sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — Dessutom döms den till böter som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet meddelar oriktig eller vilseledande uppgift i försäk- ringsteknisk utredning som lämnats till eller i andra uppgifter till inspektionen. Det är även bötesbelagt att underlåta att verkställa försäkringsteknisk utredning samt att underlåta att till göra vissa anmäl- ningar för registrering, nämligen att inte anmäla revisor, att inte anmäla att minsta antal medlemmar underskridits och att inte anmäla avtal om beståndsöverlåtelse. Skälen för förslaget: För ekonomiska föreningar gäller enligt 16 kap. 1 § första stycket FL att den ska dömas till böter eller fängelse i högst som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheten att sammankalla styrelsen när det begärs av en styrelseledamot eller verkställande direktör. Detsamma gäller den som bryter mot bestämmelsen att styrelsen inte får fatta beslut i ett ärende, om inte alla ledamöter har fått tillfälle att delta i ärendets behandling och fått tillfredsställande underlag eller bestämmelsen om att en suppleant ska beredas tillfälle att träda in i en styrelse- ledamots ställe om denne inte kan komma. Motsvarande straff- bestämmelse finns visserligen föreningslag, men gäller inte för understödsföreningar. Motsvarande ansvarsbestämmelser finns också i ABL och FRL. Något skäl att behandla de aktuella gärningarna på ett annat sätt i tjänstepensionsföreningar än i aktiebolag, ekonomiska föreningar och tjänstepensionsbolag finns inte. Någon särregel i det här avse- endet i förhållande till FL föreslås därför inte. För ekonomiska föreningar gäller enligt 16 kap. 1 § andra stycket FL att den kan dömas till böter som uppsåtligen eller av oaktsam- het underlåter att föra en medlemsförteckning eller att hålla den tillgänglig. Vidare är förbudet mot att använda beteckningen ekono- misk förening för andra än sådana föreningar bötessanktionerat. För tjänstepensionsföreningar ska inte skyldigheten att hålla medlemsförteckningen tillgänglig för envar gälla, och något straff- ansvar för brott mot denna skyldighet kan därför inte bli aktuellt i en tjänstepensionsförening. Däremot ska ansvar för underlåtenhet att föra medlemsförteckning gälla även tjänstepensionsföreningar. Ansvarsbestämmelsen som rör otillåten användning av beteck- ningen ekonomisk förening ska för tjänstepensionsföreningarna i stället gälla otillåten användning av beteckningen tjänstepensions- förening. Revisorer får inte annat än i vissa fall lämna upplysningar om en ekonomisk förenings angelägenheter (jfr 8 kap. 16 § FL). Brott mot denna tystnadsplikt är emellertid inte straffsanktionerad. Enligt 16 kap. 1 § tredje stycket FL är det inte heller straffbelagt som ett brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § . Motsvarande gäller också enligt ABL och FRL, men inte enligt UFL. Något särskilt skäl att ha avvikande bestämmelser för tjänste- pensionsföreningar finns inte, varför någon särregel inte föreslås. Enligt 16 kap. 2 § FL kan registreringsmyndigheten vid vite förelägga verkställande direktören eller styrelseledamot att fullgöra skyldighet enligt FL eller andra författningar att hos myndighet göra behörig anmälan för registrering. , som är registreringsmyndighet för understödsföreningsregistret, har samma möjlighet enligt 74 § UFL. Som framgått ska registeransvaret ligga hos . Någon särregel i förhållande till FL för tjänste- pensionsföreningar behövs inte. Genom hänvisningar i 78 § UFL till 100 § 1, 4 och 6 samt 111 och 112 §§ föreningslag är relativt många gärningar straff- belagda med böter. De bestämmelserna saknar helt motsvarighet i FL. I likhet med vad som redan gäller för försäkringsrörelse, och som föreslås gälla för tjänstepensionsaktiebolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag, bör något straffansvar för lämnande av orik- tiga eller missvisande