sou · H2B367 · 2014-09-19 00:00:00 — Här bestäms således – till skillnad från en sökbegränsning i författning – en slags begränsning för varje enskilt tillsyns- eller granskningsärende vid ISF. Åtkomsten kommer dessutom att vara strikt begränsad genom behörighetskontrollsystem, dels genom och system, dels i ISF:s egen it-miljö. Åtgärder för åtkomst ska vidare loggas så att användningen kan följas upp. Mot bakgrund härav anser vi att de effektivitetsvinster som det medför för ISF att ha möjlighet att göra sökningar som är nödvändiga för ISF:s tillsyn och granskning väger över de ökade risker för den Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande personliga integriteten som möjligheten att göra dessa typer av sökningar kan föra med sig. Frågan blir därmed om de i 114 kap. 27 § SFB föreskrivna sökbegränsningarna gäller också för ISF så att en vidare hantering kan bli möjlig endast efter särskild reglering. Av 114 kap. 2 § SFB följer att kapitlet ska tillämpas vid behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller förmåner enligt SFB, samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen handläggs av eller . De begränsningar i fråga om sökbegrepp som föreskrivs i 27 § samma kapitel gäller därmed enligt ordalydelsen i 2 § inte vid direktåtkomst som vi föreslår för ISF. Sådan direktåtkomst avser behandling av personuppgifterna i tillsyns- och gransknings- verksamhet. Visserligen har förklarat att en sådan tolkning av en föreskrift om sökbegränsningar inte skulle vara rimlig och inte heller skulle kunna ha varit lagstiftarens mening (SOU 2007:45 s. 198 f.). Uttalandet synes emellertid inte ha tagit sikte på en situation som denna där det inte bara framstår som rimligt utan också önskvärt att tillsyn kan bedrivas på ett fungerande sätt, utan sökbegränsningar som är ämnade för en helt annan typ av verksamhet. De i 114 kap. 27 § SFB föreskrivna sökbegränsningarna får därmed enligt vår mening tolkas i enlighet med bestämmelsernas ordalydelse. Här bör också noteras att motsatt bedömning skulle innebära en begränsning av den grundlagsstadgade handlingsoffentligheten. Det är som framgått inte möjligt att på förhand närmare ange vilka begränsningar som bör gälla för ISF eftersom de tillsyns- och granskningsuppdrag som ges till eller initieras av ISF är alltför olikartade. Vi föreslår därför inte någon särskild reglering av ISF:s möjligheter att söka i databasen. De uppgifter som den föreslagna direktåtkomsten kommer att omfatta blir som framgått att anse som utlämnande i och med att åtkomsten etablerats (jfr prop. 2011/12:45 s. 143). En konsekvens av detta är att uppgifterna blir att anse som förvarade hos den mottagande myndigheten i den mening som avses i 2 kap. 3 § andra stycket TF, eftersom uppgifterna då rent tekniskt har blivit tillgängliga för den myndigheten på sådant sätt att de kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Samtliga upptagningar som de uppgifter som omfattas av direktåtkomsten Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande ingår i, och möjliga sammanställningar därur, blir därmed att anse som allmänna handlingar hos den mottagande myndigheten. Det är alltså först när respektive Pensions- myndigheten tekniskt har möjliggjort en direktåtkomst för ISF som informationen blir tillgänglig. I den mån det finns tekniska hinder hos och som begränsar ISF:s tillgång till delar av socialförsäkringsdatabasen blir informationen i dessa delar inte i TF:s mening allmänna handlingar hos ISF. Vårt förslag: och ska lämna inspektionen de uppgifter som inspektionen behöver för sin systemtillsyn och effektivitetsgranskning. ska på begäran av inspektionen lämna ut de uppgifter som inspektionen behöver för sin systemtillsyn och effektivitetsgranskning. Vid direktåtkomst får en myndighet som framgått teknisk tillgång till fler uppgifter hos den utlämnande myndigheten än de uppgifter