sou · H2B322 · 2014-04-25 00:00:00 — Enligt punkten 25 undantas ett rapporterande företag dock från upplysningsskyldigheten beträffande transaktioner med en stat som har bestämmande, gemensamt bestämmande eller betydande inflytande över det rapporterande företaget. Undantaget gäller även transaktioner med till staten närstående företag. Som har redogjorts för ovan ska begreppet närstående i det nya direktivet ges samma betydelse som i IAS 24. Någon hänvisning till vare sig de upplysningskrav eller de undantag som finns i standarden görs emellertid inte utan ramarna för upplysningskraven i det nya direktivet ges uteslutande i direktivet (artikel 17.1 r). I det nya direktivet finns inte någon bestämmelse som innebär att de koncernliknande företagsgrupper som diskuteras kan uteslutas från kretsen av närstående. Det framstår därför som nödvändigt att vid tillämpningen av närståendebestämmelserna även fortsätt- ningsvis jämställa sådana företagsgrupper som på grund av aktie- eller andelsinnehav kontrolleras av en kommun med koncerner. När det gäller företagsgrupper som ytterst kontrolleras av staten torde dessa falla in under koncerndefinitionen i 1 kap. 4 § ÅRL. Någon särreglering beträffande sådana företagsgrupper är således inte nödvändig. Vad som har sagts innebär att det finns två principiellt olika fall då en koncernliknande företagsgrupp i detta sammanhang bör jämställas med en koncern. Det ena fallet är då företagsgruppen hade utgjort en koncern, om moderföretaget hade innehaft en ägarandel i dotterföretagen. Det andra är då moderföretaget inte är ett företag i ÅRL:s mening. Utredningen föreslår att dessa båda fall sammanfattas i en gemensam bestämmelse. I denna bör anges att man, vid tillämpningen av närståendereglerna, med koncern ska jämställa en företagsgrupp som kontrolleras av ett företag eller ett annat rättssubjekt som inte är ett moderföretag i ÅRL:s mening. Också definitionen av intresseföretag i 24 skiljer sig från den motsvarande definitionen i de bolagsrättsliga direktiven och svensk lag. Detta beaktas i ÅRL genom en särskild bestämmelse i 5 kap. 12 a § första stycket 4. I 5 kap. 12 a § första stycket 3 behandlas den situationen då det föreligger ett intresseföretagsförhållande i den mening som avses i 1 kap. 5 § ÅRL. Samma upplysningskrav som gäller i den situationen gäller enligt 5 kap. 12 a § första stycket 4 när ett betydande inflytande utövas över en annan juridisk person utan att det föreligger ett sådant andelsförhållande som anges i 1 kap. 5 §. På liknande sätt som beträffande koncernförhållanden är det nödvändigt att kretsen av närstående i svensk rätt även fortsättningsvis omfattar dessa intresseföretag. I lagen bör därför anges att med intresseföretag ska jämställas ett sådant företag som skulle ha utgjort ett intresseföretag om 1 kap 5 § ÅRL inte hade innehållit krav på ägarandel. Närstående fysiska personer samt företag som står under inflytande av dessa Även kretsen av närstående fysiska personer samt företag som står under inflytande av dessa närstående behöver anpassas till de förändringar som har gjorts i IAS 24. Av 5 kap. 12 a § första stycket 11 ÅRL följer att en juridisk person över vilken en till det rapporterande företaget närstående fysisk person har ett betydande eller bestämmande inflytande är att anse som närstående, oberoende av vilken kategori av närstående som den fysiska personen tillhör.35 Förändringarna i IAS 24 innebär att två företag är att anse som närstående om ett av dem står under betydande inflytande av en person och det andra företaget står under betydande inflyt- ande av den personens nära familjemedlem. Liksom tidigare anses emellertid två företag som närstående om det ena företaget står 35 En styrelseledamot, verkställande direktör eller liknande befattningshavare, den som är gift, är sambo med eller förälder till sådana befattningshavare eller personer med i vart fall betydande inflytande över det rapporterande företaget m.fl., se 5 kap. 