sou · H2B340 · 2014-06-12 00:00:00 — Däremot räknas enligt kommitténs förslag insatsutdelning som finansiell kostnad. Därmed får sådan utdelning dras av bara mot finansieringsintäkter. När dagens system för beskattning av koopera- tiva föreningar skapats synes det ha skett en avvägning dels mellan föreningens och medlemmens beskattningssituationer dels utifrån de speciella förhållanden som företagsformen är förknippad med. Den kooperativa föreningen betecknas som en personassociation till skillnad mot aktiebolaget som betraktas som en kapitalassocia- tion. Även om det finns ett sammanhållet system för beskattning av kooperativa föreningar, där både föreningens och medlemmens be- skattningssituation vägs samman finns det naturligtvis både posi- tiva och negativa inslag i dagens system. Kommitténs förslag rättar till vissa av dagens brister. Exempelvis kommer klassificeringen av insatsutdelning som finansiell kostnad medföra att dagens under- beskattning av personalkooperativ försvinner i denna del. skapas nya problem och snedvridningar. För produ- centkooperativen blir effekten av vägrat avdrag för insatsutdelning att dagens neutralitet försvinner i det fall medlemmarna är enskilda näringsidkare. Eftersom medlemmens andel normalt räknas som tillgång i näringsverksamheten kommer utdelningen, förutom uttag av inkomstskatt i föreningen, att beskattas som inkomst av närings- verksamhet hos medlemmen med uttag av såväl avgifter som progressiv inkomstskatt. Detta medför en klar överbeskattning för denna typ av utdelning i förhållande till skattesystemet i övrigt med ett sammanlagt skatteuttag på föreningens vinst på i vissa fall . Även om beskattningen sker inom ramen för ränte- fördelning leder kommitténs förslag till en överbeskattning i för- hållande till systematiken i inkomstskattesystemet. Motsvarande gäller om medlemmen är ett handelsbolag med fysiska personer som delägare. Kommitténs förslag leder i denna del till en inte acceptabel beskattningsnivå och innebär att det blir svårare att bedriva verk- samhet i den kooperativa företagsformen. Reservationer och särskilda yttranden bestämmas sker en avvägning mellan aktiva medlemmar och mer passiva medlemmar som låtit kapitalet stå kvar i föreningen. Överbeskattningen leder därmed också till ett problem för de kooperativa föreningarnas anskaffande av eget kapital, dvs. tvärs emot utredningens direktiv. Enligt min uppfattning måste kommitténs förslag leda till följd- ändringar så att överbeskattningen undanröjs. En ändring av inkomstskattelagen för att åstadkomma en korrekt beskattning kan göras på såväl förenings- som medlemsnivå. Ventilen i 40 kap. IL Dagens utformning av den s.k. ventilen i 40 kap. 16 a § IL innebär i praktiken att den inte är möjlig att tillämpa. Det medför att även seriösa förvärv av innovationsföretag m.m. ofta försvåras genom att den totala kostnaden ökar. Därför är det positivt att kommittén föreslår en förändring. Förslaget är emellertid inte tillräckligt långt- gående. I många fall kommer underskotten alltjämt inte att kunna utnyttjas efter förvärvet eftersom kapitaltillskottet inte ska räknas med vid beräkning av värdet på tillgångarna. Denna nya belopps- spärr torde vara överflödig och i vart fall allt för långtgående. Reservationer och särskilda yttranden Särskilt yttrande av experten Jag tycker att både huvudförslaget och alternativförslagen är för komplexa och långtgående, såväl historiskt som internationellt. Inget annat land har så omfattande avdragsbegränsningar vad gäller koncernextern ränta. Det beror sannolikt på att extern ränta inte på samma sätt som koncerninterna räntor används för skatteplanering. En annan an- ledning kan vara den kedjebeskattning respektive skattekil på låne- investeringar som typiskt sett uppstår när även externräntor om- fattas. Genom att begränsa avdragsrätt för ränta snarare än att införa avdragsrätt för eget kapital görs finansieringsformerna visserligen skatteneutrala gentemot varandra (med vissa undantag), men