sou · H2B387 · 2014-12-19 00:00:00 — För att det ska bli tydligt vilka kriterier som gäller för när dessa läkemedel ska ingå i förmånerna föreslår utredningen även ett bemyndigande här. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka förutsättningar som ska vara upp- fyllda för att ett sådant läkemedel ska få ingå i läkemedels- förmånerna. Förslaget utgör endast en möjlighet som landstingen och indu- strin kan använda sig av. Landstingen och industrin kan alltså vända sig till TLV när de så önskar och känner sig förberedda. TLV måste dock vara redo när ett ärende kommer in till myndigheten. Det behöver vidare preciseras i förordning eller myndighetsföreskrift vilka läkemedel som kan komma i fråga och under vilka förutsätt- ningar. TLV överlägger med landsting och industri enligt 9 § lagen om läkemedelsförmåner m.m. Förslaget i 11 a § utgör en utökad överläggningsmöjlighet för TLV §. Utredningen bedömer därför att TLV redan har stor kompetens för frågan. Även om viss förberedelsetid kommer att behövas för uppgiften bedömer utredningen att förslaget bör kunna träda i kraft inom . Utredningen anser också att en lösning för den här typen av läke- medel är efterfrågad och bör träda i kraft så snart som det är möjligt. Förslagen föreslås därför träda i kraft . Utredningen föreslår även en ändring i 30 kap. 25 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL. Förslaget innebär att om ett landsting i samband med sådana särskilda överläggningar som avses i förslaget till ny 11 a § får en uppgift från TLV som är sekre- tessbelagd enligt 30 kap. 23 § första stycket 1 OSL så blir sekretes- sen tillämplig på uppgiften även hos . Förslaget föreslås träda i kraft som förslaget till ny 11 a § dvs. 12.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. beslutar om ett läkemedel eller en vara som avses i 18 § ska ingå i läkemedelsförmånerna och fastställer inköpspris och försäljningspris som, med de undantag som anges i 7 a, 7 b och 7 c §§, ska tillämpas av öppenvårdsapoteken. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om hur inköpspris och försäljningspris ska fast- ställas. Paragrafen innebär ytterligare ett undantag från bestämmelsen i 7 § om att öppenvårdsapoteken ska tillämpa de av () fastställda priserna. En ny hänvis- ning till 7 c § införs. Utredningen föreslår även i SOU 2014:20 en ny 7 c §. Vid en fortsatt beredning av de båda förslagen föreslås den föreslagna förhandlingsrätten i 7 c § för maskinellt dosdispenserade läkemedel i stället placeras i en ny 7 d §. Hänvisningen i 7 § bör då också korrigeras. Förslaget behandlas i avsnitt 8.8. Den som har tillstånd att bedriva maskinell dosdispensering på öppen- vårdsapotek får köpa in läkemedel som ska användas för maskinell dosdispensering till priser som understiger det inköpspris som Tand- vårds- och läkemedelsförmånsverket har fastställt enligt 7 §. Vad gäller maskinellt dosdispenserade läkemedel, som inte behöver bytas ut enligt den föreslagna 21 a §, föreslås att öppenvårdsapotek som har tillstånd att bedriva maskinell dosdispensering ska få använda ett lägre inköpspris än vad som har fastställts av TLV med stöd av 7 §. Förhandlingsrätten gäller endast för öppenvårdsapotek som bedriver maskinell dosdispensering och enbart för läkemedel som ska användas för maskinell dosdispensering. Med dos- dispensering avses färdigställande av läkemedel för enskilds behov genom uttag ur tillverkarens originalförpackning, se 1 kap. 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. De läke- medel som avses är läkemedel som färdigställs på detta sätt genom en maskinell process. Utredningen föreslår i SOU 2014:20 en ny 7 c §. Vid en fortsatt beredning av de båda förslagen föreslås den nu föreslagna förhand- lingsrätten om maskinellt dosdispenserade läkemedel i stället place- ras i en ny 7 d §. Förslaget behandlas i avsnitt 8.8. får för vissa läkemedel fast- ställa ett inköpspris och ett försäljningspris efter särskilda överlägg- ningar med landsting och den som marknadsför läkemedlet. Myndighetens beslut får förenas med särskilda villkor. