sou · H2B387 · 2014-12-19 00:00:00 — Utred- ningen menar att risken för att få fel läkemedel expedierat av öppen- vårdsapotek motiverar att personnummer hanteras i receptdepån. Det bör övervägas att ställa krav på att djurägarens personnummer ska anges på förskrivningen. Det kan också övervägas vem som ska kunna få en förskrivning; djurägaren, den som håller djuret (den s.k. djurhållaren) eller även företag som äger djur. Bestämmelser om vad som krävs för en giltig förskrivning finns i föreskrifter, LVFS 2009:13. Utredningen anser att kraven på vilka uppgifter som ska lämnas om djurägaren bör ses över. Den som är legitimerad och har förskrivningsrätt för människor tilldelas en personlig förskrivarkod av . Förskrivar- koden ska enligt LVFS 2009:13 anges på recept för att detta ska kunna expedieras. gällde detta krav endast vid förskrivning av narkotiska läkemedel. Genom att ange förskrivarkoden på receptet kan en s.k. förskrivarprofil erhållas från E-hälsomyndig- heten. Av 3 kap. 9 § LVFS 2009:13 framgår att veterinärer är undantagna från kravet att ange förskrivarkod. för ett register över de som får svensk veteri- närlegitimation, samt även övrig legitimerad djurhälsopersonal. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur registreras även inskränkningar i förskrivningsrätten samt de veterinärkandidater som har tillfällig förskrivningsrätt. Det framgår även om en veterinär är avliden. Registret förs enligt uppgift från med stöd av PUL, dvs. det omfattas inte av någon särskild reglering. lämnar ut uppgifter om behöriga veterinärer till som också behandlar uppgifterna med stöd av PUL. Varje person har ett personligt id-nr i registret, vilket för veterinärer/veterinärkandi- dater benämns veterinärnummer. Veterinärnummret består i dags- läget av fyra eller fem siffror. Alla som har en arbetsplats och är behöriga att förskriva läke- medel eller sådana varor som avses i 18 § 2 och 3 lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. (dvs. vissa förbrukningsartiklar) har rätt att få en arbetsplatskod (jfr 4 § förordningen (2002:687) om läkemedelsförmåner m.m.), dvs. en kod som identifierar den arbets- plats som förskrivaren tjänstgör vid (prop. 2008/09:145). Rättig- heten gäller de som har förskrivningsrätt för människor, dvs. Det är landstingen som beslutar om arbetsplatskod för den som arbetar inom område. Syftet med en obligatorisk arbetsplatskod är att sjukvårdshuvudmän och verksamhetschefer bättre ska kunna följa upp den verksamhet de ansvarar för. Till utredningen har önskemål framförts om att införa krav på arbetsplatskod för veterinära inrättningar. Enligt uppgifter från finns inga motsvarande koder . Detta beror på att tillsynen riktar sig mot den enskilde yrkesutövaren. En utveckling av tillsynen mot verksamhetstillsyn/systemtillsyn är enligt önskvärd. Utredningen menar att införande av arbetsplatskod skulle förbättra möjligheterna till uppfölj- ning av förskrivning och läkemedelsanvändning. Det förefaller därmed vara lämpligt att arbete med att ta fram en modell för dessa koder inleds. Det ligger inte i utredningens uppdrag att föreslå generella förändringar i tillsynen av djurhälsopersonalen varför utredningen inte går vidare med förslag kring krav på arbets- platskod. Utredningen anser att möjligheterna att förbättra uppföljning och tillsyn av förskrivningar av läkemedel för djur bör förbättras. För att uppgifter om aktuell veterinär ska kunna tas fram av E- hälsomyndigheten krävs att veterinären kan identifieras. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur nummer bör kunna användas för att identifiera en viss veterinär. Utredningen anser därför att veterinärnummer bör anges på alla recept för djur och att uppgiften ska överföras till E-hälsomyndig- heten. Detta förslag liknar den modell med förskrivarkod som gäller för förskrivningar för människa. är det ett krav i Läke- medelsverkets receptföreskrifter (LVFS 2009:13) att ange för- skrivarkod på alla slags recept för människa. Det kravet bygger på bedömningar i propositionen Ökad kvalitet vid läkemedelsförskriv- ning (prop. 2009/10:138) om att receptregistret och läkemedelsför- teckningen skulle få innehålla uppgift om förskrivarkod i syfte att förbättra läkemedelsförskrivning och läkemedelsanvändning. Som beskrivits gäller inte receptregisterlagen för förskrivningar för djur. Utredningen kan därför inte föreslå att krav på veterinär- nummer tas in där. Utredningen anser att med stöd av befintliga bemyndiganden i LVFS 2009:13 bör kunna införa krav på att veterinärnummer ska anges på alla förskrivningar för djur. har i LVFS 2009:13 reglerat vad som krävs för en giltig förskrivning av läkemedel för djur. Som beskrivs ovan finns önskemål och behov av att ytterligare uppgifter ska krävas. Exem- pel på sådana uppgifter är djurägares personnummer och veterinär- nummer. Det bör även övervägas om djurhållare eller företag som äger djur kan få en förskrivning och hur dessa i så fall kan identi- fieras. Utredningen erfar att fler uppgifter hanteras i samband med e- recept än vad som framgår av LVFS 2009:13. Utredningen menar att detta bör ses över. bör mot den bakgrunden få i uppdrag att i samråd med och se över vilka uppgifter som ska krävas för en förskrivning av läkemedel för djur. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur 5.8.6Tillgång till uppgifter från Utredningens bedömning: Det bör preciseras i förordning att ska lämna ut uppgifter om expedieringar av förskrivningar för djur till –veterinär om den egna förskrivningen, –och länsstyrelserna om enskild veterinärs förskrivning för tillsyn av veterinärs förskrivning av läke- medel, och –för tillsyn av öppenvårdsapotekens till- handahållandeskyldighet. Skälen för utredningens bedömning I avsnitten 5.6 och 5.7 gör utredningen bedömningen att uppgifter om expedieringar av förskrivningar för djur skulle kunna underlätta dels tillsynen över öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldig- het och dels efterlevnaden och tillsynen av kaskadprincipen. Nedan utvecklas hur dessa uppgifter skulle kunna hanteras och lämnas ut. I lagen (1996:1156) om receptregister (receptregisterlagen) anges till vilka myndigheter och andra aktörer som uppgifter ur receptregistret ska lämnas. Eftersom receptregisterlagen endast avser förskrivningar för människa finns där inga skyldigheter att lämna ut uppgifter om förskrivningar för djur. De uppgifter om utförda expeditioner som öppenvårdsapoteken lämnar till bör kunna användas för att under- lätta och effektivisera tillsynen över såväl apoteken som de för- skrivande veterinärerna. Utredningen bedömer att motsvarande uppgifter som lämnas ut med stöd av receptregisterlagen ska kunna lämnas ut avseende läkemedel för djur. behandlar de personuppgifter som finns i receptregistret för djur med stöd av PUL. För att säkerställa och förtydliga att veterinärer och tillsyns- myndigheter också kan få ta del av nödvändiga uppgifter bedömer utredningen att det bör framgå av förordning, lämpligen förord- ningen (2009:659) om handel med läkemedel, att uppgifterna ska Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur lämnas ut till dessa. Ytterligare ett skäl är att det kan finnas event- uell sekretess som behöver brytas (se nedan). Utredningen bedömer därför att det bör framgå av förord- ningen om handel med läkemedel att uppgifter om expedieringar av enskild veterinärs förskrivning ska få lämnas ut till den veterinär som har gjort förskrivningen, den länsstyrelse under vars tillsyn veterinären står och till . Vidare bör det framgå att uppgifter för tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållande- skyldighet ska få lämnas ut till . Utredningen lämnar nedan förslag till ändringar av förordningen om handel med läkemedel för att ge en preliminär bild av hur utlämnandet skulle kunna regleras. Utredningen vill i detta samman- hang understryka att vilka uppgifter