sou · H2B317 · 2014-03-31 00:00:00 — Direktiv /35/EG om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön och om ändring, med avseende på allmänhetens deltagande och till rättslig prövning, av rådets direktiv /337/EEG och direktiv /61/EG, genomför Århuskonventionens bestämmelser om allmänhetens deltagande i beslutsprocesser beträffande vissa planer och program som inte omfattas av direktiv /42/EG. Seveso III-direktivets bestämmelser om offentligt samråd och deltagande i besluts- processen grundar sig i stor utsträckning på direktiv /35/EG. Direktivet består av tre delar. Den första ger allmänheten rätt att delta vid utarbetandet av de planer och program med miljö- anknytning som utarbetas enligt sex angivna direktiv. De båda andra delarna innebär ändringar i direktiv /337/EEG det s.k. MKB-direktivet och 96/61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar s.k. IPPC-direktivet. Direktiv /337/EEG om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt har numera ersatts av direktiv /92/EU. IPPC-direktiv /61/EG om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar har kodifieras i direktivet 2008/1/EG. Detta direktiv har ersatts av direktiv /75/EU om industriutsläpp, det s.k. industriutsläppsdirektivet, IED. Förordning 1367/2006 om tillämpning av bestämmelserna i om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till rättslig prövning i miljöfrågor på gemenskapens institutioner och organ, brukar kallas för Århusförordningen. Förordningen är ett komplement till förordning 1049/2001 om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar. Utöver de undantag som finns där, får tillgång till miljöinformation vägras om utlämnande av informationen skulle få negativa följder för skyddet av den miljö som informationen gäller. EU:s institutioner och organ ska ge allmänheten möjlighet att delta i utarbetandet av planer och program avseende miljön. beslutet ska det tas vederbörlig hänsyn till vad som framkommit vid allmänhetens deltagande. Om någon, som har rätt att föra talan, anser en åtgärd eller försummelse strider mot miljölagstiftningen kan de begära omprövning. Därefter kan talan väckas i EU- domstolen. 4.4.6.5Genomförande av Århuskonventionen och EU- direktiven i svensk rätt är part till konventionen. Det finns en reservation14 beträffande artikel 9.1 såvitt avser tillgång till rättslig prövning av , regeringens och statsråds beslut i fråga om utlämnande av allmän handling. Enligt såväl miljöinformations- direktivet som Århuskonventionen ska sökande som anser att deras begäran om information inte har behandlats riktigt kunna få detta rättsligt prövat. Det undantag som enligt direktivet är möjligt med hänsyn till medlemsstatens konstitutionella ordning innebär för svensk del att ett beslut av regeringen att inte lämna ut information inte behöver omfattas av rätten till överprövning av domstol. I konventionen finns inget sådant undantag. Tillgång till miljöinformation på begäran föranledde inte några ändringar i det svenska regelverket när det gäller tillgången till information som finns hos myndigheter. För sådana organ som inte omfattas av det svenska myndighetsbegreppet men som utgör myndigheter i konventionens och miljöinformationsdirektivets mening infördes en ny lag, lagen (2005:181) om miljöinformation hos vissa enskilda organ.15 Lagen gäller i fråga om enskilda organ som innehar eller förvarar miljöinformation som avser offentlig förvaltningsuppgift. Lagen gäller inte för myndigheter eller sådana organ som redan omfattas av de svenska reglerna om handlingars offentlighet. Dessutom gjordes ändringar i och en del andra lagar. Allmänhetens rätt att anmäla missförhållanden till tillsyns- myndigheterna förtydligades genom en ändring i 26 kap. 1 § miljö- balken där det uttryckligen anges att tillsynsmyndigheten på eget initiativ eller efter anmälan ska vidta nödvändiga åtgärder för kontroll och rättelse. 14En ytterligare reservation lämnades vid ratifikationen 2005 men denna har sedermera blivit obsolet. 