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka läkemedel som omfat- tas av första stycket. Paragrafen innebär att TLV för vissa läkemedel som anges närmare i förordning och myndighetsföreskrifter får fastställa ett inköpspris och försäljningspris. De läkemedel som främst avses är sär- läkemedel och läkemedel mot sällsynta sjukdomar för en begränsad grupp patienter. Priset ska fastställas efter särskilda överläggningar med företrädare från landsting och den som marknadsför läke- medlet och ska gälla över hela landet. Paragrafen utgör en utökad överläggningsmöjlighet för TLV med läkemedelsföretaget och lands- tingen utöver vad som anges i 9 §. Läkemedel som normalt inte skulle omfattas av läkemedelsförmånerna kan genom denna paragraf ändå göra det om landsting och företag kan enas och TLV fastställer ett pris (se även förslaget till ny 15 a §). TLV:s beslut får enligt andra stycket förenas med särskilda vill- kor. Exempel på villkor som kan bli aktuella är tidsbegränsningar, återbetalning på grund av att läkemedlet i fråga har bristande effekt, omförhandlingstidpunkter för prissättning och volymbegränsningar. Bemyndigandet i tredje stycket omfattar föreskrifter om vilka läkemedel som kan omfattas av TLV:s beslut. De läkemedel som främst avses är läkemedel som är avsedda för små patientgrupper som saknar alternativ behandling. Kriterierna för vilka läkemedel som omfattas ska vara objektiva och kontrollerbara. Förslaget behandlas i avsnitt 10.5. En fråga om ändring av ett tidigare fastställt inköpspris eller försälj- ningspris får, förutom på eget initiativ av Tandvårds- och läkemedels- förmånsverket, tas upp av myndigheten på begäran av den som mark- nadsför läkemedlet eller varan eller av ett landsting. Den som begär ändringen har även rätt till överläggningar med myndigheten. Om överläggningar inte begärs, eller om överläggningarna inte leder till en överenskommelse, kan myndigheten fastställa det nya inköpspriset eller försäljningspriset på grundval av tillgänglig utredning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om förutsättningar för ändring av inköpspris och försäljningspris för ett läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna om det 1.har gått efter det att läkemedlet godkänts för försäljning, 2.finns läkemedel som är utbytbara mot läkemedlet och som marknadsförs till öppenvårdsapotek i , eller 3.är fråga om ett läkemedel som ska användas för maskinell dos- dispensering. Paragrafen behandlar ändringar av pris. I andra stycket införs en ny tredje punkt enligt vilken regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer föreslås få utfärda föreskrifter om förutsättning- arna för ändring av inköpspris och försäljningspris för ett läke- medel inom läkemedelsförmånerna om läkemedlet ska användas för maskinell dosdispensering. Med dosdispensering avses färdigstäl- lande av läkemedel för enskilds behov genom uttag ur tillverkarens originalförpackning, se 4 § lagen (2009:366) om handel med läkemedel. De läkemedel som avses är således läkemedel som färdigställs på detta sätt genom en maskinell process. Förslaget behandlas i avsnitt 8.8. Om ett receptbelagt läkemedel inte uppfyller kraven i 15 § ska det ändå omfattas av läkemedelsförmånerna om Tandvårds- och läke- medelsförmånsverket i enlighet med 11 a § fastställer ett inköpspris och ett försäljningspris för läkemedlet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka förutsättningar som ska gälla för att ett sådant läkemedel ska ingå i läkemedelsförmånerna. Paragrafen som är ny innebär att även om ett läkemedel inte upp- fyller kraven för att ingå i läkemedelsförmånerna som anges i 15 § så kan läkemedlet ändå omfattas av förmånerna på vissa villkor. För att omfattas av läkemedelsförmånerna enligt denna paragraf måste läkemedlet uppfylla de kriterier som beslutats av regeringen i enlighet med 