sou · H2B370 · 2014-10-15 00:00:00 — Enligt den nya artikel 3.1a i öppenhets- direktivet får en hemmedlemsstat endast ålägga en emittent att offentliggöra kompletterande regelbunden finansiell information oftare än på års- och halvårsbasis om följande villkor är uppfyllda: Den kompletterande finansiella informationen utgör inte en oproportionell finansiell börda i den berörda medlemsstaten, särskilt för små och medelstora emittenter. Innehållet i den kompletterande regelbundna finansiella informa- tionen som krävs måste stå i proportion till de faktorer som bidrar till investerarnas investeringsbeslut i den berörda medlems- staten. Innan beslut om kompletterande finansiell information fattas ska en medlemsstat göra en bedömning av huruvida det ytterligare kravet kan leda till överdriven fokusering på emittenternas kort- siktiga resultat och huruvida kravet kan ha en negativ inverkan på små och medelstora företags tillträde till reglerade marknader. Dessa hänsyn behöver dock inte tas vid krav på kompletterande finansiell information av emittenter som är finansiella institut. Med hänsyn till direktivförändringen har utredningen fått i upp- drag att analysera behovet av lagkrav på kvartalsvis rapportering för emittenter, eller vissa grupper av emittenter, mot bakgrund av möjlig- heten till självreglering. Den självreglering som finns på området utgörs av de regelverk för emittenter som gäller på de svenska börs- erna samt NGM. En redogörelse för det närmare innehållet i dessa regelverk lämnas nedan. I den mån utredningen föreslår att det nuvarande lagkravet på kvartalsvis rapportering tas bort ska utredningen bedöma konsekvenserna av detta. Utred- ningen ska slutligen överväga om särskilda krav bör ställas på kvartalsvis rapportering för emittenter som är finansiella institut. 6.2.1Bestämmelser om delårsrapport i börsernas regelverk Enligt de regelverk för emittenter som tillämpas av och ska emittenter av aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad som börserna driver offentliggöra finansiell information kvartalsvis. Enligt det regelverk som gäller för emittenter av aktier på OMX3 ska bolag med primärnotering på OMX offentliggöra bokslutskommuniké samt delårsrapporter kvartalsvis (punkt 3.2.1). Rapporterna ska offentliggöras senast från utgången av rapportperioden (punkt 3.2.2). Enligt regelverket ska bokslutskommunikén och halvårsrapporten minst innehålla den information som framgår av den internationella redovisningsstandard som gäller för delårsrapportering (IAS 34 Delårsrapportering). Detta gällde tidigare även rapporterna för första och tredje kvartalen. har dock detta krav slopats. I stället gäller att rapporterna för första och tredje kvartalet minst ska innehålla den information som framgår av 16 kap. 6 § LVM, dvs. motsvarande krav som ställs på innehållet i en delårs- redogörelse (punkt 3.2.3). I den problemanalys som tagit fram i samband med det ändrade regelverket skriver börsen att investerare, och sär- 3 , Regelverk för emittenter OMX . skilt privatsparare, visserligen anser att kvartalsrapporterna behövs. menar också att börsens uppfattning är att kvartals- vis rapportering är bra, särskilt ur likviditets- och insiderperspektiv. Motivet till att trots detta tagit bort kravet på kvartalsrapport är bl.a. att lätta den administrativa bördan för små och medelstora emittenter.4 är kritisk till att utveck- lingen i praxis har lett till en inofficiell standard för kvartals- rapportering – utöver det som följer av tvingande regler – som inneburit att rapporterna ökat i omfång Det leder i sin tur till att noterade bolag förväntas lägga oproportionellt stora resurser på rapporteringsarbete. Enligt gällande regelverk för emittenter av aktier som är upp- tagna till handel på NGM Equity5 ska en bokslutskommuniké offentliggöras och delårsrapporter kvartalsvis (punkt 4.2.1). Bokslutskommunikén och delårsrapporterna ska offentliggöras senast från utgången av