund av att försvararen har sin verksamhet långt ifrån den ort där domstolen finns normalt inte ersätts av all- männa medel. I ett sådant fall kan försvararen förbehålla sig skälig ersättning för merkostnaderna av den misstänkte. Bestämmelsen, som infördes , är tillämplig för såväl rättshjälps- biträden som offentliga försvarare, målsägandebiträden och offent- liga biträden. krävdes särskilda skäl för att förordna en offentlig för- svarare som det skulle medföra avsevärt ökade kostnader att anlita. Den bestämmelsen kunde ses som en begränsning av den rätts- sökandes fria val av biträde. Syfte med den nya bestämmelsen var att stärka den misstänktes möjligheter att välja offentlig försvarare. Enligt den nuvarande bestämmelsen kan alltså endast andra särskilda skäl än avsevärt ökade kostnader hindra att en föreslagen person förordnas som rättsligt biträde. Merkostnader som uppstått på grund av att försvararen har sin verksamhet långt ifrån den ort där domstolen finns kan, om det finns särskilda skäl, ersättas av allmänna medel. Vid den bedömningen är den praxis som utvecklats kring den tidigare gällande bestämmelsen relevant. I förarbetena till bestämmelsen framhålls att det är fråga om situationer där avståndet visserligen föranleder tidsspillan och utlägg i större omfattning, men där omständigheter i övrigt medför att kostnader för försvaret inte blir avsevärt högre än för en för- svarare på närmare håll.34 Det kan t.ex. vara så att det inte finns en försvarare på orten med sådana särskilda kunskaper som krävs, eller att försvararen redan är väl insatt i ärendet. Frågan om försvararen kan anses ha sin verksamhet långt ifrån den ort där domstolen är belägen bör bedömas på samma sätt som frågan om förordnande av den misstänktes förslag medför avsevärt 33Se NJA 2005 s. 606. 2008/09:232 s. 31. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden ökade kostnader enligt nuvarande ordning. Ett avstånd på 5–i tätbebyggda områden och i mindre tätbebyggda områden mellan den domstol som förordnar offentlig försvarare och advo- katens verksamhetsort kan tjäna som ett riktmärke för vad som kan anses utgöra verksamhet långt ifrån domstolen.35 Vidare bör ett förordnande av en advokat inom den egna domkretsen inte anses utgöra ett distansförordnande.36 Domstolen kan på begäran lämna ett förhandsbesked i frågan om merkostnader omfattas av rätten till ersättning.37 Begäran kan göras av den misstänkte eller den som föreslagits som offentlig för- svarare. Det naturliga är att begäran och prövningen görs i samband med förordnandet. Ett förhandsbesked enligt vilket ersättningen av allmänna medel får avse merkostnader innebär inte att domstolen i förväg godtar all tidsspillan och utlägg som uppstår på grund av avståndet. Det åligger försvararen att i möjligaste mån begränsa sina kostnader. Dom- stolen har sedan, i samband med prövningen av försvararens yrk- ande om ersättning, att ta ställning till i vilken utsträckning begärd ersättning är skälig med hänsyn till vad uppdraget har krävt.38 Möjligheten för den misstänkte eller den föreslagna försvararen att på begäran få förhandsbesked innebär inte något krav på att för- handsbesked ska ha lämnats för att försvararen ska kunna få ersätt- ning för merkostnader av aktuellt slag. Ett besked som innebär att merkostnader inte omfattas av rätten till ersättning utesluter inte att sådana merkostnader vid en senare prövning kan komma att er- sättas t.ex. på grund av ett mer fullödigt beslutsunderlag.39 Ett beslut i fråga om förhandsbesked kan överklagas av den miss- tänkte, den som föreslagits bli offentlig försvarare och av Justitie- kanslern (). En domstol som beslutat om förhandsbesked ska enligt föreskrifter från underrätta JK om beslutet. 2008/09:232 s. 31. 2008/09:232 s. 31. 37För rättsfall avseende förhandsbesked, se t.ex. NJA 2011 s. 291 och 2012 s. 262 samt RH 2011:21. 