12 a § 7–12 ÅRL. under bestämmande inflytande av en person och det andra står under betydande inflytande av den personens nära familjemedlem. Kretsen av närstående fysiska personer har således begränsats. Motsvarande förändringar bör göras i ÅRL. Även i ytterligare ett avseende finns det anledning att ändra bestämmelserna om kretsen av närstående. I 5 kap. 12 a § 7 ÅRL anges att en styrelseledamot, verkställande direktör eller annan ledande befattningshavare i företaget, dess moderföretag eller motsvarande utländskt rättssubjekt ska anses som närstående till företaget. Hänvisningen till utländska rättsubjekt är emellertid överflödig, eftersom ÅRL:s koncerndefinition inte utesluter att moderföretaget är ett utländskt företag. Hänvisningen till sådana företag bör därför tas bort. Undantag från kretsen av närstående i IAS 24 De begränsningar i närståendebegreppet som närståendedefinitionen i IAS 24 innehåller (punkterna 11 a–d) återfinns till stor del även i IAS 24 (2003) men har inte uttryckligen genomförts i svensk lagstiftning. Enligt utredningens mening bör dessa uttryckligen framgå av den svenska lagen. I utredningens förslag till lagtext tas dessa begränsningar in i 1 kap. 3 c § ÅRL. 8.13Notupplysningar för medelstora företag Förslag: undantas från lagens krav på not- upplysningar om nettoomsättningens fördelning på olika verk- samhetsgrenar och marknader samt om arvoden till företagets revisorer. Artikel 18 i det nya direktivet innehåller särskilda krav på not- upplysningar om dels nettoomsättningens fördelning på olika verksamhetsgrenar och marknader, dels arvoden till företagets revisorer. I förhållande till det fjärde bolagsrättsliga direktivet har bestämmelserna inte ändrats i sak. Däremot har deras tillämp- ningsområdet inskränkts till stora företag och företag av allmänt intresse. För svenskt vidkommande kommer direktivets bestämmelser till uttryck i 5 kap. 6 och 21 §§ ÅRL. I 5 kap. 6 § anges att större företag ska, om företagets verksamhetsgrenar eller geo- grafiska marknader avviker betydligt från varandra, lämna uppgift om nettoomsättningens fördelning på verksamheterna och marknaderna. Bedömningen av om företagets verksamhetsgrenar och marknader avviker betydligt från varandra ska göras med hänsyn till hur företaget normalt organiserar försäljningen av varor och tjänster. Av 5 kap. 21 § ÅRL följer att sådana aktiebolag och handelsbolag som är större företag ska lämna specificerade upplysningar om den sammanlagda ersättningen under räkenskapsåret till var och en av bolagets revisorer och de revisionsföretag där revisorerna verkar. Kraven på upplysningar om nettoomsättningens fördelning och revisorsarvoden ska enligt det nya direktivet i första hand riktas mot stora företag och företag av allmänt intresse. Som har framgått finns det inget hinder mot att ställa motsvarande krav även mot medelstora företag. I och med att kraven i svensk rätt inte till någon del träffar små företag bedömer utredningen därför att regleringen i 5 kap. 6 § ÅRL i och för sig är väl förenlig med det nya direktivet. Eftersom direktivet är tvingande endast såvitt gäller stora företag och företag av allmänt intresse, finns det ändå anledning att överväga om inte tillämpningsområdet bör begränsas till dessa båda företagskategorier. När det gäller upplysningskraven i 5 kap. 6 § ÅRL kan det å ena sidan hävdas att kraven i det enskilda fallet kan vara av värde för en utomstående intressent som vill kunna bedöma företagets resultat och ställning. Upplysningarna kan också vara betydelsefulla från statistiksynpunkt. Dessa synpunkter gör sig särskilt gällande beträffande kravet på upplysningar om netto- omsättnings fördelning på verksamhetsgrenar och marknader. Till bilden hör att det här är fråga om förhållandevis väletablerade upplysningskrav och att de företag som med utredningens förslag kommer att utgöra medelstora företag redan lämnar detta slag av notupplysningar. Det går inte att bortse från att ett upphävande