sou · H2B343 · 2014-06-23 00:00:00 — I diagram 10 finns särskilt redovisat domar som avsett upp till kokain. Av diagram 10 framgår därför tydligast värd- ena för domar som avsett mindre mängder kokain. Den övre gränsen för mängdrekvisitets betydelse anges i riktvärd- ena avseende kokain vara och (motsvarande ). Av diagram 8 framgår att straffvärdet i ett fall avseende befatt- ning med drygt kokain bedömts motsvara fängelse. Den tilltalade hade i det fallet låtit smuggla kokainpartiet från till i en av tre containrar innehållande en last av barium- sulfat med ett lastfartyg (det var dock inte visat att det var den till- talade som förvärvat narkotikan i ). Han hade därefter förvarat narkotikan i containern i hamn. Avsikten var att narko- tikapartiet skulle nå mottagare i . Brotten ansågs som grova då de avsett en särskilt stor mängd narkotika av särskilt farlig art och då gärningarna ingått som ett led i en inter- nationell verksamhet som bedrivits i större omfattning. Vid bedöm- ningen av straffvärdet togs hänsyn till den stora mängden kokain och vad som framkommit om den tilltalades delaktighet i smugg- lingen.38 Kokain max 3000 g Markeringarna i diagram 9 avseende befattning med kokain avser tre olika tilltalade i samma dom. De två tilltalade vars brotts- lighet bedömdes ha det högsta straffvärdet (ingen skillnad i straff- värdehänseende gjordes mellan dessa båda) hade förvärvat narkoti- kan i överlåtelsesyfte. Vid bedömningen av straffvärdet beaktades, utöver sorten och mängden narkotika, att de båda intagit fram- skjutna ställningar i en välorganiserad narkotikahandel som bedrivits i rent ekonomiskt syfte och varit ägnad att leda till en omfattande spridning av narkotika. Den tredje tilltalade hade tagit emot, för- varat och transporterat narkotikan från till mot ersättning. Vid bedömningen av straffvärdet för hans del beaktades att han inte haft en lika central roll i brottsligheten som de andra två, även om också hans delaktighet varit viktig för brottets genom- förande.39 Markeringen avseende befattning med drygt kokain avser två tilltalade i samma dom. Dessa båda hade tagit emot kokain och bearbetat det så att mängden kommit att fördubblas i syfte att narkotikan skulle få större spridning, vilket av domstolen 38Se Hovrättens för dom i mål B 3501-13 i bilaga 4. 39Se Hovrättens för dom i mål B 3396-13 i bilaga 4. beaktades som försvårande. Det saknades utredning om att hante- ringen varit ett led i en större organisation och att de båda tilltalade skulle ha haft en viktig roll i en sådan organisation. Straffvärdet bedömdes motsvara fängelse.40 Kokain max 1000 g Av diagram 10 ser det ut som att det slutliga straffvärdet avseende befattning med kokain i flertalet fall bedömts ligga något under vad riktvärdet avseende befattning med motsvarande mängd kokain anger. Skillnaden mellan slutligt straffvärde och riktvärdet är dock i de flesta av dessa fall endast skenbar och beror på att riktvärdet inte är avsett att ställas upp i diagramform. De värden som anges i de nya riktvärdena för kokain i intervallet 100–är således enbart (), (), () och (). Någon linjär tillämpning mellan dessa angivna värden är inte avsedd. Den dom i diagrammet som ser ut att ligga lägst i straffvärde- hänseende i förhållande till riktvärdet 2013 får dock sägas göra det även i realiteten, eftersom den avsåg smuggling av kokain. Den tilltalade hade vid ankomsten till en del av kokainet i sitt underliv och resterande del i sin kropp genom att hon svalt kapslar med kokain. Vid bedömningen av straffvärdet anförde hov- rätten att brottsligheten utifrån ett rent mängdresonemang hade ett 40 Se Hovrättens för dom i mål B 4368-13 i bilaga 4. straffvärde motsvarande omkring fängelse. Enligt hovrätten skulle det emellertid beaktas att den tilltalade haft en underordnad roll som kurir, att det inte visats att hon haft någon kännedom om hur brottsligheten var upplagd eller vilken omfattning den haft samt att hon med hänsyn till sin utsatta sociala