sou · H2B383 · 2014-12-18 00:00:00 — –överför andra PDA än de som upptas i bilaga 4, till annan medlemsstat om regeringen enligt artikel 22.2 föreskrivit att det krävs tillstånd för överföringen på grund av 1) att operatören vet att produkternas slutdestination är belägen utanför EU, 2) att det normalt krävs tillstånd för export av produkterna till slutdestinationen och sådant saknas samt 3) att produkterna inte ska genomgå tullbehandling i den medlemsstat till vilken den ska överföras (7§), –tillhandahåller förmedlingstjänster för PDA som upptas i bilaga 1 till rådets förordning 428/2009, om förmedlaren har infor- merats av behöriga myndigheter att produkterna är eller kan vara avsedd för massförstörelsevapen (artikel 5.1), –tillhandhåller förmedlingstjänster för PDA, om regeringen enligt artikel 5.3 – på grund av att förmedlaren har anledning att misstänka att produkterna avses användas till massförstörelse- vapen – föreskrivit att tillstånd för förmedling krävs (4c §). 18 § andra stycket Föreskriver ansvar enligt första stycket (samma artiklar och paragrafer) för den som enligt artikel 2.2 iii i rådets förordning 428/2009, med hjälp av elektroniska medier till en destination utanför EU, utan tillstånd uppsåtligen: –exporterar programvara eller teknik (artikel 3.1, 4.1–4.4, 4a § och 5 §), –överför programvara eller teknik (artikel 22.1 och 7 §), –tillhandahåller förmedlingstjänster för programvara eller teknik (artikel 5.1 och 4c §). Straffskalan för brott mot första respektive andra styckena i 18 § är den samma och omfattar böter eller fängelse i högst . 18 § tredje stycket Föreskriver att om brottet enligt första och andra styckena är grovt, döms till fängelse, lägst och högst . Föreskriver ansvar för den som uppsåtligen bryter mot ett förbud mot transitering av icke-gemenskaps PDA, som förtecknats i bilaga 1 till rådets förordning 428/2009, om produkterna helt eller delvis kan vara avsedda för massförstörelsevapen (artikel 6.1). Föreskriver att den som av grov oaktsamhet begår gärning som avses i 18 § första eller andra styckena eller i 18 a § döms till böter eller fängelse i högst . I ringa fall föreskrivs ansvarsfrihet. Föreskriver ansvar för den som uppsåtligen lämnar tekniskt bistånd utanför EU om det tekniska biståndet är avsett att användas i samband med utveckling, produktion, hantering, bruk, underhåll, lagring, detektion, identifiering eller spridning av massförstörelse- vapen eller i samband med utveckling, produktion, underhåll eller lagring av missiler som är i stånd att bära sådana vapen. För överträdelse döms till böter eller fängelse i högst . Vid grovt brott döms till fängelse, lägst och högst (9 §). Föreskriver att till ansvar enligt 23 kapitlet döms för försök till brott av normalgraden enligt 18 §, 18 a § och 20 §. Om brottet är att bedöma som grovt döms för försök, förberedelse och stämpling i enlighet med 23 kapitlet . Föreskriver ansvar för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet: –lämnar oriktiga uppgifter i en ansökan om tillstånd eller i någon annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt rådets förordning 428/2009 eller PDA-lagen, –lämnar oriktiga uppgifter i en deklaration till ISP avseende de uppgifter som behövs för att bestämma avgiften (12 §), –lämnar oriktiga uppgifter i en deklaration omfattande, verk- samheten , den planerade verksamheten för samt ändringar i verksamheten som planeras för det pågående året (13 §), –åsidosätter skyldigheten att förse de behöriga myndigheterna med all relevant information, särskilt om slutanvändning, som krävs för att myndigheterna ska kunna pröva om tillstånd ska medges eller inte (artikel 9.2), –bryter mot kontroll- eller ordningsföreskrifter som har med- delats med stöd av PDA-lagen, –åsidosätter sin skyldighet att underrätta de behöriga myndig- heterna om att de PDA som avses exporteras helt eller delvis är avsedda för de användningar som avses i artikel 4.1–4.3 (artikel 4.4), –åsidosätter sin skyldighet att underrätta de