sou · H2B334 · 2014-10-08 00:00:00 — , (2007) Intersektionella rumsligheter. I för genusvetenskap, nr 3/2007, Temanummer Arkitektur och boende, 7–21. , (2011) Intersektionernas förflutna – sexismens och rasismens gemensamma spår, i de los (red.) Vad händer med jämställdheten? Nedslag i jämställdhetens synfält. , (2012) Gender and Space, i . et.al. (eds) , Vol 2. : , s. 250–254. Novotny, (2011) Immanent Effects: Notes on Cre- activity I Raunig, , , , (eds) Critique of Creativity. Precarity, Subjectivity and Resistance in the . , (1993) Feminism & Geography: the limits of geograp- hical knowledge. Peck, (2005) Struggling with the creative class I Inter- national Research, 29 (4): 740– 770. Peck, (2007) The creativity fix, i Eurozine, 28. Svensk (1992) Ladugården i , utställningskatalog. (2012) Kvinnors och mäns företagande. Företagens villkor och verklighet. Fakta och statistik 2012. (2014) . Information från myndighet- erna. Zukin, (2011) Autentiska platsers liv och förfall. 8.Hot och våld i skolan. Räcker det med jämställdhet? Hot och våld har alltid varit en del av arbetsmiljöproblematiken, men har en oroande ökning ägt rum. Skolan är i flera avseenden en av de viktigaste arbetsplatserna i och som sådan har den inte lyckats undkomma denna process. finns en medvetenhet om att kvinnor och män drabbas på olika sätt i denna problematik. Men frågan är om fokuseringen på könsskillnader ger en tillräcklig bild av skolans arbetsmiljö och de faktiskt förekom- mande hoten och våldet. Vad händer exempelvis med denna bild när man tar hänsyn till lärarnas etniska bakgrund? Att ersätta foku- seringen på kön till förmån för etnicitet skulle å andra sidan också ge upphov till en skev bild av skolornas arbetsmiljö. Skillnaderna mellan män och kvinnor gör sig gällande även inom grupper som delar samma etniska bakgrund. Syftet med detta kapitel är att visa hur bilden av hot och våld i skolan förändras och nyanseras när man tar hänsyn till två olika dimensioner som ömsesidigt påverkar varandra. Kapitlet är också ett försök att tillföra en kvantitativ dimension till den ofta mer utpräglat kvalitativa diskussionen om begreppet intersektionalitet. Förekomsten av hot och våld i arbetslivet har varit föremål för flera studier . Ett flertal rapporter har pekat på trenden med tilltagande hot och våld i arbetslivet (Arbetsmiljö- verket 2011a, 2000, 2000), som statistiken har visat att män och kvinnor drabbats annorlunda (SCB 2007). Denna trend har också visat sig vara speciellt märkbar inom välfärdssektorn, med en överrepresentation av kvinnor (Estrada et al. 2007, 2011c, 2012) och sär- skilt yngre kvinnor med instabila anställningar (de los 2011). Det finns ett antal studier av hot och våld i skolan (Arbetsmil- jöverket 2011b, 2011c, 2009, 2009, 2010). Dock kännetecknas många av dessa översikter av ett individcentrerat perspektiv, där det ofta handlar om att identifiera offer och förövare eller situationer som kan framkalla våld och hot. De faktorer som tas upp i dessa analyser har att göra med individu- ella karakteristika, med kommunens storlek eller ekonomiska sta- tus, eller med årskurser och klasstorlek. Ett undantag utgörs i detta fall av Rädd på jobbet? Hot och våld i avregleringens spår, där speci- ellt fokus riktas mot förekomsten av informella hierarkier i skolan, grundade på klass, kön och etnicitet (de los , González & Thörnquist 2013). har det även tillkommit flera studier om den svenska skolan som inkluderar mer än en dimension i ana- lysen. Utan anspråk på att göra en fullständig genomgång av forsk- ningsläget kan följande lyftas fram: Några av dessa studier har fokuserat på elevernas identitetsskapande i ett samspel där klass, genus och etnicitet spelar en central roll (2001, Ambjörnson 2004, 2008, 2009, 2004, ). Andra har fokuserat på organisatoriska och utbildningspolitiska förändringar i den svenska skolan (Dovemark 2004), svenska läseböcker (2008), skolans vardag (2002, 2011), segregation och demokrati i skolan (2006, Jormfeldt 