sou · H2B34 · 2014-02-03 00:00:00 — Ett syfte med det är att se till att seriösa företagare inom dessa branscher inte möts av en sned konkurrens från oseriösa företagare som inte i tillbörlig grad iakttar vad som krävs t.ex. i konsumentskyddshän- seende. Att ha ett gott rykte bland konsumenter med avseende på ett gott konsumentskydd kan alltså innebära en konkurrensfördel.3 I detta kapitel redogör utredningen för de åtgärder som bran- schen själv vidtagit för att tillförsäkra konsumenterna ett gott skydd i samband med att finansiell rådgivning lämnas av olika aktö- rer (avsnitt 7.1–7.3). Ett särskilt avsnitt ägnas åt att närmare granska hur begreppet god rådgivningssed – ett begrepp som till stor del får sitt innehåll genom branschens egna initiativ och självreglering – i praktiken tillämpas av branschen (avsnitt 7.4). 1Korling (2010), s. 87. 2Även andra definitioner förekommer, se t.ex. SOU 2003:22, s. 58 ff. 3Eriksson, A. Konsumentskyddet inom det finansiella området (Fi 2005/1958). Slutligen analyseras om ytterligare självreglering är en framkom- lig väg för att åstadkomma ett i jämförelse med nuvarande situation förstärkt konsumentskydd (avsnitt 7.5). (SwedSec) startades på initiativ av och utgör ett helägt dotterbolag till föreningen. SwedSec tillhandahåller en frivillig licensiering till företag på den svenska värdepappersmarknaden. Syftet med licen- sieringen är att förtroendet för värdepappersmarknaden ska vara högt. SwedSecs uppdrag är att arbeta för höga kunskaper och regel- efterlevnad hos anställda på värdepappersmarknaden. För att bli SwedSec-licensierad krävs godkänt resultat på licensieringstestet, intygad lämplighet och anställning i ett till SwedSec anslutet före- tag. För att få behålla sin licens krävs årlig kunskapsuppdatering samt regelefterlevnad. Vid utgången av 2013 hade företaget drygt 22 000 aktiva licenshavare i 184 anslutna företag. För de anslutna företagen är det obligatoriskt med licensiering för vissa befattning- ar och arbetsuppgifter, däribland rådgivare som arbetar med finan- siell rådgivning till konsumenter eller investeringsrådgivning till kunder, och försäkringsförmedlare som tillhandahåller finansiell råd- givning avseende livförsäkringar med sparmoment. har SwedSec infört ett särskilt yrkes- anpassat licensieringstest för finansiella rådgivare som arbetar med rådgivning till privatkunder och företag, t.ex. inom bankverksam- het, private banking och försäkringsförmedling (från att tidigare haft ett generell licensieringstest oavsett arbetsuppgifter). Licensie- ringstestet för rådgivare består av 120 uppgifter jämnt fördelade över följande områden:4 Produkter och hantering av kundens affärer. Ekonomi – nationalekonomi, finansiell ekonomi och privat- ekonomi. Kundmöte, etik och regelverk. För att testet ska bli godkänt krävs rätt totalt samt rätt inom varje delområde. 4 30 av frågorna, 10 inom varje delområde, är dock s.k. utprövningsuppgifter, för att avgöra om frågorna är av tillräcklig kvalitet för att senare ingå i testet, och räknas inte in i resultatet. sieringstestet är en licenshavare med aktiv licens skyldig att göra en årlig kunskapsuppdatering inom ämnen som SwedSecs pröv- ningsnämnd har slagit fast. För licens krävs även att det anslutna företaget gjort en lämplighetsprövning. Till SwedSec hör även ett disciplinutskott och en disciplinnämnd. har att avgöra frågor av disciplinär beskaffenhet. Enligt SwedSecs regelverk är anslutna företag skyldiga att till SwedSec anmäla regelöverträdelser som licenshavare begått, om det finns skäl att anta att detta kan leda till disciplinpåföljd. Ett discipli- närende kan även inledas hos SwedSec på SwedSecs eget initiativ. har till uppgift att besluta om ett ärende ska överlämnas till disciplinnämnden eller lämnas utan åtgärd. Om utskottet överlämnar ett ärende till nämnden har den att besluta om licenshavaren har överträtt sina skyldigheter eller åsidosatt vad som åligger denne i tjänsten. Ingripande kan även ske om