sou · H2B327 · 2014-05-07 00:00:00 — Myndigheten får även i övrigt ge sådant bidrag om det finns särskilda skäl för det. Om en anhörigs medverkan är av särskild betydelse för den skadades rehabilitering, ska anställningsmyndigheten efter ansökan ge den anhörige skälig ersättning för kostnader som sådan med- verkan medför. Stöd till internationellt och lokalt anställd personal 12 § Om någon som är internationellt eller lokalt anställd i verk- samhet som anges 1 § första eller andra stycket drabbas av fysiska eller psykiska besvär till följd av tjänstgöring i insatsområdet eller i den internationella verksamheten får anställningsmyndigheten i sam- råd med den skadade utreda behovet av och vid behov lämna stöd till den enskilde för att bidra till att stärka dennes möjlighet att 1.återfå full arbetsförmåga, eller 2.försörja sig genom förvärvsarbete. Om besvären kan antas leda till bestående funktionshinder eller annars är av allvarlig art, får myndigheten stödja och bistå den en- skilde så att hans eller hennes möjlighet att leva ett aktivt och själv- ständigt liv stärks. 13 § I de fall där besvär som avses i 12 § första stycket föranleder behov av tillgång till lämplig yrkesutbildning eller fortbildning för den enskilde i syfte att stärka dennes förvärvsförmåga, får anställ- ningsmyndigheten ge ekonomiskt stöd till sådan utbildning eller utbildning som förlängs till följd av besvären. får också ge ekonomiskt stöd till andra åtgärder som främjar den enskildes återgång till arbetslivet samt till anskaffande av hjälpmedel som han eller hon behöver. 14 § får vid tillämpning av 12 och 13 §§ även utge ekonomisk ersättning till anhöriga enlig 11 § denna lag. 15 § beslut enligt 5 och 6 får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Den nya lagen tillämpas även i fråga om anställda och tidigare anställda i en anställningsmyndighet som anges i 1 § och som ska- dats vid en internationell insats eller internationell verksamhet före lagens ikraftträdande. Ersättning enligt 11 § andra stycket för kostnader som uppkom- mit av annan anledning än i samband med att en närstående för- olyckats eller skadats så svårt att sjukhusvård krävs, betalas dock endast för kostnader som har uppkommit efter ikraftträdandet. Bestämmelserna i 12–14 §§ får endast tillämpas om besvären eller skadan inträffat efter lagens ikraftträdande. förordning (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. Regeringen föreskriver följande. 1 § Förordningen ansluter till lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. 2 § Förordningen tillämpas på den som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. 3 § Avtal om skyldighet att tjänstgöra i en internationell insats eller internationell verksamhet som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. ska framgå av ett skrift- ligt anställningsbevis. Av anställningsmyndigheten beslut om tjänstgöring i en inter- nationell insats eller internationell verksamhet som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. ska skriftligen framgå att lagen är tillämplig på tjänstgöringen. 4 § I anställningsmyndighetens särskilda uppföljningsansvar enligt 3 och 4 §§ lagen (0000:00) om civil personal vid internationella in- satser, m.m. ingår att utse en kontaktperson inom myndigheten till den som drabbats av fysiska eller psykiska besvär under sin tjänst- i insatsen eller verksamheten. Kontaktpersonen ska informera och vägleda den drabbade. ska vidare inom ramen för detta ansvar erbjuda särskild vägledning till dem som blivit svårt skadade vid tjänstgöring i en internationell insats eller internationell verksam- het och till följd av sina besvär har ett omfattande hjälpbehov. Vid sådan sjukdom eller skada till följd av tjänstgöringen som medför nedsatt arbetsförmåga har den skadade rätt att vara fortsatt anställd med anställningsförmåner som följer av lag eller kollektivavtal. Denna rätt gäller fram till dess att rehabiliteringen avslutats. 