situation fick anses ha blivit utnyttjad. Vidare ansåg hovrätten att kokainets tämligen låga renhetsgrad (14–) skulle få visst genomslag vid bedömningen av brottslighetens straffvärde. Straffvärdet ansågs därför motsvara fängelse.41 Vad avser de två markeringar som ligger något över den nämnda domen (vilka avser två tilltalade i samma dom) framgår av domskälen att hovrätten ansåg att straffvärdet (två kurirer som smugglat in kokain) var något högre än det straff (och ) som dömdes ut (hovrätten fann inte skäl att frångå tingsrättens bedömning av straffvärdet i sänkande riktning), men enbart de tilltalade och inte åklagaren hade överklagat.42 Den dom som ligger något över riktvärdet avsåg inne- hav av drygt kokain. Narkotikan hade innehafts i avför- ingsluktande sväljkapslar som innehållit mer kokain än vad som är brukligt i sista säljledet. Detta talade enligt domstolarna för att den tilltalades roll i hanteringen inte varit den avslutande sista länken när narkotikan ska säljas till brukarna utan högre upp i kedjan. Vid bedömningen av straffvärdet beaktades därför att fråga varit om en förhållandevis kvalificerad delaktighet i en verksamhet som hade bedrivits i större omfattning i vinningssyfte.43 Av diagrammen nedan kan utläsas hur domstolarnas bestämning av det slutliga straffvärdet i domar gällande heroin förhåller sig till rikt- värdet respektive tabellvärdet avseende befattning med motsvarande mängd heroin. I diagram 11 finns samtliga heroin- domar med (totalt fem stycken). Diagram 11 omfattar därmed domar som avsett från 0,21 upp till knappt heroin. Mot den bakgrunden framgår i diagram 11 tydligast värdena för den dom som avsåg den största mängden heroin. 41Se dom i mål B 2296-13 i bilaga 4. 42Se Hovrättens över och dom i mål B 1508-13 i bilaga 4. 43Se dom i mål B 6557-13 i bilaga 4. mängder heroin återkommer emellertid i diagram 12 vilket avser mängder upp till heroin. Den övre gränsen för mängdrekvisitets betydelse anges i riktvärd- ena avseende heroin vara och (motsvarande ). Av diagram 11 framgår att det slutliga straffvärdet för befattning med nästan heroin bedömts vara lite under vad rikt- värdet anger för befattning med sådana mängder. Den till- talade hade i det fallet smugglat in heroinet genom att svälja det. Vid bedömningen av straffvärdet anförde hovrätten att annat inte var visat än att den tilltalade agerat som kurir, att ingenting tydde på att han på annat sätt varit involverad i den brottsliga verksam- heten och att han befunnit sig i ett pressat ekonomiskt läge (hans situation var dock enligt hovrätten inte sådan som avses i 23 kap. 5 § , varför den omständigheten inte tilläts påverka straffvärdet i någon större utsträckning). Som försvårande omstän- digheter beaktade hovrätten att det var fråga om införsel av en mycket stor mängd heroin, att narkotikan inte var avsedd för eget bruk och att den fördes in från ett annat land till på ett förslaget sätt.44 Heroin max 200 g Av diagram 12 framgår att det slutliga straffvärdet i en dom avse- ende befattning med heroin bedömts vara betydligt lägre än vad riktvärdet anger. Den tilltalade dömdes i det fallet för förvar och transport av narkotikan. Vid bedömningen av straffvärdet anförde hovrätten att den utredning som lagts fram inte sade någonting om den tilltalades roll i den organiserade nar- kotikahantering som det med tanke på preparat och mängd måste vara fråga om. Det fanns, enligt hovrätten, inget som pekade på att den tilltalade tagit en mer aktiv del i narkotikahanteringen än att han, mot ett mindre arvode, befattat sig med narkotikan enbart för transport och leverans.45 4.4.6Domar som avsett fler än ett preparat Några av de domar som vi har gått igenom men som inte har tagits med i den tidigare rättsfallsgenomgången på grund av att de avsett mer än ett preparat, finns anledning att kortfattat referera. Domarna visar bl.a. att den övre delen av straffskalan (och 44Se Hovrättens för dom i mål B 1171-13 i bilaga 4. 