sou · H2B343 · 2014-06-23 00:00:00 — Den kraftigaste minskningen har skett . Minskningen av straffmassan kan till stor del för- med att det har fattats färre lagföringsbeslut med påföljden fängelse för detta brott (se även figur 1). Även för narkotikabrott av normalgraden har straffmassan mins- kat: från 2003 till 2012. Även här kan minskningen framför allt förklaras av färre lagföringsbeslut avseende fängelse för detta brott. Den genomsnittligt utdömda strafftiden för grovt nar- kotikabrott och narkotikabrott av normalgraden har emellertid dessutom sjunkit –2012. För grov narkotikasmuggling går det inte att se samma tydliga trend. Att variationen här har varit stor beror fram- för allt på att det totala antalet fängelsedomar avseende grov narko- tikasmuggling är så pass få att årliga variationer med fler eller färre långa påföljder får stor effekt. Enbart för narkotikasmuggling av normalgraden tycks straff- massan ha ökat något, dock på en mycket låg nivå. Denna ökning beror dock huvudsakligen på att antalet fängelsedomar avseende narkotikasmuggling av normalgraden har ökat . Sammanfattningsvis har både den totala straffmassan för samtliga brott och straffmassan för narkotikabrott minskat –2012. Det är framför allt straffmassan för grovt narkotikabrott som har minskat. Den kraftiga minskningen av straffmassan för grovt narkotikabrott påbörjades –2010. Minskningen beror både på att antalet fängelsedomar avseende grovt narkotika- brott har blivit färre samt att den utdömda genomsnittstiden har blivit kortare. Minskningen av straffmassan för narkotikabrott ska ses mot bakgrund av en generell minskning av straffmassan för samtliga brott. Denna generella minskning av straffmassan beror främst på att färre fängelsedomar dömts ut, vilket också avspeglas i att det har skett en minskning av antalet utdömda fängelsepåföljder för narkotikabrott. Minskningen av straffmassan för grovt narko- tikabrott har dock tilltagit . Denna stora minskning kan troligen till viss del förklaras av den förändring av påföljds- praxisen i narkotikamål som inleddes . 5.4Kriminalvårdsstatistik 2003–2013 Figur 8 nedan redovisar antalet nyintagna i anstalt där huvudbrottet var grovt narkotikabrott eller narkotikasmuggling (både brott av normalgraden och grovt brott).10 10 Siffrorna är hämtade från den Kriminalvårdens offentliga statistik över nyintagna i anstalt. Statistiken över narkotikasmuggling är därmed redovisad sammantagen i stället för på rubricering. Källa: Kriminalvården. Av figur 8 framgår att antalet personer som intagits i anstalt då huvudbrottet var grovt narkotikabrott har minskat . Både vad avser förändringen respektive handlar det om relativt kraftiga minskningar i antal. har minskningen av antalet nyintagna för grovt narkotikabrott avstannat. har antalet intagningar i anstalt i de fall huvud- brottet varit narkotikasmuggling ökat. har dock ökningstakten avtagit. Både utplaningen av antalet nyintagningar avseende narkotikasmuggling och den senaste kraftiga minskningen av antalet nyintagningar avseende grova narkotikabrott har skett . Det indikerar att praxisomläggningen kan ha haft viss effekt när det gäller antalet nyintagningar till brott. Det synes dock som att effekten har avtagit och att antalet nyintagningar avseende grovt narkotikabrott och narkotikasmuggling nu har stabiliserat sig på respektive nivåer. Antalet nyintagna som dömts för narkotikasmuggling (både grovt brott och brott av normalgraden) som huvudbrott har varit något fler än de som dömts för samma brott som huvudbrott i tingsrätt. Detta kan troligtvis förklaras med att det kan finnas ett antal narkotikasmugglingsdomar som överklagats och där domen ändrats i högre instans, antingen genom att annan påföljd dömts ut i hovrätten än i tingsrätten eller genom att den tilltalade frikänts i tingsrätten men fällts till ansvar i hov- rätten. Därigenom kan fler än sådana som dömts i tingsrätt bli intagna i anstalt. När det gäller antalet dömda för grovt narkotikabrott i tingsrätt jämfört