licens- havaren har begått brott eller agerat på ett sådant sätt som innebär att denne på grund av sina personliga förhållanden inte kan anses lämplig att fortsättningsvis ha licens. Om nämnden finner att det finns grund för ingripande kan nämnden återkalla licensen, med- dela varning eller erinran. En återkallelse av licens kan begränsas till att gälla tillfälligt, dock högst . Nämndens beslut publiceras anonymiserade på SwedSecs hemsida. Sanktioner kan även vidtas mot de anslutna företagen om de inte fullgör sina skyldigheter enligt SwedSecs regelverk, däribland skyldigheten att se till att vissa befattningshavare har licens och skyldigheten att anmäla regelöverträdelser. Styrelsen för SwedSec har befogenhet att besluta om ett vite om lägst och högst . Styrelsen kan även utesluta företag som åsidosätter sina skyldigheter enligt regelverket. inledde (Insuresec) sin verksamhet att licensiera försäkringsförmedlare. Företaget bildades efter ett branschinitiativ och ägs av försäkringsförmedlares före- ning. Insuresec bildades för att åstadkomma ökad transparens, effektivitet och konsumentnytta inom försäkringsförmedlarbran- schen, men också för att säkerställa en sund konkurrens och ett stort utbud av rådgivningstjänster. Insuresec erbjuder liv- och sakförsäkringsförmedlare dels regi- strering, dels licensiering. Registreringen utgör en bastjänst och innebär att förmedlaren registreras i Insuresecs register. Registret, som förs i samarbete med försäkringsbolag, förmedlarbolag och myndigheter, samlar samtliga intyg och dokument som den regi- strerade behöver för att kunna verka som förmedlare. För de som är registrerade hos Insuresec erbjuds därutöver licensiering. Licen- sieringen finns för livförmedlare i tre inriktningar: För att bli licensierad måste förmedlaren genomgå ett kunskapstest för den inriktning förmedlaren har. Testet innehåller frågor inom bl.a. områdena försäkringsförmedlarens roll och ansvar, juridik (där- ibland konsumenträtt), ekonomi, riskbedömning m.m. För att bli licensierad för fondandelsförmedling och avancerad rådgivning krävs att förmedlaren redan är licensierad för försäkringsförmed- ling. De första licenserna för försäkringsförmedlare som genomgått kunskapstesterna utfärdades och antalet licensierade förmedlare uppgår vid utgången av 2013 till 476.5 Insuresec har fått ett stort genomslag och var av livför- medlarna registrerade. Varken registrering eller licensiering förut- sätter att förmedlaren är medlem i Svenska försäkringsförmedlares förening. Insuresecs och SwedSecs licensieringar överlappar varandra del- vis. En livförsäkringsförmedlare som redan genomgått SwedSecs licensiering kan utan särskilt kunskapstest få Insuresecs licensiering för fondandelsförmedling och avancerad rådgivning, under förut- sättning att förmedlaren genomgår Insuresecs licensiering för för- säkringsförmedlare med godkänt resultat. Någon motsvarande möjlighet för en av Insuresec licensierad förmedlare att bli licensie- rad av SwedSec synes dock inte finnas. Även bolag kan ansluta sig till Insuresec. Det är emellertid inte ett krav för licensiering att en anställd förmedlares bolag är anslutet till Insuresec. För att bolaget ska kunna ansluta sig krävs att det har minst en licensierad förmedlare anställd. 5 Enligt uppgift från , . främst administrativ service såsom arkiveringstjänst och fortlöpande information. Till Insuresec hör även en disciplinnämnd. Nämnden prövar klagomål mot försäkringsförmedlare och avger på förfrågan eller efter eget initiativ6 yttranden och rekommendationer om vad som utgör god försäkringsförmedlingssed och andra bedömning- ar/rekommendationer i ärenden som rör försäkringsförmedling. utför undersökningar på grundval av information från (), , , , Konsumenternas bank- och , försäkringsbolagens klagomålsansvariga samt direkt från en konsument. Kansliet bereder och föredrar sedan dessa ärenden för nämnden. När ett ärende föredras för nämnden har den att fatta beslut om licenshavaren brutit mot Insuresecs regelverk. Ingripande kan även ske om licenshavaren har begått brott eller agerat på ett sådant sätt som innebär att denne på grund av sina personliga förhållanden inte kan anses lämplig att ha licens. Om nämnden finner att det finns grund för ett ingripande kan nämnden återkalla licensen, meddela varning eller erinran. En återkallelse kan begränsas till att gälla tillfälligt, dock högst . Nämndens beslut publiceras på Insuresecs hemsida. 