sou · H2B374 · 2014-11-21 00:00:00 — Efter att Arbetsförmedlingen och den nyanlände har upprättat en etableringsplan anlitas en så kallad etableringslots, som har till uppgift att stödja den nyanländes etablering på arbetsmarknaden. Den som upprättar en etableringsplan kan ansöka om etable- ringsersättning via Arbetsförmedlingen, som beslutar i ärendet, medan ersättningen betalas av . Om den nyan- lände har barn, kan denne också ansöka om ett etableringstillägg. Om den nyanlända deltar i en etableringsplan på heltid, har hon eller han rätt till per dag, . Om per- sonen deltar på , erhåller denne per dag, vid 50 procents delaktighet per dag, och om personen bara deltar får han eller hon per dag. Etablerings- tillägget kan som mest ge , beroende på hur många barn den nyanlände har och hur gamla de är (Försäkrings- kassan). hade närmare 21 000 personer etableringsersätt- ning (inklusive etableringstillägg och bostadsersättning), varav drygt 9 000 var kvinnor och knappt 12 000 män (). Reformen har dock kritiserats för att vara ineffektiv. hade endast 313 personer av de 1 728 personer som lämnat etable- ringsuppdraget fått ett jobb eller påbörjat studier . Av dessa hade 120 nystartsjobb, 85 arbete med stöd, 58 arbete utan stöd och 50 var i reguljär utbildning. De personer som deltagit i reformen men som inte får ett arbete eller påbörjat några studier övergick istället till aktivitetsstöd, som ofta måste kompletteras med andra former av försörjnings- stöd. Kritik mot reformen har bland annat riktats från Statskon- toret, som 2012 publicerade en utvärdering av reformen. De pekade bland annat på att det tar allt för många nyanlända att få en etableringsplan; att aktiviteterna inte är anpassade till målgrup- pen samt att de nyanlända inte får den försörjning de behöver i inledningsskedet av etableringsprocessen (Statskontoret 2012). Sammantaget har gruppen utrikes födda, särskilt gruppen utom- europeiskt födda, stora svårigheter på arbetsmarknaden. Särskilt bekymmersamt är att en så liten andel är medlemmar i en a-kassa och därmed står utanför arbetslöshetsförsäkringen. Personer med funktionshinder: Även gruppen inskrivna med en funktionsnedsättning har vuxit kraftigt , från drygt 40 2008 till drygt 72 2012 (Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsrapport ). Män- nen står för en stor del av ökningen, och omfattar omkring 60 pro- cent av samtliga inskrivna arbetslösa med en funktionsnedsättning. En viktig orsak till att gruppen har ökat är att personer som varit inskrivna hos , men som förbrukat maximalt antal sjukersättningsdagar och alltså är berät- tigade till ersättning från sjukförsäkringen, har överförts till (Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsrapport , s. 59). Och det är många människor det rör sig om; har drygt 65 000 personer överförts mellan de båda myndig- heterna, i genomsnitt 2000 . var 81 000 personer med en funktionsnedsättning inskrivna arbetslösa på Arbetsförmedlingen (Arbetsmarknadsutsikterna ). Det finns tyvärr inga uppgifter om det finns några skillnader mellan kvinnors och mäns ersättningsnivåer i den här gruppen. Personer med förgymnasial utbildning: Flera studier har visat att antalet arbetstillfällen som inte kräver någon högre utbildning minskar. Det innebär att risken att hamna i arbetslöshet bland kvinnor och män som inte har någon högre utbildning är stor. Särskilt stor är risken för dem med endast en förgymnasial utbildning, där arbetslösheten uppgick till 21,3 pro- cent (Arbetsmarknadsutsikterna ). Enligt Arbetsförmedlingens beräkningar har denna grupp mer än fördubblats . Gruppen utgörs av utrikes födda och äldre men också unga. Akademikernas arbetslöshetskassa (AEA) har sammanställt sta- tistik från över det totala antalet arbetslösa efter utbildnings- nivå och kön. hade av arbetskraften förgymn- asial utbildning och eftergymnasial utbildning. För både kvinnor och män är andelen arbetslösa högst för dem med förgymnasial utbildning. Enligt AEA hade