2004/05:65. I nuvarande 10 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen, (2009:400), infördes en bestämmelse att om en uppgift som utgör sådan miljöinformation som avses i lagen om miljöinformation hos vissa enskilda organ omfattas av sekretess, ska sekretessen inte gälla om det är uppenbart att uppgiften har sådan betydelse från miljö- synpunkt att intresset av allmän kännedom om uppgiften bör ha företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Sekretess ska inte gälla för uppgifter om utsläpp i miljön. Vidare infördes en ny bestämmelse i 36 kap. 5 § samma lag med inne- börden att om en begäran att få ut miljöinformation avslås enligt lagen om miljöinformation hos vissa enskilda organ och beslutet överklagas, gäller sekretess för uppgifterna hos domstolen, om inte domstolen finner att uppgifterna ska lämnas ut enligt lagen om miljöinformation hos vissa enskilda organ. För att leva upp till kraven i direktivet om allmänhetens deltagande genomfördes en ändring i 15 kap. 13 § och en uttrycklig regel infördes om att det vid antagande av renhållningsordning ska tas hänsyn till resultatet av allmänhetens deltagande. regler om miljöorganisationers möjligheter att föra talan mot tillståndsbeslut ansågs vid genomförandet av konventionen överensstämma med kraven i Århuskonventionen, förutom en reservation beträffande artikel 9.2. Den rätt till domstolsprövning av tillståndsbeslut av regeringen som miljöorganisationer har enligt denna artikel i har tillgodosetts genom lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut.16 I förhandsavgörande C-263/08 tog ställning till frågor som aktualiserades i mål NJA 2010 s. 419. I det målet var en tidigare lydelse av 16 kap. 13 § MB tillämplig, och ideella föreningars rätt att överklaga förutsatte då utan undantag att föreningen hade minst 2 000 medlemmar. ansåg att krav på ett lägsta medlemsantal inte fick fastställas till en nivå som stred mot ändamålen med dåvarande MKB-direktivet, i synnerhet målet att göra domstols- prövningen lättillgänglig. framhöll att direktivet inte tog sikte bara på verksamhet av regional eller nationell betydelse utan också på mer begränsad verksamhet, som lokala föreningar var bättre skickade att ta hand om. Rätten till en rättslig prövning fick därför inte förbehållas föreningar med minst 2 000 medlemmar. Denna begränsning av rätten till rättslig prövning beaktades inte, när HD sedan avgjorde målet. Därefter har ändringar gjorts i 16 kap. 13 § 2005/06:56 sid. 15. miljöbalken.17 räcker det med att ha minst 100 medlemmar eller på annat sätt kunna visa att verksamheten har allmänhetens stöd. Därefter har HD i NJA 2012 s. 921funnit att en ideell förening inte har haft rätt att överklaga, eftersom föreningen bedriva sin verksamhet på ett sådant sätt att den representerar allmänheten för att bevaka allmänna naturskydds- och miljöskyddsintressen. Föreningen hade endast ett tiotal medlemmar och hade varit verksam , . För att leva upp till konventionens krav och de EU-rättsliga kraven var det nödvändigt att i svensk rätt införa en möjlighet för miljöorganisationer att föra talan enligt väglagen m.fl. lagar.18 Där anges att besluten får överklagas av samma miljöorganisationer som har talerätt enligt 16 kap. 13 § . Vi återkommer till Århuskonventionen i avsnittet om Tillgång till rättslig prövning, artikel 23 i direktivet. Konventionen om miljökonsekvensbeskrivningar i ett gränsöver- skridande sammanhang, Esbokonventionen,19 har arbetats fram inom FN:s ekonomiska kommission för (UNECE). Protokollet om strategiska miljöbedömningar, SEA-protokollet,20 kompletterar Esbokonventionen. och Europeiska gemenskapen har undertecknat och ratificerat konventionen och protokollet. Enligt Esbokonventionen ska alla lämpliga och effektiva åtgärder vidtas för att förebygga, minska och kontrollera betydande skadlig gränsöverskridande miljöpåverkan från planerade verksam- heter. Miljökonsekvensbedömningar ska göras för verksamheter som kan antas förorsaka skadlig gränsöverskridande påverkan innan något beslut om verksamheten fattas. De parter som kan utsättas för skadlig gränsöverskridande påverkan ska underrättas och ges möjlighet att delta i förfarandet med miljökonsekvensbedömningar. I det slutliga beslutet om den föreslagna verksamheten ska vederbörlig hänsyn tas till allmän- hetens kommentarer. 