7.3Övriga initiativ av branschen Utöver de initiativ som tagits genom SwedSec och Insuresec har branschorganisationerna i flera fall också utfärdat riktlinjer, rekom- mendationer, allmänna råd eller liknande som har bäring på finan- siell rådgivning till konsumenter. Dessa rekommendationer riktar sig naturligtvis i första hand till organisationernas respektive med- lemmar, men kan även ibland anses utgöra god sed inom branschen och på så sätt även få betydelse för icke-anslutna företag. Nedan följer en genomgång av de initiativ som respektive branschorga- nisation har tagit. 6 kan avge yttranden på eget initiativ i de fall branschen saknar riktlinjer, tydliga brister uppmärksammats eller en av Insuresec utförd undersökning leder till att bristen på riktlinjer gällande god sed uppmärksammas. ingick och Konsument- verket en överenskommelse om regler för marknadsföring av fon- der.7 Överenskommelsen ersatte en tidigare överenskommelse från 1998.8 Föreningen har åtagit sig att informera sina medlemsföretag om överenskommelsen och dess innebörd samt verka för att över- enskommelsen efterlevs av medlemsföretagen. Överenskommelsen har införlivats i de Riktlinjer för fondbolagens marknadsföring och information som föreningen har antagit. Överenskommelsen, och riktlinjerna, innehåller bestämmelser bl.a. om hur tidigare uppnådd avkastning, räkneexempel med antaganden om framtida avkastning, risk m.m. ska redovisas vid marknadsföringen av fonder. Riktlin- jerna innehåller, till skillnad från överenskommelsen med Konsu- mentverket, därutöver bestämmelser om bl.a. rådgivning vid dis- kretionär portföljförvaltning och om återförsäljares information och rådgivning. Av riktlinjerna framgår att all rådgivning som sker inom ramen för ett fondbolags tillstånd att driva verksamhet med investeringsrådgivning ska:9 Utgå från kundens behov och intressen. Ta hänsyn till kundens kunskapsnivå. Ta hänsyn till kundens riskbenägenhet. Omfatta riskinformation och prisinformation. Kännetecknas av öppenhet om eventuell provision direkt till rådgivaren. Även i övrig uppfylla de krav som framgår av Finansinspektion- ens föreskrifter om värdepappersrörelse (FFFS 2007:16). Anställda ska även ha erforderliga kunskaper och i övrigt ha den kompetens som verksamheten kräver. Enligt riktlinjerna ska de kunskapskrav som tagits fram av SwedSec vara vägledande. är huvudman för för fondmarknadsföring. Nämnden prövar om fondmarknadsföring kan anses strida mot de regler för marknadsföring av fonder och marknadsuppträdande som föreningen antagit, tillämpliga rättsliga 7Konsumentverkets dnr 2008/597. 8Konsumentverkets dnr 98/K1451. 9Samtliga de här uppräknade kraven på rådgivningen framgår direkt av föreskrifter FFFS 2007:16. regler och allmänna utomrättsliga normer om god affärssed inom näringslivet samt i övrigt iakttar god branschsed. Nämnden kan, i de fall då överträdelse kan konstateras, besluta att påföra fondbola- get en avgift. Fondbolagens förenings styrelse har också antagit Svensk kod för fondbolag, av vilken bl.a. framgår att fondbolag ska ha interna regler där det framgår hur bolaget identifierar och hanterar intres- sekonflikter.10 Svensk försäkrings styrelse har antagit en Rekommendation om finansiell rådgivning. Medlemsbolagen rekom- menderas bl.a. att se till att anställda och andra som arbetar på upp- drag av försäkringsbolagen och som svarar för rådgivning till kon- sumenter har hög kompetens i frågor som har betydelse i rådgiv- ningssammanhang. Medlemsbolagen rekommenderas därvid att fästa