som i det enskilda fallen omfattas av myndighetens rätt till åtkomst, dvs. till ett överskott av information (se betänkande 2008/09:KU2 Utökat elektroniskt informationsutbyte, s. 15). Härvid krävs normalt att det finns en sekretessbrytande bestämmelse med ett relativt omfattande tillämpningsområde. I förarbetena till bestämmelserna i 114 kap. SFB om direktåtkomst (prop. 2002/03:135 s. 88 f. och 2008/09:200 s. 584) har frågan om sekretessbrytande bestämmelser inte särskilt berörts. Den sekretessbrytande regel som vanligtvis tillämpas för att direkt- åtkomst i praktiken ska bli möjlig är emellertid 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, förkortad OSL). Där föreskrivs att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Enligt 5 a § förordningen (2003:766) om behandling av person- uppgifter inom socialförsäkringens administration ska Försäkrings- kassan och på begäran lämna ISF de uppgifter som inspektionen behöver för sin systemtillsyn och effektivitets- granskning enligt 2 § första stycket 1 och 2 samt 3 § ISF:s instruktion. Bestämmelsen reglerar således uppgiftsutlämnanden från Försäkrings- kassan och som sker på begäran från ISF. Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande Uppgiftsskyldigheten synes därmed inte vara formulerad så att den omfattar alla de uppgifter som tekniskt blivit tillgängliga för ISF genom direktåtkomsten. Bestämmelsen ger intrycket att en begäran först måste ha lämnats till ISF vid varje enskilt tillfälle. Föreskriften bör därmed inte i dess nuvarande utformning läggas till grund för den direktåtkomst som vi föreslår för ISF. Bestämmelsen i 5 a § nämnda förordning bör i stället ändras så att uttrycket på begäran utmönstras. Därigenom kan föreskriften inte längre uppfattas så att ISF måste ha framställt en särskild begäran till eller som en direktåtkomst aktualiseras. Vidare bör uppgiftsskyldigheten enligt 5 a § nämnda för- ordning avse alla de uppgifter som ISF kan behöva för sin tillsyn och granskning enligt myndighetens instruktion. Vi föreslår därför att nämnda bestämmelse utformas så att och ska lämna ISF de uppgifter ISF behöver för sin systemtillsyn och effektivitetsgranskning. En justering föreslås också i fråga om uppgifts- skyldighet enligt 7 b § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Även uppgiftsskyldighet bör avse alla de uppgifter som ISF kan behöva för sin tillsyn och granskning enligt myndighetens instruktion. Vi föreslår därför att 7 b § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet utformas så att på begäran ska lämna ISF de uppgifter ISF behöver för sin systemtillsyn och effektivitetsgranskning. Vår bedömning: Befintliga regler om sekretess får anses vara tillräckliga. ISF, och Pensions- myndigheten bör i nära samverkan från tid till annan överväga vilken direktåtkomst till uppgifter som ISF i praktiken behöver och noga följa upp vilka konsekvenser som kan bli följden av en ändrad teknisk åtkomst. Det kan vid en utvärdering framöver behöva övervägas på nytt om ändringar i offentlighets- och sekretesslagstiftningen behövs för att stärka sekretesskyddet för de uppgifter som blir tillgängliga hos ISF genom direktåtkomsten. SOU 2014:67 Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande Sekretesskyddet för uppgifter om enskilda är hos och i huvudsak reglerat genom 28 kap. 1 och 5 §§ OSL. Vissa av de uppgifter som ISF får tillgång till i social- försäkringsdatabasen omfattas också av statistiksekretess enligt 24 kap. 8 § OSL eftersom uppgifterna hämtas av ISF från den särskilda verksamheten för statistikframställning. För förföljda personer kan vidare särskild sekretess gälla beträffande adressuppgifter m.m. enligt 21 kap. 3 § OSL. Med en bestämmelse om överföring av sekretess avses en bestämmelse som innebär att en primär sekretessbestämmelse som är tillämplig på en uppgift hos en myndighet ska tillämpas på uppgiften