sou · H2B312 · 2014-03-12 00:00:00 — utvärderingsprojekt med varierande teman (läges- eller temaut- värderingar). Dessutom deltar i internationella utvärderingar. I lagstiftningen anges att utvecklingen av utvärderingssystemet bör inriktas på oavhängighet, träffsäkerhet, effektivitet och ekono- mi samt effekter. Med effekter avses, vad vi förstår, de effekter utvärderingarna har, inte effektstudier. Vikten av att skapa ett system som är direkt och betjänar läroanstalterna, eleverna och vårdnadshavarna betonas. Ett generellt intryck är att det finska skolsystemet bygger på stark tillit från den nationella nivån till kommunerna och ytterst till professionen. Det finns ingen nationell tillsyn och t.ex. står inte frågan om en likvärdig och rättvis betygssättning i fokus för de- batten på det sätt som den gör i . Aktörer på nationell nivå På central nivå har det fram till funnits främst två aktörer vad gäller nationell utvärdering på skolområdet – Rådet för utbild- ningsutvärdering och Utbildningsstyrelsen. Den externa utvärderingen av skolan har under en följd av år organiserats av Rådet för utbildningsutvärdering, ett självständigt organ som sorterat under undervisnings- och kulturministeriet. Rådet har bestått av högst 14 medlemmar, som utnämnts av undervisnings- och kulturministeriet. Medlemmarna är företrädare för såväl akademin som för kommunsektorn och för de fackliga organisationerna. Tillsammans med undervisnings– och kulturministeriet har rådet ansvarat för utvärdering, och utveckling av utvärdering, i grund- skola och gymnasium, inom yrkesutbildningen och den yrkes- inriktade vuxenutbildningen samt inom det fria bildningsarbetet. 11 Sekretariatet för Rådet för utbildningsutvärdering verkar som en separat institution vid . har utvecklat utvärderingsmetoder för olika aktörers behov. Inom nationella utvärderingar tar man tillvara utbild- ningsanordnarnas och läroanstalternas självutvärderingar och lyfter fram god praxis. För att utvärderingen av utbildningen ska bli så transparent och använd som möjligt har publiceras resultaten i utvärderingsrådets publikationsserie. Skolor rangordnas inte i rap- porterna. Utbildningsstyrelsen12 svarar för utveckling av utbildningen, från förskoleundervisningen till vuxenutbildningen och det fria bild- ningsarbetet samt den grundläggande konstundervisningen. Det innebär att en central uppgift för Utbildningsstyrelsen är att arbeta med läroplansgrunderna för utbildningarna, grunderna för yrkes- examina och fristående examina samt att utveckla utbildningen genom olika projekt. Bland övriga uppgifter ingår att producera utbildnings- indikatorer och prognoser, samla uppgifter om utbildningens finansiering, publicera utbildningsguider, ordna och finansiera fort- bildning för lärare och annan personal inom utbildningssektorn samt utveckla och producera läromedel. Fram till nu har Utbildningsstyrelsen även utvärderat inlär- ningsresultat inom sitt verksamhetsområde, d.v.s. från förskole- undervisning till vuxenutbildning. Syftet med styrelsens utvärde- ring av utbildningen har varit att utreda i vilken mån de uppställda målen för undervisning och utbildning uppnås. De viktigaste målen för Utbildningsstyrelsens utvärdering av utbildning har varit att utveckla utbildningen och stödja lärandet 11Rådet för utbildningsutvärdering (2004) a.a. 12Informationen i detta avsnitt är hämtad från () . säkra kvaliteten på utbildningen producera information som behövs i utvecklingsarbete och be- slutsfattande på lokal, regional och riksomfattande nivå samt för internationella jämförelser. Utbildningsstyrelsen har svarat för de sampelbaserade utvärdering- ar av inlärningsresultat inom den grundläggande utbildningen som genomförts . Aktörer på nationell nivå har beslutat om en utvärderings- plan för utbildningen –2015. Av denna framgår utgångspunk- ter för utvärderingen, organisering av utvärderingsverksamheten, riktlinjer för utvärderingen, dvs. vad den externa utvärderingen ska fokusera på, finansiering samt uppföljning av utvärderingsplanen. Man kan säga att detta på en övergripande nivå utgör ett slags ram- verk för utvärdering,. Av utvärderingsplanen framgår att utvärderingsfunktionerna vid Rådet för utbildningsutvärdering, Rådet för utvärdering av högsko- lorna