i gengäld blir både lån och eget kapital skattediskriminerade gent- emot övriga kostnader och intäkter. Det leder till gränsdragnings- problem och nya snedvridningar. Förslagen introducerar en skattekil vid lånefinansieringar som inte finns . Detta bör analyseras ytterligare för att säkerställa att investeringsviljan och den ekonomiska tillväxten i inte skadas. föreslår en bankskatt (schablon- intäkten), trots att det torde ligga utanför utredningens uppdrag att lägga särskilda skatter på en viss sektor. Den finansiella sektorn påverkas av flera av utredningens för- slag; -en skattekil införs på låneprodukter, -den administrativa komplexiteten ökar, -avdragsrätt för efterställda skulder slopas och -den särskilda bankskatten, schablonintäkten, införs. IMF har i en rapport angående införande av nya beskattnings- åtgärder för den finansiella sektorn uttalat bl.a. följande20: 20 IMF Report; A Fair and Substantial Contribution by the Financial Sector, Final Report for the G-20, 2010, sidan 26. Reservationer och särskilda yttranden -Finansiella regleringsåtgärder och beskattningsåtgärder avseende den finansiella sektorn har i stor utsträckning utformats oberoende av varandra, men -ett mer holistiskt angreppssätt krävs för att se till att regel- initiativen harmonierar med varandra vad gäller syfte och börda. Reformerna måste vara noggrant utformade så att -de inte skadar den finansiella sektorns förmåga att bygga upp sin kapitalbas, och att -shadow banking och andra störningar inte gynnas genom över- reglering eller överbeskattning av vissa delar av den finansiella sektorn. Jag delar IMF:s uppfattning. har dock i mitt tycke gjort tvärtom, se nedan. har inte tagit hänsyn till andra finan- siella regleringsåtgärder och pågående möjliga beskattningsinitiativ för att stämma av syftet och den totala bördan. Det s.k. krishanteringsdirektivet ger de finansiella instituten incitament att ge ut efterställda lån för att stärka sin kapitalbas. I andra länder i är trenden att harmoniera skatteregelverken med direktivet genom att göra räntekostnader på dessa efterställda lån avdragsgilla. I föreslår utredningen att avdragsrätten slopas. Reformens grundmodell passar enligt kommittén inte den finansiella sektorn. Kommittén föreslår därför att en skattepliktig schablonintäkt införs, trots att beskattningsåtgärden enligt kom- mittén själv brister i förhållande till syftet med åtgärden(!) på grund av att kretsen av skattskyldiga är för snäv (133 företag). Slopandet av avdragsrätten för efterställda lån träffar bara reglerade och då bara vissa reglerade finansiella företag. Genom att införa selektiva beskattningsåtgärder på vissa i den finansiella sektorn men inte andra gynnas s.k. shadow banking, och konkurrensen störs. Det är märkligt att ersätta stora delar av ett verkligt inkomst- skattesystem, där beskattning sker mellan bankerna utifrån det ekonomiska utfallet (verklig intäkt), med en illa fungerande schab- loniserad intäktsbeskattning (en punktskatt). Reservationer och särskilda yttranden Den finansiella sektorn bör därför tillfälligtvis lyftas ur förslaget och bli föremål för en bredare utredning, som tar de hänsyn som IMF påtalar som critical21. Om denna bredare utredning inte görs bör finansiella sektorn inte omfattas av förslaget överhuvud taget. Värt att notera är att det ändå skulle innebära en högre beskattning av den finansiella sek- torn jämfört med andra branscher, dvs. med reformen men utan speciellt riktade åtgärder mot sektorn; nämligen skatt i stället för och en inkomstskattekil på sektorns pro- dukter. När den finansiella sektorn har exkluderats från den här typen av förslag i andra länder har den finansiella sektorn mig veterligt inte fått en högre de facto-bolagsskatt än företag i andra sektorer. Avdragsrätten för efterställda lån bör behållas oavsett, eftersom slopad avdragsrätt är kontraproduktiv för hur andra lagstiftnings- organ vill att sektorn ska agera. Utredningen har lagt två ambitiösa förslag, men till priset av