behöriga myndig- heterna om att de PDA för vilka planeras förmedlingstjänster, helt eller delvis är avsedda för massförstörelsevapen (artikel 5.1), –åsidosätter sin skyldighet att enligt regeringens föreskrift lämna underrättelse enligt artikel 4.5 om misstanke om att produkter som ska exporteras är eller kan tänkas vara avsedd för massförstörelsevapen (4 a §) – bestämmelsen riktar sig till exportören, –åsidosätter sin skyldighet att enligt regeringens föreskrift lämna underrättelse enligt artikel 5.3 om misstanke om att produkter som ska exporteras är eller kan tänkas vara avsedd för massförstörelsevapen (4 c §) – bestämmelsen riktar sig till förmedlaren, –åsidosätter sin skyldighet att i relevanta kommersiella dokument som avser överföring inom EU ange att produkterna omfattas av kontroll vid export från EU (artikel 22.10), –bryter mot bestämmelsen att register, förteckningar och doku- ment över export och förmedling ska bevaras (artikel 20.3), –bryter mot bestämmelsen att dokument och underlag rörande överföring av PDA från en medlemsstat till en annan ska arki- veras (artikel 22.8), – bryter mot skyldighet att bevara handling som avses i artikel 20.3 eller 22.8 eller den som följer av annan lag eller författning (17 §). Straffet för brott mot bestämmelserna i 22 § är böter eller fängelse . I ringa fall föreskrivs ansvarsfrihet Reglerar möjligheten att förverka, bl.a. produkt som varit föremål för brott enligt PDA-lagen eller dess värde samt utbyte av brott enligt lagen. Reglerar tillsynsmyndighetens möjlighet att vid äventyr av vite förelägga den som är uppgiftsskyldig att lämna in en sådan deklaration som avses i 12 § eller13 §. Reglerar tillsynsmyndighetens möjlighet att vid äventyr av vite förelägga en exportör att lämna underrättelse om att denne använt sig av ett generellt exporttillstånd enligt bilaga 2 till rådets för- 428/2009. 4Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? En stor andel av misstänkta överträdelser mot krigsmateriel- lagen och mot PDA-lagen som tillståndsmyndigheterna upp- täcker blir inte straffrättsligt eller administrativt beivrade. Att överträdelser inte blir beivrade beror dels på att många överträdelser är mindre allvarliga och bedöms som ringa av de rättsvårdande myndigheterna och som sådana inte föranleder straffrättsligt ansvar, dels på svårigheten att styrka brott (påvisa uppsåt/oaktsamhet hos den misstänkte). Att administrativa sanktioner inte beslutas för överträdelser beror bl.a. på att förefintliga sådana är relativt ingripande och att de därför blir oanvändbara för överträdelser av mindre allvarlig art. De före- fintliga administrativa sanktionera har även begränsat tillämp- ningsområde och är därför inte heller i övrigt praktiskt användbara i någon större utsträckning. Kommitténs samman- tagna bedömning är att de gällande sanktionssystemet i krigs- materiellagen och i PDA-lagen inte fungerar tillfredsställande och att den rådande ordningen bl.a. riskerar att urholka tilltron till och efterlevnaden av lagstiftningen. För att kunna bedöma hur det nuvarande sanktionssystemet i krigsmateriellagen och PDA-lagen fungerar har kommittén in- hämtat information och statistikuppgifter från de myndigheter som i sitt löpande arbete kommer eller kan komma i kontakt med brott Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? mot nämnda lagar nämligen; ISP, SSM, , Åklagarmyndig- heten, Riksenheten för säkerhetsmål1, Säkerhetspolisen samt Polis- myndigheterna2. Kommitténs frågor har bl.a. inkluderat omfatt- ningen av brott mot krigsmateriellagen och PDA-lagstiftningen, hur stor andel av dessa överträdelser som lett till polisanmälningar, åtal respektive lagföring, samt – i förekommande fall – orsaken till att brott inte lett till polisanmälan och/eller åtal. Kommittén har vidare bett samtliga tingsrätter att redogöra för i vilken omfattning man prövat brott mot krigsmateriellagen och PDA-lagen. Kom- mittén har även inhämtat statistik från beträffande personer som lagförts för brott