2009/10:184 sid. 57 f. 18väglagen (1971:948), lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, lagen (1983:293) om in- rättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn, nuvarande luft- fartslagen (2010:500) och minerallagen (1991:45). 20Från engelskan Strategic Environmental Assessment (SEA). 5 Nyheter i Seveso III-direktivet Klassificeringen av farliga ämnen och farokategorierna i Seveso III-direktivet är anpassade till den nya CLP-förordningen vilket framgår av bilaga I till direktivet. Farokategorierna är uppdelade i hälsofaror, fysikaliska faror och miljöfarlighet. Europeiska kommissionen kan numera, efter anmälan av en medlemsstat, lägga fram ett förslag till ändring av direktivet för ämnen som omfattas av direktivet men som inte anses innebära stor olycksrisk.1 Enligt Seveso III-direktivet ska information hållas ständigt tillgänglig för allmänheten, även elektroniskt, för alla verksamheter.2 Informationen ska hållas aktuell och ska lämnas åtminstone . Information om senaste tillsynen ska finnas3. var kraven på informationen till allmänheten begränsad till säkerhetsåtgärder för verksamheter på den högre nivån och informationen sågs över och förnyades minst . Efter en allvarlig olyckshändelse ska myndigheter informera de som sannolikt kommer att drabbas av olyckshändelsen och de åtgärder som vidtas för att begränsa dess följder.4 Det tydliggörs att en databas ska användas av medlemsstaterna för att lämna upplysningar efter en allvarlig olyckshändelse. För detta ska ett rapporteringsformulär fastställas.5 Undantag från skyldigheten att 1Seveso III-direktivet artikel 4 punkt 2. Detta föranleder inga lagstiftningsåtgärder, då det reglerar ett förhållande mellan Europeiska kommissionen och medlemsstaterna. 2Seveso III-direktivet, artikel 14 och bilaga V del 1 punkt 1. 3Seveso III-direktivet bilaga V del 1 punkt 6. 4Seveso III-direktivet artikel 17 e). 5Seveso III-direktivet artikel 18 punkt 3. Nyheter i Seveso III-direktivet lämna upplysningar får göras i avvaktan på att ett rättsligt förfarande slutförs, om informationen skulle kunna påverka detta förfarande. Det sistnämna är endast en språklig förändring. Fortsättningsvis ska verksamhetsutövare på den högre kravnivån informera allmänheten om eventuella gränsöverskridande effekter kan uppstå för en annan medlemsstat. Detta för att uppfylla kraven enligt Industriolyckskonventionen.6 Rubriken sekretess har bytts ut mot tillgång till information och konfidentialitet.7 I syfte att öka öppenheten ska all information vara tillgänglig för allmänheten enligt direktiv /4/EG om allmänhetens tillgång till miljöinformation. I direktiv /4/EG finns även sekretessbestämmelser. Allmänheten har rätt till rättslig prövning då begäran om tillgång till information inte har beviljats8. Efter en allvarlig olyckshändelse ska verksamhetsutövaren lämna upplysningar till myndigheten för att bedöma följderna av olycks- händelsen även för egendom.9 Den berörda allmänheten ska tidigt ges möjlighet att lämna sina synpunkter på externa planer för räddningsinsatser.10 Allmänheten fick tidigare enbart yttra sig över planering av nya verksamheter på den högre nivån. I direktivet får den berörda allmänheten nu yttra sig över planering av alla nya verksamheter. fick allmänheten möjlighet att yttra sig över anordningar endast kring befintliga verksamheter.11 I direktivet får den berörda allmänheten yttra sig om nya projekt kring verksamheter, när lokaliseringen eller projektet kan öka risken för eller följderna av en allvarlig olyckshändelse.12 Allmänheten ska underrättas i ett tidigt 6Seveso III-direktivet bilaga V del 2 punkt4. 