2011), samt rasismen och skapandet av den andre i en nyliberal skolkontext (Mulinari & 2010). Den svenska forskningen om skolan består således av värdefulla studier där man har gått ifrån endimensionella analyser och börjat fokusera på samspelet mellan klass, kön och etnicitet. Dessa studier har dock än så länge varit inriktade på andra aspekter än arbetsmil- jön i skolan. Förekomsten av hot och våld har inte upp- märksammats tillräckligt och det saknas studier som utgår från ett intersektionellt perspektiv. Det finns således behov av studier som systematiskt relaterar förekomsten av olika former av hot och våld till kön och etnisk bakgrund. Genom att tillföra analysen en kvan- titativ dimension blir det möjligt att belysa hur olika grupper drab- bas av hot och våld, som betydelsen av informella hierar- kier i skolan kan lyftas fram och problematiseras. Kapitlet är disponerat så att informationsinsamlingen presente- ras först, tillsammans med de frågor som ska genomgå en närmare granskning. Därefter genomförs en analys i fyra steg. Först grans- kas förekomsten av hot och våld i skolan generellt, utan att ta hän- syn till specifika faktorer. Sedan analyseras informationen med hänsyn till lärarnas kön. I ett tredje steg tas även hänsyn till lärar- nas och deras föräldrars födelseplats. I det fjärde steget beaktas könstillhörighet och etnisk bakgrund . I ett sista avsnitt jämförs sedan denna mer komplexa bild med den generella bilden av hot och våld i skolan. Den empiriska information som ligger till grund för detta kapitel har hämtats från forskningsprojektet på jobbet. , hot och våld i arbetslivet som finansierats av Försäkring. Hot och våld i såväl psykisk som fysisk form betraktas i projektet som särskilt viktiga arbetsmiljöproblem. Datainsamlingen skedde genom intervjuer och en enkätundersökning som genomfördes av SCB. Projektet fokuserar på skola och hemtjänst men den information som tas upp i detta kapitel rör endast . Enkäten bestod av 24 numrerade frågor, varav flera bestod av olika delfrågor, och riktades till grundskolelärare som arbetar kom- munalt eller privat i kommunerna . Tillsammans utgjorde de en urvalsram bestående av 10 760 personer. Med utgångspunkt i denna gjordes ett stratifierat obundet slumpmässigt urval om 1 002 personer som kontaktades mars – . Undersökningens svarsfrekvens uppgick till och de svarande bestod till av kvinnor och av män. De frågor som kommer att tas upp i detta kapitel utgör endast ett fåtal av det totala antalet. I dessa frågor har lärarna fått svara på om de har utsatts för fysiskt eller psykiskt våld av personer som tillhör någon av de viktigaste grupperna i skolan – det vill säga arbetskamrater, chefer, elever och anhöriga till eleverna. Konkret innebär detta att lärarna fick svara på om de hade utsatts för kränkande kommentarer om sin etniska bakgrund eller könstillhörighet. De fick även svara på om de hade utsatts för hot, nedsättande ord, utfrysning/mobbning, slagsmål, sparkar, knuffar, nypningar, hårdragningar eller spottningar. Det bör påpekas att nedanstående framställning inte inkluderar kränkande kommenta- rer från chefer eftersom deras förekomst var högst marginell. Av samma anledning har även fysiska våldsyttringar från andra grupper i skolan än eleverna uteslutits. Frågorna kunde besvaras med något av alternativen ofta, ibland och aldrig (eller lämnas obesva- rade). Tillsammans visar svaren hur bilden av hoten och våldet inom skolan förändras och nyanseras när ytterligare variabler läggs in i analysen.1 1 Se appendix 1 för en sammanställning av den empiriska informationen i tabellform. 