rapportperioden (punkt 4.2.2). Enligt punkt 4.2.3 ska bokslutskommunikén och delårsrapporterna minst innehålla den information som framgår av IAS 34 Delårs- rapportering. Enligt uppgift från NGM finns inte någon avsikt att ta bort kravet på att kvartalsrapporterna för årets första och tredje kvartal ska upprättas i enlighet med IAS 34 Delårs- rapportering. Baserat på erfarenheterna av OMX:s slopade krav avser NGM dock att ta upp frågan till prövning framöver. Öppenhetsdirektivets krav på kvartalsvis rapportering för emittenter av aktier har genomförts på olika sätt inom EES, vad avser krav på innehåll, tidsfrister och vilka emittenter som omfattas. Enligt ett arbetsdokument från kommissionen med en sammanställning över de områden där olika medlemsstater valt att gå längre än öppenhets- direktivets krav, har de flesta medlemsstater valt att liksom lägga sig i linje med öppenhetsdirektivets krav och införa en val- möjlighet för emittenter av aktier att offentliggöra en delårsredogör- 4Ett förbättrat börsnoteringsklimat för tillväxt, Problemanalys och förslag till åtgärder, , . 5NGM Regler för bolag vars aktier är upptagna till handel på gällande , 4.2.1–4.2.3. else eller en kvartalsrapport.6 , , , och har dock valt att införa ett krav på kvartalsrapport. Vad avser innehållet i delårsredogörelsen har medlemsstaterna generellt sett valt att lägga sig på direktivets nivå. har dock lagt till krav på att delårsredogörelsen även ska innehålla vissa beloppsuppgifter om omsättning. Innehållet i kvartalsrapporten regleras som tidigare nämnts inte i öppenhetsdirektivet. Öppenhetsdirektivets krav på delårsredogörelse eller kvartals- rapport omfattar emittenter av aktier. och har utökat tillämpningsområdet för bestämmelsen genom att ställa krav på kvartalsrapport även för emittenter av skuldebrev. har utökat tillämpningsområdet genom att kravet på delårsredogörelse eller kvartalsrapport även omfattar emittenter av vissa andra värde- papper (bl.a. aktierelaterade certifikat och depåbevis). Vad gäller tidsfristerna för att offentliggöra delårsredogörelse har medlemsstaterna i princip valt att lägga sig på direktivets nivå dvs. att delårsredogörelsen ska läggas fram mellan efter början och före slutet av det relevanta halvåret. De flesta medlemsstater har valt att även genomföra en tidsfrist för den kvartalsrapport som kan offentliggöras i stället för delårsredogörelsen. Den valda tidsfristen varierar något men i många länder gäller samma tidfrist som för halvårsrapporten, dvs. Andra har tillämpat samma tidsintervaller som gäller för delårsredogörelsen. Bestämmelserna om kvartalsvis rapportering utanför EU varierar. I en extern konsultrapport som tagits fram på kommissionens upp- drag har en genomgång av det nationella värdepappersregelverk som motsvarar öppenhetsdirektivets bestämmelser i några icke-EU länder (, , , , och ) genomförts.7 Där konstateras att alla dessa länder utom har krav på kvartalsvis rapportering som innehåller kvantitativ information. I och omfattar kravet även emittenter av skulde- brev. 6Commission staff working document, Report on more stringent national measures concerning Directive 2004/109/EC on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market, SEC (2008) 3033 final, s. 30–32. 7Transparency Directive Assessment Report, Prepared for Commission Internal Market and Services DG Final Report, Mazars. 