kvinnor med förgymn- asial utbildning den högsta arbetslösheten, (AEA arbetslöshetsrapport, s. 19). Om vi studerar det fackliga medlemsraset är det tydligt att för- bund med hög andel lågutbildad personal tappat medlemmar. Bland exempelvis handelsanställda eller köks- och restaurangpersonal var tappet . ska påpekas att även läkare och sjuksköterskor lämnade a-kassorna i mycket hög utsträckning . Det är emellertid olika anledningar till varför medlemmarna valt att lämna kassorna; både läkare och sjuksköterskor är oftast offentliganställda med stor anställningstrygghet och goda chanser att få ett nytt jobb vid eventuell arbetslöshet. För exempelvis handelsanställda eller perso- nal inom köks- och restaurangbranschen präglas arbetsvillkoren av höga kassaavgifter, låga löner och en stor andel deltidsanställda vilket gjorde att många valde att lämna kassorna, trots en bety- dande risk för arbetslöshet (2010, s. 52). Äldre (55–): Även för gruppen äldre är arbetslösheten ett stort problem. Arbetslösheten ökar förvisso inte i gruppen, utan ligger på en oförändrad nivå , kring 60 000. Tendensen för gruppen att öka motverkas av de stora åldersavgångarna till pension som befolkningen i just det här åldersintervallet minskar. Enligt är det framförallt män som befinner sig i riskzonen för att bli arbetslösa i denna grupp, särskilt på grund av uppsägningarna inom den mansdominerande industrin. Äldre som drabbas av arbetslöshet är ofta arbetslösa än vad unga mellan är. Dessutom har gruppen äldre oftare återkommande arbetslös- hetsperioder, vilket innebär att omkring 28 000 personer i gruppen hade varit utan ett arbete . Det kan finnas flera orsaker till detta, t.ex. låg utbildningsnivå, inaktuell utbildning eller funktionsnedsättning (Arbetsmarknadsutsikterna ). Det är svårt att säga något om könsskillnader i ersättning vad gäller gruppen äldre. Däremot visar (2010, s. 26 ff.) att äldre kassamedlemmar lämnade a-kassan relativt sett mer än bland yngre och medelålders, från till 77 pro- cent (motsvarande ). Det bety- der att en stor del av gruppen äldre saknar arbetslöshetsförsäkring. Arbetslöshetsförsäkringen har genomgått en rad viktiga och genom- gripande förändringar . Hur dessa förändringar har påverkat kvinnors och mäns ersättning vid arbetslöshet har varit ämnet för det här kapitlet. Särskild vikt har lagts vid frågan om ersättningen vid arbetslöshet skiljer sig mellan kvinnor och män. Den övergripande ambitionen har därför varit att undersöka hur ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen fördelas mellan kvin- nor och män, och att analysera de bakomliggande orsakerna till eventuella skillnader. Det mest slående resultatet är att kvinnor konsekvent får lägre ersättning från arbetslöshetsförsäkringen än män, åtminstone om man studerar ersättningsnivåerna på en mer aggregerad nivå. Trots att det inte är särskilt stora skillnader mellan hur många kvinnor och män som får ersättning, finns det för det första en skillnad i storleken på dagpenningen. Kvinnor får konsekvent lägre ersättning i kronor per dag, oavsett om det är fler kvinnor som är inskrivna arbetslösa eller om man jämför med hur många kvinnor och män som fått ut ersättning. Detta är vidare ett möns- ter som upprepas om man inkluderar variabeln ålder i analysen: kvinnors ersättningsnivåer når aldrig över männens, oavsett ålder. Liknande mönster finner vi för det andra bland deltidsarbetslösa med ersättning från arbetslöshetskassan. Mer än hälften av alla del- tidsarbetslösa är kvinnor. Och kvinnor är inte bara överrepresente- rade i deltidsarbetslöshetsstatistiken. Kvinnor får också lägre ersättning än deltidsarbetslösa män, framförallt på grund av att de har lägre normalarbetstid. Så långt visar alltså analysen att kvinnor har lägre ersättning än män. Huruvida detta stämmer om man nyanserar analyserna av vilka som är arbetslösa är mer oklart. Jag har som tidigare diskute- rat inte haft tillgång till data som bearbetar frågan om ersättning för de så