2008/09:232 s. 32. 2008/09:232 s. 32. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden Ersättning från den misstänkte Enligt 21 kap. 10 § femte stycket RB får en offentlig försvarare inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av den misstänkte. Har detta skett är förbehållet utan verkan och den offentlige försvararen ska till den misstänkte betala tillbaka vad han eller hon har tagit emot. Den offentlige försvararen får dock förbehålla sig och ta emot skälig ersättning för tidsspillan och utlägg som enligt fjärde stycket inte omfattas av försvararens rätt till ersättning av allmänna medel. Förbudet gäller enbart ersättning för arbete som ligger inom ramen för försvararens uppdrag. Har försvararen före förordnandet biträtt den misstänkte gäller vanliga regler. Detta gäller också om en offent- lig försvarare biträder huvudmannen vid ett överklagande som enbart avser ett enskilt anspråk, vilket ligger utanför försvararuppdraget.40 Jämkning och nedsättning av ersättning Som ovan angetts är bl.a. 27 §§ rättshjälpslagen tillämplig i fråga om ersättning till målsägandebiträden. Enligt 27 § tredje stycket rätts- hjälpslagen ska det vid ersättningens bestämmande beaktas om ett biträde genom vårdslöshet eller försummelse har föranlett kostnad för rättshjälpen. Ersättningen får sättas ned om biträdet har miss- brukat sin behörighet att besluta om utredning enligt 17 § eller om substitution enligt 26 §, eller om det annars finns särskilda skäl. Formuleringen i andra ledet, annars finns särskilda skäl bör tolkas som en kvalificering av vad som anges i första meningen. Varje vårdslöshet eller försummelse som förorsakat kostnader bör så- ledes inte leda till en nedsättning av ersättningen. Exempel på när bestämmelsen har använts för jämkning finns i fall från . I ärendet BN 1045/83 tillämpades motsvarande bestäm- melse rättshjälpslag när ett rättshjälpsbiträde underlåtit att kontrollera vem motparten anlitat som ombud, och det sedan biträdet lagt ned arbete i ärendet visat sig att en jävssituation före- legat. Möjligheten att jämka ersättning enligt 27 § första stycket rätts- hjälpslagen ska inte sammanblandas med möjligheten till jämkning 40 Se Renfors m.fl., Rättshjälpslagen och annan lagstiftning om rättsligt bistånd – en kommentar, tredje upplagan, s. 324. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden enligt tredje stycket. Eftersom bestämmelserna tar sikte på olika fall ska bedömningen av jämkning enligt första stycket göras fristå- ende från den enligt tredje stycket. Enligt propositionen om förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /9641 ska den prövning som förutsätts i första stycket göras i samtliga fall där begärt arvode ska prövas, medan en prövning enligt tredje stycket endast kan bli aktuell om biträdet föranlett kostnader genom sitt agerande, missbrukat sin behörighet eller när det annars finns sär- skilda skäl. I sådana fall ska ersättningen kunna jämkas till noll, vilket inte är avsett vid tillämpningen av första stycket.42 Av ersättningsbestämmelserna till offentlig försvarare och måls- ägandebiträde framgår att ersättningen för den tidsåtgång som be- döms rimlig ska göras med utgångspunkt i den s.k. timkostnads- . Timkostnadsnormen är den ersättning som rätts- liga biträden får för sitt arbete. Timkostnadsnormen ligger även till grund för den s.k. taxan i brottmål (se nedan) och taxan för kon- kursförvaltare (se avsnitt 10). Någon differentiering av timkostnads- mellan offentliga försvarare och målsägandebiträden görs inte. Föreskriften om tillämpning av timkostnadsnormen är underordnad vad som sägs om att ersättningen ska vara skälig.43 fastställs av regeringen genom beslut om änd- ring i förordningen (2009:1237) om timkostnadsnorm inom rätts- hjälpsområdet. är avsedd att innefatta ersättning för löne- kostnader, kontorskostnader, fortbildning och andra kostnader för driften av en advokatbyrå. Processen inleds med att ett underlag för omräkning av timkostnadsnormen tas fram av ekonomiavdelningen på Domstols- verket. Inför att underlaget skickas till regeringen ges advo- katsamfund och möjlighet att lämna synpunkter på eller be- gära överläggning kring underlaget. skickar därefter en skrivelse till regeringen med underlaget för beslut om timkost- nadsnorm. 