11 a §. De läkemedel som främst kan komma i fråga här är särläkemedel och läkemedel mot sällsynta sjukdomar. Läke- medlen ska även omfattas av ett beslut av TLV enligt 11 a §. Bemyndigandet i andra stycket omfattar föreskrifter om transpa- renta kriterier för när ett läkemedel ska kunna ingå i förmånerna enligt 15 a §. Föreskrifterna kan omfatta kriterier som nämns i 15 § men behöver kompletteras och anpassas till den nya överläggnings- och förhandlingsordningen i 11 a §. Förslaget behandlas i avsnitt 10.5. Utbyte av maskinellt dosdispenserade läkemedel Ett öppenvårdsapotek som bedriver maskinell dosdispensering får byta ut ett läkemedel som har förskrivits inom läkemedelsförmånerna och som ska användas för maskinell dosdispensering mot ett läkemedel som det är utbytbart mot. Utbyte får dock inte ske om den som har utfärdat receptet på medicinska grunder har motsatt sig utbyte. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utbyte av maskinellt dosdispenserade läke- medel. Paragrafen är ny och utgör ett undantag från 21 §. Ett expedierande öppenvårdsapotek som bedriver maskinell dosdispensering är enligt första stycket inte skyldigt att byta ut ett läkemedel enligt 21 § som ska användas för maskinell dosdispensering. Däremot får byta ut läkemedlet om det väljer att göra det. Maskinellt dos- dispenserade läkemedel föreslås av utredningen prissättas per tablett eller motsvarande enligt föreskrifter som meddelas med stöd av 7 § andra stycket (första gången läkemedlet prissätts) eller 13 § andra stycket (när priset ändras). Andra stycket innebär att utbyte inte får ske när den som har utfärdat receptet på medicinska grunder har motsatt sig ett utbyte. Medicinska grunder har här samma betydelse som i 21 § tredje stycket 1. I tredje stycket föreslås ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Bemyndigandet avser omfatta föreskrifter om utbyte som är anpassade till de specifika förhållanden som kan uppstå hos öppenvårdsapotek som bedriver maskinell dosdispensering. Angående det pris som ska gälla för de maskinellt dos- dispenserade läkemedlen kommer TLV inte att behöva fatta beslut om pris för varje individuellt läkemedel. TLV kommer i stället att besluta om ett pris för en viss substans och styrka i utbytes- gruppen. Förslaget behandlas i avsnitt 8.8. får ta ut en sanktionsavgift av den 1.som har tillstånd att bedriva öppenvårdsapotek om öppenvårds- inte byter ut läkemedel enligt bestämmelserna i 21 § eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 21 §, eller 2.som har ett godkännande för försäljning som inte tillhandahåller ett läkemedel enligt 21 b § eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till 21 b §. får besluta att ta ut sank- tionsavgift av någon endast om denne, från det att över- trädelsen ägde rum, har delgetts en underrättelse om att myndigheten överväger att fatta ett sådant beslut. Innan en sanktionsavgift tas ut ska den som avgiften gäller ges tillfälle att yttra sig. Sanktionsavgiften tillfaller staten. I paragrafen har en paragrafhänvisning ändrats som en följd av att nuvarande 21 a § föreslås betecknas 21 b §. Förslaget behandlas i avsnitt 8.8. Denna lag träder i kraft . Förslaget föreslås träda i kraft . Förslaget behandlas i kapitel 11. 12.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel Den som har tillstånd enligt 1 § att bedriva detaljhandel med läke- medel till konsument ska 1.ha lokalen bemannad med en eller flera farmaceuter under öppet- hållandet, 2.bedriva verksamheten i lokaler som är lämpliga för sitt ändamål, 3.tillhandahålla samtliga förordnade läkemedel, och samtliga förordnade varor som omfattas av lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m., 4.ha en läkemedelsansvarig för , 5.vid expediering av en förskrivning för människa, till E- hälsomyndigheten lämna de uppgifter som anges i 8 § lagen (1996:1156) om receptregister och vid expediering av en förskrivning för djur de uppgifter som krävs för en sådan