5 § ska inom ramen för sin samman- hållna planering av arbetet med anhöriga enligt 10 § lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. ha en handlings- plan för arbetet med anhörig- och familjefrågor. ska utse en kontaktperson för anhöriga till den som tjänstgör i en internationell militär insats. 6 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Beslut enligt denna förordning får dock inte överklagas. 7 § får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna förordning. Denna förordning träder i kraft den förordning (0000:00) med instruktion för Nationella veteranmyndigheten Regeringen föreskriver följande. 1 § Nationella veteranmyndigheten ska verka för att målen i veteran- politiken uppnås samt genom kunskapsuppbyggnad och kunskaps- spridning främja kunskapen om veteranfrågor i samhället. 2 § Nationella veteranmyndigheten ska –ha ett övergripande och sammanhållande nationellt ansvar för veteranfrågor –ha en nationell handlingsplan för veteranfrågor –arbeta strategiskt med myndighetsöverskridande veteranfrågor –ansvara för kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning i veteranfrågor –lämna råd och vägledning i veteranfrågor –med utgångspunkt i veteranpolitikens målområden utvärdera insatser och metoder inom veteranarbetet –bevaka och initiera forskning samt metod- och utvecklings- arbete på veteranområdet –förse regeringen och statliga myndigheter med kunskaps- och beslutsunderlag inom veteranområdet –identifiera, analysera och förmedla för veteranområdet relevant kunskap till berörda i myndigheter, kommuner, landsting, frivilliga organisationer och andra berörda samhällssektorer 3 § Nationella veteranmyndigheten ansvarar särskilt för att –analysera utvecklingen av veteranernas hälsotillstånd och livs- situation –sammanställa officiell statistik inom veteranområdet och främja tillgång till sådan statistik –bidra till utvecklingen av metodik inom veteranområdet och metoder för att beakta veteranaspekter i konsekvensbedömningar och uppföljningar –vara samordnande myndighet för att uppnå mål för veteran- politiken som regeringen har fastställt –verka för att detta mål nås genom att sammanställa och sprida evidensbaserade kunskaper som skapar förutsättningar för genom- förande av veteranpolitiken till myndigheter kommuner, landsting och andra berörda aktörer 4 § Nationella veteranmyndigheten ansvarar särskilt för att myndig- heter som har anställt personal för tjänstgöring enligt lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser eller enligt lagen (0000:00) om civil personal vid tjänstgöring i inter- nationella insatser, m.m. får stöd i frågor på veteranområdet. Stöd får lämnas även till kommuner, landsting, frivilliga organisationer och andra aktörer med personal i internationella insatser och inter- nationell verksamhet. Nationella veteranmyndigheten ska på uppdrag av anställnings- myndigheten lämna särskild rådgivning och stöd i samband med utredning enligt 6–8 §§ lagen (2010:449) om Försvarsmaktens per- sonal vid internationella militära insatser eller 3–5 §§ lagen (0000:00) om lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. Nationella veteranmyndigheten får när särskilda skäl föreligger lämna råd och vägledning till enskilda veteraner och anhöriga. 5 § Nationella veteranmyndigheten får inom sakområdet åta sig att utföra uppdrag åt andra myndigheter samt åt kommuner, landsting och enskilda. 6 § Nationella veteranmyndigheten får utöver vad som följer av 4 och 5 §§ och om verksamheten i övrigt medger det utföra uppdrag inom eller utom landet, 7 § Nationella veteranmyndigheten leds av en styrelse. 8 § Styrelsen består av högst sju ledamöter. 9 § Generaldirektören är myndighetschef. 10 § Vid myndigheten ska finnas ett vetenskapligt råd med högst fem ledamöter. 