med antalet nyintagna för samma brott var förhållandet det omvända –2010. Något färre personer har alltså intagits i anstalt än som dömts i tingsrätt. En del av för- klaringen till detta är att ett utdömt straff inte alltid avtjänas som det döms ut. motsvarar i princip antalet ny- intagningar för grovt narkotikabrott de domar som i tingsrätt dömts ut avseende samma brott. Det skulle kunna tyda på att tingsrättens dom i högre utsträckning än tidigare står fast i högre instans. Tabell 1 nedan redovisar, liksom figur 8, antalet nyintagna i anstalt där huvudbrottet var grovt narkotikabrott eller narkotika- smuggling (både brott av normalgraden och grovt brott). I tabell 1 är antalet nyintagna i anstalt emellertid uppdelade på strafftid. Tabellen omfattar vidare enbart åren 2010–2013. Källa: Kriminalvården. Av tabell 1 går framför allt att utläsa att det totala antalet personer som intagits i avtjäna ett fängelsestraff överstigande för grovt narkotikabrott eller grov narkotikasmuggling i princip har minskat mellan samtliga redovisade år i tabellen. Särskilt anmärkningsvärd är minskningen , då den procentuella minskningen var . 5.5Utvecklingen av straffnivåer för grovt narkotikabrott 1973–2012 I figur 9 nedan redovisas andelen domslut med grovt narkotika- brott som huvudbrott där påföljden var fängelse längre än av samtliga domslut med påföljden fängelse för grova narkotikabrott åren 1973–2012. 11Statistiken avser såväl narkotikasmuggling av normalgraden som grov narkotikasmuggling. 12Enligt statistiken har en person intagits i avtjäna ett längre fängelsestraff än . Högre fängelseintevall än upp till och med fängelse är inte medtaget i den kolumn som redovisar strafftid. Summan av det antal intagna som finns med- tagna i tabellen blir mot den bakgrunden 2 080, som totalt 2 081 personer intagits 2013 för nu aktuella brott. Källa: Brå. Av figur 9 framgår att andelen fängelsestraff av samt- liga domslut med påföljden fängelse för grovt narkotikabrott, med några undantag, stadigt har ökat i princip fram . Därefter har de successivt minskat. Att märka är alltså att nedgången av andelen fängelsestraff började redan i tidsintervallet 2007–2008. I figur 10 nedan redovisas andelen domslut totalt (avseende samt- liga brottstyper, inklusive grovt narkotikabrott) där påföljden var fängelse längre än av samtliga domslut med påföljden fäng- else (avseende samtliga brottstyper, inklusive grovt narkotikabrott) åren 1975–2012. Vid en jämförelse med figur 9 bör observeras att procentskalan är en annan i figur 10 än i figur 9. Källa: Brå. Av figur 10 framgår att andelen fängelsestraff av samt- liga domslut med påföljden fängelse för samtliga brottstyper, med visst avbrott och åren 2007–2008, stadigt har ökat fram . Därefter har det skett en tydlig minskning av andelen utdömda fängelsestraff . I figur 11 nedan har andelarna från figur 9 och 10 kombinerats i samma figur. I figuren redovisas den procentuella förändringen i andelarna utifrån ett basår (utgör basår för de grova narkotikabrotten och utgör basår för samtliga brottstyper). Källa: Brå. Av figur 11 framgår att andelen fängelsestraff blivit större för såväl grova narkotikabrott som för samtliga brottstyper. Det har alltså generellt blivit vanligare med fängelse- straff . Vid tolkningen av figur 11 måste framhållas att andelen fängelse- straff som var längre än är mycket lägre för samtliga brotts- typer än för de grova narkotikabrotten. Detta innebär att små för- ändringar vad avser kategorin samtliga brottstyper ger en större procentuell förändring än om nivån ligger högre från början, så som den gör för de grova narkotikabrotten. I fängelsestraffen för samtliga brottstyper ingår vidare brott med andra straffskalor än den som gäller för grovt narkotikabrott. Förändringar i samman- sättningen av lagförda brott och förändringar i lagstiftningen kan därför påverka kurvan för samtliga brottstyper på ett annorlunda sätt än för de grova narkotikabrotten. 