sou · H2B382 · 2014-12-16 00:00:00 — sekretesskyddad hos den mottagande myndigheten bör bestäm- melsen tillämpas med större försiktighet än annars, särskilt om sekretess hos den lämnande myndigheten gäller med hänsyn till enskilds intresse31. Enligt andra stycket är 10 kap. 27 § inte tillämp- lig på sjukvårdssekretess. Enligt 10 kap. 28 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Enligt 9 § LUO har rätt att vid sina undersökningar hålla förhör med den som antas kunna ge upplysningar av betydelse för utredningen. Vidare anges att har rätt att ta med sig och granska handlingar eller andra föremål som kan antas vara av sådan betydelse. Rege- ringen har uttalat att bestämmelsen i 9 § LUO har sekretess- brytande effekt32. Utredaren föreslår i avsnitt 5.2.3 att den bestäm- melsen, som föreslås placeras i 7 kap. 1 § LSU, ska förtydligas, så att den tydligare uttrycker en skyldighet för statliga och kommu- nala myndigheter att på begäran lämna de uppgifter som den behöver för utredningen. i verksamhet som rör olycksundersökningar enligt LUO Avsnittet inleds med en beskrivning av hur sekretessbestämmel- serna i förordning (EU) nr 996/2010 tillämpats i . Därefter redovisas hur och Transport- styrelsen i övrigt tillämpar sekretessbestämmelserna i sin verksam- het enligt LUO. Uppgifterna i avsnitt 9.2.2 och 9.2.3 har inhämtats från respektive Transportstyrelsen. 1979/80:2 Del A s. 77. 2010/11:116 s. 67. 9.2.1En särskild fråga – hur tillämpas sekretessbestämmelser i förordning (EU) nr 996/2010? EU-förordningar har allmän giltighet och är till alla delar bindande och direkt tillämpliga i varje medlemsstat, till skillnad från EU- direktiv, som med avseende på det resultat som ska uppnås är bin- dande för varje medlemsstat till vilken det är riktat, men som över- låter åt de nationella myndigheterna att bestämma form och till- vägagångssätt för genomförandet. Detta framgår av artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.33 Det faktum att förordningar ska tillämpas av medlemsstaternas domstolar och myndigheter i sin EU-rättsliga form innebär att länderna som utgångspunkt inte ska införliva dem med nationella åtgärder eller skriva om bestämmelserna till nationell lagstiftning. Skälet till detta är att man vill skydda sig mot risken för att texten anpassas till nationella intressen. Om förordningen förutsätter eller det annars behövs nationella åtgärder för att förordningen ska få avsedd verkan, är det dock inget som hindrar att medlemsstaterna vidtar sådana åtgärder. Det är vanligt att förordningar är utformade så att de är avsedda att kompletteras med uppföljande nationella författningsbestämmelser, t.ex. av administrativ karaktär.34 Som en utgångspunkt ska alltså bestämmelserna i en EU-för- ordning gälla som lag i och de ska tillämpas direkt av svenska domstolar och myndigheter i sin EU-rättsliga form. Frågan är hur detta i praktiken följs i svensk rätt när det gäller sekretess- bestämmelser, vilka utgör en inskränkning av den grundlagsfästa offentlighetsprincipen. Enligt 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen ska en begränsning av offentlighetsprincipen anges i en särskild lag, eller, om det i visst fall är lämpligare, i en annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Sådana begränsningar finns dels i sekretessbestämmelser i och OSF, dels i hänvisningar till annan lagstiftning i 9 kap. OSL. Frågan hur man ska se på s.k. direkt tillämpliga sekretessregler i dåvarande EG:s rättsakter behandlades inför inträde i gemenskapen i prop. 1994/95:112. Bl.a. diskuterades där hur 33Lissabonföredraget av om ändring av fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (EU:s officiella tidning 2007 C 306/1). 