av upplysningskravet skulle innebära en inte helt obetydlig minskning av det administrativa arbetet. Det är angeläget att företagen inte belastas med onödiga administrativa bördor och förenklingsåtgärder bör inte enbart fokuseras på små företag. Utredningen anser därför att övervägande skäl talar för att redan nu bör utnyttja den möjlighet till förenkling som det nya direktivet ger i den här delen. bör således undantas från kravet på upplysning om nettoomsättningens fördelning. Argumenten för och emot en minskad upplysningsskyldighet gör sig på motsvarande sätt gällande när det gäller direktivets krav på upplysningar om revisorsarvoden. Även i denna del är utredningens slutsats att medelstora företag bör undantas från upplysningskravet. 9.1Huvuddragen i svensk rätt Enligt 2 kap. 1 § första stycket 4 ÅRL ska en årsredovisning alltid innehålla en förvaltningsberättelse. Hur förvaltningsberättelsen ska vara utformad framgår av 6 kap. ÅRL. I årsredovisningen för ett större företag ska det även ingå en finansieringsanalys.1 ÅRL fordrar att det i förvaltningsberättelsen lämnas upplys- ningar av i lagen särskilt angivet slag. Det finns inte något som hindrar att där även tas in upplysningar av annat slag. Att upplys- ningarna tas in i förvaltningsberättelsen befriar dock inte företaget från skyldigheten att i balansräkningen, resultaträkningen eller noterna redovisa sådana upplysningar som enligt lag och god redovisningssed ska redovisas där. För förvaltningsberättelsen gäller de övergripande kraven i 2 kap. 2 § ÅRL på överskådlighet och iakttagande av god redovisningssed. Vad som sägs i 2 kap. 3 § ÅRL om rättvisande bild är i och för sig inte tillämpligt på förvaltningsberättelsen. Emellertid gäller, enligt 6 kap. 1 § första stycket ÅRL, att förvaltningsberättelsen ska ge en rättvisande översikt över utvecklingen av företagets verksamhet, ställning och resultat. I kravet på en rättvisande översikt ligger att den ska återspegla det enskilda bolagets verkliga förhållanden och ge en så allsidig bild som möjligt.2 I 6 kap. 1 § andra stycket ÅRL anges några särskilda upplysningar som företagen ska lämna i förvaltningsberättelsen.3 Enligt punkten 1 ska det lämnas sådan information som är viktig för bedömning av företagets ställning och resultat och som inte har lämnats på annan plats i årsredo- 1I lagförslaget används begreppet kassaflödesanalys, vilket enligt prop. 2013/14:86, ska ersätta uttrycket finansieringsanalys som har använts i ÅRL. 1995/96:10 del 2, s 231. 3Innebörden i upplysningskraven, såvitt gäller punkterna 1-5, utvecklas i uttalande U 96:6. I punkten 2 föreskrivs att upplysning ska lämnas om väsentliga händelser som har inträffat under eller efter räkenskapsåret. Enligt punkten 3 ska upplysningar lämnas om företagets förväntade framtida utveckling. Därvid ska det också lämnas en beskrivning av väsentliga risker och osäkerhetsfaktorer som företaget står inför. Punkten 4 innebär att företagen ska lämna upplysning om verksam- het inom forskning och utveckling. Enligt punkten 5 ska upplys- ningar lämnas om eventuella filialer som företaget har i utlandet. I punkterna 6–9 uppställs krav på information om förvärv och innehav av egna aktier. Bestämmelserna, som tillkom i samband med att det infördes vissa möjligheter för svenska aktiebolag att förvärva egna aktier, går tillbaka på bestämmelser i det andra bolags- rättsliga direktivet.4 Paragrafens tredje stycke innehåller krav på upplysningar om användningen av finansiella instrument. Det ska bl.a. lämnas upplys- ningar om tillämpade principer för finansiell riskstyrning och för före- tagets exponering för risk i olika avseenden. Upplysningar behöver dock lämnas endast om det är väsentligt för bedömningen av före- tagets ställning och resultat. Enligt det fjärde stycket ska förvalt- ningsberättelsen innehålla de icke-finansiella upplysningar som behövs för förståelsen av företagets utveckling, ställning eller resultat, däribland upplysningar om