sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — Styrdokumenten ska fastställas av styrelsen, och utvärderas minst en gång . Skälen för förslaget: Enligt artikel 22.3 i förslaget till IORP II- direktiv finns bestämmelser om att styrelsen ska fastställa riktlinjer för riskhantering och internrevision samt i tillämpliga fall även för aktuarier och för utläggning av verksamhet. Styrelsen ska säker- ställa att riktlinjerna genomförs. Riktlinjerna ska utvärderas och ska ändras vid behov. Mot bakgrund av att behovet av tydliga analys-, styrnings- och kontrollunderlag är lika viktiga i ett tjänstepensionsföretag som i ett försäkringsföretag föreslår utredningen att tjänstepensions- företagen ska ha de riktlinjer som föreslås i IORP II-direktivet, se även avsnitt 9.5. Dessa dokument bör lämpligen benämnas styr- dokument. Förslag: Ett tjänstepensions ska ha system, resurser och rutiner som är lämpliga för att verksamheten ska kunna bedrivas med kontinuitet och i enlighet med gällande regler. Ett tjänstepensionsföretag ska ha en beredskapsplan. Skälen för förslaget: Enligt artikel 22.5 i förslaget till IORP II- direktiv ska företaget vidta rimliga åtgärder för att garantera att deras verksamhet bedrivs med kontinuitet och på ett korrekt sätt, inklusive framtagandet av beredskapsplaner. Företaget ska i detta syfte ha rimliga och proportionella system, resurser och rutiner. Enligt utredningens mening saknas det anledning att ha någon annan reglering för tjänstepensionsföretagen än den reglering som föreslås i utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha ett system för internkontroll. Systemet ska omfatta förvaltnings- och redovisningsmetoder, ramar för internkontrollen och lämpliga rapporteringsrutiner på alla nivåer i företaget. Skälen för förslaget: Enligt artikel 22.4 i förslaget till IORP II- direktiv ska företagen ha effektiva system för internkontroll. Systemen ska inkludera förvaltnings- och redovisningsrutiner, ett ramverk för internkontrollen och lämpliga rapporteringssystem på alla nivåer i företaget. Med hänvisning till de skäl som har redovisats i avsnitt 9.7.2 föreslår utredningen att tjänstepensionsföretagen ska ha den typ av system för internkontroll som föreslås i IORP II-direktivet. Enligt utredningen saknas det anledning att ha någon annan reglering för tjänstepensionsföretagen än den reglering som föreslås i utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet. 9.7.6Allmänna bestämmelser om funktioner Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha en funktion för risk- hantering, en funktion för internrevision och en aktuariefunk- tion (centrala funktioner). Funktionerna ska inrättas på ett sätt som säkerställer att respektive funktion kan utföra sina uppgifter på ett objektivt sätt. Skälen för förslaget: I artikel 25 i förslaget till IORP II-direktiv finns ett antal allmänna bestämmelser kring de s.k. nyckelfunkt- ioner (centrala funktioner) som enligt förslaget ska finnas i ett tjänstepensionsinstitut. Av skäl 38 framgår att en nyckelfunktion är en intern kapacitet att utföra särskilda styrningsuppgifter, och att kravet på funktioner inte ska hindra företagen från att fritt bestämma hur dessa funkt- ioner ska organiseras om inte annat framgår av direktivet. I arti- kel 6 q definieras en nyckelfunktion, inom ramen för ett företags- styrningssystem, som en intern kapacitet att utföra praktiska upp- gifter. Av definitionen framgår också att ett företagsstyrningssy- stem inkluderar riskhanteringsfunktionen, en funktion för intern- revision och, för det fall företaget ingår avtal om finansiella åtagan- den eller gör tekniska avsättningar, en aktuariefunktion. Enligt artikel 25.1 ska ett tjänstepensionsinstitut ha en riskhan- teringsfunktion, en funktion för internrevision och, i tillämpliga fall, en aktuariefunktion. Det framgår vidare att ansvarsfördelningen ska vara sådan att det säkerställs att varje funktion kan utföra sina uppgifter effektivt på ett objektivt, korrekt och oberoende