kom- plexitet, kedjebeskattning och nya snedvridningar. Omfattande komplexitet tillåts eller införs för att omöjliggöra även ganska avlägsna eller begränsade skatteplaneringsmöjligheter, och enkelhet för granskande myndigheter har prioriterats relativt högre än enkelhet för företagen. Ny skattekil införs vid koncernextern lånefinansiering har det förekommit en omfattande skatteplanering med koncerninterna räntor. För att komma tillrätta med det skulle det räcka att begränsa nettoavdragsrätten för koncerninterna lån. Uppdraget att öka neutraliteten mellan lånat och eget kapital inne- bär dock att även koncernexterna lån i vart fall i någon mån måste beaktas. Att det ska råda neutralitet mellan finansiering genom lån och eget kapital är som princip invändningsfritt. Kommittén uttrycker regelmässigt att lån är skattegynnat. Det är dock snarare eget kapital som är missgynnat. Mest korrekt vore således att införa avdragsrätt även för eget kapital (en s.k. ACE- 21 IMF:s rapport sidan 4. Reservationer och särskilda yttranden Att slopa avdragsrätt för ränta leder till att kostnader för både lån och eget kapital kommer att vara missgynnade i förhåll- ande till andra kostnader, liksom till intäkter. Gränssnittet för icke- neutralitet flyttas. Ingen investering, vare sig finansierad med lån eller eget kapital från källa utanför koncernen, kommer att vara neutral före och efter skatt. Investeringar kan därmed vara lönsamma före skatt, men olönsamma efter. Effekterna av detta har inte analyserats tillräckligt. Exempel efter reformens införande: Ett företag som har tillgång till lånemarknaden överväger att göra en investering för att bättre ta hand om företagets avfall. En miljöinvestering i en förbränningsanläggning skulle bl.a. minska löne- och deponikostnader. Företaget skulle också kunna sälja spillvärme till kommunen. Före skatt är investeringen lönsam, oavsett om den finansieras med lån eller eget kapital. Efter skatt är den det emellertid inte, därför att intäkterna från värmeförsäljning- en är fullt skattepliktiga, löne- och deponikostnader är fullt av- dragsgilla, medan kostnader för ränta och eget kapital inte är det. Företaget väljer därför att, trots att företaget har tillgång till eget kapital och trots bolagsskattesänkningen, att inte genomföra (den affärsmässigt sunda) investeringen. Skattekilen kan också beskrivas som kedjebeskattning Kommittén har avfärdat en modell med avdragsrätt för såväl ränta som eget kapital eftersom det skulle kräva en bolagsskattehöjning22. Kommittén väljer således att låta avdragsbegränsningar för ränta finansiera neutraliteten gentemot eget kapital. Som en konsekvens av att avdragsrätt för nettoränta slopas utan att nettoränteintäkter görs skattefria uppstår kedjebeskattning i bolagssektorn när det inte finns koncernbidragsrätt mellan det företag som betalar ränta och det företag som erhåller ränta. Problemet uppstår såväl i som utanför den finansiella sektorn. För ett exempel om kedjebeskattning utanför den finansiella sektorn se sist i yttrandet. 22 Avsnitt 12.4. Reservationer och särskilda yttranden IMF har i sin tidigare nämnda rapport beskrivit detta:23 A Comprehensive Business Income Tax (CBIT) would deny interest deductibility for CIT altogether. Symmetrically, it would exempt interest received (to avoid multiple taxation within the corporate sector). The transitional problems in moving to a CBIT would be significant (in relation to debt issued in full expectation of deductibility, for instance). The CBIT would also result in financial institutions paying or no CIT (having no tax due on interest received, but non-interest deductible costs), though in aggregate this might be more than offset by increased payments by other companies. Den i föregående avsnitt beskrivna skattekilen och den nu beskrivna kedjebeskattningen är egentligen två sätt att beskriva samma feno- men, och beror på att nettoränteintäkter och nettoräntekostnader enligt kommitténs förslag inte behandlas symmetriskt. sägs