expediering, 6.ha ett elektroniskt system som gör det möjligt att få direktåtkomst till uppgifter hos , 7.till lämna de uppgifter som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna föra statistik över detaljhandeln, 8.utöva särskild kontroll (egenkontroll) över detaljhandeln och hanteringen i övrigt och se till att det finns ett för verksamheten lämpligt egenkontrollprogram, 9.på begäran utfärda intyg enligt 3 a § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, 10.på begäran erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m., 11.tillhandahålla individuell och producentoberoende information och rådgivning om läkemedel, läkemedelsanvändning och egen- vård till konsumenter samt se till att informationen och rådgiv- ningen endast lämnas av personal med tillräcklig kompetens för uppgiften, 12.ha ett för registrerat varumärke för öppenvårdsapotek väl synligt på , och 13.i de fall tillståndshavaren inte direkt kan tillhandahålla ett läke- medel eller en vara som avses i 3, informera konsumenten om på vilket eller vilka öppenvårdsapotek läkemedlet eller varan finns för försäljning. En skyldighet att lämna uppgifter om expedieringar av förskriv- ningar för djur införs för öppenvårdsapoteken i lagen. Utöver de uppgifter som apoteken ska lämna vid förskrivningar för männi- skor enligt 8 § lagen (1996:1156) om receptregister ska öppen- vårdsapoteken även lämna sådana uppgifter som krävs vid expedie- ring av en förskrivning för djur. Uppgifterna preciseras närmare i verkställighetsföreskrifter. Exempel på sådana uppgifter som kan omfattas av verkställighetsföreskrifterna är de uppgifter som krävs för en giltig förskrivning för djur enligt bilaga 10 i Läkemedels- verkets föreskrifter (LVFS 2009:13) om förordnande och utlämn- ande av läkemedel och teknisk sprit. Andra exempel är uppgift om vilket apotek som expedierat förskrivningen, uppgift om datum för expediering eller uppgift om pris. Denna uppräkning är inte uttöm- mande. Förslaget behandlas i avsnitt 5.8.5. Endast den som har fått tillstånd får bedriva maskinell dosdispensering. Ett tillstånd får beviljas endast den som 1.har tillstånd enligt 2 kap. 1 § att bedriva öppenvårdsapotek eller är annan vårdgivare, och 2.visar att den har förutsättningar att uppfylla kraven i 15 § andra stycket läkemedelslagen (1992:859). En ändring införs i första stycket som inte längre knyter tillstånd till maskinell dosdispensering till en plats (på öppenvårdsapotek) utan i stället till kravet på tillstånd. I andra stycket anges till vem tillstånd till maskinell dos- dispensering får beviljas. Med den som har tillstånd enligt 2 kap. 1 § att bedriva öppenvårdsapotek avses enligt punkten 1 den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument. Med annan vårdgivare avses samma aktörer som omfattas av 5 kap. lagen om handel med läkemedel (Sjukhusens läkemedelsförsörj- ning). Som exempel kan nämnas den som bedriver sjukhusapotek, sjukhus eller som är sjukvårdshuvudman. Med sjukhusapotek avses den funktion eller de aktiviteter som tillgodoser läkemedels- försörjningen till eller inom sjukhus. Samtliga aktörer som kan omfattas av 6 kap. 1 § är också vårdgivare enligt patientsäkerhets- lagen (2010:659) och är skyldiga att uppfylla kraven på vårdgivare enligt patientsäkerhetslagen. Bestämmelsen innebär inte att 5 kap. om sjukhusens läkemedelsförsörjning blir tillämpligt på öppen- vårdsapotek. I andra stycket punkten 2 anges som krav för tillstånd att aktören även fortsättningsvis ska kunna visa att den har förutsättningar att uppfylla kraven i 15 § andra stycket läkemedelslagen (1992:859), dvs. kraven som ställs på tillverkning. Nuvarande 6 § andra stycket har placerats i andra stycket som punkten 2. Kravet innebär bl.a. att tillverkningen ska äga rum i ändamålsenliga lokaler och utföras med hjälp av ändamålsenlig utrustning. Vidare ska en sakkunnig med tillräcklig kompetens och tillräckligt inflytande se till att kraven på läkemedlens kvalitet och