och vid Utbildningsstyrelsen från och med början av 2014 ska koncentreras till ett nationellt center för utbildningsevaluering. Syftet är att samla utbildningsutvärderingens viktigaste uppgifter och kompetenser till en tydligare, effektivare och mer slagkraftig helhet och att stärka utvärderingsverksamhetens oberoende och självständighet. Därtill, menar man, uppnås funktionella och eko- nomiska synergier samt stärks den finska utbildningsutvärdering- ens nationella och internationella roll. Förändringen innebär att t.ex. de sampelbaserade utvärderingarna av inlärningsresultat som Utbildningsstyrelsen svarat för blir ett ansvar för det nya centret. Nationella centret för utbildningsevaluering föreslås av den arbets- grupp som förberett inrättandet, vara ett ämbetsverk inom under- visnings- och kulturministeriets förvaltningsområde. Centret före- slås bli ett expertorgan som utför externa utvärderingar av utbild- ningar och för att ta fram kunskap som underlag för utbildnings- politiska beslut och utveckling av utbildningen. Centret föreslås av en särskild utredare placeras i med en del av sin verk- samhet fortsatt i Jyväskylä.13 13 Beskrivningen av förslaget är hämtad från Undervisnings- och kulturministeriets hemsida. Beslutsfattandet föreslås bli delat mellan direktören och ett evalueringsråd med ansvar för den strategiska styrningen. Evalue- ringsrådets medlemmar föreslås företräda sakkunskap på området, t.ex. expertis inom utvärdering av utbildning. föreslås vidare bestå av personer som företräder olika utbildnings- sektorer, lärarutbildningen, forskningen, arbetslivet och de stude- rande. Enligt förslaget ska direktören ha beslutanderätten för den opera- tiva ledningen medan evalueringsrådet ska fatta beslut om centrets strategiska riktlinjer. Rådet ska ha en central roll vid utarbetandet av förslag till den utvärderingsplan som fastställs av undervisnings- och kulturministeriet. Planen är det viktigaste redskapet för den strategiska styrningen av utvärderingsverksamheten. Rådet ska även organisera särskilda utvärderingar samt besluta om resultatet av en granskning godkänts eller inte. Enligt förslaget utnämner statsrådet (regeringen) direktören för evalueringscentret och till- sätter evalueringsrådet. har arbetat intensivt med att förstärka den nationella uppföljningen och utvärderingen inom utbildningsom- rådet och det finns numera en stark utvärderingstradition i norsk utbildningspolitik14. Detta präglar såväl det löpande uppföljnings- och utvärderingssystemet som det sätt som reformer utvärderas på. Utdanningsdirektoratet använder ett nationellt, stabilt ramverk för att utvärdera och rapportera om det norska skolsystemet som innehåller fem huvudområden: läranderesultat, lärandemiljön, andel elever som fullföljer studierna i gymnasieskolan, resurser och fakta om skolorna. genomför dessutom återkommande gransk- ningar av prioriterade politikområden. Ett aktuellt exempel är det särskilda indikatorssystemet för att följa kvaliteten i lärarutbildnin- gen och i yrket. På systemnivå har utvecklat ett system för kontinuerlig uppföljning, Nasjonalt kvalitetsutvurderingssystem (NKVS). Syste- met, att betrakta som ett ramverk för utvärdering, försörjer bland annat olika forskningsprojekt med data. 14 Avsnittet om bygger på information som lämnats till utredningen i samband med dess kontakter med företrädare för det norska Kunskapsdepartementet och Utdannings- direktoratet i . genom deltagande i internationella studier, statistikinsam- ling, resultat från nationella prov, brukarundersökningar och enkä- ter. Den insamlade informationen publiceras på flera olika sätt: sär- skilda rapporter om specifika teman, årliga analytiska rapporter, ut- värderingsrapporter i nationellt prioriterade frågor, internetpubli- cering och en årlig summerande rapport baserad på utvärdering av skolor. Aktörer på nationell nivå Utdanningsdirektoratet, som lyder under Kunnskapsdepartementet, har ett brett arbetsfält som spänner från läroplaner och ramverk för motsvarande förskola, grundskola och gymnasieskola, till examen och analyser samt regelverk och tillsyn. Direktoratet ansvarar för merparten av de olika typer av uppgiftsinsamling som i NKVS. Utdanningsdirektoratet har t.ex. ansvar för att utarbeta