1994/95:150. 1994/95:150, Bilaga 3 s. 15. 1994/95:150 Bilaga 3, s. 14 f. och Lagrådets yttrande, s. 27. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden har regeringen efter förslag från Dom- stolsverket beslutat att timkostnadsnormen ska beräknas med hän- syn taget till kostnadsutvecklingen för de tre senaste åren.44 Från och med har regeringen också fastställt timkostnads- till två olika nivåer, dels en för rättsliga biträden som inne- har F-skattsedel, dels en för de rättsliga biträden som inte innehar F- skattsedel. Timkostnadsnormen för är exklusive mervärdesskatt för den som är godkänd för F-skatt och för den som inte är godkänd för F-skatt. Den sistnämnda timkost- nadsnormen beräknas exklusive arbetsgivaravgift och har tillkommit främst på grund av att timkostnadsnormen tillämpas vid ersättning till de offentliga ombud som utses i ärenden om hemliga tvångs- medel. Till sådana ombud utses ofta personer som inte driver någon verksamhet. Av ersättningen utgör bruttolönen för jurister och ersättning för juristernas lönebikostnader. Ersättningen för kostnader för biträden eller administrativ personal uppgår till (inklusive lönebikostnader).45 Övriga kost- nader utgör av ersättningen.46 Som huvudregel gäller att det belopp som motsvarar timkost- nadsnormen ska betalas för varje ersättningsgill timme. Timersätt- ningen får dock sättas lägre om arbetet har utförts mindre skickligt, och högre om det har utförts särskilt skickligt. Möjligheten att av- vika från timkostnadsnormen är avsedd att tillämpas oftare än vad som var fallet innan bestämmelsen ändrades år 1995.47 Detta gäller avvikelser både i sänkande och i höjande riktning. Som angetts ovan eftersträvas ett system som gynnar skicklighet och effektivitet. Om ersättning till en advokat sätts ned med en betydande del, ska domstolen, eller i tillämpliga fall , rappor- tera det till advokatsamfund.48 Prutningar i storleksord- ningen av det totala ersättningsanspråket utgör i all- mänhet en sådan anmärkningsvärt stor del som bör föranleda rappor- tering.49 Rapportering ska alltid ske när den yrkade ersättningen 44Domstolsverket rapport, 2006:1, Uppföljning av metoden för beräkning av timkostnads- norm. 45Statskontorets rapport, Rätt ersättning till rättsliga biträden (2012:5), s. 25. 46Statskontorets rapport, Rätt ersättning till rättsliga biträden (2012:5), s. 25. 1994/95:150 Bilaga 3 s. 2 f. 482 § förordningen (2005:77) om kontroll av vissa ersättningsanspråk m.m. 2004/05:41 s. 24. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden sätts ned med eller mer. Bakgrunden till denna ordning är att statsmakterna har bedömt att den kan få flera positiva följder, bl.a. att advokaterna känner ett ännu större ansvar för sina kost- nadsräkningar och ersättningsanspråk. Ett reglerat rapporterings- förfarande har vidare bedömts kunna medverka till att advokater blir mer noggranna i utformningen av arbetsredogörelserna.50 Den timkostnadsnorm som ska användas är den som gäller när ersättning begärs.51 Om uppdraget har avslutats vid en tidigare tid- punkt än när ersättning begärs och däremellan har höjts kan den lägre tillämpas. I ett sådant fall är tidpunkten för uppdragets avslutande avgörande.52 När förskott har lämnats tillämpas vid det slutliga fastställandet av ersättning den timersättning som gällde när begäran om förskott framställdes.53 Som angetts ska ersättningen till offentlig försvarare och måls- ägandebiträde i vissa fall bestämmas enligt taxa. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om taxan och om beräkningen av ersättningen för tidsspillan. Det är som bestämmer taxan med timkostnads- som utgångspunkt (2 § förordningen [1997:406] om offent- lig försvarare m.m. samt 3 § förordningen 1997:408 om målsägande- biträde). fastställer också hur tidsspillan ska beräk- nas. Taxan, som inte inkluderar mervärdeskatt, förnyas . har fastställt taxan för offentliga försvarare i föreskrifter om brottmålstaxa för offentlig försvarare i tingsrätt och hovrätt, DVFS 2013:8. Taxan för målsägandebiträden har fastställts i DVFS 2013:10, föreskrifter om brottmålstaxa för målsägandebiträde i tingsrätt och hovrätt. Beräkning av ersätt- ning för tidsspillan finns i föreskrifter om beräkning av ersättning för tidsspillan, DVFS 2013:13. Samtliga hänvisningar till föreskrifter avser . 2004/05:41 s. 4. 51BN 322/75. 52Svea hovrätts beslut i mål Ö 255-82. 53Se NJA 1976 s. 554. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden Taxan gäller i tingsrätt och hovrätt i mål med en tilltalad och en offentlig försvarare respektive ett målsägandebiträde som biträder en målsägande, när huvudförhandling har förekommit. Den samman- lagda förhandlingstiden i berörd instans får dock inte överstiga och . Taxan har inte ansetts gälla i mål om undanröjande av skyddstillsyn.54 I hovrätten är taxan endast tillämplig om den offentliga försva- raren eller målsägandebiträdet biträtt den tilltalade respektive måls- äganden i tingsrätten. För en försvarares del gäller detta även om försvararen i tingsrätten inte var offentlig sådan.55 Har målet i tings- rätten omfattat två eller flera tilltalade men avser målet i hovrätten bara en av dem gäller taxan som huvudregel i hovrätten.56 Den omständigheten att det har skett en substitution innebär inte att taxan inte ska tillämpas och inte heller ensamt att taxan får överskridas.57 Arvodet bestäms enligt tabeller i bilaga till föreskrifterna. Taxan är, för offentliga försvarares del, differentierad i fyra nivåer, varav en grundnivå, en när andra förhandlingar hållits såsom exempelvis häktningsförhandling och tiden sammanlagt inte överstiger tids- gränsen, en där rätten förordnat om rättspsykiatrisk undersökning och en när såväl andra förhandlingar som rättspsykiatrisk under- sökning förekommit. För målsägandebiträdenas del finns endast en nivå på taxan. Som förhandlingstid räknas tiden från det att målet ropas på till dess att förhandlingen avslutas. I förhandlingstiden räknas varje uppehåll som inte överstiger in samt längre uppehåll, om försvararen utfört arbete i målet, t.ex. konfererat med sin huvudman. Saknar försvararen eller målsägandebiträdet F- skattsedel sker en reducering av ersättningen. Taxan omfattar allt arbete som den offentlige försvararen eller målsägandebiträdet utfört i målet. Taxan gäller även om en särskild offentlig försvarare har förordnats med anledning av en helgför- handling. För de taxereglerade målen gäller att arvodet enligt taxan omfattar ersättning för en timmes tidsspillan i aktuell instans och normala omkostnader för uppdragets utförande. 56Se dock rättsfallet NJA 1987 s. 332. 57Se rättsfallen NJA 2005 s. 137 och NJA 2005 N 6; jfr RH 2001:54. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden Av övergångsbestämmelser till taxan framgår att äldre taxa tillämpas i fråga om yrkanden som framställts före taxans ikraft- trädande samt att äldre taxa ska tillämpas även när huvudförhand- ling hållits före ikraftträdandet. Kostnader för resa, logi och uppe- hälle ersätts enligt taxan högst med de belopp som anges i de avtal om reseförmåner vid tjänsteresa som gäller inom verkets område. Taxan får överskridas om målet krävt avsevärt mer arbete än normalt och skälig ersättning i målet överstiger den gräns för över- skridande av taxan som anges i bilagan till föreskrifterna. Taxan får också överskridas om arbete varit påkallat och utförts , annan allmän helgdag, lördag, , eller ny- årsafton. Särskild ersättning för utlägg kan även utgå om onormalt stora kostnader för telefon, fotokopiering m.m. uppkommit i målet. Taxan får frångås nedåt om försvararen varit vårdslös, försumlig eller visat oskicklighet vid utförandet av uppdraget, t.ex. genom att förbereda målet otillräckligt eller onödigtvis dra ut på förhandlingen. Enbart den omständigheten att ett mål varit av enkel beskaffenhet medför inte att taxebeloppen ska frångås. BRÅ har i sin redovisning av ett regeringsuppdrag att analysera förordnanden om och ersättning till målsägandebiträde58 också under- sökt hur stor andel av målsägandebiträdena som ersätts enligt taxa. Enligt rapporten får av biträdena ersättning , trots att utgångspunkten när taxesystemet infördes var att timtaxa endast skulle användas undantagsvis. Ersättningen till offentlig försvarare bestäms av varje instans för där utfört arbete, tidsspillan och utlägg. Yrkande om ersättning för arbete m.m. i en viss instans måste enligt praxis framställas innan handläggningen i den instansen avslutas. Det finns ingen uttrycklig lagregel om att rätt till ersättning kan komma att upphöra utan analogislut görs från regler i 18 och 31 kap RB.59 Normalt sker prövningen av den offentlige försvararens ersätt- ningsanspråk i samband med att målet avgörs. Skulle försvaren ha entledigats under målets handläggning kan ersättningsfrågan prövas 58Rapport: 2009:4, Målsägandebiträde, . 59Se bl.a. rättsfallen NJA 1949 s. 823 och 1980 s. 23 samt SvJT 1972 ref s. 16. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden En förutsättning för detta är dock att domstolen har ett tillräckligt underlag för bedömningen av den yrkade ersättningens skälighet.60 Enligt 4 § förordningen (1997:406) om offentlig försvarare m.m. har försvarare en uttrycklig rätt till förskott på ersättning med skäligt belopp. En förutsättning är dock enligt förordningen att det finns skäl till ett beslut om förskott med hänsyn till det arbete som har lagts ned i ärendet och till den tid som återstår innan ersättning kan fastställas. I fall där ersättningsfrågan måste tas upp utan anknytning till handläggningen av ett mål, t.ex. om en offentlig försvarare varit förordnad under förundersökningsstadiet och åtal aldrig väcks, ska ersättning bestämmas av tingsrätten efter ansökan av försvararen. I dessa fall gäller inte någon tidsfrist för ansökningen.61 I fråga om en offentlig försvarares kostnadsräkning ska enligt 3 § förordningen (1997:406) om offentlig försvarare m.m. bestäm- melserna i 20 § rättshjälpsförordningen (1997:404) tillämpas. Detta innebär bl.a. att en kostnadsräkning ska ges in till domstolen av vilken ska framgå ersättningen för arbete, tidsspillan och utlägg, i skilda poster. Om ersättningen inte ska bestämmas enligt taxa eller om den begärda ersättningen avviker från taxan, ska kostnads- räkningen innehålla en arbetsredogörelse. Arbetsredogörelsen ska vara så utförlig att ersättningsanspråkets skälighet kan bedömas. Om ett biträde har satt en advokat eller en biträdande jurist på en advokatbyrå i sitt ställe (substitution) ska detta framgå av kost- nadsräkningen. Kraven på en arbetsredogörelse ställs högre när målet är omfattande och det begärda arvodet är högt.62 Om en kostnads- räkning inte motsvarar de uppställda kraven kan följden bli att er- sättningen sätts ned. Av 1 § lagen (2005:73) om rätt för Justitiekanslern att överklaga viss beslut framgår att Justitiekanslern har rätt att överklaga ett beslut av domstol i fråga om ersättning av allmänna medel till bl.a. försvarare och målsägandebiträde. har meddelat föreskrifter om skyldighet för dom- stolar och myndigheter att underrätta Justitiekanslern om vissa be- slut som kan vara aktuella att överklaga enligt lagen (se 27–29 §§ 60Jfr rättsfallet NJA 1982 s. 845 om ersättning till ett rättshjälpsbiträde. 