11 § Vid Nationella veteranmyndigheten ska det finnas en personal- ansvarsnämnd. Tillämpligheten av vissa förordningar 12 § Nationella veteranmyndigheten ska tillämpa personalföreträdar- förordningen (1987:1101). 13 § Nationella veteranmyndigheten får ta ut avgifter för uppdrag som myndigheten åtar sig enligt 4–6 §§. Myndigheten får meddela föreskrifter om avgifternas storlek. förordning (0000:00) om statsbidrag till organisationer som stöder enskilda som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. Regeringen föreskriver följande. 1 § I denna förordning finns bestämmelser om statsbidrag till fri- villiga organisationer som stöder enskilda som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m. 2 § Statsbidraget till organisationer enligt denna förordning syftar till att främja verksamhet som stöder en enskild som är anställd i en myndighet, och som omfattas av lagen (0000:00) om civil personal vid internationella insatser, m.m., samt anhöriga till den denne. 3 § Beslut om statsbidrag enligt denna förordning fattas av anställ- ningsmyndigheten, som också betalar ut bidraget. Ett beslut om bi- drag får förenas med villkor. Bidrag enligt denna förordning betalas ut i form av organisationsbidrag och verksamhetsbidrag. 4 § Statsbidrag enligt denna förordning får lämnas, i mån av tillgång på medel, till en organisation som 1.är en juridisk person, 2.bedriver frivilligt arbete inom det område som anges i 2 §, 3.är rikstäckande och vars verksamhet riktar sig till utövare på regional eller lokal nivå eller som bedriver verksamhet av riksintresse, 4.har antagit stadgar och är demokratiskt uppbyggd, 5.har bedrivit verksamhet inom det område som anges i 2 § under , 6.i sin verksamhet respekterar demokratins idéer, inklusive jäm- ställdhet och förbud mot diskriminering eller strävan efter att åstad- komma jämställdhet mellan män och kvinnor, 7.styr sin verksamhet mot fastställda mål och förväntade resultat och har fastställt en plan, för en period eller mer, som be- skriver dels vilka aktiviteter organisationen planerar att genomföra till stöd för det som anges i 2 §, dels hur arbetet kommer att följas upp, och 8.kan dokumentera sin verksamhet genom fastställda verksam- hets- och revisionsberättelser. Statsbidrag får även lämnas till organisationer som inte uppfyller det villkor som anges i första stycket 5, om det finns särskilda skäl för det. Vid en sådan prövning ska det särskilt beaktas vilka behov som finns inom det område där organisationen är verksam eller om verksamheten har riksintresse. Bidrag får inte lämnas till en organisation som har skulder för svenska skatter eller avgifter hos eller som är i likvidation eller försatt i konkurs. 5 § En ansökan om bidrag enligt denna förordning ska vara skriftlig och ges in till anställningsmyndigheten. får meddela närmare föreskrifter om ansökans utformning och om när en ansökan ska göras. 6 § En ansökan om organisationsbidrag och verksamhetsbidrag ska innehålla 1.den sökande organisationens stadgar, 2.handlingar som visar vem eller vilka som har rätt att företräda organisationen, 3.verksamhets- och förvaltningsberättelse, balans- och resultat- räkning samt revisionsberättelser för närmast föregående räken- skapsår, och 4.årlig budget för den verksamhet som ansökan avser och upp- gifter om sökta och beviljade bidrag. 7 § En ansökan som avser verksamhetsbidrag ska, utöver det som följer av 6 §, även innehålla uppgifter om vilka aktiviteter som an- sökan avser och vad som är målet med dessa aktiviteter. 8 § Sökanden ska lämna de handlingar och uppgifter till anställnings- myndigheten som myndigheten begär för att kunna pröva ansökan. 9 § En sökande som inte lämnar de handlingar eller uppgifter som följer av 5–8 §§ ska ges möjlighet att komplettera ansökan inom en Om sökanden inte följer en uppmaning att komplettera ansökan, får anställningsmyndigheten pröva den i befintligt skick. 