45Se Hovrättens för dom i mål B 1593-13 i bilaga 4. däröver) tillämpats vid befattning med stora mängder narkotika. Även andra omständigheter än sort och mängd narkotika har dock i de flesta fall lyfts fram i domskälen vid bedömningen av straff- värdet. dom i mål B 3055-12: Målet gällde en person, G, som gemensamt och i samråd med andra i överlåtelsesyfte förvärvat drygt amfetamin och drygt cannabis med avsikt att smuggla narkotikan till . Narkotika- partiet förvarades i i avvaktan på transport till . Nederländsk polis bytte i hemlighet ut amfetaminet mot annan substans med undantag av . Det till dels utbytta narkotikapartiet transporterades sedan till , via , av en kurir som anlitats för uppdraget. Narkotikan transporterades sedan till , där polisen gjorde tillslag. G dömdes mot bakgrund av det nämnda för grov narkotikasmuggling (cannabis- partiet), försök till grov narkotikasmuggling (amfetaminpartiet), grovt narkotikabrott (cannabispartiet) och försök till grovt narkotikabrott (amfetaminpartiet). Brotten var enligt hovrätten att bedöma som grova eftersom de rört stora mängder narkotika och präglats av en hög grad av planering och affärsmässighet. Vid bedömningen av det samlade straffvärdet beaktade hov- rätten att: -G hade tagit befattning med en mycket stor mängd narkotika (enbart amfetaminet motsvarade, utan hänsyn taget till att det även hade en hög renhetsgrad, minst en halv miljon missbruks- doser), -G hade haft en central roll både när det gällde inskaffandet av och transporten av narkotikan till , -G hade avstått från att själv hantera narkotikan utan i stället låtit andra fysiskt hantera och hämta, förvara och transportera den, -G hade deltagit i en verksamhet som närmast haft karaktären av en export- och importrörelse, fråga hade således varit om narko- tikahandel i stor skala, som varit ägnad att ge en inte obetydlig vinst, och -G dömdes för flera brott. Straffvärdet för den samlade brottsligheten motsvarade enligt hov- rätten fängelse, vilket också blev påföljden. Hovrättens för dom i mål B 3054 13: Målet gällde en person, D, som i ett källarförråd tillhörigt en med- tilltalad (vilken frikändes, eftersom det inte ansågs klarlagt att denne känt till förvaringen) låtit förvara sammanlagt drygt amfetamin och drygt kokain. D hade vidare, i syfte att överlåta narkotika till andra personer, transporterat en del av nar- kotikapartiet till sin egen bostad. I D:s bostad hade bl.a. påträffats i kontanter, två par handskar med spår av narkotikahantering och en våg med narkotikarester. Enligt hovrätten skulle brottet, med hänsyn till att det avsett en särskilt stor mängd narkotika och varit av särskilt farlig art, be- dömas som grovt narkotikabrott. Vid bedömningen av straffvärdet beaktade hovrätten att: -D hade haft ett betydande intresse i och stor ekonomisk av den narkotikahantering han deltagit i, -D hade hanterat mycket stora mängder narkotika, däribland kokain som är ett särskilt farligt preparat, -brottet hade varit välplanerat och att D i genomförandet utnytt- jat andra för att dölja sina förehavanden, -D hade haft en betydande roll som förvarare och distributör av en stor mängd narkotika, och -det inte framkommit några förmildrande omständigheter, såsom att brottet skulle ha samband med eget missbruk. Straffvärdet motsvarade enligt hovrätten fängelse, vilket också blev påföljden. Hovrättens över och dom i mål B 784-13: Målet gällde en person, Z, som gemensamt och i samför- stånd med andra planlagt och genomfört en narkotikasmuggling från till avseende drygt heroin, knappt kokain, alprazolam och fenobarbital. Z hade vidare förmedlat kontaktuppgifter till den person som transporterade narkotikan till så att denne skulle kunna etablera kontakt med den person som narkotikan skulle överlämnas till för vidare transport till . Hovrätten anslöt sig till tingsrättens bedömningar beträffande rubricering, straffvärde och påföljd. Brottet ansågs av tingsrätten som grovt med hänsyn till att det begåtts inom ramen för en orga- niserad