att undantaget från moms på finansiella tjänster innebär en stor fördel för den finansiella sektorn. Frågan är om det går att jämföra effekterna på den finansiella sektorn av den från- varande momskilen om , med den nya inkomstskatte- kilen om . I ett underlag för moms ska tidsvärde av pengar inte ingå. Vid en utlåningsränta om bör alltså endast räntemarginalen om säg utgöra momsunderlag. Det innebär ekonomiskt att kunden, om moms infördes, skulle betala totalt inklusive momskil. Vid samma räntekostnad skulle en inkomstskattekil beräknad på bruttoräntan utgöra 0,66 procent.24 Frånvaron av en momskil i exemplet ovan är för finansinstitutet och kunden sammantaget en fördel, medan en inkomstskattekil för dem sammantaget vore en nackdel. Vem som egentligen drar fördelen respektive har nackdelen, finansinstitutet eller kunden, är svårt att svara på. Olika forskningsrapporter ger olika svar. Inkomstskattekilen är väsentligt större, och ökar till skillnad från momskilen sannolikt väsentligt vid ett allmänt höjt ränteläge. Om man skulle införa en ACE-modell, undanta koncernexterna lån från räntebegränsningsreglerna alternativt införa skattefrihet för nettoränteintäkter uppkommer inte denna kedjebeskattning. 23IMF:s rapport , sid. 63. 24Resonemanget är förenklat. Frånvaron av moms är i själva verket en nackdel gentemot finansinstitutens bolagskunder, eftersom bolagskunder skulle ha full avdragsrätt för moms, men en fördel i förhållande till privatkunder. Kommitténs förslag innebär en introduktion av en inkomstskattekil gentemot företagskunder. Det är inte klart exakt hur ett momsunderlag skulle beräknas för det fall att det infördes moms på utlåning. Reservationer och särskilda yttranden Snedvridning till fördel för finansiering med eget kapital Kommitténs förslag går längre än att skapa neutralitet mellan eget och lånat kapital. Eget kapital kommer i själva verket att bli omoti- verat gynnat, t.ex: Bolagsskatt kan ses som en skatt på tidsvärdet av att medel be- hålls i bolagssektorn. Vid lånefinansiering betalas en ränta löpande, vilket gör att långivare beskattas löpande. Eget kapital-finansiären kan däremot skjuta upp sin beskattning , t.ex. genom att ta utdelning först . Den kedjebeskattning som nämns i föregående avsnitt har undan- röjts vid finansiering med eget kapital genom att erhållen utdelning och reavinst på onoterade aktier har gjorts skattefri. Med utred- ningens förslag kommer det därmed att bli kraftigt skattegynnat att göra investeringar med eget kapital. Gränssnittet finansiella intäkter/kostnader och förenklad bevisregel för finansiella sektorn Arbetet med att skilja ut finansiella intäkter och kostnader enligt kommitténs särskilda och extensiva definition som inte stämmer med redovisningen kommer att vara särskilt problematiskt för finansiella sektorn, och där till minst nytta. Det skulle innebära stora kostnader och resurser, och dito risker för fel, att införa en särskild skatteredovisning i sektorns finansiella system vid sidan av den nuvarande legala redovisningen bara för att bevisa det som alla redan vet, nämligen att de finansiella intäkterna för året överstiger de finansiella kostnaderna på koncernkonsoliderad nivå. En för- enklad bevisregel för finansiella sektorn bör därför införas. Mer om den finansiella sektorn – kreditförluster och schablonintäkten Kreditförluster föreslås utgöra finansiella kostnader. Endast vid en rejäl krissituation kan den finansiella sektorn antas ha finansiella kostnader som överstiger intäkterna, eftersom bara då skulle kredit- förlusterna överstiga räntenettot. Endast då skulle en noggrann kontroll verkligen behöva göras. Att ta ut skatt i just det ögonblicket, men i praktiken inte annars, vore kontraproduktivt Reservationer och särskilda yttranden för den finansiella stabiliteten. Kreditförluster bör därför inte anses som en finansiell kostnad. Utredningen menar att det i viss mån ligger utanför kommit- téns uppdrag att föreslå nya punktskatter25 och föreslår i stället