uppgifter till inte finnas. Även i övrigt bedöms det inte finnas behov av straffansvar i större utsträckning än vad som följer av 16 kap. FL, med ett undantag. I likhet med vad som gäller för tjänstepensionsbolag ska den som bryter mot förbudet att i vissa fall lämna personuppgifter om för- månstagare kunna dömas till böter eller fängelse i högst . Förslag: Europakooperativ med säte i som fått tillstånd att driva tjänstepensionsrörelse ska tillämpa lagen om europa- kooperativ. När en tjänstepensionsförening deltar i bildandet av ett europakooperativ genom fusion ska bestämmelserna om fusion i lagen om ekonomiska föreningar tillämpas med de särregler som följer av den nya tjänstepensionsrörelselagen. Bakgrund: Ett europakooperativ är en europeisk associationsform för gränsöverskridande samverkan i form av vad som närmast kan liknas vid en ekonomisk förening. Europakooperativen regleras av bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr1435/2003 av om stadga för europeiska kooperativa föreningar (SCE-föreningar), SCE-förordningen. SCE-förordningen inne- håller bestämmelser om bl.a. hur ett europakooperativ ska bildas och hur det ska vara organiserat. Enligt artikel 8.1 i SCE-förord- ningen ska europakooperativ med säte i omfattas av dels kompletterade svenska regler som specifikt avser europakooperativ, dels det regelverk som skulle gälla för ett kooperativ bildat i överens- stämmelse med svensk lag. Det sagda innebär att ett europa- kooperativ, precis som ett europabolag, omfattas av en blandning av EG-rättsliga och nationella bestämmelser. De svenska regler som kompletterar SCE-förordningen finns i lagen (2006:595) om europakooperativ. Europakooperativ som driver försäkringsrörelse var tidigare undantagna från lagens tillämp- ningsområde. För dessa gällde i stället motsvarande bestämmelser i . Av 92 § UFL framgick att ett europakooperativ som har sitt säte i och som driver försäkringsrörelse ska registreras i europakooperativsregistret som förs av . 94–98 §§ UFL behandlade flyttning av ett europakooperativs säte, 99–10 §§ europakooperativets organisation och 106–108 §§ europakooperati- vets årsredovisning m.m. Vid bildandet av ett europakooperativ genom fusion ska enligt artikel 20 i SCE-förordningen nationella regler om inhemsk fusion av publika aktiebolag tillämpas om nationella regler om fusion av kooperativ saknas. När bestämmelserna om europakooperativ inför- des saknades regler om fusion av understödsföreningar varför de särskilda bestämmelserna om fusion av publika försäkringsaktie- bolag i FRL kom att tillämpas på understödsföreningar i den aktuella situationen (se 86 § UFL). finns ovan beskrivna regler införda i lagen (2006:595) om europakooperativ. Skälen för förslaget: I överensstämmelse med den lagstiftnings- metod som föreslagits för europabolag (se avsnitt 6.2.7) föreslås att europakooperativ som är hemmahörande i och som har till- stånd att driva tjänstepensionsrörelse ska tillämpa lagen om europa- kooperativ med de särregler som följer av den lagen. Några förändringar i sak jämfört med de särregler som tidigare gällde enligt UFL och enligt lagen om europakooperativ finns inte anledning att göra.2 De nya reglerna om samgående av tjänstepensionsföreningar genom fusion ska dock tillämpas i stället för bestämmelserna som gäller för publika tjänstepensionsaktie- bolag. 