sätt. Enligt 25.2 får instituten tillåta att en och samma person eller organisatorisk enhet utför fler än en funktion, men riskhante- ringsfunktionen ska utföras av en annan person eller organisatorisk enhet än den som utför funktionen för internrevision. Enligt 25.3 ska den person eller organisatoriska enhet som utför en nyckelfunktion vara åtskild från den eller de som utför motsva- rande funktion hos det företag (arbetsgivaren) som finansierar institutet. I artikeln finns ett förtydligande om att bestämmelserna inte reglerar den roll som staten eller arbetsmarknadens parter kan ha i den övergripande styrningen av institutet. Slutligen finns det en möjlighet att låta tillsynsmyndigheten tillåta undantag från bestämmelserna, med hänsyn till proportionalitetsprincipen. Enligt artikel 25.4 ska de personer som utför nyckelfunktioner genast rapportera alla mer väsentliga problem inom sina respektive ansvarsområden till institutets styrelse. Enligt artikel 25.5 ska alla upptäckter och rekommendationer från nyckelfunktionerna rapporteras till styrelsen, som ska besluta vilka åtgärder som ska vidtas. Om styrelsen inte vidtar lämpliga åtgärder eller inte vidtar åtgärderna inom den tid som krävs och det föreligger mer allvarliga risker av visst slag, ska nyckelfunktionerna, enligt artikel 25.6 informera tillsynsmyndigheten. De risker som ska föranleda information till tillsynsmyndigheten är risken att institutet inte uppfyller väsentliga lagkrav eller väsentliga krav som gäller för nyckelfunktionerna. Enligt artikel 26.7 ska medlemsländerna säker- ställa rättsligt skydd för personer som informerar tillsynsmyndig- heten enligt de nu aktuella bestämmelserna. Kraven på nyckelfunktioner och beskrivningen av vad som avses med nyckelfunktioner påminner om den reglering som finns i Sol- vens , men det finns också flera skillnader. I Solvens ställs det t.ex. krav på en funktion för regelefterlev- nad, vilket det inte görs i förslaget till IORP II-direktivet. Vidare finns det skillnader mellan de båda regleringarna när det t.ex. gäller den närmare regleringen kring funktionernas oberoende. Vidare kan det noteras att den s.k. whistle-blowing-reglering som finns i förslaget till IORP II-direktiv inte finns i Solvens . Här bör också nämnas att det finns flera skillnader också mellan regleringen i förslaget till IORP II-direktiv och den reglering som numer gäller för kreditinstitut när det gäller företagsstyrning. Slut- ligen bör det här nämnas att har utfärdat all- männa råd om intern styrning och kontroll. De allmänna råden, som gäller för institut som står under tillsyn – såvida institutsfor- men inte är särskilt undantagen från tillämpningsområdet – före- skriver bl.a. att instituten bör ha en samlad funktion för självstän- dig riskkontroll, en funktion för regelefterlevnad och en oberoende granskningsfunktion. Som framgått i avsnitt 9.7.2 anser utredningen att de mer grundläggande kraven på effektiva och genomtänkta system och rutiner för företagsstyrning inklusive riskhantering självklart måste gälla även för den typ av tjänstepensionsföretag som ska regleras i den nya lagen om tjänstepensionsrörelse. Detta innebär att även tjänstepensionsföretag ska ha de centrala funktioner som krävs för en effektiv företagsstyrning. Ett tjänstepensionsföretag ska därför i vart fall ha en riskhanteringsfunktion, en funktion för internrevis- ion och en aktuariefunktion. Mot bakgrund av att det i förslaget till IORP II-direktiv saknas krav på en regelefterlevnadsfunktion har utredningen valt att avstå från att föreslå ett krav på en sådan funktion, även om det enligt utredningen rimligen är lika viktigt i ett tjänstepensionsföretag som i försäkringsföretag eller andra finansiella institut att det finns någon som har ett särskilt ansvar för frågor kring regelefterlevnad. En regelefterlevnadsfunktion kan bl.a. arbeta med rådgivning till, och utbildning av, styrelsen och andra i regelefterlevnadsfrågor samt vara expert på risker kopplade till bristande