natio- nella prov och andra prov för och gymnasieskolan samt att utforma villkoren för examen, dvs. den avslutande bedöm- ningen av en elevs kompetens. Direktoratet har också ansvar för tillsynen över landets skolhuvudmän, dvs. kommuner, fylkeskom- muner och privata skolor. Syftet är att säkra att barn och unga får en likvärdig utbildning av hög kvalitet. Direktoratet har dessutom ansvar för utvecklingsprojekt, forsk- ning och statistik om och gymnasieskolan. Brukarun- dersökningar genomförs för elever, lärlingar, lärare, instruktörer och föräldrar, vilket förser skolor, skolhuvudmän och myndigheter med viktig kunskap. Resultaten och analyserna, som publiceras på Utdanningsdirektoratets webbsidor, är tänkta att bidra till förbätt- ring av norsk skola. Utdanningsdirektoratet har vidare ansvar för att koordinera de många internationella studier som deltar i. Utdanningsdirektoratet har upprättat ett nationellt forskningsråd som ger råd i frågor om utveckling av forskningspolicy och om finansiering av forskning samt skapar mötesplatser. De flesta upp- dragen anförtros olika forskningsinstitut, universitet och hög- skolor under Utbildnings- och forskningsministeriets och Utdan- ningsdirektoratets överinseende. I finns dessutom ett Kunnskapssenter for udanning knutet till forskningsråd. Kunskapscentrets uppgift är bl.a. att pre- sentera systematiska kunskapsöversikter i en öppen och tillgänglig databas som ska kunna användas av alla som arbetar i förskola, skola, högre utbildning och vuxenutbildning samt med politikut- formning. Centret ska sammanställa både nationell och och inter- nationell forskning och förmedla den bästa tillgängliga kunskapen inom utbildningsområdet. lägger allt större vikt vid kunskapsunderlag inför beslut om politiska reformer. Evidensinformerade inslag i samband med politikformulering kommer bland annat till uttryck i att litteratur- listor redovisas i de senaste årens stortingsmeldingar (propositio- ner). Till större reformer som genomförts under har dessutom knutits omfattande utvärderingsresurser. Sättet att organisera utvärderingarna har skilt sig åt mellan de olika reformerna, t.ex. med avseende på hur samarbetet mellan politiken och forskningen har utformats. I fallet med Reform -94, som avsåg gymnasieskolan, beslutade om en löpande utvärdering som skulle vara forsknings- baserad, dvs. grunda sig på forskningsmässig metodik och kompe- tens. Departementets kontroll av arbetet med utvärderingen var tydlig. Det följdes nära eftersom det fanns ett uttalat önskemål om att kunna ta nya beslut under vägen. För att säkra att utvärderingen blev policyrelevant skrevs ettåriga kontrakt mellan forskare och departementet. Forskarna hade krav på sig att lämna rapporter (varje halvår och år). För att täcka behovet av kompetens genomfördes utvärderingen av flera forskningsmiljöer i samverkan. För att utvärderingen skulle bli intressant och leva upp till forskningsmässiga krav krävdes att forskarna hade ett självständigt handlingsutrymme. För att skapa ett visst avstånd mellan uppdragsgivare och uppdragstagare skapades en uppfölj- ningsgrupp bestående av nio medlemmar med olika kompetenser. Ordföranden i uppföljningsgruppen utnämndes av forsk- ningsråd. Uppföljningsgruppen hade den överordnade kontrollen över projektet och kommenterade utkast till rapporter från fors- kargrupperna. Uppföljningsgruppen hade vidare till uppgift att ge råd till departementet om styrningen och vid kontraktsförhand- lingar. Uppföljningsgruppens sekretariat utgjordes av tjänstemän i Kunskapsdepartementet. Utöver uppföljningsgruppen tillsattes även en referensgrupp med representanter för flertalet av dem som berördes av reformen. En av forskningsmiljöerna påtog sig också rollen som koordine- rande forskningsinstitution. Arrangemangen runt utvärderingen ledde till en upprörd debatt om att regeringen direktstyrde forskningen och om det olämpliga i att departementet var uppdragsgivare till utvärderingen av en reform som det självt var ansvarigt för. Samarbetet mellan parterna över- levde dock debaclet och ledde efterhand till en ökad vana vid dialog parterna emellan. Dessutom ägde en viktig kompetensuppbyggnad rum inom forskningsmiljöerna, som har kommit till användning vid senare reformutvärderingar. I