34Hettne och , EU-rättslig metod, 2005, s. 97-98 samt och , Europarättens grunder, femte uppl. 2014, s.55. kunde hantera inom gemenskapen utfärdade direkt tillämp- liga sekretessregler som saknade motsvarighet i den svenska sekre- tesslagen. I propositionen s. 20–21 angavs: Om det inom gemenskaperna skulle komma att utfärdas en direkt til- lämplig sekretessregel som saknar motsvarighet i den svenska sekre- tesslagen får övervägas om det finns ett svenskt intresse av en mot- svarande reglering i sekretesslagen. Saknas ett sådant intresse och sek- retesslagen inte ändras uppstår en diskrepans mellan direkt tillämplig gemenskapsrätt och sekretesslagens reglering. I en sådan situation gäller likafullt den gemenskapsrättsliga regeln. Skulle det mot för- modan bli aktuellt att tillämpa en sådan regel i bör det kunna ske på ett sätt som står i samklang med sekretesslagens bestämmelser för liknande slag av uppgifter. Lagrådet har i anslutning till vad som har sagts anfört att det kan sättas i fråga om tillämpning av en sådan gemenskapsrättslig sekretess- regel som saknar motsvarighet i sekretesslagen är väl förenligt med regleringen i 2 kap. 2 § andra stycket tryckfrihetsförordningen och syftet bakom den bestämmelsen. I 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen föreskrivs att en begränsning i rätten att ta del av allmänna handlingar skall anges noga i bestämmelse i en särskild lag eller, om så i visst fall befinns lämpligare, i annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. Lag- rådet uttalar också att utifrån vad som anförs i lagrådsremissen före- faller det emellertid som om det knappast är fråga om något praktiskt problem. Regeringen delar Lagrådets bedömning. Det är inte teoretiskt uteslutet att en sådan bristande överensstämmelse mellan de båda rättssystemen som beskrivits i något enstaka fall kan komma att uppstå i fram- tiden. Inte heller är det möjligt att på förhand säkert bedöma om den gemenskapsrättsliga regeln i så fall skulle präglas av erforderlig pregnans. Vad som förefaller mera klart är att det knappast kan bli fråga om någon EG-sekretessregel som skall skydda uppgifter som – sedda från svensk synpunkt – inte kan skyddas med hänsyn till de intressen som anges i 2 kap. 2 § tryckfrihetsförordningen. En bristande överensstämmelse skulle i så fall bestå i att det saknas en hänvisning i den svenska sekre- tesslagen till den nya gemenskapsrättsliga bestämmelsen. En sådan bristande överensstämmelse kan avhjälpas genom att sekretesslagen ändras så att även denna nya regel får en motsvarighet i lagen. Beträffande de uppgifter som ska vara sekretessbelagda enligt för- ordning (EU) nr 996/2010 finns dock inga särskilda sekretess- bestämmelser i eller OSF, och inte heller någon hänvisning i 9 kap. OSL. Det bör noteras att sekretessbestämmelserna i förordningens artikel 14 inte är absoluta. I artikel 14 punkten 3 anges att en dom- stol eller myndighet som är behörig att besluta om utlämnande av handlingar enligt nationell lagstiftning, får, utan hinder av artikel 14 punkterna 1 och 2, besluta att fördelarna med att lämna ut de upp- gifter som avses i punkterna 1 och 2 för något annat ändamål som är tillåtet i lag uppväger de ogynnsamma inhemska och inter- nationella följder som en sådan åtgärd kan ha för den aktuella säker- hetsutredningen eller framtida säkerhetsutredningar. Medlems- staterna får besluta att begränsa de fall där ett sådant beslut om ut- lämnande får fattas, med beaktande av unionsrättsakterna. Förordningen lämnar följaktligen utrymme för kompletterande nationell reglering av de aktuella sekretessbestämmelserna. Varken eller Transportstyrelsen brukar tillämpa sekretessbestämmelserna i förordning (EU) nr 996/2010 direkt, även om det förekommit (se referat av beslut från Kammarrätten i nedan samt dom från Kammarrätten i i mål nr 3337-14). I stället brukar dessa myndigheter vid begäran om utlämnande av hand- lingar lägga bestämmelsen i 30 kap. 24 § OSL till grund för bedöm- ningen. Som beskrivits i avsnitt 9.1.3 ovan anger bestämmelsen att sekretess gäller, i den utsträckning godkänt ett avtal om detta med en annan stat eller med en mellanfolklig organisation, hos en statlig myndighet i verksamhet som avses i 30 kap. 23 § OSL, dvs. i detta avseende i deras