regelefterlevnad. Det kan här noteras att kravet på regelefterlevnadsfunktion i Solvens är placerat i bestämmelsen om krav på system för internkontroll. Frågor kring synen på funktioner, funktionernas arbetsuppgif- ter, organisationen av funktionerna och funktionernas oberoende har varit föremål för relativt omfattande diskussioner i samband med framtagandet och genomförandet av Solvens . Enligt utredningens mening är det rimligt att anta att motsvarande diskussioner kommer att bli aktuella i samband med förhandling- arna om förslaget till IORP II-direktiv och att utredningens förslag inte i onödan bör föregripa resultatet av dessa diskussioner. I linje med de överväganden som har gjorts inom ramen för utkast till lagrådsremiss med förslag till genomförande av Solvens II-direkti- vet föreslår utredningen därför att det i tjänstepensionsrörelselagen införs en principbaserad reglering kring företagsstyrning och de funktioner som pekats ut i direktivet. Annorlunda uttryckt är utredningens utgångspunkt att det inte utan starka skäl bör införas några mer detaljerade regler kring t.ex. ytterligare funktioner, arbetsuppgifter för respektive funktion eller krav på oberoende för respektive funktion. Den föreslagna regleringen innebär naturligt- vis inte något hinder för tjänstepensionsföretag att inrätta en regelefterlevnadsfunktion. När det särskilt gäller de s.k. whistle-blowing-reglerna kan det konstateras att ett eventuellt införande av denna typ av regler i lag är en mer principiell fråga för i vart fall hela finanssektorn, och i förlängningen också för hela arbetsmarknaden. Det får anses ligga utanför utredningens uppdrag att närmare analysera denna typ av genomgripande principiella förändringar i svensk rätt. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha ett system för risk- hantering som ska innehålla de strategier, processer och rap- porteringsrutiner som behövs för att säkerställa att företaget fortlöpande kan identifiera, värdera, övervaka, hantera och rap- portera risker samt beroenden mellan risker. Systemet ska vara integrerat i företagets organisations- och beslutsstruktur. Systemet ska omfatta de väsentliga risker som institutet är utsatt för. Skälen för förslaget: I artikel 26 i förslaget till IORP II-direktiv finns bestämmelser om krav på riskhanteringssystem och dess innehåll. Enligt artikel 26.1 första stycket ska instituten ha ett effektivt system för riskhantering bestående av de strategier, processer och rapporteringsrutiner som är nödvändiga för att kunna identifiera, värdera, övervaka, hantera och rapportera risker på regelbunden basis. Av bestämmelsen framgår att med risker avses såväl enskilda risker som risker på aggregerad nivå, och beroendet mellan risker, som institutet är exponerat för. Enligt artikel 26.1 andra stycket ska riskhanteringssystemet vara integrerat i företagets organisat- ions- och beslutsstruktur. Av artikel 26.2 framgår att riskhanteringssystemet i grunden ska täcka de risker som finns, eller kan uppstå i institutet, eller i företag som på grund av outsourcing utför uppgifter åt institutet. Av arti- keln framgår vidare att omfattningen av systemet ska vara utformat med lämplig hänsyn/proportionellt till institutets storlek, interna organisation samt till arten, omfattningen och komplexiteten i verksamheten. Vidare ska systemet, mot den nu angivna bakgrun- den, minst täcka följande riskområden; tecknande av förmåner och reservsättning, ALM-tekniker, investeringar och då särskilt med avseende på derivat eller andra liknande åtaganden, likviditets- och koncentrationsrisker, operativa risker samt försäkring eller andra riskreduceringstekniker. I de fall medlemmarna/de tjänstepensionsberättigade bär finansiell risk ska riskhanteringssystemet, enligt artikel 26.3, även ta hänsyn till medlemmarnas/de tjänstepensionsberättigades perspektiv på risker. Som framgått i avsnitt 9.7.2 anser utredningen att det ska ställas krav på att ett tjänstepensionsföretag ska ha någon form av