som ska lämnas till respektive aktör enligt förslaget behöver ses över mot bakgrund av de bedöm- ningar som görs i föregående avsnitt. I avsnitt 5.9 beskriver utredningen hantering av statistikuppgifter. Uppgifter som ska lämnas till veterinär Receptregisterlagen möjliggör för förskrivare på hälso- och sjuk- vårdsområdet att få uppgifter om den egna förskrivningen. Även veterinärer har ett behov av att följa upp sin egen förskrivning. I utredningens uppdrag ingår frågan om tillsyn över efterlevnaden av kaskadprincipen. Som ett led i att förbättra följsamheten till kaskadprincipen är det viktigt att veterinären själv kan få en bild av sitt eget förskrivningsmönster. Ett sätt att möjliggöra detta är att veterinären från kan få ut uppgifterna om den egna förskrivningen. Utredningen anser av tydlighetsskäl att det bör framgå av för- ordning att på begäran av veterinären ska lämna ut uppgifter om expedieringar av veterinärens egna förskriv- ningar. För att uppgifterna från ska vara till- räckliga för att skapa sig en bild av förskrivningsmönstret bör uppgifter om expedieringar som genomförts tillbaka lämnas ut. Veterinären bör därför i sin begäran ange vilken tid begäran avser. Utredningen anser att för ändamålet att öka efterlevnaden till Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur kaskadprincipen behöver inte några uppgifter om djurägare lämnas ut av . Uppgifter för tillsyn över veterinärers förskrivning Receptregisterlagen möjliggör för Inspektionen för vård och omsorg att från få ut uppgifter om en enskild läkares eller tandläkares förskrivning av narkotiskt läkemedel eller annat särskilt läkemedel. Det är lämpligt att en motsvarande kon- struktion möjliggör för de veterinära tillsynsmyndigheterna att få underlag för sin tillsyn. I denna utrednings uppdrag ingår dock endast frågan om tillsyn över kaskadprincipen. Utredningen gör bedömningen att för att den länsstyrelse under vars tillsyn en veterinär står eller har stått ska kunna få ett bättre underlag för sin tillsyn av följsamheten till kaskadprincipen bör på begäran få tillgång till uppgifter om expedieringar av enskild veterinärs förskrivningar (se avsnitt 5.7). Utredningen anser att för ändamålet att öka efterlevnaden till kaskadprincipen behöver inte några uppgifter om djurägare lämnas ut av E-hälso- myndigheten. På motsvarande sätt bör i egenskap av tillsyns- myndighet få ta del av uppgifter om expedieringar av enskild veteri- närs förskrivning för tillsyn av kaskadprincipen. Uppgifterna behöver för detta ändamål inte innehålla några uppgifter om djur- ägare. Utredningen anser att det bör tydliggöras i förordning att E- hälsomyndigheten efter begäran ska lämna ut uppgifter om exped- ieringar av en enskild veterinärs förskrivning till den länsstyrelse under vars tillsyn veterinären står eller har stått. Motsvarande upp- gifter ska lämnas ut till . Tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet finns bestämmelser i receptregisterlagen om att personuppgifter i receptregistret hos får behand- las för registrering och redovisning för tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet. Vidare infördes bestämmelser i 18 a § i samma lag om att för Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur de ändamål som anges i 6 § första stycket 11, till ska lämna ut administrativa uppgifter samt uppgifter om inköps- dag, vara, mängd och dosering, redovisade per öppenvårdsapotek. Utredningen menar att för sin tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet avseende läke- medel för djur bör beredas tillgång till motsvarande uppgifter som för förskrivningar för människa (jfr 18 a § receptregisterlagen). Bestämmelserna i receptregisterlagen omfattar bara uppgifter om förskrivningar för människa. För tillsynen kan ha behov av uppgifter om djurägaren, t.ex. om tillsynen rör klago- mål från en enskild rörande öppenvårdsapoteks tillhandahållande av läkemedel för djur. För att ska få motsvarande