tillsynsverksamhet, för sådan uppgift om en enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden som myndigheten förfogar över på grund av avtalet. Myndig- heterna brukar då hävda att förordning (EU) nr 996/2010 är en sådan rättsakt som gäller till följd av medlemskap i , varför absolut sekretess ska gälla för de uppgifter som ska hemlig- hållas enligt förordningen. Nedan följer några referat ur rättsfall med prövning av myndig- heternas beslut att inte lämna ut handlingar med anledning av 30 kap. 24 § OSL och förordning (EU) nr 996/2010. Kammarrätten i , dom , mål nr 2594-12 Sökanden begärde hos Transportstyrelsen att få ta del av händelse- rapporter inom luftfartsområdet på så sätt att antalet kollisioner mellan flygplan och fågel inom framgick. Transportstyrelsen konstaterade att upp- gifterna som efterfrågades fanns inom ramen för hanteringen av händelserapporter i datasystemet ECCAIRS, vilka skyddas av bestämmelser om sekretess i (EU) nr 996/2010 artikel 14. Transportstyrelsen och Kammarrätten gjorde i allt väsentligt samma bedömning av begäran. Enligt denna bedömning gäller sek- retess enligt 30 kap. 24 § OSL, i den utsträckning god- känt ett avtal om detta med en annan stat eller med en mellanfolk- lig organisation, hos en statlig myndighet i verksamhet som avses i 23 §, för sådan uppgift om en enskilds ekonomiska eller personliga förhållanden som myndigheten förfogar över på grund av avtalet. Av 30 kap. 23 § OSL jämförd med 9 § OSF och punkt 17 i bilagan till OSF framgår att tillståndsgivning och tillsyn hos Transportsty- relsen omfattas av regleringen. EU-förordningar får anses ingå i begreppet avtal enligt 24 §. Bestämmelsen i 30 kap. 24 § OSL förut- sätter dock för sin tillämpning att den aktuella rättsakten innehåller en klausul om att uppgifterna inte får lämnas vidare i det aktuella fallet. Artikel 14 får anses utgöra en sådan sekretessklausul. Sekre- tessen enligt 30 kap. 24 § OSL omfattar även uppgifter om affärs- och driftförhållanden, vilka får anses innefattas i begreppet ekono- miska förhållanden. Slutligen konstaterades att begäran att få ta del av uppgifter om kollisioner mellan flygplan och fågel avsåg flygplatsens driftförhål- lande. Uppgifterna var därför sekretessbelagda enligt Transport- styrelsen, som avslog begäran, och enligt Kammarrätten, som av- slog överklagandet. Kammarrätten i , beslut , mål nr 5127-12 En person hade begärt att få ta del av en haverianmälan från . Sökanden menade att det rörde sig om en flyg- olycka som orsakats av besättningens oaktsamhet. Statens haveri- kommissions beslut att inte utreda händelsen borde ifrågasättas, enligt sökanden. Han avsåg bl.a. att göra en anmälan om brott mot luftfartslagen (2010:500) och ville ha tillgång till haverirapporten för att rätt kunna utforma anmälan. tillämpade vid sin prövning artikel 14 punkten 2 d) i förordning (EU) nr 996/2010, som anger att en hän- delserapport och andra uppgifter inte får lämnas ut eller användas för andra ändamål än säkerhetsutredning eller andra ändamål som syftar till att förbättra flygsäkerheten. menade att samtliga handlingar i ärendet omfattades av sekretess enligt artikel 14 punkten 2 d), förutom ett e-brev från sökanden samt en underrättelse till honom om beslutet i ärendet. menade att det även förelåg sekretess enligt 29 kap. 10 § OSL, som avser sekretess i händelserapporter inom civil luftfart, då det kunde antas att enskild skulle lida men om uppgifter röjdes. Sökandens begäran om utlämnande av allmän handling avslogs därför beträf- fande samtliga handlingar i ärendet utom de ovan nämnda. Sökanden överklagade beslutet. Kammarrätten konstaterade att beslutat att inte utreda händelsen med luft- fartyget, med hänvisning till att den inte kunde klassificeras som olycka enligt förordning (EU) nr 996/2010 och omständigheterna inte heller i övrigt var sådana att det enligt LUO eller FUO var obligatoriskt för att utreda händelsen. Med hänsyn till att någon säkerhetsutredning enligt definitionen i för- ordning (EU) nr 996/2010 inte hade inletts, menade kammarrätten att uppgifterna i ärendet inte kunde anses omfattas av sekretess med stöd av bestämmelserna i artikel 14 i förordningen. Vid prövning av frågan om 29 kap. 10 § OSL kunde vara til- lämplig fann Kammarrätten vidare att inte hade gjort en noggrann prövning enligt tryckfrihetsförordningen och OSL av om vissa uppgifter i de begärda handlingarna kunde lämnas ut. Ärendet återförvisades därför till Statens haverikom- mission. Kammarrätten i , dom , mål nr 3536-12 Målet gällde utlämnande av en handling som Frivilliga flygkåren upprättat i anledning av en händelse vid en flygning. Handlingen var registrerad inom Transportstyrelsens system för händelserap- portering. Händelsen som hade föranlett rapporten var för övrigt densamma som i Kammarrättens i beslut . Transportstyrelsen avslog begäran, med hänvisning till absolut sekretess för händelserapporten med stöd av 30 kap. 24 § och 23 § OSL samt 9 § OSF och artikel 14 punkten 2 d) i förordning (EU) nr 996/2010, och då myndigheten bedömde att uppgifterna i den aktuella rapporten gällde uppgifter om personliga och ekonomiska förhållanden hos enskild. Sökanden fullföljde talan i Kammar- rätten. Han anförde bl.a. att beslutat att inte utreda händelsen med det aktuella flygplanet varför det inte kunde vara rimligt att sekretessbelägga rapporten. Handlingen, upprättad av Frivilliga flygkåren, borde rimligtvis inte vara någon form av händelserapportering, menade han. I Kammarrätten åberopade även 29 kap. 10 § OSL om sekretess vid händelserapporter som stöd för avslaget på begäran om utlämnande av allmän handling. Kammarrätten bedömde att Frivilliga flygkårens utredning var del av en händelserapport. Händelserapporter omfattas, enligt kammarrätten, av absolut sekretess. Kammarrätten hänvisade inte till något lagrum utan till sin tidigare bedömning av frågan. Kammarrätten uttalade även att den omständigheten att Kammarätten i lagt vikt vid huruvida en säkerhetsutredning inletts eller inte, inte medförde någon annan bedömning av frågan kammarrätten nu skulle pröva. Kammarrätten i , dom , mål nr 3835-12 Begäran om utlämnande av allmän handling gällde incidentrappor- ter avseende Airport samt statistik över antalet inkomna ärenden de senaste tre eller fem åren avseende incidentrapporter. Transportstyrelsen avslog begäran, även med hän- visning till absolut sekretess för händelserapporterna med stöd av 30 kap. 24 § och 23 § OSL samt 9 § OSF och artikel 14 punkten 2 d) i förordning(EU) nr 996/2010, och då myndigheten bedömde att uppgifterna i de aktuella rapporterna, som var att likställa med händelserapporter, gällde uppgifter om personliga och ekonomiska förhållanden hos enskild, och att samma bedömning gällde för de begärda statistikuppgifterna. Vid fullföljande av talan yrkade klaganden i första hand att de begärda handlingarna skulle lämnas ut i maskerat skick i de delar där detta kunde ske utan att sekretessbelagda uppgifter röjdes. I andra hand yrkade hon att de statistiska uppgifterna om antalet incidentrapporter skulle lämnas ut. Kammarrätten instämde i Transportstyrelsens bedömning att rapporterna inte till någon del kunde lämnas ut. Kammarrätten i , dom , mål nr 816-14 Sökanden hade begärt att få ta del av en rapport och annan doku- mentation i ett ärende hos Transportstyrelsen som gällde en hän- delse med ett luftfartyg. Transportstyrelsen avslog begäran, med samma grund för bedöm- ningen som i Kammarrättens i dom av . Kammarrätten fann ingen anledning att göra annan bedömning än den Transportstyrelsen gjort, och avslog därför överklagandet. Som framgår av rättsfallen ovan skiljer sig kammarrättspraxis åt när det gäller frågan om huruvida förordningens (EU) nr 996/2010 sekretessregler enbart avser säkerhetsutredningar eller även händel- ser där ännu inte beslutat om utredning, efter att avslutat en utredning eller för hän- delser där beslutat att inte utreda händelsen. Kammarrätten i har i motsats till Kammarrätten i funnit