även av den myndighet som uppgiften lämnas till eller som har elektronisk tillgång till uppgiften hos den förstnämnda myndigheten. Genom bestämmelserna om överföring av sekretess i verksamhet som avser tillsyn eller revision (11 kap. 1 § OSL) och vid direktåtkomst (11 kap. 4 § OSL) kommer den sekretessreglering som gäller hos och normalt att gälla även hos ISF. Av 11 kap. 1 § OSL följer att om en myndighet i verksamhet som avser tillsyn eller revision, från en annan myndighet får en sekretessreglerad uppgift, blir sekretessbestämmelsen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten. På liknande sätt föreskrivs i 11 kap. 4 § OSL att om en myndighet har elektronisk tillgång till en upptagning för automatiserad behandling hos en annan myndighet och en uppgift i denna upptagning är sekretessreglerad, blir sekretessbestämmelsen tillämplig även hos den mottagande myndig- heten. Bestämmelsen ska emellertid inte tillämpas på en uppgift som ingår i ett beslut hos den mottagande myndigheten. Bakgrunden till bestämmelsen är som framgått att en myndighet som har medgetts direktåtkomst kan behöva få teknisk tillgång till fler uppgifter än de uppgifter som myndigheten behöver och därmed har rätt att behandla, s.k. överskottsinformation (prop. 2007/08:160 s. 75). Av 11 kap. 8 § OSL följer emellertid att 4 § inte ska tillämpas om det finns en primär sekretessbestämmelse som är tillämplig på uppgifterna hos den mottagande myndigheten. Den statistiksekretess som gäller hos ISF enligt 24 kap. 8 § OSL och 7 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641, förkortad OSF) för uppgifter som kan hänföras till någon av ISF:s under- sökningar är primärt tillämplig och har därmed företräde framför överförd sekretess för sådana uppgifter. En viktig skillnad jämfört med den sekretess som gäller i särskild statistikverksamhet är dock som framgått att sekretessens räckvidd enligt 7 § OSF inte omfattar Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande hela den verksamhet vari undersökningen görs, utan är begränsad till uppgifter som kan hänföras till själva undersökningen (se prop. 2013/14:162 s. 10). Uppgifter som inhämtas och som inte hör till undersökningen som sådan omfattas således inte av statistiksekretess hos ISF. Detta innebär att uppgifterna åtnjuter primärt skydd hos ISF enbart genom 21 kap. 1, 3 och 7 §§ OSL. I 21 kap. 1 § OSL föreskrivs sekretess för enskildas personliga förhållanden oavsett i vilket sammanhang och oberoende av i vilken verksamhet uppgiften förekommer. Sekretessen gäller för uppgift som rör en enskilds hälsa eller sexualliv, såsom uppgifter om sjukdomar, missbruk, sexuell läggning, könsbyte, sexualbrott eller annan liknande uppgift, om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Av 21 kap. 3 § OSL följer att sekretess gäller för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes telefonnummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretess gäller för uppgift om kopplingen mellan fingerade personuppgifter som en enskild har medgivande att använda enligt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter och den enskildes verkliga personuppgifter, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Av 21 kap. 7 § OSL framgår att sekretess gäller för personuppgift, om det kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med PUL. Det primära skyddet för information som inhämtas till ISF genom direktåtkomst och som inte direkt behövs i någon undersökning är således svagare hos ISF än hos utlämnande myndigheter. Bestäm- melserna i bl.a. 21 kap. 1 och 7 §§ OSL, som utgör ett minimiskydd för enskildas personliga integritet inom hela den offentliga sektorn och som därmed är primära sekretessbestämmelser hos alla myndig- heter samt 21 kap. 3 § OSL som föreskriver ett särskilt skydd för förföljda personer, är dock undantagna enligt 11 kap. 8 § OSL. Vid konkurrens mellan 21 kap. 1, 3 och 7 §§ OSL och bestämmelser om överförd sekretess gäller således huvudregeln om konkurrens i 7 kap. Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande 3 § OSL, dvs. att den eller de bestämmelser enligt vilken uppgiften är sekretessbelagd i det enskilda fallet har företräde. Detta innebär att den sekretess som enligt 11 kap. 1 och 4 §§ OSL överförs från och gäller för uppgifter som inte enligt 7 § OSF omfattas av primär statistik- sekretess hos ISF. All berörd verksamhet hos ISF torde utgöra sådan tillsyn eller revision som avses i 11 kap. 1 § OSL. Uppgifter blir dessutom elektroniskt tillgängliga på det sätt som anges i 11 kap. 4 § OSL. av information om enskilda, från flera myndig- heter, som kommer att finnas hos ISF för visserligen med sig en ökad risk för kränkning av den personliga integriteten. Det starka skydd som kommer att gälla hos ISF i form av primär statistik- sekretess för uppgifter som inhämtas inom ramen för en undersök- ning begränsar emellertid väsentligt denna risk; jfr avsnitt 4.3 och 4.4.2. Härvid förutsätts att den strikta beslutsordning och hantering av beställningar och behörigheter som vi föreslår leder till att inga andra uppgifter hämtas in till ISF än sådana som kan hänföras till en undersökning. För uppgifter som görs tillgängliga för ISF genom direktåtkomst, men som inte kan hänföras till någon av ISF:s undersökningar, blir i stället en från eller överförd statistiksekretess tillämplig (11 kap. 4 § OSL), om uppgifterna förekommer där i sådan särskild verksamhet som avser framställning av statistik (24 kap. 8 § OSL). Därmed återstår frågan om skydd för sådan överskottsinformation uppgifter som genom direktåtkomst blir tillgänglig för ISF hos eller – som varken kan hänföras till en undersökning hos ISF eller förekommer i särskild verksamhet hos eller som avser framställning av statistik. För sådana uppgifter gäller i huvudsak endast den sekretess enligt 28 kap. 1 och 5 §§ OSL som vid direkt- åtkomst överförs till ISF i enlighet med 11 kap. 4 § OSL. Det kan tilläggas att även bestämmelsen om överföring av sekretess vid tillsyn enligt 11 kap. 1 § OSL torde vara tillämplig i förevarande fall. Oavsett vilken av dessa bestämmelser som hävdas ge stöd för sekretess- överföringen blir resultatet detsamma, dvs. att sekretesskyddet för uppgifter av detta slag förblir lika starkt hos ISF som hos de myndig- heter som lämnar ut uppgifter. Om inga andra handlingar än dem som kan begäras ut hos eller , enligt 2 kap. TF blev att anse som förvarade och inkomna hos ISF, Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande hade detta sekretesskydd rimligen fått anses tillräckligt. Sekretessen är visserligen svag – den gäller endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs – men rådande avvägning mellan offentlighet och sekretess hade bestått. Eftersom de sökbegränsningar som gäller för och , enligt vår bedömning inte gäller för ISF vid direktåtkomst, kan emellertid nya konstellationer av uppgifter bli att anse som allmänna handlingar (jfr avsnitt 10.6). Framställs en begäran om att få ut en s.k. potentiell elektronisk handling hos ISF i stället för hos eller , torde ISF bli skyldig att lämna ut handlingen, om den inte omfattas av sekretess enligt 28 kap. 1 eller 5 §§ OSL. Avgörande för vad en enskild kan begära ut som allmän handling blir härvid, dels vilken direktåtkomst som ISF i praktiken ges (endast sammanställningar som myndigheten kan göra tillgängliga med rutinbetonade åtgärder innefattas), dels hur skaderekvisitet i 28 kap. 1 respektive 5 §§ OSL tolkas. Ges ISF synnerligen flexibla tekniska möjligheter att sammanställa uppgifter kan myndigheten, om en sammanställning begärs ut med stöd av offentlighetsprincipen, nödgas att producera en uppgiftskonstellation som myndigheten inte ska få ta fram enligt regler om persondataskydd. Reglerna i 2 kap. TF gäller framför