mot krigsmateriellagen och PDA-lagen. Kommittén har bett myndigheterna lämna upp- gifter för tidsperioden från det att respektive lag trädde i kraft och framåt; 1993–2012 för krigsmateriellagen och 2001–2012 för PDA- lagen. Kommittén har vidare inhämtat information från ISP och SSM rörande deras användning av förefintliga administrativa sank- tioner. En till krigsmateriellagen och PDA-lagstiftningen närliggande författning är lagen om brott mot vissa internationella sanktioner. Kommittén har med hänsyn till utredningsuppdraget begränsat sig till att endast undersöka hur krigsmateriellagen och PDA-lagen tillämpats. Redogörelsen i avsnittet bygger på de svar som myndigheterna lämnat till kommittén. 4.2Hur hanteras överträdelser? Av myndigheternas redogörelser framgår bl.a. att det inte före- ligger någon enhetlighet avseende hantering och utredning av överträddelser mot krigsmateriellagen och PDA-lagen. En bidra- gande orsak därtill torde vara att flera av myndigheterna är behöriga att ansvara för den polisiära utredningen, vilket dels påverkar arbetssättet, dels påverkar vilken åklagare (allmän eller specialist) som leder förundersökningen. Vilken myndighet som bär ansvaret för en utredning är delvis avhängigt av hur en över- 1Tidigare Åklagarkammaren för säkerhetsmål. 2Kommittén har vänt sig till såsom central myndighet för polisen. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? trädelse upptäcks, vem som upptäcker överträdelsen samt till vem anmälan om överträdelsen görs. Det framgår också av redo- görelserna att flera myndigheter, parallellt med varandra, kan få initial kännedom om en och samma överträdelse. Vilket kan med- föra att dessa myndigheter parallellt med varandra inledningsvis handlägger överträdelsen. 4.2.1Inspektionen för strategiska produkter ISP är den huvudsakliga tillstånds- och kontrollmyndigheten på området. Inom ramen för sin verksamhet upptäcker ISP – på egen hand eller i samråd med bl.a. och Säkerhetspolisen – misstänkta överträdelser av krigsmateriellagen och PDA-lagen. Det förekommer även att aktörer på egen hand anmäler till ISP att de överträtt regelverket. I de fall ISP går vidare med en misstänkt överträdelse görs en polisanmälan till den öppna polisen. – avser i första hand smugglingsbrott – vänder sig ISP till , som i sin tur avgör om en polisanmälan ska göras. Om så sker hanläggs en sådan anmälan av Riksenheten för Säkerhets- mål. Såvitt framkommit avstår ISP från att anmäla en misstänkt överträdelse om överträdelsen – sett utifrån åklagarnas tidigare ställningstaganden – bedöms som ringa. ISP avstår även från att anmäla en överträdelse om förmildrande omständigheter föreligger i ett fall där det rör sig om en mindre allvarlig förseelse. En förmildrande omständighet kan vara att aktören i fråga själv anmält till ISP att man överträtt regelverket. ISP har i sådana fall, i stället för att göra en anmälan, kontaktat vederbörande och påtalat de felaktigheter som förekommit. Avsikten från ISP:s sida har därvid varit att utbilda i syfte att förhindra dylika överträdelser framgent. Vid sidan om ISP är SSM tillstånds och kontrollmyndighet på området. ISP prövar alla ärenden enligt krigsmateriellagen och lejonparten av alla ärenden enligt PDA-lagen. SSM å sin sida ansvarar för ett av PDA-lagens områden, nämligen det som rör Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? kärnmateriel etc.3 I den delen utövar SSM tillsyn över export, förmedling, överföring och transitering av produkter och teknik. Under aktuell tidsperiod har SSM aldrig gjort någon åtals- anmälan – trots att överträdelser förekommit. Om en åtalsanmälan skulle ha gjorts skulle åtalsanmälan sannolikt ha gjorts till allmän åklagare efter beslut från myndighetens generaldirektör. kommer främst i kontakt med krigsmateriel och PDA- produkter i samband med hanteringen av exportdeklarationer samt vid kontroll av transitering. Därutöver har myndigheten kommit i kontakt med kontrollerade produkter i samband med att man tidigare