5.6Utvecklingen av straffnivåer för narkotikabrott och narkotikasmuggling av normalgraden –2012 Tabellerna och figurerna i följande avsnitt redovisar andelsfördel- ningen gällande påföljd för narkotikabrott av normalgraden (avsnitt 5.6.2) och narkotikasmuggling av normalgraden (avsnitt 5.6.3) åren 2008–2012.13 Redovisningen avser samtliga domar i tingsrätt för fullbordade brott av respektive typ där inget annat brott ingick i lagföringen.14 Antalsangivelserna i texten är avrundade till närmaste tiotal. En nolla (0) i tabellen innebär att andelen av samtliga påföljder för ett givet år är noll. Det kan dock finnas enstaka domar som på grund av att de är så få i förhållande till det totala antalet domar för ett givet år andelsmässigt redovisas som noll i tabellen. Dessa domar är dock medräknade i figur 12 och 13. I redovisningen av fängelsedomar ingår inga förordnanden om fängelse, inte heller ingår fängelse i kombination med annan påföljd. Sådana påföljder ingår i stället, jämte domar där annan påföljd än fängelse dömts ut, i kategorin övriga påföljder. 13Något referensbrott att jämföra utvecklingen för narkotikabrotten och narkotikasmugg- lingsbrotten av normalgraden med är inte medtaget i avsnittet. Anledningen till detta är att det är svårt att hitta ett jämförelsebrott som vore relevant att jämföra med, eftersom narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott, till skillnad från de flesta andra brott med jämförbara straffskalor, är brott av sådan art att det råder en presumtion för fängelse. Tittar man emellertid på statistiken för brottet stöld (straffskalan för stöld föreskriver fängelse i högst ) –2012 kan följande konstateras. För stöld döms i mycket större utsträckning än för narkotikabrott och narkotikasmuggling av normalgraden till annan påföljd än ett rent fängelsestraff. Stöld är emellertid, till skillnad från narkotikabrott och narkotikasmuggling, inte ett brott av sådan art att det råder en presumtion för fängelse. Andelen domar där annan påföljd än ett rent fängelsestraff dömts ut för stöld synes dock, till skillnad från vad som gäller för narkotikabrotten och narkotikasmugglingsbrotten, minska något , även om minskningen måste anses marginell. Fängelsepåföljderna för stöld ligger uteslutande i intervallet upp . I sammanhanget måste dock beaktas att stöldbrottet, liksom narkotikabrott och narkotikasmuggling, är gradindelat och har med sin grövre motsvarighet en överlappande straffskala. (Straffskalan för grov stöld är fängelse i lägst och högst .) 14Avgränsningen har gjorts för att få en så god jämförbarhet som möjligt av andelsfördel- ning avseende brott och påföljd för respektive brott. Tingsrättsdomarna omfattar även domar som senare överklagats och omfattar alltså även domar som inte vunnit laga kraft. Antalet domar (utifrån det i avsnitt 5.6.1 beskrivna urvalet) avse- ende narkotikabrott av normalgraden har legat mellan 1 160–1 380 –2012, med ett medianvärde om 1 290. Någon trend mot ett ökat eller minskat antal narkotikabrotts- domar går inte att se under de fem redovisade åren. Källa: Brå. Källa: Brå. Figur 12 bygger på uppgifterna i tabell 2 och är en illustration av vad tabellen visar. Av tabell 2 och figur 12 framgår att den andels- mässigt vanligaste påföljden för narkotikabrott av normalgraden är en påföljd ur gruppen övriga påföljder. Andelen domar där annan påföljd än en ren fängelsepåföljd dömts ut har år för år gradvis ökat . Andelen rena fängelsedomar har sjunkit början av mätperioden . Minskningen har skett i samtliga intervall av fängelselängder. För samtliga redo- visade år ligger det fängelsestraff som mest frekvent dömts ut längd- mässigt i tidsspannet mellan –upp . Utifrån den andelsförändring som redovisas går inte att utläsa att praxis- omläggningen inneburit något tydligt trendbrott. Antalet domar (utifrån det i avsnitt 5.6.1 beskrivna urvalet) avseende narkotikasmuggling av normalgraden har legat mellan 160–330 –2012, med ett medianvärde om 250. Antalet narkotikasmugglingsdomar har ökat . Källa: Brå. Källa: Brå. Figur 