miljö- och personalfrågor. I femte stycket undantas mindre företag från en del av paragrafens krav på uppgiftslämnande. behöver t.ex. inte lämna upplysningar om framtidsutsikter, om verksamhet inom forskning och utveckling eller om företagets filialer i utlandet. Enligt 6 kap. 1 a § ÅRL ska förvaltningsberättelsen för ett aktie- marknadsbolag innehålla uppgift om de senaste beslutade rikt- linjerna för ersättningar till ledande befattningshavare samt styrelsens förslag till nya riktlinjer. Av 6 kap. 2 § ÅRL framgår att förvaltningsberättelsen för aktiebolag och ekonomiska föreningar ska innehålla förslag till dispositioner beträffande bolagets eller föreningens vinst eller förlust. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av de bestämmelser som finns i 7 kap. 10 § aktiebolagslagen och 7 kap. 4 § lagen om ekonomiska föreningar om att bolagsstämman respektive föreningsstämman ska fatta beslut om dispositioner av vinst och förlust. Enligt 6 kap. 6 § ÅRL ska förvaltningsberättelsen för noterade företag även innehålla en bolagsstyrningsrapport. 4 Se prop. 1999/2000:34 s. 102 f. Det andra bolagsrättsliga direktivet har numera ersatts av direktiv /30/EU. rapporten ska bl.a. lämnas information om de principer för bolags- styrning som företaget tillämpar liksom uppgifter om de viktigaste inslagen i bolagens system för intern kontroll och riskhantering. Lagens regler om vad en förvaltningsberättelse ska innehålla kompletteras av råd och rekommendationer som har utvecklats inom ramen för god redovisningssed. För icke publika aktiebolag som utgör mindre företag enligt 1 kap. 3 § första stycket ÅRL gäller allmänna råd, BFNAR 2008:1 (K2).5 Av K2 framgår att dessa företag bör upprätta förvaltningsberättelsen enligt en viss uppställningsform och med vissa angivna rubriker och under- rubriker. K2 innehåller även vissa andra uttalanden om vad som ska vara med i en förvaltningsberättelse. Övriga företag som tillämpar ÅRL ska tillämpa allmänna råd BFNAR 20012:1 (K3). Också K3 innehåller uttalanden om vad förvaltnings- berättelsen bör innehålla. 9.2Regleringen i det nya redovisningsdirektivet Det nya direktivet innehåller, liksom de fjärde och sjunde bolags- rättsliga direktiven, vissa bestämmelser om förvaltningsberättelse. I artiklarna 19 och 20 finns bestämmelser om den förvaltnings- berättelse och den bolagsstyrningsrapport6 som ska finnas i ett enskilt företags årsredovisning och i artikel 29 bestämmelser om förvaltningsberättelse och upplysningar om intern kontroll i kon- cernredovisningen. Som kommer att beröras närmare nedan ger det nya direktivet, liksom det fjärde bolagsrättsliga direktivet, medlemsstaterna vissa möjligheter att undanta små företag från skyldigheten att upprätta förvaltningsberättelse. I fråga om förvaltningsberättelsen innebär dock det nya direktivet ingen full harmonisering. Medlemsstaterna bestämmer således själva om de vill utnyttja direktivets möjligheter att undanta små företag från direktivets krav. De är också fria att kräva att förvaltningsberättelsen ska innehålla andra upplysningar än de som omnämns i direktivet. 5Se BFNAR 2008:1(K2) p. 6I direktivet benämnd företagsstyrningsrapport. Bedömning: Liksom bör det alltid ingå en förvaltnings- berättelse i en årsredovisning respektive en koncernredovisning. Av artikel 19.3 i det nya direktivet framgår att medlemsstaterna får undanta små företag från skyldigheten att upprätta en förvalt- ningsberättelse under förutsättning att företaget lämnar vissa i direktivet 2012/30/EU angivna uppgifter om förvärv av egna aktier eller andelar i noterna. Frågan är därför om det bör ske någon ändring av kraven på att upprätta förvaltningsberättelse enligt ÅRL. Syftet med en förvaltningsberättelse är att den ska ge en översikt hur företagets verksamhet, ställning och resultat har utvecklats . Förvaltningsberättelsen ska också innehålla hänvisningar till och ytterligare upplysningar om de belopp som tas upp i andra delar av årsredovisningen, om det