vikt vid att de som svarar för rådgivningen till konsumenter har god kunskap i bl.a. följande frågor: Rådgivarens roll och ansvar. Försäkrings- och fondlagstiftning samt myndighetsföreskrifter rörande försäkrings- och fondsparande. Lagbunden försäkring och kollektivavtalsgrundad försäkring. Skatte- och familjerättslagstiftning av betydelse för försäkrings- och fondsparande. Sparande och placering såväl i den enskilde konsumentens per- spektiv som i ett mera övergripande samhällsekonomiskt per- spektiv. Försäkringsrisker i ett kundperspektiv och i ett försäkrings- bolagsperspektiv. Placeringsriskanalys i ett kundperspektiv. Försäkrings- och fondprodukter. Förmåga att presentera försäkringslösningar på ett för kunden förståeligt sätt. 10 Även detta överensstämmer med ovan nämnda föreskrift från . Medlemsbolagen rekommenderas vidare att bolagsinternt precisera kunskapskraven och att bevaka att det finns utbildningsplaner anpassade till de arbetsuppgifter och det ansvar som ligger på den som svarar för rådgivningen. Svensk försäkring har också antagit en Rekommendation, Fakta- blad för livförsäkringsprodukter av sparandetyp. Rekommendationen utgår från föreskrifter och allmänna råd om information som gäller försäkring och tjänstepension (FFFS 2011:39) och preciserar i flera avseenden vilken information som ska lämnas och hur den ska presenteras i faktabladet. har inte utfärdat några rekommendationer eller riktlinjer som har bäring på finansiell rådgivning till konsu- menter. Medlemmarna i är emellertid ofta även medlemmar i , varför det normerande arbete som har skett i den senare organisationen om- fattar dessa medlemmar. har antagit en branschkod, Vägledande riktlinjer för informationsgivning gällande strukturerade placeringsprodukter. Branschkoden syftar till att ange vägledande riktlinjer och en gemensam minimistandard för vad som anses vara god branschsed framförallt vad gäller informationsgiv- ningen i marknadsföringsmaterialet rörande strukturerade place- ringsprodukter på primärmarknaden och därmed stärka investera- rens förtroende för marknaden för dessa produkter. Syftet med koden är att informationen kring produkterna ska utformas med investerarens bästa i fokus. Informationen om produkternas egen- skaper och risker m.m. ska därför vara begripliga och lättillgängliga. I riktlinjerna anges bl.a. att de risker (kursrisk, kreditrisk, likvidi- tetsrisk, marknadsrisk, prisvolatilitetsrisk, ränterisk och valutakurs- risk) som är förknippade med den specifika produkten bör beskrivas så att de kan förstås av en genomsnittlig icke-profess- ionell investerare. Det bör också tydligt framgå hur stort det maxi- mala arrangörsarvodet och courtaget är. Föreningen har också publicerat skriften Vägledande samman- ställning för utformning av interna riktlinjer vid handläggning av affärsuppdrag avseende finansiella instrument. Vägledningen, som är en sammanställning av det mest väsentliga innehållet som enligt föreningens mening framgår av berörda lagar, föreskrifter och viss marknadspraxis på området, syftar till att vara ett av flera underlag när värdepappersinstitut utformar de interna riktlinjerna vid hand- läggning av affärsuppdrag avseende finansiella instrument. Vägled- ningen behandlar bl.a. den information som ska lämnas till och inhämtas från kunden samt den lämplighetsbedömning som ska göras om affärsuppdraget är resultatet av investeringsrådgivning eller diskretionär portföljförvaltning. Strukturerade Placeringar I (SPIS) inledde en tillsynsundersökning för att granska framtagande och distribution av komplicerade produkter. Undersökningen fokuserade på risken att kunderna inte förstår de produkter de köper och att de får investeringsråd som inte är lämpliga. Bakgrunden till undersökningen var att uttryckt en oro för konsekvenserna av den ökade komplexiteten i strukturerade produkter, som är en av de pro- dukttyper som kan betecknas komplicerade. Primärmarknaden för strukturerade placeringsprodukter har