8.2Hot och våld i skolan. Av de olika grupper som möts i skolan utgörs den största av ele- verna; därefter följer i storleksordning lärare, skolledning samt personal som arbetar med administration och ekonomi. Dessutom är elevernas föräldrar en del av skolornas löpande verksamhet, givet de nödvändiga kontakterna med elevernas familjer för undervis- ningens skull. Alla dessa gruppers förhållande till varandra, och i det här fallet specifikt till lärarna som grupp, har en direkt inverkan på skolornas arbetsmiljö. Skolledningen spelar, givet dess ställning i skolans organisation, en framträdande roll i förhållande till skolornas arbetsmiljö. När lärarna svarar på hur skolledningen förhåller sig till dem anger ingen av dem att de ofta har blivit hotade eller utsatta för utfrys- ning/mobbning eller nedsättande ord (hädanefter U/M och NO) av sina chefer. Men det betyder inte att detta inte förekommer, en liten andel lärare har ibland drabbats av hot, U/M eller NO från sina chefer. Dessutom väljer av lärarna att inte svara på dessa frågor. Mest intressant är därför den andel lärare som anger att de aldrig har blivit utsatta för sådana händelser. Denna visar sig vara relativ hög (). Arbetskamraterna upptar en stor del av lärarnas sociala och pro- fessionella miljö och deras inbördes sociala interaktion är följakt- ligen av största vikt för arbetsmiljön. Även i detta fall visar enkät- svaren att hot och våld är sällan förekommande fenomen. Enda undantaget utgörs av U/M men även där är andelen marginell. av lärarna anger att de ibland blivit utsatta för hot eller kränkande kommentarer av sina arbetskamrater. Beträffande NO och U/M är andelarna betydligt större – . Andelen lärare som inte svarar håller sig . Ande- len som anger att de aldrig blivit utsatta för kränkande kommenta- rer eller hot ligger . Beträffande U/M och NO från arbetskamraterna ligger andelen på, eller strax under, . Eleverna utgör inte bara den största av de grupper som lärarna möter, dessa möten står även för den största delen av lärarnas arbetstid. I klassrummet, i korridorerna, i matsalen och på skolgår- den uppstår det en mängd olika situationer där eleverna kommer i konflikt med varandra eller med lärarna. Det är således normalt att eleverna har en större inverkan på lärarnas arbetsmiljö. Ändå svarar mindre än en procent av lärarna att de ofta blivit utsatta för krän- kande kommentarer av eleverna. Å andra sidan anger att de ofta har blivit utsatta för hot, NO eller U/M. Andelen lärare som ibland fått ta emot kränkande kommentarer eller blivit utsatta för U/M av eleverna är betydligt större, . Ännu större är de andelar som ibland utsatts för hot eller NO, . Andelen som inte svarar håller sig . De som anger att de aldrig blivit utsatta för kränkande kommentarer eller U/M av eleverna uppgår till , medan de som anger att de aldrig blivit utsatta för NO eller hot uppgår till . När det gäller fysiska våldsyttringar varierar lärarnas svar mellan en procent som anger att de ofta har blivit drabbade av elevernas slagsmål och 15, som anger att de ibland har blivit utsatta för slagsmål, sparkar eller knuffar. För spottningar är siffran . Som vanligt väljer cirka en procent att inte svara alls, utom i frågan om slagsmål där avstår från att svara. Bland de som svarar aldrig på dessa delfrågor är den lägsta andelen (knuffar) och den högsta (hårdrag- ningar). Lärarna ägnar också en del av sin tid åt föräldramöten eller åt indi- viduella samtal med elevernas anhöriga. För det mesta råder då god stämning, men ibland kan besvärliga situationer uppstå. Inga lärare anger att de ofta blivit utsatta för hot och våld av elevernas anhö- riga. Dock svarar av lärarna att de ibland blivit utsatta för kränkande kommentarer eller U/M av elevernas anhö- riga. En betydligt större andel svarar att de ibland utsatts för hot eller NO (). Även i detta fall är andelen obesvarade frågor . av lärarna att de aldrig har blivit utsatta för kränkande kommenta- rer, en andel som blir desto mindre när det gäller U/M, hot och NO (som lägst ). Den genomsnittliga bild av förekomsten av hot och våld som framträder i enkätundersökningen är relativt positiv. Lärarnas för- hållanden till andra grupper i skolan kan sägas vara mindre proble- matiska beträffande chefer och arbetskamrater än när det gäller elever eller deras anhöriga. Förekomsten av kränkande kommenta- rer är relativt låg och