att sekretessregleringen är tillämplig även på uppgifter i händelserapporter, oavsett beslut att inleda säkerhetsutredning. I sina bedömningar har domstolen inte tillämpat sekretessreglerna i förordningen direkt. I stället har Kammarrätten anslutit sig till den bedömning Transportstyrelsen gjort, och vilken även uppger sig tillämpa, innebärande att sekretessen i 30 kap. 24 § OSL ska gälla beträffande de uppgifter som pekas ut som konfidentiella i förordningen. Frågorna har inte prövats i eller i . Förordningens bestämmelser har dock tillämpats direkt i en dom från Kammarrätten i av , mål nr 3337-14. Kammarrätten fann att en s.k. animering av ett händelseförlopp i en olycka som undersökts av Statens haverikom- mission omfattades av sekretess enligt bl.a. förordning (EU) nr 996/2010. Statens haverikommssion hade också tillämpat förord- ningens bestämmelser direkt i sitt beslut. 9.2.2Tillämpningen av sekretessbestämmelser vid Statens huvudsakliga uppdrag är att utreda olyckor och tillbud. Utredningarna redovisas i rapporter som offentliggörs och publiceras på myndighetens hemsida. En viktig aspekt är att resultatet av myndighetens arbete kan spridas, och att utredningsarbetet är så transparent som möjligt, menar . Under utredningarnas gång kan uppgifter av bety- delse från säkerhetssynpunkt behöva delges personer som varit in- volverade i en olycka eller ett tillbud, liksom tillsynsmyndigheter och den berörda branschen i allmänhet. har omfattande befogenheter att hämta in information inom ramen för sina utredningar. Delar av den inform- ationen kan vara känslig från personlig integritetssynpunkt. En del information kan utgöra företagshemligheter eller i övrigt vara olämplig att avslöja, på grund av konkurrensskäl. Vidare kan in- formation i militära eller internationella utredningar vara särskilt känslig. anser sig vara beroende av ett högt förtroende i de branscher som myndighetens arbete berör. För att främja en öppen rapporteringskultur som gör det möjligt att lära av olyckor och tillbud är det avgörande att personer som varit involve- rade i en olycka eller ett tillbud kan lämna information till utan att behöva befara att informationen sprids vidare. Till de uppgifter som normalt lämnar ut och även publicerar i samband med att en olycksundersökning inleds, hör uppgifter om att en olycka eller ett tillbud inträffat, lik- som uppgifter om vad det rör sig om för typ av händelse. Beträf- fande civil luftfart och civil sjöfart lämnas också uppgifter ut som identifierar luftfartygsindividen eller fartyget samt normalt opera- tören, rederiet och registreringslandet (flaggstaten). mer restriktiv i fråga om händelser som anmäls till Haverikom- missionen men som inte föranleder någon utredning. Uppgiften om identiteten på inblandade personer lämnas i princip aldrig ut. Tillämpning av sekretessbestämmelser avseende alla utredningsområden Som även konstaterats ovan är en till- synsmyndighet i tryckfrihetsförordningens och OSL:s mening35. Regler om tillsynssekretess är därför tillämpliga på uppgifter i verksamhet. Bestämmelsen om tillsyns- sekretess i 30 kap. 23 § OSL jämfört med 9 § OSF och punkten 100 i bilagan, som skyddar enskilds personliga men framför allt ekono- miska förhållanden, tillämpas t.ex. när tar in uppgifter från en operatör eller verksamhetsutövare, såsom ett rederi. Däremot kan regeln normalt inte användas när uppgifter inhämtas från en myndighet, t.ex. . Den första punkten innehåller ett rakt skaderekvisit, dvs. det råder en presumtion för offentlighet, och vid behov samråder med berört företag i samband med att sekretessprövningen genomförs. 