internationell narkotikahandel dikterad av vinstintressen, att Z, som inte själv var beroende av narkotika, för egen utnyttjat andras beroende och att gärningen avsett en särskilt stor sammanlagd mängd narkotika. Vid bedömningen av straffvärdet beaktade tingsrätten att: -det varit fråga om en yrkesmässig och organiserad verksamhet som avsett en stor mängd narkotika av särskilt farlig sort, av- sedd att spridas i stor omfattning, -verksamhetens syfte varit att göra stor ekonomisk , -Z haft en mer framträdande roll än den som endast transporte- rar och förvarar narkotika, -Z:s hantering hade skett i rent vinstsyfte, och -det inte var utrett exakt vilken ställning Z haft i organisationen eller hur den ekonomiska vinningen skulle fördelas. Z:s brottslighet bedömdes ha ett straffvärde som motsvarade fängelse, vilket också blev påföljden. Hovrättens över och dom i mål B 1874-13: Målet gällde en person, M, som smugglat in drygt amfetamin, dryg kokain och drygt cannabis till . Narkotikan var gömd på en mängd olika ställen i en personbil i vilken M färdades, bl.a. i dolda utrymmen under golvet, under kofångaren, bakom baklyktorna och i dörrarna. M, som er- kände brottet, berättade att han tagit på sig uppdraget för att han var i behov av pengar, att han gjort liknande uppdrag tre till fyra gånger tidigare och att det var han själv som packat och gömt de olika narkotikaförpackningarna i bilen. M dömdes för grov narkotikasmuggling. Hovrätten anslöt sig till tingsrättens bedömning i fråga om påföljd. Vid bedömningen av straffvärdet beaktade tingsrätten, förutom att smugglingen avsett en synnerligen stor mängd narkotika, att: -M måste ha varit medveten om att smugglingen varit ett led i en omfattande och systematiskt organiserad brottslighet av inter- nationellt slag, och -M, genom att själv ha tagit initiativet till och genomfört ilast- ningen av narkotikan i olika dolda utrymmen, intagit en roll i narkotikahanteringen som skilde sig från den normale kurirens. Straffvärdet för brottsligheten låg därför, menade tingsrätten, betydligt högre än vad en bedömning av enbart sort och mängd annars skulle ha medfört för en mera ordinär kurir och motsva- rade fängelse, vilket också blev påföljden. Hovrättens över och dom i mål B 2191-13: Målet gällde en person, R, som tillsammans med en annan person, A, smugglat in drygt kokain och drygt amfetamin till . Narkotikan anträffades i samband med tull- kontroll vid den svenska gränsen av och togs då i beslag utan R:s och A:s vetskap. Då R och A fortsatte sin resa från till åtalades de även för försök till grovt narko- tikabrott avseende samma narkotika. R dömdes för grov narkotikasmuggling och försök till grovt narkotikabrott. Hovrätten gjorde i frågorna om bl.a. straffvärde och påföljd samma bedömningar som tingsrätten. Tingsrätten ansåg straff- värdet, bedömt endast utifrån den aktuella sorten och mängden, motsvara fängelse och . I domen anförde tings- rätten att annat inte hade framkommit än att R agerat som kurir och att det förhållandet att hans agerande utgjort ett led i organise- rad kriminell verksamhet inte påverkade straffvärdet. Påföljden bestämdes därför till fängelse och . Hovrättens för Västra dom i mål B 5170-12: Målet gällde en person, G, som inom (från i till Östervallskog i ) transporterat knappt cannabis och knappt amfetamin. Narkotikabrottet be- dömdes som grovt med hänsyn till den stora mängden narkotika och den betydande sträcka som narkotikan hade transporterats. Vid bedömningen av straffvärdet beaktades att: -G transporterat narkotikan på motorcykel en inte helt kort sträcka, -narkotikan inte varit avsedd för eget bruk, -G skulle få ersättning för transporten och att han därmed utfört den i vinningssyfte, och -G inte haft någon kännedom om hur brottsligheten varit organi- serad eller vilken omfattning den haft, men att han förstått att han handlat inom ramen för en organiserad brottslighet. Straffvärdet motsvarade enligt hovrätten fängelse, vilket också blev