en schablonintäkt på samma underlag som stabilitetsavgiften. Eftersom schablonintäkten inte motsvaras av någon intäkt, schabloniserad eller ej, är det en punktskatt. Att bakvägen införa en punktskatt genom att kalla den för beskattning av en intäkt kan inte heller ligga inom utredningens mandat. Förslaget med att införa en punktskatt motiveras26 med att modellen inte fungerar tillfredsställande för den finansiella sektorn då avdragsförbudet inte får någon styrande effekt på skuldsätt- ningen i den finansiella sektorn. Och vidare att en tillkommande skatt på finansiell sektor ger ett visst incitament till minskad skuld- sättning. Om det egentligen bara handlar om att uppnå rätt nivå på skuldsättningen borde den här kategorin av företag inte vara något problem, med tanke på alla finansspecialistorgan i och utanför som har till huvuduppgift att genom regulatoriska åtgärder se till att just denna sektor har rätt nivå på skuldsättningen. De använder inte trubbiga beskattningsåtgärder utan detaljerade regler om finansinstitutens passivsida. Incitament behövs med andra ord inte. Anser man att finansinstuten ska minska sin skuldsättning finns det bättre och mer träffsäkra åtgärder att tillgå än via skatte- systemet. Lämplig beskattningsnivå skulle kunna vara ett tänkbart argu- ment för en bankskatt. Kommittén uttalar att reformen ska vara offentligfinansiellt neutral både för icke-finansiella företag och för finansiella företag27, vilket skulle kunna tolkas som en åsikt om lämplig beskattningsnivå. Frågan är bara varför uppdelningen i offentligfinansiellt neutral ska delas upp just mellan finansiella och icke-finansiella företag. Varför inte tjänsteföretag och industriföretag? och andra företag? Om kommittén som nämnts ovan efter noga övervägande valt en viss modell, som ska införas lika för alla; dvs. en bolagsskatte- sänkning med nettoränteavdragsförbud, är det då motiverat att lägga en punktskatt på en viss sektor därför att man inte tycker om 25Avsnitt 14.8.2 Punktskatt. Reservationer och särskilda yttranden (resultatet av modellen för) den sektorn? Även andra sektorer får med den modell kommittén valt något överraskande skatteeffekter, som tjänsteföretag, som får sänkt bolagsskatt utan att ha något finansieringsbehov. En bemanningsföre- tagsskatt? Avsikten med punktskatten är enligt utredningen att se till att (just) den finansiella sektorn alltjämt kvarstår på samma bolags- skatt som innan (). En punktskatt i den här storleks- ordningen innebär en kraftig inkomstbeskattning av en bank (i teorin skatt av ett tänkt normalresultat) även det år banken har ett noll-resultat. Det är märkligt att ersätta stora delar av ett verkligt inkomstskattesystem, där beskattning av bankerna sker utifrån det ekonomiska utfallet (verklig intäkt), med en illa fungerande schabloniserad intäktsbeskattning (en punktskatt), som kommer att slå jämförelsevis hårdare mot en bank som har lägre lönsamhet för samma upplåningsvolym, och som också kommer att ge snedvridande incitament att resa upplåning en våning ner, dvs. hos utländska dotterbolag.28 Det kommer inte längre att vara möjligt att på ett meningsfullt följa effektiv skattesats hos ett enskilt finansinstitut, eller att jämföra den med konkurrenters, eftersom skattenivån inte längre kommer att ha särskilt mycket med institutets verkliga resultat att göra. Kommittén är inte en bankskatteutredning. Utredningens lös- ning är helt enkelt inte bra, inte likformig, träffar inte alla i den finansiella sektorn utan endast en snäv redan reglerad krets, har arbetats fram under stark tidspress och uppfyller inte ens enligt utredningen själv syftet med åtgärden. För den finansiella sektorn är utlåning en aktiv verksamhet, inte passiv som för de flesta andra, den är en intermediär och skuldsidan utgör inte en finansiering av tillgångssidan utan är en del av själva verksamheten, penningförmedling, och är närmast att likna vid råvaror eller inhyrning. Den finansiella sektorn bör tillfälligtvis lyftas ur