gäller främst eleverna. U/M förekommer mycket sparsamt och detsamma gäller hot, med undantag för relationen till eleverna. NO förekommer å andra sidan i större utsträckning, återigen särskilt från elevernas sida. 8.3Hot och våld i skolan efter könstillhörighet Vad händer med bilden av hoten och våldet inom skolan när man tar hänsyn till lärarnas kön? Svaret kommer givetvis att präglas av skolornas faktiska könsfördelning såsom den återspeglas i enkät- undersökningen, där av de svarande är kvinnor och män. Man kan därför förvänta sig relativt sett större sam- stämmighet mellan den allmänna bilden och den bild som framträ- der i de kvinnliga lärarnas svar i enkäten. Detta avsnitt kommer att kasta ljus över detta genom att granska de manliga och kvinnliga lärarnas svar och jämföra dessa med svaren i föregående avsnitt. När det gäller lärarnas relation till sina chefer skiljer sig bilden inte markant mellan kvinnornas svar och de genomsnittliga svaren, men däremot till viss del gentemot de manliga lärarna. Således svarar inga kvinnliga lärare att de ofta har upplevt hot, NO eller U/M från sina chefer. De manliga lärarna svarar likadant när det gäller hot och NO, men anger att deras chefer ofta har utsatt dem för U/M. De som svarar ibland uppvisar samma mönster: Kvinnornas andel skiljer sig inte speciellt mycket från genomsnittet beträffande hot eller NO från deras chefer. Männens svar ligger också nära genomsnittet i dessa fall. Men när det gäller U/M från chefer är kvinnornas andel under och männens över genomsnittet. Den andel kvinnor som väljer att inte svara på dessa frågor mot- svarar genomsnittet när det gäller hot och U/M, men inte när det gäller NO, där andelen dubblas till . Den enda fråga som männen lämnar obesvarad, och i mycket liten utsträck- ning (), gäller U/M. Inte heller beträffande de som svarar att de aldrig har blivit hotade av sina chefer skiljer sig andelen kvinnor från genomsnittet. Männens andel ligger å andra sidan över genomsnittet. Samma sak gäller för NO. I båda fallen tyder kvinnornas svar således på en högre grad av utsatthet jämfört med männen. När det gäller U/M från chefer är det omvänt männens svar som tyder på större utsatt- het. Det är få lärare, eller i vissa fall inga alls, som anger att de ofta har blivit utsatta för hot och våld av sina arbetskamrater. Skillnaderna mellan män och kvinnor är dock anmärkningsvärda. Medan kvin- nornas andelar som mest utgör cirka en halv procent, är männens andelar upp till två och en halv procent (i fallet med U/M). Det finns inga anmärkningsvärda skillnader mellan kvinnor och män i förhållande till genomsnittet när de svarar på om de ibland fått ta emot kränkande kommentarer eller utsatts för U/M från arbetskamrater. Men när det gäller hot är männens andel cirka större än kvinnornas. Beträffande NO från arbetskamrater är kvinnornas andel å andra sidan högre än männens. Andelen kvinnor som inte svarar på frågor om hot och våld i relation till arbetskamrater ligger också nära genomsnittet. Över- huvudtaget är det kvinnorna som väljer att inte svara. Det finns inga markanta skillnader, vare sig mellan män och kvinnor eller jämfört med genomsnittet, bland de lärare som svarar aldrig när det gäller kränkande kommentarer, hot, NO eller U/M från arbets- kamrater. Andelen kvinnor och män som anger att de ofta har blivit utsatta för kränkande kommentarer, hot eller U/M av eleverna, skiljer sig sinsemellan, då kvinnornas svar ligger över och männens under genomsnittet. När det gäller NO är kvinnornas andel dubbel så stor som männens. Den största posten beträffande ofta förekom- mande fysiska våldsyttringar från elever gäller knuffar, där kvin- nornas andel är hälften av männens. Bland de lärare som ibland fått ta emot kränkande kommentarer från eleverna träder tydliga skillnader mellan kvinnor och män fram. Det är en lägre andel bland kvinnor än bland män som ibland har fått ta emot kränkande kommentarer med avseende på sin etniska bakgrund (), men mönstret är omvänt