påföljden. Efter genomgången av de drygt 120 narkotikadomar som finns upptagna i bilaga 4 och några av de domar som avsett flera olika preparat, kan konstateras att Högsta domstolens nya påföljdspraxis i narkotikamål har fått genomslag i hovrätts- och tingsrättspraxis. Såväl tingsrätterna som hovrätterna redovisar i sina domskäl, vid sidan av sort och mängd narkotika, andra omständigheter som anses vara av betydelse i främst straffvärdefrågan, men även i viss utsträckning i rubriceringsfrågan. Detta gäller i vart fall vid brotts- lighet som har ett straffvärde överstigande någon månads fängelse. De omständigheter som därvid mest frekvent lyfts fram i straff- värdehöjande riktning är om: narkotikan innehafts, framställts etc. i överlåtelse- eller försälj- ningssyfte, hanteringen syftat till vinst, gärningsmannen skulle få ekonomisk ersättning för hanteringen och i så fall hur stor eller liten, narkotikan smugglats in i , gärningsmannens befattning med narkotikan utgjort ett led i en (internationellt) organiserad narkotikahandel, gärningsmannen har haft vetskap om och insikt i den organisation som han eller hon ingått som ett led i, (vid smuggling) narkotikan transporterats på ett förslaget sätt, och gärningsmannen haft en aktiv och central roll i hanteringen och agerat självständigt. De omständigheter som mest frekvent lyfts fram i straffvärde- sänkande riktning är om: narkotikan innehafts, framställts etc. för eget bruk, handlandet har haft samband med eget missbruk och ett behov av att finansiera det, gärningsmannen saknat vetskap om och insikt i den organisation som han eller hon ingått som ett led i, gärningsmannen enbart agerat utifrån givna instruktioner och hanteringen varit passiv och okvalificerad, och hanteringen (förvaret eller transporten etc.) pågått . I mål med flera tilltalade har domstolarna vid straffvärdebedöm- ningen beaktat var och ens delaktighet och roll och därvid i flera fall kommit fram till olika straffvärden för de inblandade. Låg halt av den verksamma substansen narkotika (låg renhetsgrad) i det preparat som brottsligheten avsett har i flera fall tillåtits påverka straffvärdet i sänkande riktning. I några fall har vidare hög renhets- grad beaktats i höjande riktning vid bedömningen av straffvärdet. Trots att alltså andra omständigheter än sort och mängd lyfts fram av domstolarna vid straffvärdebedömningen visar den jäm- förelse som gjorts mellan det i domarna angivna straffvärdet och riktvärdena att det slutliga straffvärdet i de allra flesta fall ändå bedömts vara i linje med vad som följer av det preliminära riktvärdet utifrån en bedömning baserad enbart på sort och mängd narkotika. I stor utsträckning synes de förmildrande och för- svårande omständigheterna, i den mån det finns några, ta ut var- andra så att man straffvärdemässigt till slut ändå hamnar på det preliminära riktvärdet baserat på sort och mängd narkotika. Dom- stolarna redovisar dock inte öppet i sina domskäl hur de har viktat olika omständigheter i förhållande till varandra. Av domskälen går således inte att utläsa vilken tyngd – i sänkande eller höjande rikt- ning – som de olika förmildrande eller försvårande omständig- heterna åsatts vid straffvärdebedömningen. I sammanhanget bör erinras om att på vilken nivå det slutliga straffvärdet hamnar givet- vis är beroende av på vilket sätt såväl åklagaren som den tilltalade och hans eller hennes försvarare har fört sin respektive talan och vilka omständigheter, förutom de oftast lättbevisade omständig- heterna sort och mängd narkotika, som anses ha bevisats föreligga. I några fall har dock det slutliga straffvärdet med beaktande av andra omständigheter än sort och mängd bedömts vara högre – och i något fall betydligt högre – än vad som följer av en preliminär bedömning utifrån riktvärdet baserad enbart på sort och mängd. Som en särskilt försvårande omständighet har därvid i ett fall beaktats att gärningsmannen använt sig av ett sofistikerat och effektivt försäljningssätt