10 § En organisation som har tagit emot bidrag är skyldig att lämna sådan ekonomisk och annan redovisning som anställningsmyndig- heten begär. En revisor ska granska redovisningen. Revisorns rapport över granskningen ska bifogas redovisningen. Om det bidrag som tagits emot uppgått till minst fem prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, ska granskningen göras av en auktoriserad eller godkänd revisor. En organisation som har tagit emot bidrag är skyldig att på be- gäran av anställningsmyndigheten lämna de uppgifter som myndig- heten behöver för att granska redovisningen. Anställningsmyndig- heten ska i sin årsredovisning lämna en samlad redovisning av vilka organisationer som har fått bidrag och med vilka belopp. 11 § Mottagaren av bidrag enligt denna förordning är återbetal- ningsskyldig om 1.mottagaren genom att lämna oriktiga uppgifter eller på annat sätt har orsakat att bidraget lämnats felaktigt eller med för högt belopp, 2.bidraget av något annat skäl har lämnats felaktigt eller med för högt belopp, 3.bidraget helt eller delvis inte har utnyttjats eller inte har an- vänts för det ändamål det beviljats för, 4.mottagaren inte har lämnat en redovisning som krävs enligt 10 §, eller 5.mottagaren inte har följt villkor i beslutet om bidrag. 12 § Om en bidragsmottagare är återbetalningsskyldig enligt 11 § ska anställningsmyndigheten besluta att helt eller delvis kräva till- baka bidraget. Om det finns särskilda skäl får anställningsmyndigheten besluta att sätta ned återkravet helt eller delvis. 13 § får meddela föreskrifter om verk- ställigheten av denna förordning. 14 § beslut enligt denna förordning får inte överklagas. har i uppdrag att göra en bred översyn av veteranpolitiken, som efter beslut av och regeringen in- fördes . Genom veteranpolitiken har en rad olika åtgärder vidtagit för att stödja svenska kvinnor och män, och deras anhöriga, som på statens uppdrag tjänstgör eller som har tjänstgjort i olika internationella insatser eller internationella verksamheter runt om i världen. och året runt tjänstgör svenska kvinnor och män fri- villigt på uppdrag av svenska folket (staten) i olika fredsfrämjande insatser, humanitära insatser samt bistånds- och utvecklingsinsatser runt om i världen. Insatserna görs för att skapa fred i konflikt- områden, undsätta behövande och nödlidande människor i kata- strofområden och hjälpa andra människor till ett tryggare och bättre liv genom olika bistånds- och utvecklingsinsatser. Uppdragen innebär stora personliga uppoffringar för den enskilde, men även för dennes anhöriga, särskilt barnen. Arbetet sker under riskfyllda och påfrestande för- hållanden där den enskilde kan utsättas för stora risker att drabbas av fysiska och psykiska skador till följd av tjänstgöringen i insats- området. De cirka 60–70 000 svenska veteraner som tjänstgjort i internationella insatser och verksamheter utgör i många avseenden en resursstark grupp som med kunskaper och erfarenheter bidrar på olika sätt i vårt samhälle. Erfarenheten visar att de allra flesta som återvänder hem efter tjänstgöringen har berikats och utvecklats som individer av de utmaningar som arbetet inneburit. visar forskningen och erfarenheten att ett mindre antal kvinnor och män drabbas av olika fysiska och psykiska besvär och skador till följd av de mycket farliga, svåra och komplexa för- hållanden som råder i tjänstgöringsområdet. I några fall skadas den enskilde särskilt svårt. Även anhöriga, särskilt barnen, gör upp- offringar och utsätts för påfrestning när en make/maka/part- ner/förälder/barn sänds ut till konflikt- och katastrofområden. Svenska värden och intressen värnar sina grundläggande värden och intressen både hemma och utomlands. Med grundläggande värden avses demokrati, rätts- stat samt mänskliga fri- och rättigheter. Grundläggande intressen består i att upprätthålla och säkra välstånd, trygghet och säkerhet. En världsordning med sin grund i folkrätten, för att upp- nå fred, frihet och försoning, samt ett stabilt och