13 bygger på uppgifterna i tabell 3 och är en illustration av vad tabellen visar.15 Av tabell 3 och figur 13 framgår att var den andelsmässigt vanligaste påföljden för narkotikasmuggling av normalgraden ett fängelsestraff kortare än 9 månader. har detta påföljdsspann stått för av de utdömda påföljderna. Av tabell 3 och figur 13 framgår även att för narkotikasmuggling av normalgraden döms i större utsträckning än för narkotikabrott av normalgraden ut rena fängelsepåföljder. Liksom för narkotikabrott av normalgraden har det skett en andelsförskjutning mot övriga påföljder från rena fäng- elsedomar. Andelen övriga påföljder har ökat från 2008 till åren 2011–2012. Den minskande andelen fängelsepåföljder syns både i intervallen 9 månader–upp och 18 månader–36 månader. Denna andelsförskjutning ser ut att ha påbörjats . I sammanhanget bör dock beaktas att som en andelsförskjutning har skett så har ett 15 Det bör observeras att skalan i figur 13 skiljer sig från skalan i figur 12. Anledningen till att skalorna är olika är att förändringar mellan åren ska framträda tydligt i båda figurerna. större antal domar meddelats . Den lite kraftigare nedgången av andelen domar med påföljder 18 månader eller mer mellan åren 2010–2011 motsvaras dock av en liknande kraftigare nedgång av antalet domar mellan dessa år. 5.7Utvecklingen av straffnivåer för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling samt vissa jämförelsebrott 2008–2012 Tabellerna och figurerna i följande avsnitt redovisar andelsfördel- ningen gällande påföljd för grovt narkotikabrott (avsnitt 5.7.2) och grov narkotikasmuggling (5.7.3) samt för jämförelsebrotten grov våldtäkt, grov våldtäkt mot barn och grovt rån (avsnitt 5.7.4) åren 2008–2012. Redovisningen avser samtliga domar i tingsrätt för full- bordade brott av respektive typ där inget annat brott ingick i lag- föringen.16 Syftet med att ta med uppgifter för jämförelse- eller referens- brott är att se om andelsutvecklingen avseende påföljder för grovt narkotikabrott eller grov narkotikasmuggling på något sätt skiljer sig från utvecklingen för andra brott. Antalsangivelserna i texten är avrundade till närmaste tiotal. En nolla (0) i tabellen innebär att andelen av samtliga påföljder för ett givet år är noll. Det kan dock finnas enstaka domar som på grund av att de är så få i förhållande till det totala antalet domar för ett givet år andelsmässigt redovisas som noll i tabellen. Dessa domar är dock medräknade i figur 14–16. I redovisningen av fäng- elsedomar ingår inga förordnanden om fängelse, inte heller ingår fängelse i kombination med annan påföljd. Sådana domar ingår, jämte domar där annan påföljd än fängelse dömts ut, i kategorin 16 Avgränsningen har gjorts för att få en så god jämförbarhet som möjligt av andelsfördel- ning avseende brott och påföljd för respektive brott. Tingsrättsdomarna omfattar även domar som senare överklagats och omfattar alltså även domar som inte vunnit laga kraft. Antalet domar (utifrån det i avsnitt 5.7.1 beskrivna urvalet) avse- ende grovt narkotikabrott har legat mellan 110–200 –2012, med ett medianvärde om 160. Antalet domar avseende grovt narkotikabrott ökade fram till och med då cirka 200 sådana domar meddelades. Andelstalen för bygger på cirka 110 domar. Antalet utdömda fängelsepåföljder eller längre har minskat . med- delades 26 domar med så långa fängelsestraff medan antalet sådana domar endast var nio. Källa: Brå. Källa: Brå. Figur 14 bygger på uppgifterna i tabell 4 och är en illustration av vad tabellen visar. Av tabell 4 och figur 14 framgår att när det gäller grova narkotikabrott används hela straffskalan vid påföljdsbestäm- ningen. Detta gäller för hela den redovisade tidsperioden. Andelen korta fängelsepåföljder, upp till och med fängelse, har ökat . Andelen långa fängelsepåföljder, eller längre, har minskat . Den stora minskningen av dessa påföljdsspann skedde dock åren 2008–2010. Minskningen av andelen långa fängelsepåföljder har varit marginell . Däremot har antalet