7Seveso III-direktivet artikel 22. 8Seveso III-direktivet artikel 23 a). 9Seveso III-direktivet artikel 16 iii). I definition av miljö ingår egendom. Vi är inte konsekventa eftersom lagen (2003:778) om skydd mot olyckor inte inkluderar egendom i begreppet miljö. 10Seveso III-direktivet artikel 12 punkt 5. 11Seveso II-direktivet artikel 13 punkt 5. 12Seveso III-direktivet artikel 15 punkt 1 c) Nyheter i Seveso III-direktivet stadium av beslutsprocessen och information ska ges om ändamålet med projektet. Av informationen ska framgå om projektet är föremål för en nationell eller gränsöverskridande miljökonsekvensbeskrivning. Uppgifter ska finnas om vilka myndigheter som är behöriga att fatta beslut och vilka slags beslut som kan komma att fattas. Enligt direktivet ska uppgifter finnas i fråga om hur det i medlemsstaten är ordnat för allmänhetens deltagande.13 Den berörda allmänheten ska få tillgång till tillgängligt material kontinuerligt. De ska också få lämna sina synpunkter innan ett beslut fattas. Resultaten från de samråd som hållits ska beaktas vid beslutsfattandet. När beslut har fattats ska allmänheten ges tillgång till beslutet och de skäl som det grundar sig på. Resultaten av de samråd som hållits och hur synpunkterna har beaktats ska framgå. Allmänhetens deltagande vid utarbetandet av projekt kan prövas rättsligt i enlighet med direktivet 2011/92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt.14 När allmänna planer eller program fastställs ska allmänheten på ett tidigt stadium ges tillfälle att delta i utarbetandet och ändringen av dem, med tillämpning av direktiv /35/EG om åtgärder för allmän- hetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön.15 Medlemsstaterna ska identifiera den allmänhet som har rätt att delta, inbegripet icke- statliga organisationer som uppfyller alla relevanta krav i nationell lagstiftning, exempelvis miljöorganisationer. Detta gäller inte för de planer och program där deltagande från allmänheten regleras av direktiv /42/EG om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan. Medlemsstaterna ska närmare fastställa hur allmänheten ska underrättas och hur det offentliga samrådet ska ske. 13Seveso III-direktivet artikel 15 punkt 2 f. 14Seveso III-direktivet artikel 23 b). 15Seveso III-direktivet artikel 15 punkt 6. Nyheter i Seveso III-direktivet Rubriken kontroll över den fysiska planeringen har ändrats till planering av markanvändning.16 Verksamhetsutövare på den lägre nivå ska fortsättningsvis på begäran av den behöriga myndigheten lämna tillräcklig information om de risker som verksamheten medför om informationen behövs för planering av markanvändning.17 Bestämmelserna om planering av markanvändningen ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av direktiv /92/EU om bedömning av inverkan på miljön av vissa offentliga och privata projekt, direktiv /42/EG om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan och annan relevant unionslagstiftning. Samordnade eller gemensamma förfaranden får inrättas för att undvika dubbla bedömningar eller samråd. Enligt gällande ordning ska säkerhetsrapporten för nya verksam- heter sändas till myndigheten inom en rimlig tid innan byggnads- arbetena eller driften påbörjades.18 I direktivet ska säkerhets- rapporten för nya verksamheter fortsättningsvis sändas till den behöriga myndigheten inom en rimlig tid innan byggnadsarbetena påbörjas eller verksamheten tas i drift, eller innan de ändringar görs som leder till en ändring i förteckningen över farliga ämnen.19 Säkerhetsrapporten för befintliga verksamheter på högre nivå ska sändas till tillsynsmyndigheten . För annan verk- samheter ska säkerhetsrapporten sändas till tillsynsmyndigheten från det datum då direktiv börjar tillämpas på den berörda verksamheten. Detta ska inte gälla, om verksamhets- utövaren sänt en säkerhetsrapport till myndigheten före , som uppfyller de nya kraven och informationen därefter inte har ändrats.20 16Seveso III-direktivet artikel 13. I svensk rätt finns regler om planering av markanvändning i och i . 