kallade sårbara grupperna. Däremot är det uppenbart att det även i dessa grupper finns skillnader mellan kvinnors och mäns villkor. Bland utrikes födda finns få kvinnor överhuvudtaget, fram- förallt på grund av att de inte ens är en del av arbetskraften. De utrikes födda kvinnor och män som är inskrivna arbetslösa har dock ökat kraftigt , och många har hamnat i pro- gram med aktivitetsstöd. Detta gäller både kvinnor och män. Gruppen personer med funktionshinder domineras av män. Många i denna grupp är inte längre berättigade till ersättning från arbetslös- hetsförsäkringen, framförallt på grund av att de tidigare varit inskrivna hos . Även om jag inte kan säga något om ersättningen för kvinnor och män i denna grupp är det alltså klart att gruppen domineras av män, som i sin tur är berättigade till a-kassa. I gruppen personer med förgymnasial utbild- ning har tidigare studier påvisat att risken att hamna i arbetslöshet är hög bland kvinnor och män utan högre utbildning. Särskilt kvin- nor tycks vara sårbara. Enligt AEA hade just kvinnor den högsta arbetslösheten av dem med förgymnasial utbildning . Den fjärde gruppen består av äldre . En majoritet av de äldre arbetslösa är män, vilket har varit fallet åtminstone (IAF, statistikdatabas). Arbetslöshetsproblematiken för denna grupp är besvärlig, kanske särskilt på grund av att gruppen riskerar arbetslöshet under långa perioder: knappt hälften av hela gruppen har varit utan ett arbete . Här spelar olika faktorer roll, utbildning och funktionsnedsättning tycks vara två av de viktigare. Det finns alltså vissa skillnader mellan kvinnor och män även om man studerar olika grupper av arbetslösa. Utan att kunna säga så mycket om skillnaderna i ersättning för kvinnor och män i dessa grupper – vilket självfallet skulle vara mycket intressant – tycks en annan mycket stor utmaning föreligga i det ökande antalet per- soner som inte är berättigade till arbetslöshetsförsäk- ringen. Arbetsförmedlingens prognoser för visar dessutom att antalet långvarigt arbetslösa kommer att öka, vilket ytterligare bidrar till att många kommer att ha svårt att kvali- ficera sig till dagens arbetslöshetsförsäkring. Det sker med andra ord en polarisering i gruppen arbetslösa. Å ena sidan finns en grupp arbetslösa kvinnor och män som mot bak- grund av deras tidigare arbetslivserfarenheter kvalificerar sig till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen och som ofta också är berättigade till avtalade och individuella inkomstförsäkringar. Enligt bedömare kan en arbetslös som har ersättning från både arbetslös- hetsförsäkringen och avtalade och individuella inkomstförsäkringar klara sina utgifter . Å andra sidan finns en grupp som antingen från början inte kvalificerar sig till arbetslöshetsförsäk- ringen, eller som efter en period mister rätten till försäkringen. Enligt prognoser växer denna grupp. Konsekvenserna är att gruppen utsätts för betydande risk för (fortsatt) marginalisering från arbets- marknaden men också från samhället i stort. En stor utmaning ligger sålunda i arbetet att förändra arbetslös- hetsförsäkringen i en mer generös inriktning, så att olika grupper arbetslösa får tillträde till ersättningssystemen. visar analysen i det här kapitlet att kvinnor i genomsnitt får lägre ersätt- ning vid arbetslöshet än män. Arbetslöshetsförsäkringen bidrar alltså till att upprätthålla och reproducera ojämlika ekonomiska vill- kor mellan kvinnor och män. En sådan utveckling kan knappast överensstämma med de övergripande jämställdhetspolitiska målen. Problem som dessa borde med andra ord ligga till grund för en diskussion om hur arbetslöshetsförsäkringen bäst kan modelleras för att både inkludera olika grupper arbetslösa och motverka de uppenbart ojämlika ersättningsnivåerna mellan kvinnor och män. , , , , , , , och (1992) Kvinnors och mäns liv och arbete. , (2000) Att återställa ordningen. Könsmönster och förändring i arbetsorganisationer. Akademikernas A-kassa (2012) Arbetslöshetsrapport . Arbetslöshetskassornas samorganisation, SO (). , (2009) Den dubbla vanmaktens logik. En studie om långvarig arbetslöshet och socialbidragstagande bland unga vuxna. Arbetsförmedlingen (2013a) Arbetsmarknadsrapport . Arbetsförmedlingen (2013b) Arbetsmarknadsutsikterna . Prognos för arbetsmarknaden –2014, : Arbetsförmedlingen. (2007) Definitioner inom AMV:s statistik. Historik över ett urval av våra begrepp. Bennmarker, , och (2005) Leder höjd a-kassa till längre arbetslöshetstider? En studie av de svenska förändringarna 2001–2002. Ökat fokus på arbete för vissa nyan- lända invandrare och avveckling av sfi-bonus. : Arbets- marknadsdepartementet. Edebalk, Per (1975) Arbetslöshetsförsäkringsdebatten. En studie i svensk socialpolitik 1892–1934. Edebalk, Per (2013) Arbetslöshetsförsäkringen och dess mångåriga kontrovers, i Vägar till välfärd – Idéer, kontroverser, perspektiv. Ek, och (2011) Deltidsarbetslöshet och arbetslöshetsförsäkring i . Publicerad som bilaga 10 till Lång- tidsutredningen (SOU 2011:2) , (2004) Flexibilitetens gränser. Förändring och frik- tion i arbetsliv och familj. , (red.) (2008) Välfärd på deltid. , (1998) Med kluven tunga. LO och genusord- ningen. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. (arbetsloshetsforsakringen/Arbetsloshetsforsakringen-i-siffror- for-augusti/) Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. , (2010) Underlagspromemoria om andelen av öppet arbetslösa och deltagare i program som får ersättning. , och (2008) Deltidsarbete och del- tidsförmåner i i L. (red.) Välfärd på deltid. , (2010) Växande avgiftsskillnader i a-kassan – ökad social polarisering. : Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility. Research Reports 2010:2 (uppdaterad 2013). , (2010) Vilka hoppade av a-kassan eller avstod fran̊ att gå med? En studie av a-kassornas medlemsras. : Studies in Social Policy, Industrial Relations, Work- ing Life and Mobility. Research Reports 2010:2 (uppdaterad 2013). , , och (2008) Del- tidsarbete och deltidsarbetslöshet i . (red.) Välfärd på deltid. Nycander, (2002) Makten över arbetsmarknaden. , (2005) Har den ekonomiska jämställdheten ökat talet?, i Forskarrapporter till Jämställdhets- politiska utredningen, Makt att forma samhället och sitt eget liv. Jämställdhetspolitiken mot nya mål. , (1997) Women, men and incomes. Gender equality and economic independence. , och (2009) Arbetsmarknadspolitik. Förändrade förutsättningar och nya aktörer. , (1997) Arbetslöshetsfrågan i historisk belysning. Studies in Economic History, : . , (2010) Barns ekonomiska utsatthet. SCB, Bakgrundsfakta, Arbetsmarknads- och utbildningsstatistik 2013:8, Arbetskraftsundersökningarnas () och Arbetsför- medlingens (Af) arbetslöshetsstatistik – En jämförande studie. Arbetsmarknads- och utbildningsstatistik 2013:6, Deltidssys- selsatta arbetssökande. SCB, Bakgrundsfakta, Arbetsmarknads- och utbildningsstatistik 2013:1, Ungdomsarbetslöshet – jämförbarhet i statistiken mellan ett antal europeiska länder. Sibbmark, (2012) Arbetsmarknadspolitisk översikt. , , och (2010) Unemploy- ment Insurance, i F. Castels m.fl. The Handbook of the . , och (2011) Avtals- bestämda ersättningar, andra kompletterande ersättningar och arbetsutbudet. En rapport till expertgruppen för studier i offent- lig ekonomi () 2011:4. Statskontoret (2012) Etableringen av nyanlända. En uppföljning av myndigheternas genomförande av etableringsreformen. Wadensjö, (1998) Arbetsmarknaden och välfärdspolitiken. Örnelius, (2009) Ersättning vid arbetslöshet – mer än a-kassa. : och Sparbankerna. 