fängelsedomar med påföljder mellan – minskat drastiskt åren 2011–2012. Antalet fängelse- domar med en påföljd fängelse eller längre var –2010 cirka tolv stycken . meddelades färre än fyra domar med ett så långt fängelsestraff. Av tabellen och figuren framgår att det har skett en andelsförskjut- ning där de längre fängelsestraffen, eller längre, står för en mindre andel av påföljderna och de kortaste fängelse- påföljderna, upp till och med , står för en allt större andel. Denna utveckling påbörjades . Detta går i linje med att även antalet kortare påföljder ökade –2011. Sedan praxisomläggningen 2011 ser andelsfördelningen ut att stabi- lisera sig på nivåer för de högre fäng- elseintervallen –mindre än respektive –. Åren 2008–2012 meddelades 80–130 domar (med en median om 110 domar) där det enda brottet i domen var ett fullbordat grovt narkotikasmugglingsbrott. Antalet sådana domar ökade under perio- den fram . meddelades cirka 110 domar avseende grov narkotikasmuggling. Antalet domar med kortare fängelsepåföljder, upp till och med fängelse, har ökat . För de längsta fängelseinter- , fängelse och däröver, minskade antalet domar kraftigt till sex domar. De fyra föregående åren låg antalet sådana domar på i genomsnitt 29 . Källa: Brå. Källa: Brå. Figur 15 bygger på uppgifterna i tabell 5 och är en illustration av vad tabellen visar. Av tabell 5 och figur 15 framgår att när det gäller grov narkotikasmuggling används, liksom när det gäller grovt nar- kotikabrott, hela straffskalan vid påföljdsbestämningen. Detta gäller för hela den redovisade perioden. På samma sätt som när det gäller de grova narkotikabrotten har det när det gäller de grova narkotika- smugglingsbrotten skett andelsförskjutningar med högre andel kort- are fängelsestraff och lägre andel långa fängelsestraff. Andelen kort- are fängelsepåföljder, i intervallen upp till fängelse , har ökat , som andelen längre påföljder, fängelse eller däröver, har blivit mindre. En sammanräkning av de två intervallen med längst påföljder visar att denna minskning har pågått , alltså innan praxisomläggningen kan ha fått någon effekt på statistiken. Däremot syns en kraftig minsk- ning av andelen långa fängelsepåföljder, och däröver, åren 2011–2012. Detta indikerar att praxisomläggningen kan ha haft in- verkan på i vilken hastighet andelen långa påföljder har sjunkit även om förändringen är del av en tidigare påbörjad trend. emellertid tolkas med viss försiktighet då det för tiden efter praxis- omläggningen enbart finns med siffror för (). 5.7.4Grov våldtäkt, grov våldtäkt mot barn och grovt rån I syfte att kunna jämföra utvecklingen av straffnivåerna för de grova narkotika- och narkotikasmugglingsbrotten med motsvarande ut- veckling för andra brottstyper redovisas statistikuppgifter för vissa andra brott. Ett urval av brott bestående i grov våldtäkt, grov våld- täkt mot barn och grovt rån, vilka alla har en straffskala om fängelse i lägst fyra och högst , har använts. Jämförelsebrotten har alltså samma maximistraff som de grova narkotika- och narkotikasmugglingsbrotten, men ett högre minimistraff. Åren 2008–2012 meddelades i genomsnitt 26 domar där det enda brottet i domen var ett fullbordat brott avseende antingen grov våldtäkt, grov våldtäkt mot barn eller grovt rån. Med tanke på att antalet domar är så pass lågt bör tabell 6 och figur 16 värderas med viss försiktighet. Källa: Brå. Källa: Brå. Figur 16 bygger på uppgifterna i tabell 6 och är en illustration av vad tabellen visar.17 Av tabell 6 och figur 16 framgår att för jäm- förelsebrotten gäller att de flesta påföljder ligger i spannet fängelse –mindre än . I genomsnitt utgör detta fängelse- intervall av påföljderna. Eftersom det rör sig om så pass få domar kan enstaka domar få stor effekt på andelsfördelningen . Generellt går det dock att säga att andra påföljder än rena fängelsedomar synes användas i större utsträckning för jäm- förelsebrotten än för de grova narkotika- och narkotikasmugglings- brotten. Den övre delen av straffskalan används vidare i mindre utsträckning än vad som är fallet för de grova narkotika- och nar- kotikasmugglingsbrotten. har påföljder enbart i ett fåtal fall dömts ut för jäm- förelsebrotten. 