17Seveso III-direktivet artikel 13 punkt 3 andra stycket. 18Seveso II-direktivet artikel 9 punkt 3. 19Seveso III-direktivet artikel 10 punkt 3 a). 20Seveso III-direktivet artikel 10 punkt 4. Nyheter i Seveso III-direktivet Myndigheten ska upprätta den externa planen för räddnings- insatser från det att myndigheten fått informationen från verksamhetsutövaren.21 För att förebygga allvarliga olyckshändelser ska liksom alla verksamhetsutövare utarbeta en säkerhetspolicy och den ska fortsättningsvis genomföras genom ett säkerhetsledningssystem.22 Ett säkerhetsledningssystem ska stå i proportion till faran för allvarliga olyckshändelser och komplexiteten i verksamhetens organisation eller aktiviteter. I bilaga III till Seveso III-direktivet finns principer för säkerhetsledningssystem och organisation för att förebygga allvarliga olyckshändelser. För verksamheter på den lägre nivån får säkerhets- policyn genomföras med hjälp av andra lämpliga medel, strukturer och förvaltningssystem med beaktande av de principer som anges i bilaga III till direktivet. Säkerhetsledningssystemet ska identifiera och bedöma riskerna för allvarliga olyckshändelser även för verksamhet som lagt ut på underleverantörer.23 Säkerhetsledningssystemet ska omfatta instruktioner för säker drift och underhåll och fortsätt- ningsvis ska hänsyn då tas till tillgänglig information om bästa praxis för övervakning och kontroll.24 Styrning och kontroll av de risker som är förknippade med stigande ålder på den utrustning som installerats i en verksamhet ska omfattas av säkerhetsledningssystemet. Vid resultatuppföljningen i säkerhetsledningssystemet ska resultat- indikationer finnas. Medlemsstaterna ska kräva att verksamhetsutövaren på högre nivå utarbetar en säkerhetsrapport.25 Detta är en skärpning i utformningen av bestämmelsen, då det nu gäller att medlemsstaterna ska se till att verksamhetsutövare på högre nivå utarbetade en säkerhetsrapport. 21Seveso III-direktivet 12 punkt 1 c). 22Seveso III-direktivet artikel 8 punkt 5. 23Seveso III-direktivet bilaga III punkt b), ii). 24Seveso III-direktivet bilaga III punkt b), iii). 25Seveso III-direktivet artikel 10 punkt 1. Nyheter i Seveso III-direktivet Säkerhetsrapporten ska visa att en säkerhetspolicy och ett säkerhetsledningssystem har införts. Vidare ska säkerhetsrapporten visa att faran för allvarliga olyckshändelser och tänkbara scenarier för allvarliga olyckshändelser har identifierats. Enligt nu gällande ordning ska säkerhetsrapporten bara visa att faran för allvarliga olyckshändelser hade identifieras.26 Vad gäller den interna planen för räddningsinsatser ska säkerhetsrapporten visa att den har utarbetats. Denna ändring är emellertid endast språklig.27 Säkerhetsrapporten ska säkerställa att den behöriga myndigheten får tillräcklig information för att kunna besluta om lokalisering av nya aktiviteter och projekt kring befintliga verksamheter. har endast gällt att myndigheten ska få tillräcklig information för att kunna besluta endast om lokaliseringen av nya aktiviteter och markanvändning. I gällande ordning finns en bestämmelse om att verksamhets- utövaren kan ställa samman säkerhetsrapporten med andra rapporter.28 Någon sådan regel återfinns inte i Seveso III-direktivet. Efter en allvarlig olyckshändelse ska verksamhetsutövaren se över säkerhetsrapporten. Den uppdaterade säkerhetsrapporten ska utan dröjsmål sändas till tillsynsmyndigheten. fanns det en bestämmelse om att tillsynsmyndigheten kunde begränsa kraven på upplysningar i säkerhetsrapporterna, till sådana som har samband med förebyggande av vissa ämnen eller del av anläggningen.29 Någon sådan bestämmelse finns inte i direktivet. I säkerhetsrapporten ska det finnas en beskrivning av verksam- hetens omgivning och enligt direktivet ska närliggande anläggningar, andra verksamhetsplatser som faller utanför tillämpningsområdet för direktivet, områden och projekt som skulle kunna vara källa till eller öka risken för eller följderna av en allvarlig olyckshändelse och av dominoeffekter identifieras.30 Vid beskrivningen av processerna ska det enligt direktivet tas hänsyn till uppgifter som finns att tillgå om bästa praxis.31 I direktivet har införts föreskriften att det vid identifiering och analysering av olycksrisker ska beskrivas också driftsrelaterade orsaker.32 Även yttre och naturliga orsaker ska beskrivas.33 26Seveso II-direktivet artikel 9 punkt 1 b). 