skulle behövas för att läsarna ska kunna förstå årsredovisningen. För det fall små företag undantogs från kravet på att upprätta förvaltningsberättelse, skulle mycket information som intressenter från olika håll är vana att kunna ta del av inte längre vara lika lättillgänglig. Utredningen gör därför f.n. bedömningen att små företag även fortsättningsvis bör lämna en förvaltningsberättelse på samma sätt som sker . Utredningen kommer dock att återkomma till frågan i slutbetänkandet. Förslag: Upplysningar om viktiga händelser som har inträffat efter räkenskapsårets slut ska i fortsättningen redovisas i noterna. Det kan vid en jämförelse mellan de tidigare direktiven och artikel 19 i det nya direktivet konstateras att det nya direktivet inte ger anledning till några större förändringar i lagens regler om vad en förvaltningsberättelse ska innehålla. Det finns dock några skillnader mellan de tidigare och det nya direktivet som behöver beaktas. Först kan noteras att enligt artikel 46 i det fjärde bolagsrättsliga direktivet ska förvaltningsberättelsen minst innehålla en rättvisande översikt över utvecklingen och resultatet av företagets verksamhet och dess ställning, tillsammans med en beskrivning av de väsentliga risker och osäkerhetsfaktorer som det står inför. Ordet minst åter- finns inte i den motsvarande bestämmelsen i det nya direktivet. Detta torde dock inte vara avsett att utgöra en förändring i sak, eftersom direktivet inte heller föreskriver att förvaltningsberättelsen endast får innehålla vissa specificerade uppgifter. I de tidigare direktiven föreskrivs att förvaltningsberättelsen ska innehålla upplysningar om viktiga händelser som har inträffat efter räkenskapsårets slut. I det nya direktivet finns det inget motsvarande krav på att förvaltningsberättelsen ska innehålla detta slag av upplysningar. I stället sägs det – såsom har behandlats i avsnitt 8.11 – i artikel 1 17.1 q att upplysningar av detta slag ska lämnas i not. Varken direktivets ingress eller Kommissionens uttalanden under utarbetandet av direktivet anger några skäl till detta. Såsom direktivet är utformat är det emellertid enligt utredningens bedömning nöd- vändigt att ÅRL i fortsättningen kräver att information av det aktuella slaget – som ska lämnas i förvaltningsberättelsen – i stället lämnas i noterna. Enligt ÅRL ska förvaltningsberättelsen även innehålla uppgifter om händelser av väsentlig betydelse för företaget som har inträffat under räkenskapsåret. Det nya direktivet innehåller ingen direkt motsvarighet till den bestämmelsen. Den ligger emellertid väl i linje med vad som sägs i direktivet om att förvaltningsberättelsen ska ge en rättvisande översikt över företagets utveckling, resultat och ställning. Enligt utredningens mening är det naturligt att alla typer av företag lämnar denna typ av information även i fortsättningen. Bestämmelsen bör alltså finnas kvar. Varken det fjärde bolagsrättsliga direktivet eller det nya direktivet innehåller någon motsvarighet till bestämmelsen i 6 kap. 1 a § ÅRL om att förvaltningsberättelsen för ett aktiemarknadsbolag ska inne- hålla uppgift om de senaste beslutade riktlinjerna för ersättningar till ledande befattningshavare samt styrelsens förslag till nya riktlinjer. Det nya direktivet innehåller dock inte heller något som hindrar att svensk lag även i fortsättningen uppställer upplys- ningskrav av detta slag. Något behov av att ändra i 6 kap. 1 a § ÅRL finns därför inte. Kravet i 6 kap. 2 § ÅRL på att årsredovisningen för ett aktiebolag eller en ekonomisk förening ska innehålla förslag till vinstdisposi- tioner har utredningen berört i avsnitt 8.10. Enligt artikel 17.1 o i det nya direktivet ska upplysningar av detta slag lämnas i not. Direk- tivet medger inte heller att medlemsstaterna ålägger små företag att lämna detta slag av notupplysningar. Utredningen har mot den bakgrunden ställt sig frågan om det är möjligt att behålla 6 kap. 2 § ÅRL. Å ena sidan hindrar direktivet inte att