säkerhet uppfylls. Förslaget behandlas i avsnitt 8.6. Ett tillstånd enligt 1 § ska gälla tills vidare. Ett tillstånd som beviljas den som får bedriva öppenvårdsapotek ska avse ett visst öppenvårdsapotek. Ett tillstånd som beviljas annan vårdgivare ska avse en viss enhet för maskinell dosdispensering och får endast tillgodose behovet av dosdispenserade läkemedel i sluten vård inom den egna verksamheten. Paragrafen anger tillståndets längd och omfattning. Ett tillstånd till maskinell dosdispensering ska enligt första stycket även fortsätt- ningsvis gälla tills vidare. Tillståndet kan således inte begränsas . Det krävs vidare enligt andra stycket ett tillstånd per öppen- vårdsapotek. Ett tillstånd som beviljas annan vårdgivare än den som har till- stånd att bedriva öppenvårdsapotek ska enligt andra stycket avse en viss enhet. Om en vårdgivare t.ex. driver sjukhus eller är sjukvårds- huvudman och bedriver maskinell dosdispensering i form av defini- erad verksamhet med flera olika maskiner och verksamheter inom ett större område inom olika lokaler krävs alltså ett tillstånd per sådan enhet. Den här typen av tillstånd, dvs. tillstånd som beviljas sådana vårdgivare som omfattas av 5 kap. får endast tillgodose behovet av dosdispenserade läkemedel i sluten vård inom den egna verksamheten. Begreppet sluten vård definieras i 5 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). För hälso- och sjukvård som kräver intagning i vårdinrättning ska det finnas sjukhus. Vård som ges under intagning benämns sluten vård. Det är alltså endast för den här typen av egen verksamhet som maskinell dosdipsensering får bedrivas enligt andra stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 8.6. Beslut av om tillstånd att bedriva 1.detaljhandel med läkemedel till konsument enligt 2 kap. 1 §, 2.partihandel med läkemedel enligt 3 kap. 1 §, och 3.maskinell dosdispensering enligt 6 kap. 1 § ska fattas inom den tid som regeringen föreskriver. Hänvisningen till på öppenvårdsapotek är struken i första stycket 3. Ändringen innebär att kravet på handläggning enligt punkten 3 gäller för samtliga beslut om maskinell dosdispensering enligt för- slaget till 6 kap. 1 §. Förslaget behandlas i avsnitt 8.6. får ta ut en ansökningsavgift av den som ansöker om tillstånd att bedriva 1.detaljhandel med läkemedel till konsument enligt 2 kap. 1 §, 2.partihandel med läkemedel enligt 3 kap. 1 §, eller 3.maskinell dosdispensering enligt 6 kap. 1 §. Så länge tillståndet gäller får ta ut en årsavgift av tillståndshavaren. får vidare ta ut en årsavgift av den som bedriver detaljhandel med läkemedel enligt 4 kap. 1 § eller driver sjukhusapotek enligt 5 kap. 1 §. Regeringen får meddela föreskrifter om avgifternas storlek. Hänvisningen till på öppenvårdsapotek är struken i första stycket 3. Ändringen innebär att avgifter enligt första och andra stycket inte bara får tas ut av den som har tillstånd att bedriva öppenvårdsapo- tek utan även av annan vårdgivare som avses i 6 kap. 1 § (t.ex. landsting, sjukhus eller sjukhusapotek). får alltså både ta ut ansökningsavgift och årsavgift av vårdgivare som ansökt om respektive beviljats tillstånd till maskinell dosdispensering. Regeringen får enligt tredje stycket meddela föreskrifter om avgifternas storlek. Förslaget behandlas i avsnitt 8.6. får ta ut en avgift för att 1.utfärda ett intyg som visar att den som ansöker om tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument har förutsätt- ningar att uppfylla de krav som föreskrivs i 2 kap. 6 § 5–7, 2.kontrollera det elektroniska system för direktåtkomst till uppgifter hos myndigheten som en tillståndshavare ska ha enligt 2 kap. 6 § 6, och 3.täcka kostnaderna för att föra ett nationellt register över elektroni- ska recept för djur. En avgift enligt första stycket 1 får tas ut av den som ansöker om till- ståndet. En avgift enligt första stycket 2 och 3 får tas ut av tillstånds- havaren. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om avgifterna. I paragrafen behandlas i första stycket möjligheten för E-hälsomyn- digheten att ta ut vissa avgifter av den som har tillstånd eller ansöker om tillstånd att bedriva detaljhandel till konsument, se punkterna 1 och 2. En ny punkt 3 införs som anger att E-hälso- myndigheten även får ta ut avgifter för att täcka kostnaderna för att föra ett nationellt register över elektroniska recept för djur. Para- grafen har utformats med 25 § lagen (1996:1156) om receptregister som förebild. En ändring införs i andra stycket som innebär att avgiften för att täcka kostnaderna för receptregistret för djur får tas ut av till- ståndshavaren, dvs. den som har tillstånd att bedriva detaljhandel enligt 2 kap. 1 §. Regeringen får enligt tredje stycket meddela ytterligare föreskrif- ter om avgifterna. De föreskrifter som kan meddelas kan avse stor- leken på avgifterna samt myndighetens rätt att disponera avgiftsin- komsterna. Förslaget behandlas i avsnitt 5.8.7. Ett tillstånd att bedriva maskinell dosdispensering, enligt 6 kap. 1 § får återkallas om tillståndshavaren inte 1.uppfyller de krav som föreskrivs i 15 § andra stycket läkemedels- lagen (1992:859), eller 2.anmäler väsentliga förändringar av verksamheten enligt 6 kap. 3 §. Ändringen innebär att tillstånd att bedriva maskinell dosdispense- ring kan återkallas för samtliga aktörer som beviljats tillstånd enligt 6 kap. 1 § som inte längre uppfyller kraven i punkterna 1 och 2. Förslaget behandlas i avsnitt 8.6. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ett tillstånd att bedriva maskinell dosdispensering som har med- delats enligt äldre föreskrifter gäller fortfarande. Lagen föreslås i punkten 1 träda i kraft . En övergångsbestämmelse föreslås i punkten 2 som innebär att tillstånd att bedriva maskinell dosdispensering som beviljats enligt äldre föreskrifter fortfarande gäller. Tillstånd som har beviljats tidi- gare enligt t.ex. föreskrifter gäller således även efter att lagen trätt i kraft. Förslaget behandlas i kapitel 11. 12.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:463) om ändring i lagen (2013:1026) om ändring i lagen (2013:624) om ändring i lagen (2013:39) om ändring i lagen (2009:366) om handel med läkemedel Den som har tillstånd enligt 1 § att bedriva detaljhandel med läke- medel till konsument ska 1.ha lokalen bemannad med en eller flera farmaceuter under öppet- hållandet, 2.bedriva verksamheten i lokaler som är lämpliga för sitt ändamål, 3.tillhandahålla samtliga förordnade läkemedel, och samtliga förord- nade varor som omfattas av lagen (2002:160) om läkemedelsför- måner m.m., 4.ha en läkemedelsansvarig för , 5.vid expediering av en förskrivning för människa, till E- hälsomyndigheten lämna de uppgifter som anges i 8 § lagen (1996:1156) om receptregister och vid expediering av en förskrivning för djur de uppgifter som krävs för en sådan expediering, 6.ha ett elektroniskt system som gör det möjligt att få direktåtkomst till uppgifter hos , 7.till lämna de uppgifter som är nödvändiga för att myndigheten ska kunna föra statistik över detaljhandeln, 8.utöva särskild kontroll (egenkontroll) över detaljhandeln och hanteringen i övrigt och se till att det finns ett för verksamheten lämpligt egenkontrollprogram, 9.på begäran utfärda intyg enligt 3 a § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, 10.på begäran erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m., 11.tillhandahålla individuell och producentoberoende information och rådgivning om läkemedel, läkemedelsanvändning och egen- vård till konsumenter samt se till att informationen och rådgiv- ningen endast lämnas av personal med tillräcklig kompetens för uppgiften, 12.ha ett för registrerat varumärke för öppenvårds- apotek väl synligt på , 13.i de fall tillståndshavaren inte direkt kan tillhandahålla ett läke- medel eller en vara som avses i 3, informera konsumenten om på vilket eller vilka öppenvårdsapotek läkemedlet eller varan finns för försäljning, och