17 Det bör observeras att skalan i figur 16 skiljer sig från skalan i figurerna 14 och 15. Anled- ningen till att skalorna är olika är att förändringar mellan åren ska framträda tydligt i samt- liga figurer. I figur 16 och tabell 6 går att urskilja att liksom för de grova nar- kotika- och narkotikasmugglingsbrotten synes det ha skett vissa andelsförskjutningar. Förskjutningen för de grova narkotika- och narkotikasmugglingsbrotten var dock från längre mot kortare fäng- elsepåföljder. För referensbrotten har förskjutningen i stället gått från de medellånga påföljderna (–mindre än ) mot både kortare (upp till )och längre påföljder (–mindre än ). Det innebär att för dessa referensbrott har utvecklingen gått mot ett större utnyttjande av hela straffskalan. 6Nuvarande ordning i några andra länder I vårt uppdrag ingår att beskriva den straffrättsliga reglering som gäller för brott som motsvarar de svenska narkotikabrotten och narkotikasmugglingsbrotten i de nordiska länderna och i några andra med jämförbara länder. Den straffrättsliga regleringen i de andra länderna ska i sammanhanget jämföras med den svenska ordningen och beskrivningen och jämförelsen ska omfatta både straffbestämmelsernas utformning och hur de tillämpas i praktiken. I detta kapitel redogör vi för den ordning som gäller i de nordiska länderna , och (avsnitt 6.2) samt i tre andra medlemsstater i EU, nämligen , och (avsnitt 6.3). För att få en uppfattning om vilka straff som i praktiken döms ut i de länder som omfattas av den komparativa jämförelsen har vi även till representanter för de aktuella länderna ställt frågan vilket straff som sannolikt skulle dömas ut i respektive land i ett antal typ- fall avseende befattning med olika mängder cannabis, amfetamin, kokain och heroin. En sammanställning av de svar som vi har fått in finns i avsnitt 6.4.1 När det gäller och har fråge- ställningarna besvarats av deras motsvarigheter till den svenska Riks- åklagaren (respektive Riksadvokaten). Beträffande har de besvarats av en häradsåklagare vid i som är specialiserad på narkotikamål. För Neder- ländernas del har de besvarats av en nederländsk åklagare som rep- resenterar landet inom Eurojust. För har åklagare verk- samma vid åklagarkammaren i svarat på frågeställningarna. 1 De spanska svaren är inte medtagna i avsnittet, eftersom det funnits risk för missvisande jämförelser, se närmare avsnitt 6.4. Nuvarande ordning i några andra länder När det gäller , och har korrektheten av de svar vi fått in dessutom stämts av med representanter för respektive lands advokatsamfund. Det bör framhållas att en jämförelse mellan olika länders lag- stiftning och praxis inom ett visst rättsområde aldrig kan bli riktigt rättvisande eftersom varje land har sitt eget rättssystem. Straff- skalan för ett visst brott måste ställas i relation till de straffskalor som gäller för andra brott. Vid en jämförelse mellan de straffskalor som gäller för narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott i de olika länderna bör därför hållas i minnet att straffskalorna för andra allvarliga brott, som exempelvis mord, dråp och grov misshandel, kan se olika ut i de olika länderna. Vidare måste tas i beaktande att de olika länderna kan ha olika regler vad gäller hur av ett utdömt fängelsestraff som måste avtjänas. Av betydelse är därför vilka regler som gäller för exempelvis villkorlig frigivning och om villkorligt fängelse används. Vidare kan vara av betydelse om åklag- are i det aktuella landet har absolut åtalsplikt och om system med exempelvis straffrabatter för kronvittnen tillämpas. Av relevans kan också vara hur man i de olika länderna ser på frågan om ett visst handlande utgör ett eller flera brott, eftersom man vid flerfaldig brottslighet oftast kan döma ut längre straff än om det enbart är fråga om ett brott.