risk- hanteringssystem, i likhet med vad som gäller för i stort samtliga finansiella institut. De föreslagna bestämmelserna i tivet har stora likheter med den reglering som finns i Solvens II- regelverket, vilket talar för att reglerna bör utformas på ett likartat sätt. Mot bakgrund av att de närmare kraven på riskhanteringssy- stem emellertid bör vara anpassade efter den verksamhet som bed- rivs – och att de krav som ställs i Solvens II-regleringen är nära kopplade till utformningen av solvenskapitalkravet för försäk- ringsföretag – anser utredningen att regleringen för tjänstepens- ionsföretag bör vara mer principbaserad än den reglering som finns i Solvens och som delvis föreslås i IORP II- direktivet. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha en funktion för risk- hantering som ska bistå styrelsen och andra funktioner i det arbete som ska göras inom ramen för riskhanteringssystemet. Skälen för förslaget: Enligt artikel 26.4 i förslaget till IORP II- direktiv ska instituten ha en riskhanteringsfunktion som är utfor- mad på ett sätt som underlättar införandet av ett riskhanteringssy- stem. Som framgått i avsnitt 10.6 anser utredningen att ett tjänste- pensionsföretag ska ha en riskhanteringsfunktion, och att regle- ringen ska vara principbaserad. Enligt utredningens bedömning saknas det anledning att detaljreglera vilka uppgifter som ska utfö- ras av riskhanteringsfunktionen, eftersom det kan antas komma att variera mellan olika företag. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha en funktion för internrevision. Funktionen ska utvärdera systemet för internkontroll och andra delar av företagsstyrningssystemet samt rapportera resul- tat och lämna rekommendationer efter utvärderingarna till företagets styrelse. Funktionen för internrevision ska utföra sina uppgifter med opartiskhet och vara oberoende från den verksamhet som utvärderas. Styrelsen ska utse den som svarar för företagets funktion för internrevision. Skälen för utredningens förslag: Enligt artikel 27.1 ska ett tjäns- tepensionsinstitut ha en effektiv funktion för internrevision. Funktionen ska utvärdera lämpligheten i systemet för internkon- troll och andra delar av företagsstyrningssystemet, inklusive utlagd verksamhet. Enligt artikel 27.3 ska funktionen för internrevision rapportera resultat och lämna rekommendationer efter utvärde- ringarna till företagets styrelse. Styrelsen ska bestämma vilka åtgär- der som ska vidtas med anledning av varje iakttagelse och ska säkerställa att åtgärderna utförs. Enligt artikel 27.2 ska instituten utse minst en oberoende per- son, inom institutet eller utanför institutet, som ansvarar för funktionen för internrevision. Den person som utses får inte sam- tidigt ansvara för någon annan nyckelfunktion, förutom vissa upp- gifter vad avser de tekniska avsättningarna. Som framgått i avsnitt 9.7.6 anser utredningen att ett tjänste- pensionsföretag ska ha en funktion för internrevision. Den närmare regleringen av funktionen för internrevision kan lämpligen utfor- mas efter mönster från den motsvarande reglering som föreslås i utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet. Förslag: I ett tjänstepensionsföretag ska beräkningar och värde- ringar av de tekniska avsättningarna utföras av en aktuarie- funktion, under överinseende av en eller flera ansvariga aktu- arier. Aktuariefunktionen ska informera styrelsen om tillförlitlig- heten och lämpligheten i de metoder, beräkningar och värde- ringar som företaget använder för att fastställa de tekniska avsättningarna. Aktuariefunktionen ska bistå styrelsen och andra funktioner i det arbete som ska göras inom ramen för riskhanteringssyste- met. Den ansvarige aktuarien ska ha de insikter och erfarenheter som krävs för att kunna fullgöra sina uppgifter. Den ansvarige aktuarien ska registreras. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de krav på insikter och erfarenheter som ska ställas på ansvarig aktuarie. Skälen för utredningens förslag: I artikel 28 i förslaget till IORP II-direktiv finns bestämmelser om aktuariefunktionen. Enligt artikel 28.1 ska medlemsländerna kräva att det finns en aktuariefunktion i sådana institut där medlem- marna/förmånstagarna inte bär all finansiell risk. I artikeln finns en uppräkning av de arbetsuppgifter som ska utföras inom ramen för aktuariefunktionen. Uppräkningen överensstämmer till viss del med den reglering som finns i Solvens II-direktivet, men det finns också vissa skillnader. Bland arbetsuppgifterna som räknas upp i förslaget till IORP II- direktiv kan nämnas samordning och övervakning av beräkningarna av de tekniska avsättningarna, bedömningar av olika slag samt rap- portering till styrelsen. Enligt artikel 28.2 ska instituten utse åtminstone en oberoende person, inom institutet eller utanför institutet, som är ansvarig för aktuariefunktionen. Som framgått i avsnitt 9.7.6 anser utredningen att ett tjänste- pensionsföretag ska ha en aktuariefunktion, bl.a. eftersom tjänste- pensionsföretagen är den typ av tjänstepensionsinstitut som står risk. Den närmare regleringen av aktuariefunktionen kan lämpli- gen utformas efter mönster från nu gällande reglering i FRL kom- pletterad med vissa av de bestämmelser som föreslås i IORP II- direktivet. I motsats till vad utredningen har föreslagit i fråga om regleringen av riskhanteringsfunktionen, men i likhet med den föreslagna regleringen av funktionen för internrevision, anser utredningen att det när det gäller aktuariefunktionen är lämpligt att lagen innehåller en något mer detaljerad beskrivning av funktionens arbetsuppgifter och uttryckliga krav på ansvarig aktuarie. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska genomföra en egen ris- kutvärdering. Den egna riskutvärderingen ska innehålla en beskrivning av tjänstepensionsförmånerna och de pensionsöverenskommelser som utgör grunden för förmånerna, bedömningar av företagets rishanteringssystem, totala kapitalbehov, efterlevnad av bestämmelserna om tekniska avsättningar, marginalen för ogynnsamma avvikelser som ett led i beräkningen av de tekniska avsättningarna samt bedömningar av finansieringen av det totala kapitalbehovet, det sponsorstöd som kan vara tillgängligt för företaget, operativa risker och nya eller framväxande risker som avser klimatförändring, resursanvändning och miljö. För den egna riskutvärderingen ska företaget ha metoder som säkerställer att de risker som företaget är, eller kan komma att bli, exponerade för på såväl kort som lång sikt, identifieras och utvärderas. Den egna riskutvärderingen ska innehålla en beskrivning av de metoder som används. Den egna riskutvärderingen ska ingå som en integrerad del i företagets strategier och beaktas vid strategiska beslut. Ett tjänstepensionsföretag ska genomföra riskutvärderingen regelbundet och, om någon väsentlig förändring skett av de risker som företaget är utsatt för, utan dröjsmål. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska meddela föreskrifter om vad som ska ingå i de olika bedömning- arna, de metoder som ska användas och med vilken regelbun- denhet den egna riskutvärderingen ska genomföras. Skäl för utredningens förslag: Enligt artiklarna 29 och 30 i försla- get till IORP II-direktiv ska ett tjänstepensionsinstitut genomföra en riskbedömning av pensioner. Bestämmelsen har placerats under rubriken som gäller styrning, och av skäl 41 framgår att syftet med kravet är att instituten ska förbättra sin riskhantering så att potentiell sårbarhet i pensionsplanernas lång- siktiga bärkraft kan förstås och diskuteras med de behöriga myn- digheterna. Enligt artikel 29.1 första stycket ska varje institut – med beak- tande av arten, omfattningen och komplexiteten i verksamheten – genomföra en riskbedömning och ta fram en riskutvärdering28 för pensioner i syfte att dokumentera riskbedömningen. Enligt arti- kel 29.1 andra stycket ska riskutvärderingen genomföras regelbun- det, och utan dröjsmål vid ändringar av institutets riskprofil. I arti- kel 30 finns ett