6.2.3Lagkravet på delårsredogörelse eller kvartalsrapport slopas Förslag: Kravet på att emittenter av aktier ska offentliggöra del- årsredogörelse eller kvartalsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal slopas. Bedömning: Ett differentierat regelverk som innebär krav på kvartalsvis rapportering för vissa emittenter av aktier bör inte införas. Kravet på delårsredogörelse eller kvartalsrapport i öppenhetsdirektivet tas bort Det borttagna kravet på delårsredogörelse i öppenhetsdirektivet aktualiserar frågan om det nuvarande kravet i LVM på att emittenter av aktier som har som hemmedlemsstat ska offentliggöra delårsredogörelse eller kvartalsrapport kan och bör behållas i sin nuvarande form, ändras eller tas bort. I den mån det bedöms vara motiverat med ett bibehållet lagkrav på kvartalsvis rapportering måste ändringsdirektivets restriktioner för sådana nationella krav beaktas. Skälen för ändringsdirektivets slopade krav på kvartalsvis rapportering I skälen till ändringsdirektivet hänvisas till kommissionens rapport om tillämpningen av öppenhetsdirektivet8 samt kommissionens meddelande med åtgärder för att stimulera tillväxten och förtroen- det för den inre marknaden9 där det konstateras att den administra- tiva bördan för små och medelstora emittenter bör lättas. 8Rapport från kommissionen till rådet, , Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt : Tillämpningen av direktiv /109/EG om harmonise- ring av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad, KOM (2010) 243. 9Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och : Inremarknadsakten – Tolv åtgärder för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för den inre marknaden "Gemensamma insatser för att skapa ny tillväxt", KOM (2011) 206. heten att offentliggöra delårsredogörelser eller kvartalsrapporter bedöms utgöra en betydande börda som inte bidrar till investerar- skyddet. Enligt skälen uppmuntrar dessutom skyldigheten att offentliggöra delårsredogörelser eller kvartalsrapporter till kortsik- tiga investeringsstrategier. Ett syfte med att ta bort kravet på att rapportera kvartalsvis är att skapa incitament för ett mer långsiktigt synsätt (se skäl 4). Skälen för att ta bort kravet på kvartalsvis rapportering utvecklas ytterligare i kommissionens rapport samt kommissionens meddelande. I den konsekvensanalys som tagits fram av kommissionen med anledning av ändringsdirektivet hän- visas vidare till forskning som indikerar att kvartalsvis rapportering spär på kortsiktighet och spekulation på marknaden. Man menar att företagsledningar, genom att fokusera på externa krav på snabb måluppfyllelse och kortsiktiga incitamentsprogram, riskerar att försumma mer strategiskt beslutsfattande och långsiktigt värde- skapande. Detta bedöms som särskilt problematiskt i små och medel- stora företag.10 Närmare om innehållet i den kvartalsvisa rapporteringen och förutsättningarna för en nationell reglering Enligt gällande rätt ska emittenter av aktier offentliggöra en delårs- redogörelse under räkenskapsårets första och andra halvår. Delårs- redogörelsen ska innehålla en redogörelse för väsentliga händelser och transaktioner samt en allmän redogörelse för emittentens ställning och resultat (16 kap. 6 § LVM). En emittent behöver således inte offentliggöra någon kvantitativ information eller beloppsuppgifter i en delårsredogörelse. I praktiken offentliggör dock merparten av de emittenter av aktier som har som hemmedlemsstat en kvartalsrapport enligt 16 kap. 7 § LVM i stället för en delårsredogörelse. Detta gäller även efter det att ersatt kravet på att delårs- rapporterna för det första och tredje kvartalen ska upprättas i enlig- het med IAS 34 Delårsrapportering med ett krav på att offentlig- 10 I fråga om vilka företag som i detta sammanhang ska anses utgöra små och medelstora företag refererar kommissionen till existerande nationella definitioner i de olika medlems- staterna, se vidare Report from the commission, Commission staff working paper, Impact Assessment, SEC (2011) 1279, s. 10. göra en delårsrapport med motsvarande innehåll som delårsredo- görelsen.11 De krav på innehåll för en sådan kvartalsrapport som offentliggörs i enlighet med 16 kap. 7 § LVM är betydligt mer långtgående än de krav på innehåll som gäller för delårsredogörel- sen. För delårsrapporter gäller enligt 16 kap. 8 § LVM bestämmel- serna om delårsrapport i redovisningslagstiftningen samt IAS- förordningen för de företag som upprättar koncernredovisning. Konsekvensen av detta är att