förslaget. Det bör tillsättas en särskild utredning av lämplig beskattnings- nivå för banker med specialistkompetens avseende den finansiella sektorn. Och göra det som IMF gång på gång upprepar i sin rapport and Substantial Contribution by the Financial 28 Även det schabloniserade sätt att beskatta schabloniserat beräknade positiva räntenetton som utredningen under utredningens gång övervägde men förkastade innebar de facto så stora avsteg från en verklig inkomstbeskattning att den utgjorde en punktskatt på den finansiella sektorn. Reservationer och särskilda yttranden Sector29; ta hänsyn till helheten av regulatoriska och beskattnings- åtgärder liksom till marknadsförutsättningarna: Sid 4 i IMF:s rapport: Measures that impose new costs on financial institutions will need to reflect and be coordinated with regulatory changes under consideration. This is critical for ensuring policy coherence, enabling market partici- pants to plan accordingly, and avoiding adverse effects on economic growth from placing an excessive burden on the financial sector. Sid 10 i IMF:s rapport: Furthermore, recognizing the special importance of financial inter- mediation to wider economic performance, it is critical that the design of new levies/charges take into account the expected costs of future regulatory policies. This is needed to avoid imposing, through both explicit and implicit taxation, excessive costs on financial institutions. Sid 26 i IMF:s rapport: Implementation of these measures needs to be coordinated with that of the wider regulatory reform agenda, and the effects on the wider economy carefully assessed. Regulatory and tax policies towards the financial sector have been formed largely independently of each other. A more holistic approach is needed to ensure that they are properly aligned in both the incentives and the overall burden they imply for the sector. It is important that the reforms be carefully designed so as not to harm the industrys ability to rebuild its capital base, and to ensure that shadow banking or other distortions are not encouraged by over-regulating or over-taxing some parts of the financial sector. Förslaget om att slopa avdragsrätt på den finansiella sektorns efter- ställda lån återfinns i Kapitel 15 Finansiering och förenklingar. Nivån på schablonintäkten har dock uppenbarligen satts så att den medför att reformen /är/ offentligrättsligt neutral för icke-finansiella och finansiella företag var för sig. Varför ska då sektorn bidra med ytterligare finansiering? Vid en utredning av lämplig beskattningsnivå av banker bör beaktas att utredningen föreslår en skattekil av betydande storlek på den finansiella sektorns låneprodukter, som med samma logik som ibland anförs angående momsundantaget skulle medföra kraftiga skattenackdelar för den finansiella sektorn. Den logiken är förstås inte invändningsfri, varken beträffande inkomstskattekilen eller momskilen. 29 IMF:s rapport . Reservationer och särskilda yttranden Den finansiella sektorns efterställda lån Avdragsrätt för ränta på efterställda lån bör behållas. Dessa är civilrättsligt och ekonomiskt lån. Räntesatsen är väl definierad och ränta betalas regelmässigt. Att vägra avdragsrätt skulle strida mot svensk skattepraxis och ekonomisk realitet. Vid företags obestånd gäller allmänt att även fordringar är potentiellt riskfyllda. Ordningen i vilka fordringarna ska betalas (efterställdhet) bestäms bl.a. av om fordringarna är förenade med panträtt eller inte. Det innebär inte att ränta på t.ex. en fordran som förenats med företagshypotek eller en fordran som enligt låne- avtalet ska betalas efter mer prioriterade fordringar inte är avdrags- gill. är en blandning av en lagstadgad förmånsrättsordning, som anger i vilken ordning som fordrings- havare har rätt att få ut eller förlora medel vid ett finansinstituts motsvarighet till konkurs, och ett kravregelverk som anger hur stor andel eget kapital respektive olika former av efterställda lån som ett finansinstitut ska ha.