27Seveso III-direktivet artikel 9 punkt 1 d). 28Seveso II-direktivet artikel 9 punkt 2 andra stycket. 29Seveso II-direktivet artikel 9 punkt 6 a). 30Seveso III-direktivet bilaga II punkt 2 c). 31Seveso III-direktivet bilaga II punkt 3 b). Detta är en hänvisning till BAT-praxis i Industriutsläppsdirektivet, IED- direktivet, direktiv /75/EU. 32Seveso III-direktivet bilaga II punkt 4 a) i). Nyheter i Seveso III-direktivet Förbehållet för sekretessbestämmelser är borttagna vid beskriv- ningen av bedömningen av hur omfattande och svåra följderna av de identifierade allvarliga olyckshändelserna skulle kunna bli.34 Vid identifieringen av olycksrisker ska en granskning av bl.a. tidigare olyckor med samma ämnen och övervägande om lärdomar från dessa beskrivas.35 En exemplifiering har gjort i bestämmelserna om beskrivning av den utrustning som har installerats vid anläggningen för att begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser.36 5.6Ändring av anläggningar, verksamheter eller lager. I artikeln om ändring av anläggningar, verksamheter eller lager har situationen att en ändring som kan leda till att en verksamhet på lägre nivå blir en verksamhet på högre nivå eller vice versa reglerats. Vid sådana situationer ska verksamhetsutövaren se över anmälan, säker- hetspolicyn, säkerhetsledningssystemet och säkerhetsrapporten.37 Liksom tidigare ska verksamhetsutövaren på den högre nivån utarbeta en intern plan för räddningsinsatser.38 Rollfördelningen har förtydligats. Planerna för räddningsinsatser ska upprättas för att avgränsa och fortsättningsvis också kontrollera olyckor. Kontrollera olyckor har en bredare betydelse än dagens ordning som är begränsad till att ingripa mot olyckor. Efter en allvarlig olyckshändelse har ansvarsfördelningen förtydligats, då det uttryckligen framgår att verksamhetsutövaren ska se till att planerna för räddningsinsatser sätts i kraft. 33Seveso III-direktivet bilaga II punkt 4 a) ii) och iii). 34Seveso II-direktivet bilaga II, IV punkt B. 35Seveso III-direktivet bilaga II punkt 4 c). 36Seveso III-direktivet bilaga II punkt 5 a). 37Seveso III artikel 11. 38Seveso III artikel 12. Nyheter i Seveso III-direktivet Medlemsstaterna ska fortsättningsvis beakta allvarliga fall av under- låtenhet att vidta de nödvändiga åtgärder som anges i tillsyns- rapporten vid bedömningen om driften ska förbjudas.39 Om myndigheten har ytterligare uppgifter utöver de som verksam- hetsutövaren angett i anmälan om dominoeffekter, ska myndig- heten meddela detta till verksamhetsutövaren.40 Enligt direktivet ska tillsynen också omfatta kontroll av att uppgifterna i säkerhetsrapporten ger en riktig bild av omständig- heterna vid verksamheten.41 skulle tillsynen kontrollera om uppgifterna i säkerhetsrapporten gav en riktig bild av situationen vid verksamheten.42 Då tillsynen omfattar att allmänheten har fått tillgång till information och rätten till information är vidare än i tidigare direktiv, så innebär det att även tillsynsuppgifterna har vidgats.43 Alla verksamheter ska omfattas av en tillsynsplan på nationell, regional eller lokal nivå.44 Tillsynsplanen ska omfatta en förteckning över grupper av verksamheter med eventuella dominoeffekter.45 Tillsynsprogrammen ska ange hur ofta besök på plats ska utföras för olika typer av verksamheter.46 gällde att det skulle upprättas tillsynsprogram för alla verksamheter.