utvecklats från en nischmarknad till en bred sparandemarknad. Internationellt såväl som i placeras volymer i strukturerade placeringsprodukter på primärmarknaden som är jämförbara med nysparande i traditionella fondprodukter. Strukturerade produkter är en relativt vanlig sparform och många strukturerade produkter har egenskaper som för vissa inve- sterare kan vara lockande, som till exempel att erbjuda en begrän- sad marknadsrisk vid en nedåtgående marknad. kan det vara svårt för kunderna att förstå förväntad avkast- ning och de risker som är förknippade med produkterna. Struktu- rerade produkter är finansiella instrument vars avkastning helt eller delvis är beroende av utvecklingen i flera andra instrument eller tillgångar. Exempel på strukturerade produkter är aktieindex- obligation, aktieobligation, råvaruobligation och räntebevis etc. Räntebevis är en sparform som liknar företagsobligationer, som ger möjlighet till bättre ränta än vad bankinlåning och statsobligationer ger, men det finns en kreditrisk både mot underliggande bolag och obligationsutgivaren. Enligt uppgifter i media om försäljningen under de tre första kvartalen 201311 har det sålts strukturerade produkter för . De nio mest sålda strukturerade produkterna avser någon form av räntesparande. var andelen strukturerade produkter inriktade enbart på kreditmarknaden knappt mätbar. är en tredjedel kopplad till räntor och expone- ringen mot aktier och råvaror har tappat mark. En emittent av en strukturerad produkt kan vara en bank. Som emittent ger banken då ut produkten och upprättar prospekt. Emittenten ger ibland ut produkten i samarbete med en arrangör – en annan bank eller värdepappersbolag som utformar produkten, arrangerar marknadsföring och försäljning av emissionen. Emittenten och arrangören kan också vara samma aktör. Denne kan också vara distributör, dvs. den aktör som har kontakten med slutkunden. I annat fall kan värdepappersbolag, anknutna ombud och försäkringsförmedlare vara distributörer. I den första delen av tillsynsundersökning genomfördes en granskning av nio emittenter och arrangörer (produktarrangörerna) av strukturerade produkter. Slutsatserna från denna granskning redovisades i Tillsynsrapporten där myndigheten bland annat konstaterade att produktarrangörerna har ett ansvar för att redan vid konstruktionen av den strukturerade produkten lägga grunden för ett gott kundskydd. Den andra delen av tillsynsundersökningen fokuserade på dis- tributionen av strukturerade produkter. I undersökningen grans- kade sju distributörer av strukturerade pro- dukter. Granskningen omfattade bland annat hur företagen hante- rar incitament och andra intressekonflikter och vilken information företagen inhämtar om sina kunder för att säkerställa att kunderna rekommenderas lämpliga produkter. bildades branschorganisationen I (SPIS) i syfte att öka tydlighet, jämförbarhet och förståelse för strukturerade placeringar. ska verka för en sund och effektiv marknad för strukturerade place- ringar samt bidra till ökad dialog med myndigheter, media och andra intressenter i frågor som rör sparformen. 11 Se , Bankernas nya kassako. tade ett projekt inom för att ta fram en branschkod som anger riktlinjer för informationsgivning gällande strukturerade placeringsprodukter samt en tillhörande ordlista. Syftet med branschkoden och ordlistan är att öka jämförbarheten och verka för ett tydligt och enhetligt språkbruk. Branschkoden tar upp hur informationen om en placering ska utformas gällande exempelvis risker, avgifter, egenskaper, underliggande tillgångar och dess historiska utveckling etc. Informationen ska utformas så att den kan förstås av en genomsnittlig icke professionell investe- rare. De anslutna företagens följsamhet med branschkoden grans- kas av SPIS utifrån en checklista innehållande 43 granskningspunkter. Efter varje granskning sammanställer SPIS rapporter gällande utfallet, dels på generell nivå till branschrådet och dels på individuell nivå till det