biträtt ISP vid deras tillsynsbesök. De brott mot aktuell lagstiftning som upptäcker – genom brottsanmälan från ISP, efter genomförda revisioner eller genom egna kontroller – är smuggling (24 § KML) och motsvarande brott enligt PDA-lagen. Efter att en anmälan om brott upprättats överlämnas ärendet till för utredning. Efter att ställning tagits i för- undersökningsfrågan överlämnas ärendet, i förekommande fall, till åklagare. Säkerhetspolisen arbetar i huvudsak förebyggande. Arbetet sker därvid till stor del i form av underrättelsearbete; inhämtning, bear- betning, analys och delgivning av information. Säkerhetspolisen har en löpande kontakt med ISP, varvid man delger ISP eventuell underrättelseinformation om t.ex. slutanvändare, särskilt avseende PDA. Informationen använder ISP som underlag för sina beslut. De brott mot aktuell lagstiftning som Säkerhetspolisen kommer i kontakt med gäller skyldighet att begära tillstånd för export av PDA-produkter och förbud mot att lämna tekniskt bistånd. När det gäller PDA-produkter får Säkerhetspolisen med viss regel- bundenhet underrättelser om misstänkta anskaffningsförsök. När det gäller tekniskt bistånd får Säkerhetspolisen, om än sällan, 3 Kategori 0 i bilaga 1 till rådets förordning (EG) nr 428/2009. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? underrättelser om misstänkt pågående eller förestående sådan anskaffning av kunskap. Säkerhetspolisen har inte haft något större inflöde av underrättelser beträffande brott mot krigsmateriellagen. I förekommande fall försöker Säkerhetspolisen inhämta bevis- ning för att brott har begåtts. Samverkan sker med såväl inter- nationella samarbetspartners som med svenska myndigheter som arbetar med icke-spridning och exportkontroll; ISP, , Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten, Försvarets radio- anstalt och . 4.2.5Den öppna polisen/Polismyndigheterna Polisen kommer då och då i kontakt med militära vapen som anträffas hos kriminella. Dessa vapen är emellertid inte avsedda för export och det rör sig därför inte om brott mot krigsmateriellagen, utan i stället rör det sig om brott mot vapenlagen. Det förekommer även att fråga om brott mot krigsmateriellagen uppstår när polisen kommer i kontakt med tillverkning av framförallt handeldvapen där tillstånd saknas. Förundersökningen genomförs i dylika fall av lokal polismyndighet under ledning av allmän åklagare. Det har före- kommit att polisen, ibland i samarbete med militärpolisen, utrett påstådda brott mot krigsmateriellagen – bl.a. då militär ammunition bjudits ut till försäljning. Enligt är det ytterst ovanligt att den öppna polisen kommer i kontakt med brott mot krigsmateriellagen eller PDA-lagen. Riksenheten för säkerhetsmål är ensamt ansvarig för samtliga mål och ärenden som handläggs av och som rör brott mot aktuell lagstiftning. Inriktningen är att de mål och ärenden rörande brott mot aktuell lagstiftning som anmäls av Säkerhetspolisen och ISP också ska handläggas av Riksenheten för Säkerhetsmål. Eftersom de flesta anmälningar rör utförsel är det oftast som utreder om en förundersökning ska inledas eller inte. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? lottades dessa mål och ärenden in på allmän åklagare, vilket bl.a. ISP och hade synpunkter på. Målen och ärendena hamnade då hos vilken åklagare som helst – oftast en åklagare som inte hade särskild kännedom om brottstypen. Syftet med förändringen var att säkerställa kompetensen inom detta specifika område och om möjligt åstadkomma att fler anmälningar skulle leda till förundersökning och åtal. De allmänna åklagarkamrarna kommer endast sporadiskt i kontakt med brott mot aktuell lagstiftning. Detta sker i de fall brotts- utredningen sköts av den öppna polisen. 