uppgifter om förskrivningar för djur bedömer utredningen att det bör tydliggöras i förordningen om handel med läkemedel att ska få tillgång till uppgifterna. prövar i varje enskilt fall om uppgifter kan lämnas ut från myndigheten. Det är inte utredningens avsikt att föregå denna bedömning. För att vissa uppgifter ska kunna lämnas ut redogör dock utredningen översiktligt för vilka bestämmelser om sekretess som kan aktualiseras. Skälet till detta är att utred- ningens förslag syftar till att garantera att vissa uppgifter kan lämnas ut genom att eventuell sekretess bryts. Redogörelsen nedan syftar även till att beskriva hur uppgifterna kan skyddas när de har lämnats ut (jfr Kammarrätten i dom från , mål nr 5348-14). Utredningen föreslår att det ska anges i förordning att E- hälsomyndigheten på begäran ska lämna ut uppgifter till veterinär om den egna förskrivningen. Vad som ska anges vid förskrivning av läkemedel för djur anges i LVFS 2009:13, bilaga 10. Exempel på personuppgifter som anges vid förskrivning av läkemedel till djur är förskrivarens namn, yrke, telefon, tjänsteställe och adress. Det kan också tänkas att det på förskrivningen framgår särskilda upplys- ningar om djurägare. Detta är personuppgifter. Enligt 25 kap. 17 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL gäller sekretess hos för uppgift om en enskilds Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon när- stående till denne lider men. Huvudregeln är att den här typen av uppgifter inte ska lämnas ut. Detta starka sekretesskydd är moti- verat av att uppgifterna rör enskildas läkemedelsanvändning. Upp- gifterna om enskildas hälsotillstånd och andra personliga förhåll- anden hos kommer i många avseenden att vara likartade med de uppgifter för vilka stark sekretess gäller enligt 25 kap. 1 § OSL. Med personliga förhållanden kan avses t.ex. en persons adress. Även uppgift om enskilds namn anses omfattas av begreppet (Se RÅ 1994 not 516 och prop. 2003/04:93). Utredningen bedömer ovan att det bör preciseras i förordning att uppgifter om djurägare inte ska lämnas ut till veterinär. I det här fallet rör personuppgifterna därför i stället veterinären själv som är den som får begära ut uppgifterna. Sannolikt kommer det därför inte att föreligga någon sekretess som behöver brytas. För att förtydliga att uppgifterna ska lämnas ut föreslår utredningen ändå att detta anges i förordning. Utredningen föreslår vidare att på begäran ska lämna ut uppgifter om en enskild veterinärs förskrivning till och den länsstyrelse under vars tillsyn veterinären står eller har stått. Uppgifterna föreslås lämnas ut för tillsyn. Utredningen bedömer även i dessa fall att det bör preciseras i för- ordning att uppgifter om djurägare inte ska lämnas ut. Om det inte framgår av förordning att uppgifterna ska lämnas ut kan de omfattas av sekretess enligt 25 kap. 17 a §. De kan också omfattas av annan sekretess. Enligt 25 kap. 17 b § OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds affärs- eller driftförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Bestämmelsen innehåller ett s.k. rakt skaderekvisit. Detta innebär att uppgifterna som huvud- regel ska lämnas ut. Sekretessen är alltså mycket svagare än enligt 25 kap. 17 a §. Det raka skaderekvisitet i 25 kap. 17 b § är motiverat då svagare sekretess är vanligt förekommande i OSL för denna typ av uppgifter (se t.ex. prop. 2012/13:128 s. 51). Skälet till att utredningen föreslår att uppgifterna om en enskild veterinärs förskrivning ska lämnas ut till och läns- styrelse genom en förordningsändring är alltså att eventuell sekretess enligt 25 kap. 17 a och 17 b §§ kan aktualiseras och behöva brytas. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur Utredningen föreslår av samma skäl, dvs. att bryta eventuell sekretess, att det anges i förordning att ska lämna ut uppgifter om expedieringar av förskrivningar av läkemedel för djur till . Huvudsyftet med utlämnandet är som redovisats ovan att underlätta tillsyn över öppenvårdsapotekens tillhandahållandeskyldighet. kan behöva tillgång till personuppgifter (om djurägaren) för att kunna utreda t.ex. enskilda klagomål kring tillhandahållande- skyldigheten. Syftet med att reglera utlämnandet i förordning är att säkerställa att uppgifterna kan lämnas ut. Enligt den s.k. generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL får en sekre- tessbelagd uppgift lämnas till en myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Syftet med utlämnandet är att tillsynsmyndigheterna ska få ett bättre underlag för sin tillsyn. Det kan vara viktigt som ett led i myndigheternas arbete med att följa upp antibiotikaförskrivning eller i övrigt verka för en god djur- och folkhälsa. Utredningen konstaterar att intresset för tillsynsmyndig- heterna att utöva en fullgod tillsyn väger tyngre än veterinärens intresse av att skydda sig mot detsamma. Effekten av de föreslagna uppgiftsskyldigheterna är, enligt 10 kap. 28 § OSL, att eventuell sekretess som gäller hos för de nämnda upp- gifterna inte hindrar att dessa lämnas ut till och länsstyrelse under vars tillsyn veterinären står samt till Läke- medelsverket. Som framgår nedan omfattas uppgifterna av bestäm- melser om sekretess även hos tillsynsmyndigheterna. När och länsstyrelserna har fått uppgifterna från kommer de att omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL och 9 § offentlighets- och sekretessförord- ningen (2009:641) jämförd med p. 30 i bilagan till förordningen. Enligt 30 kap. 23 § OSL kan vissa uppgifter i en statlig myndighets verksamhet som består i bl.a. tillsyn sekretessbeläggas om de rör enskilds affärs- eller driftförhållanden, uppfinningar eller forsk- ningsresultat, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Detta kräver emellertid att regeringen har meddelat föreskrifter om detta. Även uppgifter om andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndig- Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur hetens verksamhet kan sekretessbeläggas. Här råder det absolut sekretess. Regeringen har med stöd av 30 kap. 23 § OSL meddelat före- skrifter om sekretess i 9 § offentlighets- och sekretessförordningen avseende både enskildas personliga förhållanden och affärs- och driftsförhållanden. En förutsättning för att bestämmelserna i 9 § offentlighets- och sekretessförordningen ska vara tillämpliga är emellertid att det i bilagan till förordningen anges i vilken utsträck- ning sekretessen gäller. 30 i bilagan till offentlighets- och sekretessförordningen framgår att uppgifter inom ramen för verk- samhet som består i utredning, tillståndsgivning och tillsyn enligt lagstiftningen om djurskydd, epizooti, zoonoser, kontroll, av hus- djur, provtagning på djur, införsel, och utförsel av levande djur, behörighet att utöva veterinäryrket och EG-bestämmelser som kompletteras av lagstiftningen samt enligt förordningen (1994:1313) om avgifter vid veterinär yrkesutövning eller enligt motsvarande äldre bestämmelser och förordningen (1971:810) med allmän veterinärinstruktion, kan bli föremål för sekretess. Sekretess gäller därför enligt nämnda bestämmelser hos och länsstyrelserna. Sekretessen gäller dock inte beslut i ärenden. När fått uppgiftern från kommer de att omfattas av sekretess enligt 30 kap. 23 § OSL och 9 § offentlighets- och sekretessförordningen jämförd med p. 33 i bilagan till förordningen. 