bemyndigande för kommissionen att meddela dele- gerade akter kring intervallen för riskutvärderingen. I artikel 29.2 finns en uppräkning av vilka olika bedömningar och beskrivningar som ska ingå i riskutvärderingen, och i artikel 30 finns ett bemyndigande för kommissionen att meddela delegerade akter kring vad som ska ingå i de olika bedömningarna. Enligt arti- kel 29.3 ska instituten ha metoder för identifiering och utvärdering av risker. I artikel 30 finns ett bemyndigande för kommissionen att meddela delegerade akter kring dessa metoder. Enligt artikel 29.4 ska riskutvärderingen ingå som en integrerad del i den operativa strategin och beaktas i institutets strategiska beslut. 28 Enligt den engelska versionen av förslaget till IORP II-direktiv ska instituten carry out their own riskassessment and to produce a riskevaluation for pensions in order to document that assessment. Enligt den svenska versionen ska instituten göra en egen riskbedömning och ta fram en riskbedömning för pensioner för att dokumentera denna bedömning. Utredningens förslag är baserat på den engelska versionen av direktivet, som kan sägas göra en skillnad på bedömningarna och dokumentationen av bedömningarna. det i artikel 30 ett förtydligande om att de delegerade akterna inte får medföra att det införs krav på fondering som går längre än bestämmelserna i direktivet. Kravet på en egen riskutvärdering i förslaget till IORP II-direk- tiv har vissa likheter med det krav på en egen risk- och solvens bedömning som finns i Solvens II-regelverket29, men det finns också flera skillnader. Kraven liknar varandra såvitt avser delar av det grundläggande syftet, dvs. att företagen inom ramen för sin styrning av verksamheten ska göra en genomgång och utvärdering av riskerna i verksamheten, och att bedömningarna ska vara inte- grerade i den strategiska styrningen av företaget. När det gäller skillnaderna kan det sägas att kraven på den egna risk- och solvens- bedömningen i Solvens är mer omfattande och mer detaljerade än de krav som finns i förslaget till IORP II-direktiv. Enligt Solvens ska företagen t.ex. också bedöma efterlevnaden av bestämmelserna om solvenskapitalkravet och göra en jämförelse mellan företagets riskprofil och de antaganden som ligger bakom solvenskapitalkravet. Mot bakgrund av den verksamhet som ska bedrivas av ett tjäns- tepensionsföretag får det – enligt utredningens bedömning – anses vara självklart att det inom ramen för de mer uttalade krav på före- tagsstyrning och riskhantering som införs också bör ställas krav på någon form av egen riskbedömning/riskutvärdering. Enligt utredningens bedömning bör de förslag till bestämmelser om egen riskutvärdering som finns i förslaget till IORP II-direktiv användas vid utformningen av den nationella regleringen av tjänstepens- ionsföretag. Mot bakgrund av att kommissionen föreslås få bemyndigande att meddela delegerade akter kring institutens egna riskutvärdering finns det visserligen skäl att anta att den kommande regleringen kommer att bygga på en långtgående harmonisering av bestämmel- serna, och att utredningen därför bör avstå från att nu föreslå nat- ionella bestämmelser kring egen riskutvärdering. Utredningen anser emellertid att de nationella krav som föreslås har karaktär av principreglering, som utan några större ändringar borde kunna förenas med en eventuellt kommande detaljreglering på lägre nivå. Kraven på att ett tjänstepensionsföretag ska göra en egen bedöm- ning och utvärdering av de risker som finns i verksamheten får 29 Artikel 45 i Solvens II-direktivet. dessutom anses vara en så pass självklar del av det grundläggande kravet på sund och ansvarsfull företagsstyrning att det krävs mycket starka skäl för ett aktivt ställningstagande mot ett krav på egen riskutvärdering. Regelbundna interna riskutvärderingar torde vara ett naturligt inslag i den tjänstepensionsverksamhet som bedrivs med tillämpning av bestämmelserna i tjänstepensions- direktivet. 9.7.12Utläggning av verksamhet (outsourcing)