2 Om motivet för bestämmelserna, se prop. 2005/06:150 s. 202 ff. 9.1Villkor för att få bedriva verksamhet Förslag: Tjänstepensionsrörelse får bara drivas efter tillstånd. Detaljerade regler om förhandsbesked, förutsättning för till- stånd, tillståndets varaktighet, prövning av bolagsordning eller stadgar och prövningsinstans för nämnda frågor införs samt utformas efter mönster från försäkringsrörelselagen. ska vara registreringsmyndighet och föra ett särskilt tjänstepensionsföretagsregister. Detta register ska innehålla de uppgifter som ska registreras enligt tjänstepensionsrörelselagen, aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar. Tjänstepensionsdirektivet: För att ett tjänstepensionsinstitut ska få bedriva verksamhet krävs att institutet är registrerat av tillsyns- myndigheten i ett nationellt register eller är auktoriserat. Vid gräns- överskridande verksamhet ska även de medlemsstater där institutet är verksamt framgå av registret. Dessa uppgifter ska meddelas Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigeten (Eiopa) som ska offentliggöra dem på sin webbplats (se artikel 9.1 a).1 För att säkerställa att medlemmarnas och förmånstagarnas intressen skyddas på ett fullgott sätt får medlemsstaterna enligt artikel 9.3 ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet. 1 Artikeln ändrad genom det s.k. omnibus I-direktivet, och rådets direktiv /78/EU av om ändring i direktiven /26/EG, 2002/87/EG, 2003/6/EG, 2003/41/EG, 2003/71/EG, 2004/39/EG, 2004/39/EG, 2004/109/EG, 2005/60/EG, 2006/48/EG, 2006/49/EG och 2009/65/EG vad gäller befogenheterna för Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten) Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (EUT L 331, 15.12.2010, s. 120, Celex 32010L0078). En understödsförening ska enligt 3 § lagen (1972:262) om under- stödsföreningar (UFL)2 vara registrerad hos , som för ett understödsföreningsregister för ändamålet. En sådan förening får inte driva en verksamhet som är främmande för före- ningens försäkringsverksamhet utan tillstånd från Finansinspekt- ionen, se 7 § UFL. Innan en understödsförening har registrerats kan den inte förvärva rättigheter eller ikläda sig skyldigheter (se 9 § UFL). Vidare innehåller 10–14 §§ UFL bestämmelser om stadgar- nas och ansökningshandlingarnas innehåll. För att få bedriva försäkringsrörelse uppställs för de svenska för- säkringsföretagen krav på tillstånd (se 2 kap. 1 § försäkringsrörelse- lagen [2010:2043], FRL). Det är som beslutar i tillståndsärenden (se 2 kap. 15 § FRL, i dess lydelse från ). Förutsättningar för tillstånd anges i 2 kap. 4 § FRL. är registreringsmyndighet för försäkringsföretag och har också ansvar för att föra ett försäkringsregister (se 14 kap. 1 § FRL). Dessutom innehåller 2 kap. FRL detaljerade bestämmelser om tillståndsförfarandet för de svenska försäkringsföretagen; se 3 § (förhandsbesked), 4 och 5 §§ (förutsättning för tillstånd), 6 och 7 §§ (tillståndets varaktighet), 8 och 9 §§ (prövning av bolags- ordning eller stadgar), 15 § (prövning av ansökan) samt 17 och 18 §§ (ansökan om tillstånd före registrering). Skälen för förslaget: Reglerna om att verksamhet endast får bedrivas efter tillstånd i FRL och efter registrering i UFL är lik- artade. I tjänstepensionsdirektivet ställs krav på registrering eller auktorisation. Det är lämpligt att det införs en regel om att det krävs tillstånd för att få bedriva sådan tjänstepensionsverksamhet som avses i tjänstepensionsdirektivet. 2Enligt 2 § 1 lagen (2010:2044) om införande av FRL upphävs UFL. Enligt 7 § i samma lag får understödsföreningar dock fortsätta att driva verksamhet enligt UFL till utgången av 2017. 3I propositionen om ändrad beslutskompetens i vissa ärenden på bank- och försäkrings- området föreslås att regeringens beslutskompetens när det gäller tillstånd att driva sådan rörelse tas bort (se prop. 2012/13:95). verksamheten bör kallas tjänstepensionsrörelse. På grund av tjänstepensionsrörelsens särart finns det även anledning att föreslå att det införs detaljerade regler om förhandsbesked, förutsättning för tillstånd, tillståndets varaktighet, prövning av bolagsordning eller stadgar och prövningsinstans för nämnda frågor samt att dessa regler i sak utformas efter mönster från FRL. Även det faktum att bestämmelserna är moderna talar för att använda dessa som utgångspunkt framför de mer ålderdomliga reglerna i UFL. är registreringsmyndighet för de flesta typer av företag och den registerinformation som