när det gäller kommentarer om könstillhörighet (). Även när det gäller hot, NO och U/M som elever ibland har riktat mot lärare är kvinnornas andel betydligt mindre än männens. Beträffande fysiska våldsyttringar från elevernas sida skiljer sig männens och kvinnornas andel inte speciellt mycket ifråga om sparkar, hårdragningar och spottningar. De skiljer sig dock åt när det handlar om slagsmål, knuffar och nypningar, då männens andel är större än kvinnornas. Kvinnorna väljer i begränsad omfattning och i större utsträck- ning än männen att inte svara på om de har blivit utsatta för krän- kande kommentarer, hot, NO eller U/M av elever. Detsamma gäller för våldsyttringar såsom sparkar, knuffar, hårdragningar och spottningar. Slagsmål är ett fall som sticker ut, där kvinnornas andel ligger på 2,4 och männens på . Bland de lärare som anger att de aldrig har blivit utsatta för kränkande kommentarer av eleverna skiljer sig svaren mellan män och kvinnor åt. Här är kvinnornas andel större än männens när det gäller etnisk bakgrund, men inte när det gäller könstillhörighet. Dock är skillnaderna inte så stora beträffande NO och U/M, men väl när det gäller hot (71,för kvinnor och för män). Kvinnornas och männens andel motsvarar också relativt väl den genomsnittliga andel lärare som anger att de aldrig har upplevt nypningar, hårdragningar eller U/M från eleverna. De skiljer sig emellertid åt när det gäller slagsmål och knuffar, där kvinnornas andel är större än männens och beträffande sparkar, där det om- vända gäller. Det finns inga lärare, vare sig män eller kvinnor, som ofta fått ta emot kränkande kommentarer eller blivit utsatta för hot, NO eller U/M av elevernas anhöriga. Mönstret är dock annorlunda för alternativet . När det gäller kränkande kommentarer och U/M från elevernas anhöriga finns det inga stora skillnader mellan män och kvinnor. Men det finns stora skillnader när det gäller hot och NO, där kvinnornas andel är betydligt större än männens. Bland dem som väljer att inte svara på om de har blivit utsatta för kränkande kommentarer, hot, NO eller U/M av elevernas anhöriga är skillnaderna i relation till genomsnittet inte anmärk- ningsvärda, men kvinnornas andel tenderar ändå att ligga över. Beträffande dem som aldrig har blivit utsatta för kränkande kommentarer eller U/M av elevernas anhöriga ligger både kvinnor- nas och männens andel nära genomsnittet. Kvinnornas och män- nens andelar skiljer sig emellertid åt när det gäller utsatthet för hot och NO från elevernas anhöriga, där kvinnorna har en mindre andel än männen. Sammanfattningsvis är skillnaderna inte stora mellan könen när det gäller ofta förekommande våldsyttringar. Undantaget är att kvin- nor i dubbelt så stor utsträckning som männen anger att de utsatts för hot eller NO av eleverna. När lärarna anger alternativet ibland finns det en skillnad rörande kränkande kommentarer från elever, där kvinnor uppvisar en betydligt större andel när det gäller kommentarer om könstill- hörighet. Bland män är andelen även mer än större än bland kvinnorna när det gäller hot från arbetskamrater och de utsätts i större utsträckning än kvinnorna för U/M av sina chefer. Angående psykiska och fysiska våldsyttringar från elevernas sida uppvisar männen i regel en större andel än kvinnorna, utom när det gäller kränkande kommentarer om könstillhörighet. I regel tende- rar kvinnorna i större utsträckning än männen att lämna frågor obesvarade. De stora skillnaderna mellan män och kvinnor bland dem som svarar aldrig gäller knuffar och hot från elever, där män tycks drabbas mest, samt hot, NO och U/M från elevernas anhöriga, där kvinnor tycks drabbas mest. 8.4Hot och våld i skolan efter etnisk bakgrund Förändras bilden av hoten och våldet inom skolan om man istället för lärarnas kön fokuserar på deras etniska bakgrund? För att kunna komma åt eventuella skillnader knutna till lärarnas etnicitet kommer i detta avsnitt två grupper av lärare att granskas med utgångspunkt i deras och föräldrarnas