33 i nämnda bilaga framgår att upp- gifter inom ramen för veksamhet som består i tillsyn hos Läke- medelsverket enligt lagen (2009:366) om handel med läkemedel kan bli föremål för sekretess. Det anförda innebär att den sekretess som gäller för uppgifterna hos även kommer att gälla hos tillsyns- myndigheterna. Eftersom nivån på sekretesskyddet även består efter utlämnandet bedömer utredningen således att det är motiverat att eventuell sekretess hos bryts. Sammanfattande synpunkter avseende frågor om tillgång till uppgifter Utredningen föreslår att det förtydligas i lagen om handel med läkemedel att öppenvårdsapotek vid expediering av en förskrivning för djur till ska lämna de uppgifter som krävs Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur för en sådan expediering. Vilka uppgifter som ska lämnas mer exakt får preciseras genom verkställighetsföreskrifter, lämpligen i förord- ningen om handel med läkemedel (jfr hur regleringen av 2 kap. 6 § 7 lagen om handel med läkemedel och 11 § förordningen om handel med läkemedel har konstruerats). De uppgifter som bör anges i förordningen om handel med läkemedel är de uppgifter som krävs för en giltig förskrivning dvs. de uppgifter som anges i LVFS 2009:13 bilaga 10. Andra punkter av intresse är motsvarande de som finns i punkterna 1–4 i 8 § recept- registerlagen. Utredningen har uppmärksammats på att ytterligare uppgifter som inte anges på djurrecept kan behöva hanteras och samlas in för tillsyn och uppföljning. Detta är t.ex. djurägarens person- nummer och veterinärnummer. Det finns inget krav på att ange dessa uppgifter på ett recept. meddelar föreskrifter om vilka uppgifter som ska krävas för djurrecept i receptföreskrifterna. bör därför ges i uppdrag att se över receptföreskrifterna (LVFS 2009:13) i samråd med E-hälso- myndigheten och . För att förbättra efterlevnaden och tillsynen av kaskadprincipen föreslår utredningen att veterinär, länsstyrelse och från ska få tillgång till uppgifter. En förut- sättning för detta är att uppgifterna lämnats till E-hälsomyndig- heten. En annan förutsättning är att uppgifter om enskild veterinär kan sökas fram. Det bör därför krävas att veterinärnummer anges på alla slags recept. För att förbättra tillsynen över öppenvårds- apotekens tillhandahållandeskyldighet föreslår utredningen att ska få tillgång till uppgifter från E-hälsomyndig- heten. 5.8.7Finansiering av receptregistret för djur Utredningens förslag: I lagen om handel med läkemedel före- slås en ny bestämmelse om att får ta ut en avgift för att täcka kostnaderna för att föra ett nationellt register över elektroniska recept för djur. Avgiften ska få tas ut av tillståndsinnehavaren. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om avgift- erna. Skälen till utredningens förslag Finansiering av receptregistret och läkemedelsförteckningen 2012/13:128 framför regeringen att Apotekens Service AB:s ansvar för receptregistret och läkemedelsförteckningen bör övertas av Myndigheten för hälso- och vårdinfrastruktur (E-hälso- myndigheten). Myndighetens uppgift i denna del bör finansieras på samma sätt som för , dvs. genom obligatoriska avgifter från apoteksaktörerna. Avgiften bör, i likhet med vad som gäller , täcka kostnaderna för förandet av registren och således inte syfta till att ge något överskott i verksamheten. Vidare framförs i propositionen att regeringen, eller den myn- dighet som regeringen bestämmer, bör bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om avgifterna. Bedömningen är att rege- ringen genom förordning bör ange vissa grunder för avgiftens beräkning. Sådana föreskrifter bör fastställa vad som närmare avses med kostnader för att föra registren. Regeringen bör sedan bemyn- diga myndigheten att meddela ytterligare föreskrifter om avgiftens storlek. En ordning där regeringen direkt bestämmer storleken på avgifterna framstår som mindre lämplig, bl.a. mot bakgrund av att myndighetens registerverksamhet kommer kännetecknas av en hög komplexitetsgrad. Det torde stå klart att det är myndigheten som är bäst lämpad att göra de ekonomiska beräkningarna avseende kostnaderna för att föra registren. beslutade om E-hälso- myndighetens föreskrifter (TLVFS 2014:5) om avgift av öppen- vårdsapotek för att föra receptregistret och läkemedelsförteck- ningen. Överväganden och förslag om handel med läkemedel för djur möjligheter att ta ut andra avgifter I 8 kap. 2 a § lagen (2009:366) om handel med läkemedel framgår att får ta ut en avgift för att