innehållet i en kvartalsrapport som offentliggöras enligt 16 kap. 7 § LVM i princip ska motsvara inne- hållet i en halvårsrapport (med undantag för kravet på underteck- nande i 16 kap. 10 §). De bestämmelser som gäller enligt svensk rätt för halvårsrapportens innehåll går i sin tur utöver motsvarande bestämmelser i öppenhetsdirektivet (bl.a. ska en halvårsrapport som upprättas av ett företag som är moderbolag i en koncern enligt svensk rätt även innehålla resultat- och balansräkning i samman- drag för moderbolaget).12 I praktiken innebär den svenska lagregle- ringen att de kvartalsrapporter som offentliggörs av emittenter av aktier som har som hemmedlemsstat, oavsett om kvartals- rapporten offentliggörs frivilligt eller i enlighet med det regelverk som gäller på den reglerade marknad där emittentens värdepapper är upptagna till handel, omfattas av jämförelsevis långtgående inne- hållskrav. De kvartalsrapporter som offentliggörs på den svenska aktiemarknaden har dessutom kommit att växa i omfång , vilket kan förklaras med ökade såväl formella som infor- mella innehållskrav. Rapporterna innehåller vidare mycket informa- tion av ren formaliakaraktär som är av underordnad betydelse för investerare och andra intressenter. Rapporternas växande omfång har kritiserats av många och är ett av de skäl som föranlett att slopa kravet på kvartalsrapport för emittenter av aktier. Utredningens slutsats är att de kvartalsrapporter som offentlig- görs enligt gällande regelverk är föremål för långtgående formella och informella innehållskrav. Ett eventuellt lagstadgat krav på kvar- 11Enligt uppgift från har endast tre emittenter av aktier valt att ersätta kvartalsrapporten med en delårsredogörelse. 12För delårsrapportens innehåll ska enligt 16 kap. 8 § LVM årsredovisningslagarna tillämpas. Enligt bestämmelserna om delårsrapport i 9 kap. årsredovisningslagen ska delårsrapporten för ett företag som omfattas av IAS-förordningen innehålla balans- och resultaträkning i sammandrag, noter och s.k. delårsinformation för moderbolaget. talsrapport för alla emittenter av aktier som har som hem- medlemsstat med ett motsvarande innehåll som gäller enligt 16 kap. 8 § LVM skulle enligt utredningen vara alltför långtgående och bör därför inte införas.13 Enligt utredningen är det dessutom ytterst tveksamt om ett sådant krav är förenligt med ändrings- direktivets restriktioner. Enligt utredningens bedömning skulle dock ett begränsat krav på att offentliggöra delårsinformation för räkenskapsårets första och tredje kvartal, beroende på hur det utformas, kunna vara möjligt att behålla oaktat ändringsdirektivets restriktioner. I synnerhet som det går att visa att kvartalsvis rapportering fungerat väl och varit standard på den svenska aktiemarknaden . Uppgifter om resultat och finansiell ställning utgör centrala under- lag för bland annat den interna verksamhetsstyrningen och tas där- med fram regelbundet internt av emittenterna. Att ta fram underlag till kvartalsvis rapportering av viss finansiell information kan därför inte betraktas som alltför betungande för de emittenter som berörs. Ett lagstadgat krav på att lämna delårsinformation för räken- skapsårets första och tredje kvartal kan utformas med en begräns- ning avseende innehållet i den information som ska lämnas. Ett sådant lagstadgat krav skulle också kunna utformas som ett krav som endast omfattar vissa emittenter, för vilka marknadens behov av kvartalsvis information bedöms som särskilt stort. Alternativt skulle en lagreglering som begränsas i båda avseendena införas. Utredningens överväganden i fråga om dessa alternativ följer nedan. Kvartalsrapportering med ett begränsat krav på innehåll Ett eventuellt lagstadgat krav på att lämna delårsinformation för räkenskapsårets första och tredje kvartal med ett mer begränsat krav på innehåll än vad som gäller enligt nuvarande reglering väcker frågan om hur innehållskraven i så fall ska utformas. 