födelseplats. I den ena grup- pen är lärarna och båda föräldrarna födda i (SV) och i den andra är lärarna och båda föräldrarna födda utanför (UE). Dessa lärargrupper omfattar emellertid inte alla lärare i undersök- ningen. Även i detta fall kan man, i princip, förvänta sig en större samstämmighet mellan genomsnittet och den markant större SV- gruppen. Varken i den ena eller i den andra gruppen anger lärarna att hot eller NO från chefer förekommer ofta. En nästan dubbelt så stor andel UE-lärare jämfört med SV-lärarna anger dock att de utsatts för U/M, även om det i sig fortfarande handlar om en mycket liten andel. Samma ungefärliga proportion gäller alternativet ibland, med undantag för hot, där SV-lärarna anger medan den andra gruppen inte markerar detta alternativ. Beträffande ibland förekommande NO eller U/M från chefer anger en cirka dubbelt så stor andel UE-lärare som SV-lärare att de varit med om detta. Andelen lärare som väljer att inte svara på dessa frågor tyder på ett stort mörkertal i detta fall. Cirka en procent av SV-lärarna väljer att inte svara på om de har blivit utsatta för hot, NO eller U/M av sina chefer. Andelen bland UE-lärare är när det gäller hot och U/M samt när det gäller NO. Följaktligen blir andelen SV-lärare som aldrig har upplevt hot, NO eller U/M från sina chefer mellan större än när det gäller UE-lärare. Det är relativt få lärare som anger att de ofta blivit utsatta för krän- kande kommentarer, NO, U/M eller hot av sina arbetskamrater: under en procent i SV-lärarnas fall och inga alls i UE-lärarnas fall. Bilden förändras emellertid när man granskar ibland-svaren. av UE-lärarna anger att de ibland fått ta emot krän- kande kommentarer om sin etniska bakgrund. Dessutom har i denna grupp fått ta emot kränkande kommentarer som varit relaterade till deras könstillhörighet. Hot, NO och U/M från arbetskamrater drabbar UE-lärarna i stor utsträckning och mer än i SV-lärarnas fall (upp till ). Andelarna för SV-lärarna är betydligt lägre eller helt obefintliga, som i fallet med kränkande kommentarer med avseende på deras etniska bakgrund. Andelen obesvarade frågor när det gäller psykiskt och fysiskt våld från arbetskamrater tyder återigen på ett relativt stort mör- kertal. Andelen SV-lärare som väljer att inte svara när det gäller kränkande kommentarer, hot och U/M från arbetskamrater är cirka en procent. Andelen är betydligt större när det gäller hot, NO och U/M i UE-lärarnas fall, och ännu större beträffande kränkande kommentarer som är relaterade till deras könstillhörighet. Mönstret hos aldrig-svaren uppvisar tydliga skillnader mellan grupperna. Andelen SV-lärare som svarar aldrig ligger mellan när det gäller kränkande kommentarer, hot, NO och U/M. Andelen UE-lärare ligger däremot mellan 68 och 88 pro- cent. Beträffande ofta förekommande psykiskt och fysiskt våld från ele- ver finns det inget tydligt mönster. UE-lärarna hade utsatts för kränkande kommentarer relaterade till etnisk bakgrund i betydligt större utsträckning (). Men detta gällde inte vare sig hot, NO, U/M eller kränkande kommentarer relaterade till köns- tillhörighet. Andelen SV-lärare som utsatts för kränkande kom- mentarer ligger under en procent, men när det gäller hot, NO och U/M kan andelen uppgå till . Det är överhuvud- taget väldigt få lärare som anger att fysiska våldsyttringar från ele- ver förekommer ofta. Bilden förändras när man granskar ibland-svaren. av SV-lärarna anger att de har fått ta emot kränkande kommentarer som varit relaterade till deras etniska bakgrund, denna andel ligger i UE-lärarnas fall på . Vidare anger av SV-lärarna att de har fått ta emot krän- kande kommentarer med avseende på deras könstillhörighet. För UE-lärarna ligger andelen på i detta fall. Skillna- derna blir mer markanta när man betraktar andra våldsyttringar från eleverna. SV-lärarna är betydligt mer drabbade än den andra gruppen. Således anger av SV-lärarna att de ibland blivit utsatta för hot och NO av eleverna, medan andelarna i UE-lärarnas fall är .