4.3I vilken utsträckning beivras överträdelser straffrättsligt? Det kan inledningsvis konstateras att det inte föreligger någon skyldighet för ISP och SSM att anmäla överträdelser av lag- stiftningen. ISP har uppgett att myndigheten i huvudsak utgår från de principer som kommer till uttryck i betänkande4 då man avgör vilka överträdelser som ska anmälas till åtal eller inte. SSM har uppgett att myndigheten har ett likartat synsätt som ISP i dessa fall. Det kan vidare konstateras att det inte föreligger en fullständig bild av omfattningen av överträdelser mot krigsmateriellagen och PDA-lagen. Ett skäl till detta är, som konstaterats ovan, att varken ISP eller SSM har någon skyldighet att anmäla alla misstänkta överträdelser. Ett annat skäl är att det inte hos någon myndighet förts löpande statistik över misstänkta överträdelser. Någon skyldighet därtill föreligger inte heller. Hos flera myndigheter som fört statistik – , , Polisen och tings- 4 SOU 1997:127, avsnitt 14.5. Dessa principer kan sammanfattas enligt följande: Om miss- tanke om brott uppkommer inom tillsynsmyndighetens ansvarområde ska myndigheten göra den utredning som behövs för att ta ställning till frågan om åtalsanmälan. Vid skälig misstanke om brott ska myndigheten normalt anmäla detta, men kan under vissa omständigheter underlåta åtalsanmälan. En sådan omständighet är att det rör sg om en mindre allvarlig art. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? rätterna – har överträdelser mot krigsmateriellagen och PDA-lagen aldrig särredovisats. I stället har sådana överträdelser, hos dessa myndigheter, fått samma kod som överträdelser mot annan lag- stiftning. T.ex. ger brottet smuggling av krigsmateriel samma kod som myndigheten ger övriga smugglingsbrott – vilket medför att alla smugglingsbrott redovisas tillsammans. Över- trädelser mot PDA-lagen registreras hos med samma kod som olovlig införsel alternativt olovlig utförsel av varor i allmänhet. På motsvarande sätt förhåller det sig hos den öppna polisen, hos och inom domstolsväsendet. det går inte att i dessa myndigheters datasystem söka efter uppgifter om överträdelser mot krigsmateriellagen respektive om överträdelser mot PDA-lagen. För att få fram ett korrekt statistikunderlag i nu aktuellt avseende krävs således genomgång av alla pågående och avslutade ärenden hos berörda myndigheter, vilket naturligtvis är ogörligt. De uppgifter om förekomsten av överträdelser mot krigs- materiellagen och PDA-lagen som myndigheterna lämnat till kommittén bygger med andra ord helt eller delvis på information som myndigheterna fått fram genom genomgångar av sina arkivhandlingar. Även om dessa uppgifter inte kan anses ge en fullständig och heltäckande bild av det verkliga förhållandet kan det antas att uppgifterna i vart fall ger en övergripande sådan bild. De uppgifter om överträdelser av krigsmateriellagen och PDA- lagen som lämnats redovisas, fördelat på respektive myndighet, i det följande. 4.3.1Inspektionen för strategiska produkter ISP har sammanfattningsvis anfört att myndigheten sedan inrät- tandet 1996 anmält minst 55 misstänkta överträdelser av lag- stiftningen, varav 39 rört krigsmateriellagen, 12 rört PDA-lagen och fyra rört annan lagstiftning. Därutöver har myndigheten ställt sig bakom minst tre anmälningar som gjort. Av de sammanlagt 58 anmälningarna har minst 20 lett till att förunder- sökning inletts. ISP har dock inte kunnat finna att något åtal väckts med anledning av dessa anmälningar. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? Vid minst 85 tillfällen har ISP, i stället för att göra en åtals- anmälan, valt att kontakta företaget i fråga och informera om överträdelsen. I 25 av dessa fall har ISP skickat en skarpt formu- lerad skrivelse till företaget. I övriga fall har kontakten med företaget skett på annat sätt, t.ex. genom telefonkontakt eller genom besök hos företaget. Vid samtliga fall där anmälan inte gjorts har förmildrande omständigheter förelegat, såsom att före- taget själv anmält överträdelsen till ISP eller att överträdelsen varit av ringa karaktär. Det kan noteras att antalet anmälningar har ökat , vilket beror på att ISP över tiden lagt ökade resurser på sin tillsynsverksamhet. har ISP en årsarbetskraft som uteslutande arbetar