13 Frågan om att införa ett sådant omfattande lagstadgat krav på kvartalsvis rapportering övervägdes redan i samband med genomförandet av öppenhetsdirektivet i svensk rätt. Som skäl mot att införa en sådan reglering anförde regeringen bl.a. att alltför betungande rapporteringskrav riskerar att inverka negativt på ett företags möjlighet att använda sig av värdepappersmarknaden för sin finansiering. Vidare ansåg regeringen att det borde lämnas ett visst utrymme för olika reglerade marknader att utforma och anpassa informationskraven på det sätt som är mest lämpligt för den krets av emittenter och investerare som man i första hand vänder sig till (prop. 2006/07:65 s. 138 f.). utredningens bedömning inte lämpligt med krav på regelbunden finansiell rapportering som inte närmare preciserar rapporternas innehåll och omfattning. Ett alternativ är att utgå ifrån de nuvar- ande innehållskrav som gäller i fråga om delårsredogörelse (enligt 15 kap. 6 § andra stycket LVM). Där anges att redogörelsen ska innehålla uppgifter om väsentliga händelser och transaktioner samt en allmän beskrivning av utgivarens och dess dotterföretags ställ- ning och resultat . Det framgår även att informa- tionen i delårsredogörelsen ska omfatta perioden mellan halvårets början och dagen för redogörelsens offentliggörande. Då den period som redogörelsen ska omfatta inte är fastlagd och bestämmelsen inte ställer krav på kvantitativ information, tryggar inte ett sådant rapporteringskrav möjligheten för användare av informationen, exempelvis aktieanalytiker, att göra tidsbaserade jämförelser av emittentens resultat och ställning. Att lämna uppgifter om väsent- liga händelser kan vidare anses falla under kravet på att offentliggöra kurspåverkande information i 15 kap. 6 § första stycket 3 i LVM. Enligt utredningen kan därmed informations- värdet i delårsredogörelsen starkt ifrågasättas. För att ett lagstadgat krav på kvartalsrapportering ska ha någon praktisk betydelse bör rapporterna innehålla någon form av kvanti- tativ information om emittentens resultat och ställning. Det kan exempelvis utformas ett krav på att delårsinformationen för räken- skapsårets första och tredje kvartal ska upprättas i enlighet med IAS 34 och att redovisningslagstiftningens övriga bestämmelser om delårsrapport inte behöver tillämpas. Med hänsyn till innehållet i IAS 34 skulle dock en sådan reglering vara relativt långtgående. Alla emittenter omfattas dessutom inte av IAS-förordningens krav på att upprätta koncernredovisning i enlighet med IFRS. För de emittenter som inte omfattas skulle därmed en särskild reglering vad avser innehållet i delårsinformationen för räkenskapsårets första och tredje kvartal behöva införas. Att i lag införa bestämmelser om innehållet i information som ska lämnas om resultat och ställning som skiljer sig från det som gäller om delårsrapport enligt årsredovisningslagarna skulle dessutom enligt utredningen komplicera regleringen och göra den svårare att överblicka och tillämpa för de emittenter som omfattas. Att begränsa regleringen till att enbart omfatta redovisningslagstiftningens bestämmelser om delårsrapport bedöms inte heller som lämpligt. Bestämmelser om innehåll i delårsrapporter som lämnas för räkenskapsårets första och tredje kvartal lämpar sig enligt utred- ningens bedömning bättre för självreglering. De senare årens tendens med växande formella och informella innehållskrav skulle dessutom motverkas av att de närmare bestämmelserna om kvartalsrappor- tens innehåll helt fick utformas inom ramen för självregleringen. Bör ett lagkrav på kvartalsvis rapportering gälla för vissa emittenter? Utredningen har även övervägt om ett lagstadgat krav på kvartals- vis rapportering bör behållas för vissa emittenter, för vilka markna- dens behov av kvartalsvis information bedöms som särskilt stort. Det vanligast förekommande sättet att identifiera företag för vilka behovet av information kan antas vara särskilt stort är