enskilda företaget. Bransch- kodens logotype används som en kvalitetsstämpel av de 11 arrangö- rer som följer branschkoden. Tillsammans står de för av volymen på den svenska marknaden. Svenska försäkringsförmedlares förening har utfärdat Yrkesetiska riktlinjer för sina medlemmar. Riktlinjerna innehåller förhållnings- regler bl.a. såvitt avser yrkeskompetens, intressekonflikter, inform- ations- och dokumentationsplikt och transparens vid redogörelse av erhållen ersättning. I allt väsentligt överensstämmer riktlinjerna med vad som följer av lag och föreskrifter. Även föreningens stad- gar innehåller bestämmelser om bl.a. information, dokumentation och om transparens vid redogörelse av erhållen ersättning. Inte heller dessa synes gå utöver vad som följer av lagstiftning och före- skrifter. Medlemmar som inte följer de yrkesetiska riktlinjerna eller stadgarna kan tilldelas varning eller anmärkning. Styrelsen kan också i allvarliga fall utesluta en medlem. Svenska försäkringsförmedlares förening har också utarbetat en promemoria om God försäkringsförmedlingssed. Promemorian är en sammanställning av de riktlinjer som finns att tillgå i lagstiftning, föreskrifter, förarbeten och rättsfall avseende god försäkringsför- medlingssed. Den innehåller även föreningens rekommendationer om vad som utgör god försäkringsförmedlingssed. Föreningen gav ut dokumentet God sed vid liv- försäkringsförmedling. I detta dokument förtydligas på ett över- siktligt sätt vilka krav som ställs på dokumentation, information till kunden och särskilt vad som ska beaktas vid flytt av sparande. Till Svenska försäkringsförmedlares förening är en disciplin- nämnd kopplad. Nämnden kan föreslå styrelsen att anmärka, varna och utesluta medlemmar. Nämnden består av personer som inte är förmedlare. uteslöts en medlem och en anmärkning utdelades. utdelades tre varningar till medlemmar. Övriga medlemmar informeras om besluten, i övrigt är dessa inte offentliga. Avseende medlemmar som utesluts tar föreningen kon- takt med för att informera om det inträffade då en uteslutning normalt medför att medlemmen upphör helt med verksamheten. I utredningens uppdrag ingår att analysera hur branschen i prakti- ken tillämpar god rådgivningssed. Inledningsvis är det därför nöd- vändigt att försöka definiera vad som menas med god rådgivnings- sed. Därefter följer de iakttagelser av branschens tillämpning av begreppet som utredningen har gjort genom att studera de beslut som har meddelat.12 Slutligen redogör utredningen för de slutsatser som kan dras av branschens tillämp- ning av begreppet. Hur definieras god rådgivningssed? Begrepp som god sed återfinns i flera olika lagstiftningar, t.ex. marknadsföringslagen, lagen (1995:400) om fastighetsmäklare, revisorslagen (2001:883) och i 8 kap. (avseende advokater). Begreppet återfinns även i rådgivningslagen (5 §) där det anges att näringsidkaren i sin rådgivningsverksamhet ska iaktta god rådgivningssed och med tillbörlig omsorg ta till vara konsu- mentens intressen. Näringsidkaren ska anpassa rådgivningen efter konsumentens önskemål och behov samt inte rekommendera andra lösningar än sådana som kan anses lämpliga för konsumenten. Näringsidkaren ska också avråda konsumenten från att vidta åtgär- 12 har ännu inte tagit ställning i något ärende avseende finansiell rådgivning till konsumenter. der som inte kan anses lämpliga med hänsyn till konsumentens behov, ekonomiska förhållanden eller andra omständigheter. Även försäkringsförmedlingslagen innehåller en bestämmelse om god sed, med ett snarlikt innehåll som rådgivningslagen.13 Såvitt avser värdepappersmarknadslagen återfinns begreppet god sed i ett flertal bestämmelser.14 Dessa bestämmelser är emellertid inte tillämpliga vid investeringsrådgivning till icke-professionella kunder. Skyldigheten att vid investeringsrådgivning iaktta god råd- givningssed följer i stället av 8 kap. 1 § där det bl.a. anges att ett värdepappersinstitut ska handla hederligt, rättvist och profession- ellt.