med tillsynsverksamhet avseende krigsmateriel och PDA. De misstänkta överträdelser som ISP anmält fördelar sig mellan de olika ansvarsbestämmelserna i krigsmateriellagen och PDA- lagen enligt följande: ISP har inte funnit någon brottmålsdom som rör smugglingsbrott avseende krigsmateriel, där gärningen begåtts efter det att krigs- materiellagen trädde i kraft.5 Mellan 1996–2012 har ISP stått bakom sammanlagt 29 anmäl- ningar om misstänkta smugglingsbrott av krigsmateriel. För- undersökning har inletts vid minst 10 av dessa anmälningar. Ingen anmälan har lett fram till lagföring. Tabell 20.1 visar hur anmälningar om brott enligt 24 § krigs- materiellagen fördelar sig över tidsperioden. 5 Däremot har ISP funnit sex brottmålsdomar som rört gärningar begångna före . Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? 25 § och 26 § (grovt brott) ISP har återfunnit fyra brottmålsdomar som rör överträdelse av 3, 4 eller 5 § krigsmateriellagen och där brott begåtts efter lagens ikraftträdande. I två av dessa domar ogillades åtalet. Ett åtal som prövats i en av domarna (och ogillats) har rört grovt brott. Mellan 1996–2012 har ISP vid åtta tillfällen, antingen till eller till Åklagarkammaren för säkerhetsmål anmält misstänkta överträdelser av 25 § krigsmateriellagen. Ingen av anmälningarna har lett till att åtal väckts. Av anmälningarna har ett, möjligen två fall, rört grovt brott enligt ISPs bedömning. Tabell 20.2 visar hur anmälningar om brott enligt 25 § och 26 § krigsmateriellagen fördelar sig över tidsperioden. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? ISP har inte funnit någon uppgift om brottmålsdomar som rör överträdelse av de bestämmelser som framgår av 27 § krigs- materiellagen. Mellan 1996–2012 har ISP till åklagarkammaren för säkerhets- mål anmält fyra misstänkta överträdelser av 27 §. Ingen av anmäl- ningarna har lett till att åtal väckts. Tabell 20.3 visar hur anmälningar om brott enligt 27 § krigs- materiellagen fördelar sig över tidsperioden. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? Lagen om produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd ISP har inte funnit någon uppgift om brottmålsdomar som rör brott mot 18 § PDA-lagen där gärningar begåtts efter det att den nuvarande PDA-lagen trädde i kraft. Mellan 2001–2012 har ISP gjort sammanlagt 12 anmälningar om misstänkta överträdelser av 18 §. Anmälningarna har gjorts till antingen eller till Åklagarkammaren för säkerhetsmål. I minst fyra av fallen har förundersökning inletts. Ingen anmälan har lett fram till lagföring. Tabell 20.4 visar hur anmälningar om brott enligt 18 § PDA- lagen fördelar sig över tidsperioden. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? 18 a §-22 § ISP har inte funnit någon uppgift om brottmålsdomar som rör brott mot 18 a §–22 § PDA-lagen där gärningar begåtts efter att den nuvarande PDA-lagen trädde i kraft. ISP har heller inte funnit någon uppgift om att någon anmälan gjorts i anledning av dessa ansvarsbestämmelser. SSM saknar tillgång till statistik över antalet överträdelser som begåtts under aktuell tidsperiod. De överträdelser som förekommit har varit följande: Export och överföringar inom EU utan tillstånd på grund av slarv eller misstag. Tillstånd skulle ha givits vid ansökan. Export och överföringar inom EU utan tillstånd. Det har i dessa fall varit oklart om tillståndsplikt förelegat på grund av otyd- lighet i regelverket. Export och överföringar inom EU där tillstånds funnits, men där den exporterade mängden överskridit gränserna i tillståndet. Hur fungerar det gällande sanktionssystemet? Överföring av teknisk dokumentation utan tillstånd på grund av okunskap. Överföring av teknisk dokumentation utan tillstånd. Det har i dessa fall varit oklart om tillståndsplikt förelegat på grund av otydlighet i regelverkets text. Anmälan om utförd export sker för sent eller inte alls. Ingen överträdelse har lett till åtalsanmälan eller lagföring. Skälet därtill är att överträdelserna har bedömts vara ringa.