bestämmelserna om persondataskydd. En rättslig begränsning enligt 2 kap. 3 § TF anses därför inte vara grundlagsenlig om den innebär att en sammanställning får göras när den behövs i ISF:s tillsyns- eller granskningsverksamhet men inte om den behövs endast för att producera en allmän handling. Den ändring Informations- hanteringsutredningen har föreslagit i 11 kap. 8 § OSL till skydd för uppgifter som en mottagande myndighet enligt lag eller förordning inte får behandla leder inte heller till sekretess eftersom det här inte finns någon regel om sekundär sekretess som skulle ge ett längre gående skydd än 28 kap. 1 och 5 §§ OSL (se vidare SOU 2012:90 s. 17, s. 188 ff. och s. 219). Därmed återstår att överväga om sekretessen bör skärpas vid ISF. En sådan ändring torde emellertid knappast komma i fråga; se vidare kap. 13 nedan och regeringens proposition 2013/14:162 Ändringar av statistiksekretessen. Enligt vår bedömning bör frågan i stället kunna lösas från praktiska utgångspunkter. Det behov ISF har av direktåtkomst avser primärt vissa ärendehanteringssystem och statistikdatabaser som ingår i socialförsäkringsdatabasen. Andra sökbegrepp än de Försäkrings- kassan och får bruka enligt 114 kap. 27 och 28 §§ OSL kan i praktiken användas endast i de databaser som Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande omfattas av statistiksekretess hos och Pensions- myndigheten. Såväl den information som ISF hämtar in från dessa databaser som den överskottsinformation från dem som blir tillgänglig för ISF genom en direktåtkomst kommer därmed att omfattas av statistiksekretess även hos ISF (11 kap. 1 och 4 §§ OSL). För uppgifter i ärendehanteringssystem gäller däremot den svagare sekretessen enligt 28 kap. OSL såväl för och som för ISF. Lägg märke till att bedömningen här som framgått endast avser sådan överskottsinformation – dvs. uppgifter som genom direktåtkomst blir tillgänglig för ISF hos eller – som varken kan hänföras till en undersökning hos ISF eller förekommer i särskild verksamhet hos eller som avser framställning av statistik. I praktiken kommer dock ISF knappast att kunna ta del av uppgifter genom direktåtkomst i ärende- hanteringssystemen på annat sätt än med de gränssnitt och den funktionalitet som används av och Pensions- myndigheten. och har upplyst om att det inte inom överskådlig tid kommer att finnas tekniska funktioner för att göra andra sökningar och samman- ställningar. Det utvecklingsarbete och de kostnader som en sådan ny funktionalitet kräver sägs bli synnerligen omfattande. ISF kommer därmed i denna del inte att kunna använda andra sökbegrepp än de som och använder. En på så sätt begränsad direktåtkomst är emellertid av stor praktisk betydelse för att ISF inte längre ska vara tvungen att begära ut och hantera synnerligen omfattande underlag på papper, med de risker detta kan innebära. ISF bör i stället, på plats hos berörd myndighet eller via nät, få ta del av dessa uppgifter elektroniskt. Denna ordning skulle inte innebära att sådana uppgiftssamlingar bevaras i ISF:s system. Det arbetssätt ISF använder bygger i stället på att en handläggare läser i berörda akter och noterar vad som framkommit, i sådan form att uppgifterna inte är direkt hänförliga till de registrerade. Uppgifter som ISF hämtar ur ett ärendehanteringssystem som underlag för en granskning omfattas av statistiksekretess eftersom de kan hänföras till en undersökning hos ISF. Även övriga uppgifter i en akt som ISF behöver granska i ett av sina ärenden får anses vara hänförliga till en undersökning hos ISF så att de omfattas av statistiksekretess. Det är således centralt att skilja mellan överskotts- information å ena sidan och information som har sådan anknytning till ett särskilt ärende hos ISF att det omfattas av statistiksekretess. Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande När det gäller sådana uppgifter i pappersakter som ISF får tillgång till men som inte inhämtas och registreras av ISF, torde även dessa, om de ingår i underlaget för en viss specifik undersökning, omfattas av statistiksekretess. På samma sätt torde samtliga uppgifter i en elektronisk akt, om den behövs i en undersökning hos ISF, anses ingå i undersökningen och inte till någon del utgöra överskotts- information. En direktåtkomst till ärendehanteringssystem för ISF torde inte heller ge utrymme för enskilda att under åberopande av offentlig- hetsprincipen kräva att ISF ska göra helt nya sammanställningar av uppgifter, om direktåtkomsten i praktiken begränsas till en möjlighet för ISF att ha tillgång till och titta på uppgifter i akter, med användning av samma fördefinierade vyer som befattnings- havare hos eller . En sådan åtkomst gör det inte möjligt att automatiserat söka, sortera och sammanställa uppgifter på andra sätt än vad som är möjligt för handläggare hos och . ISF:s arbete med att samla in uppgifter vid en aktgranskning kommer att få göras manuellt så att de uppgifter som en befatt- ningshavare hos ISF bedömer vara av intresse registreras av denne. Enligt 2 kap. 3 § TF anses en elektronisk handling vara förvarad hos myndighet, om upptagningen är tillgänglig för myndigheten med tekniskt hjälpmedel som myndigheten själv utnyttjar för överföring i sådan form att den kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas. Där föreskrivs vidare att en sammanställning av uppgifter ur en upptagning för automatiserad behandling anses förvarad hos myndigheten endast om myndigheten kan göra sammanställningen tillgänglig med rutinbetonade åtgärder. Frågan är om denna skyldighet att göra sammanställningar baserat på rutinbetonade åtgärder också innefattar åtgärder av ISF. Enligt vår bedömning torde det på samma sätt som i pappersmiljö inte följa någon skyldighet av 2 kap. TF för en myndighet att manuellt producera en ny handling i elektronisk form, t.ex. genom att dess personal ska läsa, hämta och sammanställa uppgifter i elektroniska handlingar som är allmänna och – med vetskap om vilken sammanställning som begärts – manuellt skapa det begärda innehållet (se vidare Förvaltningsrättslig , 2011, nr 2, s 261-279). Det får i stället övervägas om ISF med tillämpning av 6 kap. 4 § OSL ska lämna uppgift ur de allmänna handlingar som förvaras hos myndigheten eller om detta skulle hindra arbetets behöriga gång. Upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp kan dessutom begäras med stöd av 4 § förvaltningslagen (1986:223). Direktåtkomst och annat elektroniskt utlämnande Skulle en allmän handling anses föreligga hos ISF och sådana speciella sökningar i akter som här beskrivits behöva vidtas för att producera sammanställningen kan det dessutom finnas skäl att anta att den enskilde eller någon närstående till denne skulle lida sådant men som avses i 28 kap. 1 och 5 §§ OSL om uppgifterna röjs. I praktiken synes det därmed knappast bli aktuellt för ISF att till följd av en begäran om handlingsoffentlighet ta fram och lämna ut en annan uppgiftskonstellation än eller Pensions- myndigheten kan ha att lämna ut enligt 2 kap. TF. Att enskilda i någon större utsträckning skulle begära ut potentiella elektroniska handlingar med känsligt innehåll hos ISF framstår därmed som en i det närmaste teoretisk fråga. I avvaktan på slutsatser förordar vi att ISF, och i nära samverkan från tid till annan överväger vilken direktåtkomst till uppgifter som ISF i praktiken behöver och noga följer upp vilka konsekvenser som kan bli följden av en ändrad teknisk åtkomst. Det kan emellertid vid en utvärdering framöver visa sig nödvändigt att på nytt övervägas om sekretesskyddet behöver förstärkas för de uppgifter som blir tillgängliga hos ISF genom direktåtkomst. Sammanfattningsvis innebär vårt förslag att ISF med stöd av lag får medges direktåtkomst till socialförsäkringsdatabasen.