samband med Reform -97, som avsåg , var skol- ministerns utgångspunkt att den kritikstorm som utbröt i samband med den föregående reformutvärderingen inte skulle upprepas. medgav därför upplägget ett stort utrymme för forsk- ningen att själv bestämma inriktning och rapporteringstillfällen. Utvärderingarna av de reformer som genomfördes och 1997 kan således sägas representera två extremer på en skala mellan kraf- tig styrning och stor självständighet. I utformningen av utvärde- ringen av 2006, som avsåg och gym- nasieskolan, sökte man dra nytta av erfarenheterna från de båda föregående utvärderingarna. Utdanningsdirektoratet tillsatte en programstyrelse som leddes av en välmeriterad och erkänd forskare. Även om Programstyrelsen fick sitt uppdrag av Utdanningsdirektoratet var det Programstyrel- sen som utlyste uppdragen och slöt kontrakt med de olika forsk- ningsmiljöerna och därefter höll i kontakten med dessa. Program- styrelsen har bestått av företrädare för olika intressenter på skol- området, t.ex. brukare (elever och föräldrar), fackliga organisatio- ner, forskare och personer på policynivå. Programstyrelsen svarade även för återkopplingar till forskarna. Dessa återkopplingar innebar även en diskussion om kvaliteten i utkasten till forskarrapporterna, dvs. om teori, metoder, empiriskt underlag, konsistens mellan underlag och slutsatser, osv. Man sam- lade dessutom in frågeställningar som inom olika delar av utbild- ningssektorn ansågs viktiga att granska och sorterade fram dem som bedömdes vara av generellt intresse för sektorn och som dess- utom var knutna till reformen. De utvalda frågeställningarna infogades därefter i utvärderingsuppdragen till de olika forskargrupperna. Tjänstemännen i departementet höll den politiska ledningen informerad om resultaten från utvärderingarna samt lyfte in dem i olika aktuella politiska processer. Skottland15 har arbetat med att utveckla och introducera en ny läroplan i barn- och ungdomsskolan – Curriculum för Excellence. Läroplanen introducerades i de lägre årskurserna under /11 och under /13 för elever i secondary schools, dvs. för elever från ca 11 till . Arbetet med att implementera läroplanen har dock varit en suc- cessiv process som fortfarande pågår. Arbetet leds av for som består av represen- tanter för såväl den statliga förvaltningen som företrädare för en lång rad organisationer som företräder t.ex. skolhuvudmän, lärare och föräldrar. Den nya läroplanen syftar till att säkerställa att alla barn och ung- domar i utvecklar kunskaper, färdigheter och olika person- liga förmågor. Enligt läroplanen ska eleverna ges möjlighet att uppleva framgång som elev, känna självförtroende som individ, utvecklas till ansvarstagande medborgare och kunna bidra effektivt till det gemensamma samhällslivet.16 The Scottish Survey of Literacy and Numeracy (SSLN) är en årlig urvalsundersökning som följer de nationella resultaten i läsning och räkning (växelvis ) vid tre åldrar under motsvarande . SSLN utvecklades för att stödja bedömningsformer i anslutning till Curriculum for Excellence. SSLN är ett samarbete mellan den skotska regeringen, Education och Scottish Qualifications Authority (SQA). deltar även i de inter- nationella PISA-undersökningarna. Det skotska systemet är annars i hög grad inriktat på att stödja den lokala nivån i dess arbete med att utveckla och utvärdera verksamheten. () är t.ex. ett verktyg online för att stödja lärares bedömning i anslutning till Curriculum for Excellence. 15Skottland är en självstyrande riksdel (eller constituent country) inom . har numera ett omfattande självstyre, bl.a. på skolpolitikens område, varför i detta sammanhang jämställs med ett land. 16Fri översättning av de grundläggande förmågorna Successful learners, Confident individu- als, Responsible citizens och Effective contributors. Den skotska inspektionen har en viktig roll. inspekteras ett urval skolor och kommuner. Inriktningen är att bidra till för- bättring. Inspektörerna fokuserar på elevernas lärande och pres- tationer. Skolornas självvärderingar är viktiga utgångspunkter för inspektionen. Inspektionen förfogar inte över några sanktions- instrument. Generellt präglas arbetet med att utveckla skolan i av en skolpolitisk konsensus. Denna har dock inte vilat på något for- mellt kontrakt, utan bygger mer på en tradition där inte minst dialogen mellan olika parter inom skolsamhället ses som central. Aktörer på nationell nivå Organisatoriskt har genomgått en motsatt utveckling jämfört med . 