medlemsstaterna upp- ställer mera långtgående krav på förvaltningsberättelsens innehåll än vad som anges i direktivet. Å andra sidan torde det stå i strid med direktivets anda att kräva att små företag i förvaltnings- berättelsen lämnar upplysningar som annars ska lämnas i noterna men som, enligt direktivet, små företag inte ska vara skyldiga att lämna. Enligt utredningens bedömning ger dock direktivet utrymme för att behålla den nuvarande regleringen om att förvaltningsberättelsen ska innehålla styrelsens förslag till disposition av vinst eller förlust. Utredningen beaktar härvid att de nuvarande bestämmelserna är en del av de associationsrättsliga regelverken. De sammanhänger med reglerna i aktiebolagslagen och lagen om ekonomiska föreningar om att bolagsstämman respektive föreningsstämman ska besluta om disposition av vinst och förlust. Till grund för ett sådant beslut måste det finnas ett förslag och detta lämnas enligt svensk associationsrättslig tradition i förvaltningsberättelsen. Syftet med bestämmelsen om att förvaltningsberättelsen ska innehålla förslag till vinst- och förlustdispositioner är alltså ett annat än det informa- tionsintresse som redovisningsreglerna ska tillgodose. Behovet av att aktieägare och medlemmar får tillgång till ett sådant förslag skulle i och för sig kunna tillgodoses genom att det i aktiebolagslagen respektive lagen om ekonomiska föreningar uppställdes krav på upprättande av särskilda dokument inför stämman. En sådan lös- ning skulle dock vara ägnad att öka den administrativa bördan för företagen och är därför knappast önskvärd. Utredningen föreslår därför inte någon ändring i 6 kap. 2 § ÅRL. En annan sak är att utformningen av det nya direktivet gör det nödvändigt att, såsom utredningen har föreslagit i avsnitt 8.10, komplettera ÅRL med ett krav på att medelstora och stora företag samt företag av allmänt intresse även lämnar information i noterna om föreslagna vinst- och förlustdispositioner. Utredningen återkommer i sitt slutbetänkande till vilka eventuella förenklingar som eventuellt kan göras vad gäller förvaltningsberättelsens innehåll. Förslag: Kraven på upprättande av en bolagsstyrningsrapport behålls i allt väsentligt oförändrade men ska i fortsättningen gälla alla företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad. Enligt artikel 20 i det nya redovisningsdirektivet ska företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna på en reglerad marknad ta med en företagsstyrningsrapport i sin förvaltningsberättelse. Under vissa, i artikel 20.2 angivna, förutsättningar får de uppgifter som bolagsstyrningsrapporten ska innehålla lämnas i en separat rapport eller i ett dokument som publiceras på företagets webbplats och som förvaltningsberättelsen hänvisar till. Bestämmelserna motsvarar artikel 46 a i det fjärde bolagsrättsliga direktivet. Ordalydelsen i de båda direktiven är väsentligen densamma, frånsett punkten 3 som avser revision och som utredningen återkommer till i avsnitt 12. ÅRL har redan anpassats till det fjärde bolagsrättsliga direktivets bestämmelser om företagsstyrningsrapport och några ytterligare anpassningar synes inte nödvändiga. Visserligen använder ÅRL ett annat begrepp, bolagsstyrningsrapport, än det nya direktivet gör. Innebörden är emellertid densamma och eftersom begreppet bolagsstyrningsrapport är väl inarbetat i svensk redovisning föreslår utredningen att samma begrepp används även i fortsättningen. Enligt 6 kap. 6 § ÅRL ska en bolagsstyrningsrapport upprättas av företag vars aktier, teckningsoptioner eller skuldebrev är upp- tagna till handel på en reglerad marknad. I det nya direktivet gäller kravet i stället för företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat i den mening som avses i artikel 4.1.14 i och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument. Utredningen bedömer att det i 6 kap. 6 § ÅRL angivna tillämpningsområdet är något snävare än det som anges i det nya direktivet (jfr avsnitt 4.2).