61NJA 1979 s. 314. 62NJA 2008 s. 223. Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden DVFS 2012:15, ändrad genom DVFS 2013:7). Enligt föreskrifterna ska Justitiekanslern underrättas bl.a. om beslut om ersättning till offentlig försvarare, rättshjälpsbiträde, målsägandebiträde eller offent- ligt biträde i det fall ersättning av särskilda skäl beviljats avseende merkostnader för tidsspillan och utlägg som har uppstått på grund av att en offentlig försvarare har sin verksamhet långt ifrån den ort där domstolen är belägen eller, beträffande övriga rättsliga biträden, den rättsliga angelägenheten huvudsakligen hanterats. Underrättelse ska också ske vid förhandsbesked som kan antas medföra sådana merkostnader. Vidare ska underrättelse ske bl.a. vid beslut i första instans genom vilket målsägandebiträden, offentliga försvarare m.fl. har erhållit en sammanlagd ersättning om inklu- sive mervärdesskatt. Underrättelsen ska ske på särskild blankett och översändas till Justitiekanslern. Av 1 § förordningen (2005:77) om kontroll av vissa ersättnings- anspråk m.m. följer att om en offentlig försvarare eller ett måls- ägandebiträde i mål om brott som hör under allmänt åtal yrkar ersättning av allmänna medel med eller mer (inklusive mervärdesskatt) rätten ska höra åklagaren om ersättningsanspråket. Åklagaren ska yttra sig över den yrkade ersättningen för arbete, särskilt såvitt avser ersättning för arbete som utförts under för- undersökningen. Av 2 § förordningen (2005:77) om kontroll av vissa ersättnings- anspråk m.m. följer att beslut som innebär att ersättning för advo- katen sätts ned med en betydande del ska rapporteras till . Rapportering ska enligt bestämmelsen alltid ske när den yrkade ersättningen sätts ned med eller mer. Utöver Justitiekanslern har den offentlige försvararen och den tilltalade klagorätt i ersättningsfrågor. 9.4Försöksverksamhet utan taxa i västra Genom beslut gav regeringen i uppdrag att förbereda och genomföra en försöksverksamhet utan taxa för offentliga försvarare och målsägandebiträden i tingsrätt och hovrätt.63 Försöksverksamheten omfattade de domstolar som 63 Ju2001/8642/DOM, . Ersättning till offentliga försvarare och målsägandebiträden ingår i Hovrättens för domsområde och pågick –. Avsikten var att timkostnads- skulle vara vägledande vid bestämmande av ersättningen för arbete i dessa fall. Brottmålstaxan för offentliga försvarare genomfördes medan föreskrifter om en motsvarande taxa för målsägande- biträden beslutades av och trädde i kraft . beslutade styrelsen att till göra en framställning om att en större översyn av taxorna och utformningen av dessa borde genomföras. Syftet med försöksverksamheten var att göra en jämförelse mellan den ersättning som offentliga försvarare och målsägandebiträden tillerkänns enligt de allmänna reglerna om ersättning för arbete och den ersättning som skulle ha utgått om taxan hade tillämpats. För- söket syftade också till att undersöka hur en ordning utan taxor påverkade domstolarnas arbetsbörda. Det samlade resultatet skulle ligga till grund för ett ställnings- tagande till om taxorna fungerade tillfredställande eller om det fanns anledning att göra någon förändring av systemet. Av efter försöksverksamheten framgår följande.64 Det i försöket totala antalet rapporterade mål uppgick till 4 285. Antalet rapporterade ersättningar uppgick till 5 090. I fråga om ersättningsnivåernas förhållande till taxa fördelade sig i försöket de offentliga försvararnas yrkanden enligt följande. I 446 fall, motsvarande av samtliga fall där taxan normalt skulle ha varit tillämplig, yrkades ersättning med ett belopp som under- steg vad som skulle utgått enligt taxa.