3.Likabehandling i allmän och offentlig sjukförsäkring Ett övergripande mål i såväl svensk välfärdsstat som dess rättsord- ning är jämlikhet och jämställdhet. Målet manifesteras på olika sätt och inom juridiken kan utgångspunkten tas i grundlagen, där en strävan mot jämlikhet och att motverka diskriminering på grund av bland annat kön eller etniskt ursprung lyfts fram. Den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och med beaktande av allas likhet inför lagen (1 kap. 1 § och 9 § reger- ingsformen). Med andra ord ska lagen vara neutral och tillämp- ningen saklig och opartisk. De här rättsstatliga principerna åter- finns således även inom den allmänna och offentliga sjukförsäk- ringen, där ledord för såväl regleringen som tillämpningen av för- säkringen är likabehandling. Syftet med sjukförsäkring är att den ska ersätta ett inkomst- bortfall som uppstår när en försäkrad, på grund av sjukdom eller skada, helt eller delvis förlorat sin förmåga att arbeta (27 kap. och 40 kap. socialförsäkringsbalken, SFB). Försäkringen regleras i soci- alförsäkringsbalken, och tillämpas av och i sista hand förvaltningsdomstolar. fick i uppdrag av regeringen att genomföra en studie av kvinnors och mäns sjukfrånvaro efter första barnets födelse. Motivet var att öka kunskapen om orsakerna till skillnader i kvinnors och mäns uttag av sjukpenning. Regeringen konstaterade att skillnaderna i uttag av sjukpenning, som varit konstanta, hade ökat (Reger- ingsbeslut 20121025 S2012/7441/SF). Uppdraget resulterade i tre rapporter som, tillsammans med ett flertal andra studier och ana- lyser gjorda , visade att skillnader i uttag ur socialförsäkringen skiljer sig åt mellan män och kvinnor, mellan dem som är födda i och utrikesfödda, mellan högutbildade och lågutbildade, mellan höginkomsttagare och låginkomsttagare, och mellan dem med arbete och dem utan arbete (se bl.a. Försäk- ringskassan och 2010:17, 2007:6, 2005:24, Angelov m.fl. 2011). Sammantaget kan konstateras att det råder skillnader i uttaget från sjukförsäkringen. Orsakerna tycks vara många och finnas på såväl samhällsnivå som individnivå; exempelvis arbets- marknadens utformning med olika arbetsvillkor, begränsad kun- skap om arbetsrelaterad sjukdom och hälsa, individuella yrkesval samt fördelning av ansvar för barn och familj (2013, 2013b och 2013a, 2012, Försäkrings- kassan 2012:14, 2011:17. ISF 2010:6, och 2008). En annan möjlig orsak till skillnaderna antas vara olikheter i til- lämpningen av försäkringen (ISF 2010:6, 2012:15, 2013:16 och För- säkringskassan 2008:16, 2011:16). I det här kapitlet diskuteras likabehandling i sjukförsäkringen utifrån olika föreställningar om både människor och försäkring i den juridiska bedömningen av förmågan att arbeta, med inspiration från intersektionell analys. Utgångspunkten tas i ett forsknings- projekt om arbetsförmåga ur rättsligt och medicinskt perspektiv, som bedrevs –2011.1 I projektet analyserades såväl rättslig som medicinsk förståelse och tillämpning av begreppet arbetsförmåga inom ramen för den allmänna och offentliga sjukför- säkringen. Analysen baserades på dels lagstiftningen fram tills , dels tillämpningen av begreppet i förvaltningsdom- stolar och medicinska intyg. En föreställning kan beskrivas som en uppfattning om, en känsla för eller (osäker) kunskap om hur något förhåller sig. Den kan således, men behöver inte, ha stöd i forskning eller annan allmän kunskap. Det innebär att föreställningar kan vara både korrekta och felaktiga. Många föreställningar eller uppfattningar som finns hän- för sig till olika grupper eller kategorier av människor. Det har länge ansetts nödvändigt att synliggöra kön, etnicitet och andra kategorier för att bland annat öka jämlikhet och jämställdhet, men kategoriseringen har också kommit att kritiseras för att dels bli deterministisk eller motverka förändring, dels vara endimensionell. Kategoriseringar har medfört en tydlig dikotomi, framför allt mellan kvinnor och män men också mellan utrikes födda och inri- kes födda, där den ena kategorin definieras som och den andra som avvikelsen. Dikotomin riskerar också att osynliggöra hur olika dimensioner eller kategorier samverkar eller motverkar med varandra. En annan aspekt som lyfts fram när det gäller syn- liggörande av olika typer av kategorier eller grupper är att dessa riskerar att betraktas som problem eller att de blir likalydande 1 I projektet deltog, förutom