förutsägbart när- område, är svenska intressen. Demokrati och mänskliga rättigheter är fundamentala drivkrafter för frihet och fred. Dialog, samarbete och integration främjar säkerhet och utveckling. har förut- sättningarna för utrikes, försvars- och säkerhetspolitik för- ändrats i grunden sedan slut. Globaliseringen har skapat och kommer fortsatt att skapa nya möjligheter och utmaningar. Den globaliserade världen, med den i grunden positiva utvecklingen den medför, ställer oss inför föränd- rade och nya utmaningar. Globaliseringen innebär dock också att enskilda händelser snabbt kan få regionala eller globala återverk- ningar. I en globaliserad värld ökar risken för att en kris kan få säkerhetspolitiska konsekvenser. De förväntade miljö- och klimat- förändringarna är en avgörande utmaning för vår jord och de utgör ett allvarligt hot mot människors grundläggande levnadsvillkor, stabi- litet och säkerhet. Hoten mot vår säkerhet är gräns- och sektors- överskridande. De kan vara väpnat angrepp sönderfallande stater, naturkatastrofer, klimatförändringar, migrationsströmmar, hot mot demokrati och rättsystem, terrorism, organiserad brottslighet, pan- demier, m.m. Dessa hot är av olika dignitet och i vissa fall av mycket olika karaktär. Flera hot och risker kan resultera i katastrofer och kriser utan att för den skulle hota ett lands suveränitet eller terri- toriella integritet. Vissa av hoten är svåra att förutse och kan uppstå plötsligt, medan andra är mer långsiktiga och växer fram successivt. Konsekvenserna kan i många fall vara allvarliga. Det är viktigt att behålla en öppenhet för vad som kan komma att bli hot, och för- söka förbereda sig på det oväntade genom samarbete och åtgärder nationellt och internationellt. Globaliseringen och internationaliseringen fortsätter också att öka det ömsesidiga beroendet mellan folk och länder. Genom den spridning av demokrati som har skett det under- lättas etablerandet av gemensamma värdegrunder, vilket i sin tur stärker möjligheten att länder formar säkerhetsgemenskaper. Eko- nomi och handel väger allt tyngre i relationerna mellan världens länder och har fått ökad säkerhetspolitisk betydelse. Det ömsesidiga beroendet är i grunden positivt för fred och stabilitet, men gör också sårbarheten gemensam. Konflikter som uppstår lokalt kan få verkningar direkt och indirekt långt utanför det aktuella konfliktområdet och därmed hota internationell fred och säkerhet. Den stora majoriteten av konflikter är inom- statliga. De allvarligaste potentiella konflikthärdarna finns på kort sikt bl.a. i och i vissa delar av . Därför är () insatser för fred och säkerhet fortsatt centrala i ett globalt perspektiv. Det är av central betydelse att FN i än högre grad kan stödjas av fredsfrämjande och humanitära insatser från de regionala säkerhetsorganisationerna. Utvecklingen av samarbetet mellan FN och EU inom krishantering och konfliktförebyggande är därför en central fråga. Arbetet med att utveckla EU:s resurser för såväl militär som civil krishantering samt inom konfliktföre- byggande ger EU ökade möjligheter att ge ett stärkt bidrag även till FN:s verksamheter inom dessa områden Den säkerhetspolitiska miljön förändras av den teknologiska och demografiska utvecklingen, ökad efterfrågan på strategiska resurser, beroendet och utvecklingen av flöden, konsekvenserna av migration samt urbanisering och klimatförändringar. Sammantaget leder den fortsatta globaliseringen, tillsammans med geopolitiska övervägan- den, till en förändrad säkerhetspolitisk dynamik. Förändringar kan uppstå plötsligt och skeenden utvecklas allt snabbare. Utvecklingen sker med högre hastighet och är än mer komplex och svår- förutsägbar. Försvarsberedningen har i tidigare rapporter utvecklat och etable- rat ett brett perspektiv på utmaningar och hot. betonat vikten av en samlad syn på säkerhet som inkluderar flera sektorer. Säkerhetsarbetet omfattar