verket tillhandahåller används i stor omfattning av näringslivet, myndigheter och av all- mänheten. är därigenom den myndighet från vilken huvuddelen av samhällets affärsanknutna information hämtas. På det finansiella tjänsteområdet är verket registreringsmyndighet för alla institut (utom understödsföreningar). Den myndighet som är bäst lämpad att uppfylla direktivets krav på registrering av tjänste- pensionsföretagen i nationellt register är således . För att särskilja försäkring- och tjänstepensionsverksamhet finns det anledning att föreslå att registrerar tjänste- pensionsföretagen i ett register inrättat enbart för dessa företag. En sådan lösning underlättar också uppfyllandet av skyldigheten att underrätta Eiopa om gränsöverskridande verksamhet.4 Tjänste- pensionsföretagsregistret ska innehålla de uppgifter som ska registreras enligt tjänstepensionsrörelselagen, aktiebolagslagen (2005:551) och lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. Med roll som ansvarig registreringsmyndighet följer även ansvar för rapporteringen till Eiopa i denna del. Förslaget till IORP II-direktiv Bedömning: Förslaget till IORP II-direktiv föranleder inget behov av ändringar i utredningens förslag till bestämmelser om tillstånd och registrering. Skälen för bedömningen: Förslaget till IORP-II-direktiv inne- håller inga ändringar i sak av bestämmelserna om registrering i artikel 9.1a i tjänstepensionsdirektivet. 4 Se artikel 9.1 a i tjänstepensionsdirektivet. underrätta Eiopa om vilka institut som bedriver verksamhet över gränserna – som genomfördes genom det s.k. Omnibus I-direktivet – bör genomföras genom bestämmelser på förordningsnivå. I förslaget till IORP II-direktiv har den nuvarande artikel 9.3 – som behandlar möjligheten för medlemsstaterna att ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet – utgått, vilket kan tolkas som en strävan från kom- missionens sida att uppnå ökad harmonisering av de nation- ella regleringarna. Utredningens bedömning är att utredningens förslag inte nu påverkas av en eventuellt kommande ökad harmoni- sering. Förslag: En förutsättning för att få tillstånd att bedriva tjänste- pensionsrörelse ska vara att styrelsen och verkställande direktören och dennes ställföreträdare har de insikter och den erfarenhet som krävs av den som deltar i ledningen av ett tjänstepensionsföretag och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de närmare krav som ska gälla för deltagande i ledningen av ett tjänstepensionsföretag. Förslaget till IORP II-direktivet föranleder viss justering av detta förslag (se nedan). Tjänstepensionsdirektivet: I artikel 9.1 b stadgas att tjänstepens- ionsinstitutets faktiska verksamhet ska drivas av personer med god vandel som antingen själva har erforderlig yrkesmässig kompetens och erfarenhet på området eller anlitar rådgivare som besitter sådan kompetens och erfarenhet. Att det även i detta fall är fråga om minimiharmonisering framgår av artikel 9.3. En styrelseledamot eller dennes suppleant i en understödsförening som driver verksamhet avseende tjänstepensionsförsäkring ska ha de insikter och den erfarenhet som måste krävas för att delta i led- ningen av en sådan förening och även i övrigt vara lämplig för upp- giften (se 27 a § UFL). En förutsättning för att få tillstånd att driva försäkringsrörelse är att de som avses ingå i styrelsen för företaget och vara verkställande direktör i det eller dennes ställföreträdare, har de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i ledningen av ett försäkringsföretag och i övrigt är lämpliga för en sådan uppgift (se 2 kap. 4 § 4 FRL). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de krav som ska gälla för deltagande i ledningen av ett försäkringsföretag (se 2 kap. 19 § 1 FRL). Se även 7 kap. 2 § 3 försäkringsrörelseförordningen (2011:257, FRF) och föreskrifter om ägar- och lednings- prövning (FFFS 2009:3). Skälen för förslaget: Tjänstepensionsdirektivets bestämmelse om krav på ledningens kompetens och erfarenhet bör ha sin motsvarighet i den nya lagen. Regleringen som ligger till grund för lednings- prövningen är likartad i UFL och FRL, med den skillnaden att en verkställande direktör i en understödsförening inte är föremål för s.k. ledningsprövning. Av skäl som nämnts i föregående avsnitt finns det anledning att utforma reglerna om ledningsprövning för tjänste- pensionsföretag med de befintliga reglerna i FRL som förebild. Att kraven på ledningens kvalifikationer i samband med att ett tjänste- pensionsföretag startas bör vara likartade som för att starta ett försäkringsföretag, följer även mer direkt av att tjänstepensions- verksamhet omfattar ett stort antal tjänste-pensionsberättigade och att tjänstepensionsförmånerna uppgår till väsentliga belopp. Det är även lämpligt att – i likhet med vad som gäller ledningsprövning i försäkringsföretag – ges ett bemyn- digande att utfärda närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lämnas till inspektionen i samband med denna prövning i ett tjänstepensionsföretag. Detta förenklar för företagen och det blir en snabbare och enklare hantering hos . Förslaget till IORP II-direktivet Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska tillse att de som avses ingå i styrelsen för företaget och vara verkställande direktör i det, eller dennes ställföreträdare, eller de som avses ansvara för en central funktion i företaget, har de insikter och den erfarenheter som måste krävas av den som deltar i styrningen av ett tjänstepensions- företag och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om de närmare krav som ska gälla i för deltagande i styrningen av ett tjänstepensionsföretag. Skälen för förslaget: I förslaget till IORP II-direktiv ersätts bestämmelsen i artikel 9.1 b i tjänstepensionsdirektivet – om att ett tjänstepensionsinstituts faktiska verksamhet ska bedrivas av per- soner med god vandel som antingen själva har erforderlig yrkes- mässig kompetens och erfarenhet på området eller anlitar rådgivare som besitter sådan komptens eller erfarenhet – med en mer fullständig s.k. fit and proper-reglering (se artikel 23.1 i IORP II-förslaget) som har vissa likheter med den reglering som finns i Solvens II-direktivet. Regleringen i förslaget till IORP II-direktiv innebär bl.a. en utvidgning av den krets av personer som omfattas av de särskilda kraven på kompetens, erfarenhet och lämplighet. Enligt utredningens mening är det självklart att styrelsen, den verkställande direktören och övriga som ska utföra mer centrala uppgifter i ett tjänstepensionsföretag ska ha den kunskap, kom- petens och lämplighet som krävs för uppgiften. Den närmare regle- ringen av dessa krav bör utformas efter mönster från den reglering som finns i förslaget till IORP II-direktiv. Av artikel 23.2 i förslaget till IORP II-direktiv framgår att de nationella tillsynsmyndigheterna ska ha möjlighet att kontrollera och bedöma om de personer som faktiskt leder verksamheten eller svarar för andra centrala funktioner i företaget uppfyller kraven på kunskap, kompetens och lämplighet. Enligt utredningen innebär utredningens förslag till bestämmelser om tillstånd, tillsyn och ingripande att har möjlighet att kontrollera och bedöma de personer som omfattas av de särskilda kraven på kun- skap, kompetens och lämplighet. I artiklarna 23.3–23.7 finns detaljbestämmelser kring de bevis som kan användas till styrkande av att de särskilda kraven på kun- skap, kompetens och lämplighet är uppfyllda. Bestämmelserna handlar bl.a. om skyldigheten för ett medlemsland att acceptera vissa bevisformer som används i andra medlemsländer. Utred- ningens bedömning är att de nya bestämmelserna inte föranleder något behov av ändringar i utredningens förslag till reglering av tjänstepensionsföretag. En förnyad bedömning bör göras i sam- band med genomförandet av beslutade ändringar i tjänstepensions- direktivet. Utredningens förslag innebär att förslaget i rutan i avsnitt 9.1.2 utgår och ersätts med förslaget i rutan ovan. Förslag: En ansökan om tillstånd att driva tjänstepensions- rörelse ska innehålla en plan för den tilltänkta verksamheten (verksamhetsplan). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om verksamhetsplanens innehåll. Tjänstepensionsdirektivet: Som förutsättning för att få bedriva verksamhet i ett tjänstepensionsinstitut stadgas i artikel 9.1 c att institutet ska ha infört korrekt upprättade regler för hantering av varje pensionsplan och att medlemmarna har fått tillräcklig information om dessa regler. I 11 § UFL finns bestämmelser om stadgarnas innehåll. I 13 och 14 §§ UFL regleras vad som krävs för registrering av en under- stödsförening. Om en understödsförening avser att upprätta en sekundäretablering ska föreningen underrätta . Denna underrättelse ska innehålla en verksamhetsplan (se 14 a och 14 b §§ UFL). har bemyndigande att utfärda föreskrifter om verksamhetsplanens innehåll (se 14 a § fjärde stycket UFL och 56 § första stycket 1 försäkringsrörelseförordningen [1982:790], FRF).5 5 Enligt punkten 2 i ikraftträdande- och övergångsreglerna till FRF ska FRF fort- sätta att tillämpas för understödsföreningar som utövar verksamhet med stöd av 7 § lagen (2010:2044) om införande av FRL. En ansökan om tillstånd att driva försäkringsrörelse ska innehålla en plan för den tilltänkta verksamheten (se 2 kap. 18 § FRL). har bemyndigande att meddela föreskrifter om vad en verksamhetsplan ska innehålla (se 2 kap. 19 § 1 FRL och 7 kap. 2 § första stycket 5 FRF). När ett försäkringsföretag (som inte är ett återförsäkringsbolag) avser att inrätta en sekundäretable- ring inom EES gäller motsvarande regler om verksamhetsplan (se 3 kap. 1 § första stycket 1 och 23 § FRL samt 7 kap. 2 § första stycket 6 FRF). Skälen för förslaget: När tjänstepensionsdirektivet genomför- des i svensk rätt gjordes bedömningen att direktivets krav på att institutet ska ha korrekt upprättade regler för hantering av varje pensionsplan och att medlemmarna ska ha fått tillräcklig informa- tion om dessa, torde ta sikte på handlingar som innehåller en beskrivning av ändamålet för verksamheten och hur verksamheten ska bedrivas (jfr prop. 2004/05:165 s. 142). Bedömningen gjordes att de handlingar som åsyftas är institutets bolagsordningar eller stadgar, men även de övriga handlingar som – beroende på vilken associationsform som institutet har – ska ges in tillsammans med ansöknings- eller anmälningshandlingarna när koncession eller registrering söks eller anmälan görs. Det konstaterades att försäk- ringsföretag i samband med en ansökan om koncession (tillstånd) skulle ge in en plan för den tilltänkta verksamheten, dvs. en verk- samhetsplan, och att en understödsförening i form av en tjänste- pensionskassa skulle ge in sina stadgar. Mot denna bakgrund ansågs direktivets krav på korrekt upprättade regler för varje pensionsplan vara uppfyllda. I avsnitt 6.2.2, 7.2.2 och 8.4.2 har utredningen föreslagit att bolagsordningen eller stadgarna i ett tjänstepensionsföretag så långt möjligt ska anpassas till den allmänna associationsrätten, men att handlingarna också ska innehålla vissa uppgifter som är kopplade till företagens och verksamhetens särart. Det kan vidare konstate- ras att det krav på verksamhetsplan som finns på försäkrings- området har stor praktisk betydelse i tillståndsprövningen. Mot denna bakgrund bör det i den nya tjänstepensionsrörelselagen införas bestämmelser – med förebild i FRL – om att en verk- samhetsplan ska ingå i ansökan om tillstånd för att få bedriva tjänstepensionsrörelse. Det finns emellertid inte anledning att i lag slå fast exempelvis att en verksamhetsplan ska upprättas för varje Det är i stället lämpligt att ges ett bemyndigande att utfärda detaljerade regler om verk- samhetsplanens innehåll.