30 kap. 23 § andra punkten OSL, som skyddar uppgifter om den som trätt i affärsförbindelse eller liknande med den som är föremål för myndighetens verksamhet, tillämpas t.ex. beträffande anställda personer hos en verksamhetsutövare – annan liknande affärsför- bindelse jämställs i praktiken med bl.a. anställningsavtal. Det spelar inte någon roll om personerna är anställda av ett privat företag eller av en myndighet. Med stöd av denna bestämmelse kan uppgifter om vem som anmält en händelse skyddas oavsett utrednings- område. Samma bestämmelse tillämpas t.ex. beträffande uppgifter om vem som ringt ett nödsamtal till SOS Alarm, liksom på ljud- inspelningen av ett sådant samtal. Den enskilde bedöms då ha trätt i en annan liknande förbindelse med den som är föremål för Haveri- kommissionens verksamhet (SOS Alarm). Det kan noteras att sekretessen enligt andra punkten är absolut. 19 kap. 1 § OSL om uppgifter om en myndighets affärs- eller driftsförhållanden är inte primär, utan kan tillämpas hos Statens 35 Se t.ex. prop. 2010/11:116 s. 68. endast om sekretess har bedömts föreligga när uppgifterna fanns hos myndigheten i fråga. Sekretessen överförs då enligt 19 kap. 2 § OSL till . 11 kap. 1 § OSL, angående överföring av sekretess till tillsyns- myndighet, tillämpas på uppgifter som hämtar in från en annan myndighet och som är sekretesskyddade hos den myndigheten. Sekretessen följer då med till Haverikom- missionen. Bestämmelsen kan t.ex. tillämpas då Haverikom- missionen hämtar in uppgifter från Transportstyrelsen, Sjöfarts- verket, eller . En förutsättning är dock att uppgifterna redan är sekretesskyddade hos den myndigheten. Enligt försvåras tillämpningen när sekre- tessregleringen hos den ursprungliga myndigheten är bristfällig. Så kan exempelvis vara fallet beträffande material som hos den myn- digheten normalt uppkommer och förvaras som arbetsmaterial och inte blir allmänna handlingar. Det kan handla om loggar vid flygräddningsoperationer eller vissa ljudinspelningar. Uppgifterna blir allmänna handlingar när de överlämnas till Haveri- kommissionen, men kommissionen kan inte tillämpa 11 kap. 1 § OSL om uppgifterna inte redan omfattats av sekretess hos ur- sprungsmyndigheten. Bestämmelsen kan givetvis inte heller tillämpas på uppgifter som kommer från annan än en myndighet. Omfattas uppgiften inte heller av reglering i 30 kap. 23 § OSL kan den komma att bli allmän och offentlig vid överlämnandet till . Så torde enligt vara fallet med loggar från SOS Alarm, som inte är en myndighet, dock med undantag för uppgifter i log- garna av personlig karaktär såsom vem som larmat, eventuella sjuk- domssymtom och liknande. 15 kap. 2 § OSL, avseende försvarssekretess, kan tillämpas av ifråga om utredningar av olyckor eller tillbud inom Försvarsmakten. Tillämpligheten är dock begränsad till att skydda det svenska försvarets intressen. I situationer då Haveri- kommissionen utreder militära olyckor som rör ett annat lands egen- dom, t.ex. ett utländskt militärt luftfartyg, kan paragrafen normalt inte tillämpas. Reglerna om utrikessekretess i 15 kap. 1 § OSL tillämpas undan- tagsvis av , vilket har skett i sammanhang då kommissionen utrett händelser med utländska militära luftfartyg. I sådana fall skulle ett röjande av uppgifterna inte skada det svenska försvaret, men väl förbindelser med andra stater. Bestämmelsen om sekretess vid räddningsinsatser, undersök- ningar av olyckor samt tillsyn enligt 32 kap. 8 § OSL är inte til- lämplig vid undersökning av olyckor enligt LUO, men kan bli til- lämplig vid när uppgifter inhämtas om rädd- ningsinsatser och uppgifterna omfattas av sekretess enligt 32 kap. 8 § OSL vid den ursprungliga myndigheten. Överföringen av sek- retessen sker då enligt 11 kap. 1 § OSL. Med stöd av bestämmelsen skyddas uppgifter om enskilda i t.ex. loggar från räddningstjänst, flygräddningstjänst och sjöräddningstjänst m.m. Däremot skyddas inte uppgifter i loggarna om annat än enskilda personer. Beträf- fande sjöräddning kan dock loggarna i sin helhet omfattas av sek- retess med stöd av 17 kap. 4 b § och 29 kap. 12 a § OSL. Det kan särskilt noteras att motsvarande uppgifter från SOS Alarm, som inte är en myndighet, inte skyddas enligt bestämmel- sen. Uppgifter om enskilda som finns hos SOS Alarm kan dock hos SHK omfattas av sekretess enligt bestämmelsen om tillsyns- sekretess i 30 kap. 23 § OSL.