kapitelförfattaren, professor och överläkare samt medicine doktor och överläkare , vid Arbets- och miljömedicin, samtliga . Projektet finansierades av för arbetsliv och socialvetenskap (numera Forte: för hälsa, arbetsliv och välfärd). med ett problemperspektiv (Knocke 1991, 2005, 2003, SOU 2005:56). Intersektionalitet kan därför ses som ett analytiskt hjälpmedel för att studera hur olika former av makt och maktordningar samverkar i ett samhälle. Människors levnads- villkor skapas inte i en endimensionell ordning, exempelvis bero- ende på antingen kön eller etnicitet, utan uppstår i skärningspunk- ten mellan olika samverkande maktordningar, där sociala skillnader både kan ändras eller rum och finnas invävda i varandra (2010, och 2010, Grabham, m.fl. (red.) 2009, De los , och (red.) 2003, 2005). Här följer först en kort introduktion till sjukförsäkringsregle- ringen och begreppet arbetsförmåga. Därefter diskuteras vilka före- ställningar som kan ses i motiven till regleringen, vilket följs av en analys av drygt 200 domstolsavgöranden. Avslutningsvis diskuteras föreställningar i sjukförsäkringen och dess relation till grundlagens krav på neutralitet, saklighet och opartiskhet. 3.2Sjukförsäkring vid nedsättning i förmågan att arbeta Regleringen av den allmänna och offentliga sjukförsäkringen går långt tillbaka i tiden. infördes den första arbetsska- deförsäkringen, som dock inte var någon försäkringslag utan en förpliktelse för arbetsgivare i särskilda verksamheter att betala ersättning vid en arbetsolycka (2008).2 Den första all- männa sjukförsäkringen beslutades , och kom på grund av statsfinansiella skäl att träda ikraft först , efter vissa omarbetningar (Mannelqvist 2003, 2002).3 Sjuk- försäkringen har därefter genomgått flera förändringar, och dess rättsliga struktur kännetecknas av regler som tillkommit och av olika orsaker. Trots det har den rättsliga utgångs- punkten alltid varit att den som inträtt i arbetslivet omfattas av sjukförsäkring om han eller hon har en nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom (m.fl. (red.) 2013, Mannelqvist 2012, , och 2009). återfinns bestämmelserna om sjukförsäkringen i socialförsäkringsbalken. Den svenska socialförsäkringen är indelad i tre typer av förmåner eller ersättningar, nämligen bosättnings- baserade, arbetsbaserade och övriga förmåner. 2Lag 1901 nr 39 angående ersättning för skada till följd af olycksfall i arbetet. 3Lag 1947:1 om allmän sjukförsäkring. en arbetsbaserad förmån, vilket innebär att för att vara försäkrad krävs att den enskilde förvärvsarbetar i (4 kap. 2 § samt 6 kap. 2 § SFB).4 Avsikten är att försäkringen ska täcka det inkomstbortfall som uppstår när den försäkrade helt eller delvis saknar förmåga att arbeta på grund av sjukdom eller skada (27 kap. 2 § SFB).5 har just frågan om hur förmågan att arbeta ska bedömas inom sjukförsäkringen varit föremål för om- fattande diskussioner i såväl den allmänna politiska debatten som vetenskapliga studier (se bl.a. 2012, , och 2009, Mannelqvist, 2008, , och 2006, 2006). Det finns många tolkningar av begreppet arbetsförmåga. Det kan exempelvis förstås och beskrivas i medicinsk, ekonomisk, filo- sofisk eller social kontext ((red.) I en medicinsk kontext vilar förståelsen ofta på en holistisk syn på patienten, där exempelvis sociala eller ekonomiska faktorer kan ha betydelse för sjukdomstillstånd, behandling och prognos, medan en filosofisk utgångspunkt kan vara rimligheten i att bedöma arbets- förmåga mot en existerande arbetsmarknad i stället för en önskvärd sådan (m.fl. (red.) 2013, Mannelqvist, och 2010, och ). Begreppet ges därför olika omfång eller innebörd beroende på i vilken kontext det används. Ett annat sätt att betrakta och beskriva begreppet arbetsförmåga är i olika dimensioner utifrån individ eller samhälle (2008, 31 ff.). Utgår beskrivningen från individen kan arbetsförmåga avse individens möjlighet att fullgöra en bestämd arbetsuppgift under vissa förhållanden (och , 306 ff.).