genom att narkotikan sålts via en webb- plats där köparnas och säljarnas identiteter varit dolda och betal- ningar kunnat göras anonymt samt att narkotikan sålts till vem som helst och också kunnat säljas till ungdomar.46 I ett annat fall har vid straffvärdebedömningen betonats att narkotikan varit avsedd att säljas i större eller mindre mängder och att den tilltalades inbland- ning, även om det inte var klarlagt att han haft någon framträdande ställning, varit annan än passiv och okvalificerad.47 En större straffvärdemässig spridning går att se i de fall där det funnits flera tilltalade i samma mål som hanterat samma mängd och sort narkotika. Om det då gått att skilja ut någon av de tilltalade som mer central och drivande har den personens brottslighet an- setts ha ett högre straffvärde (i några fall över riktvärdet ) än andra mer underordnade tilltalades (i några fall har straffvärdet för dessa ansetts ligga under riktvärdet ).48 När det gäller betydelsen av sort och mängd narkotika på de högre straffvärdenivåerna synes, i vart fall när det gäller cannabis, mängder på uppemot tio gånger så mycket som anges som tak i riktvärdet innebära att domstolarna, enbart på grund av mängden, i vissa fall är beredda att gå över det angivna straffvärde- mässiga taket. Smuggling av närmare cannabis har nämligen i två tämligen rena kurirfall ansetts ha ett straffvärde fängelse (i riktvärdet anges den övre gränsen för mängd- rekvisitets betydelse för cannabis gå vid och motsvarande ).49 Det finns dock viss indikation på att domstolarna i vissa fall är beredda att gå över det i riktvärdet angivna straffvärdemässiga taket även vid befattning med mindre mängder enbart på grund av mängden. I några fall har straff- värdet nämligen bedömts vara högre än taket i riktvärdet , trots att det inte rört sig om verkligt stora mängder narkotika och gärningsmannen inte synes ha haft annan roll än den som kurir.50 46Se dom i mål B 4203-13 gällande cannabis. 47Se dom i mål B 1558-13 gällande amfetamin. 48 Se exempelvis Hovrättens över och dom i mål B 3413-12 och dom i mål B 7471-13 gällande cannabis, Hovrättens för Nedre dom i mål B 150-13 gällande amfetamin och Hovrättens för dom i mål B 3396-13 gällande kokain. 49Se Hovrättens över och domar i mål B 1713-13 och i mål B 1913-13. 50Se Hovrättens för dom i mål B 2674-13 och B 3040-13 avseende amfetamin och dom i mål B 3126-13 avseende närmare amfetamin. I två fall har vidare fängelse dömts ut, när befattningen rört så stora mängder som amfetamin respektive kokain (i riktvärdet anges den övre gränsen för mängdrekvisitets betydelse för amfetamin gå vid motsvarande och för kokain gå vid och motvarande ).51 Eftersom gärningsmännen i båda fallen dömdes för både grov narkotikasmuggling och grovt narkotikabrott avseende amfetamin- respektive kokainpartiet kunde emellertid fängelse, med tillämpning av 26 kap. 2 § andra stycket 3 , ha dömts ut. I ytterligare två fall, som gällt stora mängder av flera olika preparat har elva respektive fängelse dömts ut.52 Slutligen bör noteras att i princip har det slutliga straffvärdet i samtliga genomgångna fall som avsett lite större mängder narkotika bedömts ligga lägre – och i de flesta fall avsevärt lägre – än vad tabellvärdet anger som straffvärde för befattning med motsvarande sort och mängd. 51Se Hovrättens över och dom i mål B 2033-13 och Hovrättens för dom i mål B 3501-13. 52Se dom i mål B 3055-12 respektive Hovrättens för dom i mål B 3054 13. 5.1Introduktion till den redovisade statistiken 5.1.1Om den officiella kriminalstatistiken (Brå) ansvarar för den officiella kriminal- statistiken och redovisar kriminalstatistik i form av bl.a. anmälda och lagförda brott. Statistiken över anmälda brott omfattar alla de händelser som anmälts eller av myndighet observerats som brott och registrerats som ett anmält brott av polis, tull, åklagare eller . Statistiken grundar sig på de upp- gifter som polis och åklagare registrerar i sina system för ärende- hantering.