2011 bildades Education bl.a. genom en sammanslagning av organisationen (LTS) och den tidigare inspektionsmyndigheten 's Inspectorate of Education in (HMIe). LTS huvuduppgift var att utveckla och stödja den skotska läroplanen och att utveckla kvaliteten på lärande och undervisning, bl.a. genom att erbjuda råd, stöd, kompetensutveckling, etc. Education har ett brett ansvarsområde. Man ansvarar för råd och stöd i syfte att utveckla undervisningen och elevernas lärande, bl.a. genom arbetet med Curriculum för Excellence och genom IT. Man svarar också för inspektionen och för rapporterin- gen av resultat från denna. Vidare stödjer man de lokala huvudmän- nen och verksamheterna i arbetet med att främja positiva relationer, sociala och känslomässig välfärd och gott uppförande, etc. När det gäller det som står i fokus för denna utredning, dvs. kunskapandet om skolan och skolans utveckling, hämtar Education underlag från bl.a. statistik och egna utvärderingar, in- spektioner och . The Scottish Survey of Literacy and Numeracy (SSLN)är också en viktig källa. Man intresserar sig också för framgångsrika skolsystem i andra länder. Ansvaret för SSLN är delat mellan flera aktörer. Division har det centrala ansvaret och svarar för projektledning, design, analys, genom- förande och rapportering om SSLN. Education har till- sammans med The Scottish Qualifications Authority (SQA) ansvar för utvecklingen av kriterier för bedömning av SSLN. för olika nivåer. Education ansvarar också för att till- gängliggöra resultat från SSLN för lärare, skolor och huvudmän i syfte att stödja och informera om lärande och arbetsformer i klass- rummet medan SQA har ansvaret för alla operationella aspekter av SSLN, dvs. distribution, administration på skolorna, datafångst etc. Till projektet har knutits en . Inom Education arbetar man utifrån en strategi för det man benämner knowledge management. Denna består av tre teman – att bygga professionella relationer, att bygga en kunskaps- bas och att bygga värden utifrån kunskap. Man arbetar också med att utveckla en forskningsstrategi. Denna går ut på att stärka kapaciteten inom forskning och utvärdering, att bygga upp en forskningsgrund och att skapa länkar mellan forskning, politik och praktik (know- ledge brokering). Education identifierar följande utveck- lingsområden för den egna verksamheten: -Tätare dialog med forskarsamhället inom utbildningsområdet. -Mer strategiskt angreppssätt när man lägger ut forskningsupp- drag. -Mer proaktiv roll när man lämnar råd i samband med politikut- formning. -Göra tillförlitlig kunskap tillgänglig för de verksamma (lärar- professionen). -Stödja och sprida resultat från professionella undersökningar. Av detta framgår att Education utöver att svara för stöd, statistik, utvärdering, inspektion, etc, också har en roll i relation till skolforskningen, både som beställare och som kunskapsmäklare. Man understryker att det, för att verka som kunskapsmäklare, krävs oberoende, trovärdighet, transparens, tillgång till en robust kunskapsbas och klara kopplingar till politikutvecklingsprocessen. 3.Boende utanför det egna hemmet –placeringsformer för barn och unga. 4.Det måste gå att lita på konsument- skyddet. 5.Staten får inte abdikera –om kommunaliseringen av den svenska skolan. 6.Män och jämställdhet. 7.Skärpta straff för vapenbrott. 8.Översyn av statsskuldspolitiken. –en översyn av ersättningssystemet. 10.Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. 12.Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. Det måste gå att lita på konsumentskyddet. Skärpta straff för vapenbrott. Boende utanför det egna hemmet –placeringsformer för barn och unga. – en översyn av ersättningssystemet. Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. [1] Översyn av statsskuldspolitiken. Staten får inte abdikera – om kommunaliseringen av den svenska skolan. Män och jämställdhet. Utvärdera för utveckling – om utvärdering av skolpolitiska reformer. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. [11].