en lång rad aspekter inom flera politikområden och aktörerna finns inom såväl offentlig som privat sektor. De av Försvarsberedningen föreslagna och av be- slutade målen för vår säkerhet är: att värna befolkningens liv och hälsa, att värna samhällets funktionalitet och att värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och Det vidgade säkerhetsbegreppet har konsekvenser för sam- lade försvar som inkluderar såväl civil som militär förmåga. Bi- och multilateralt samarbete är avgörande för hanteringen av de globala utmaningarna. Helhetssyn och samverkan stärker säkerheten. Säker- heten försvaras med icke-militära och militära medel. Det som ska skyddas, det som utmanar och hotar säkerheten, samt medlen för att stärka säkerhet måste ses i ett sammanhang och arbetet måste vara tvärsektoriellt. säkerhet är nära kopplad till utvecklingen i vår omvärld. Målen för vår säkerhet har både ett nationellt och ett internationellt perspektiv. När grundläggande värden som demokrati och mänskliga rättigheter kränks i andra delar av världen eller när samhällens funktionalitet bryter samman till följd av exempelvis väpnade konflikter är detta en angelägenhet för hela det internatio- nella samfundet, eftersom det kan äventyra såväl nationell som inter- nationell fred och stabilitet. Behovet av svenska civila och militära krishanteringsinsatser internationellt ska ses i det sammanhanget. Internationellt ska vi i samverkan med andra stater aktivt verka för fred och ökad säkerhet. Det är av avgörande betydelse att den globala utvecklingen leder till fördjupad demokrati, öppenhet och välfärd och därmed ökad stabilitet och trygghet. Genom beslut med anledning av proposi- tionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar har grunden för en samlad svensk veteransoldatpolitik lagts fast.1 trädde lagen (2010:449) respektive förord- ningen (2010:651) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser i kraft. Genom den nya lagstiftningen har stödet till personalen under och efter internationella militära insatser stärkts, bl.a. genom att Försvarsmakten har ett särskilt uppföljningsansvar för personal som tjänstgjort i sådana insatser. Det innebär bl.a. att myndigheten utan begränsning i tiden ska bistå den enskilde med stödåtgärder. Vidare har stödet till de anhöriga utvecklats. Regeringen betonar i den ovan angivna propositionen att veteran- soldatpolitiken berör alla i samhället och ska utgå från en helhetssyn som inkluderar rekrytering av personalen, utbildning och förbere- delser inför insatsen, stöd och åtgärder under insatsen samt stöd, uppföljning och eventuell rehabilitering efter insatsen. Också stödet till de anhöriga till den tjänstgörande personalen och veteransoldater, särskilt barnen, utgör en viktig del i denna helhetssyn. Regeringen framhåller att samhället som helhet – För- svarsmakten, andra myndigheter och institutioner, frivilligorganisa- tioner, den enskilde veteranen, anhöriga m.fl. – kan medverka i en utvecklad veteransoldatpolitik. Erfarenheterna från andra länder, t.ex. och , visar också att det kan finnas en bety- dande utvecklingspotential i i detta avseende. I propositionen framhålls vidare att en viktig del i den nya veteransoldatpolitiken är ett utvecklat sätt att ge uppdrag och orga- nisationsstöd till organisationer med anknytning till veteransoldater. Det gäller främst veteransoldatorganisationer och organisationer som ger stöd till anhöriga. I propositionen noteras att För- svarsmakten har ett samarbete med flera organisationer som är verksamma inom dessa områden. uppdrog regeringen åt bl.a. Försvarsmakten att genomföra veteransoldatpolitiken.2 Försvarsmakten skulle redovisa 1Se även betänkanden En svensk veteranpolitik, del 1 – Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser (SOU 2007:77) och En svensk veteranpolitik, del 2 – Ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser (SOU 2008:91).