att utgå ifrån mått på företagets storlek. Utöver detta omfattas finansiella företag av olika skäl av särskilda informationskrav. Utredningens överväg- anden i fråga om kvartalsvis rapportering för finansiella institut lämnas i avsnitt 6.2.4. I det efterföljande begränsas därför utred- ningens överväganden till frågan om det är lämpligt att emittenter av viss storlek ska omfattas av ett lagkrav på att lämna delårsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal. Det kan till en början konstateras att differentierade informa- tionskrav för emittenter av olika storlek skulle utgöra ett nytt inslag i regleringen på värdepappersmarknaden. Som nämnts ovan hänvisas till kategorierna små och medelstora emittenter i den nya artikel 3.1a i öppenhetsdirektivet. Några kvantitativa gränser för vilka emittenter som ska anses vara stora, medelstora respektive små finns dock inte i direktivet. Enligt kommissionens konsekvensanalys ska detta av- göras mot bakgrund av nationella förhållanden.14 Självregleringen, så som den är uttryckt i de regelverk för emittenter som tillämpas av de reglerade marknaderna och , gör emellertid inte någon skillnad på emittenter av olika storlek. Enligt årsredo- visningslagen omfattas s.k. större företag och större koncerner av mer långtgående redovisningsregler. Till kategorin större företag och koncerner hör dock, vid sidan av företag och koncerner med en viss balansomslutning och nettoomsättning samt ett visst antal 14 Commission staff working paper Impact Assesment, SEC (2011) 1279 final, s. 10. anställda, alla företag vars aktier, andelar eller teckningsoptioner är upptagna till handel på en reglerad marknad.15 De kvantitativa gränsvärden som tillämpas i redovisningslagstiftningen kan därför inte användas som utgångspunkt för att avgränsa endast vissa emit- tenter av aktier. Nya gränsvärden som saknar motsvarighet i någon annan reglering, exempelvis baserade på emittenternas börsvärde,16 skulle därför behöva införas i LVM. Enligt utredningens bedöm- ning skulle sådana gränsvärden komplicera regelverket och göra det svårt att överblicka för både emittenter och investerare. Gränsvärden skapar även en rad tillämpningsfrågor, exempelvis i fråga om vilka bestämmelser som ska tillämpas i de fall emittenter ligger på gränsen mellan olika storlekskategorier. Även om det fanns kvantitativa gränsvärden att utgå ifrån är det inte uppenbart för vilken grupp emittenter ett eventuellt lagstadgat krav på att offentliggöra delårsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal skulle kunna anses särskilt motiverat. Som fram- gått tidigare finns det mycket som talar för att många emittenter frivilligt skulle lämna en delårsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal, oavsett om lagkravet behålls eller slopas. Detta gäller i synnerhet för större bolag, för vilka aktiemarknadens för- väntningar på att erhålla regelbunden finansiell information är sär- skilt höga. Ett eventuellt borttaget krav på kvartalsvis rapportering skulle därför enligt utredningens bedömning främst leda till att mindre företag skulle överväga att upphöra med att lämna delårs- rapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal. 15Ett stort företag är enligt definitionen i 1 kap. 3 § 4 årsredovisningslagen ett företag vars andelar, teckningsoptioner eller skuldebrev är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller ett företag som uppfyller mer än ett av följande villkor: a) medelantalet anställda i företaget har under vart och ett av uppgått till mer än 50, b) företagets redovisade balansomslutning har för vart och ett av de två uppgått till mer än , eller c) företagets redovisade nettoomsättning har för vart och ett av de två uppgått till mer än . De kvantitativa gränsvärdena för vad som utgör större företag och större koncernen föreslås höjas väsentligt genom att EU:s nya redovisningsdirektiv införlivas i svensk rätt (se vidare SOU 2014:22 s. 195 ff.).