sou · H2B327 · 2014-05-07 00:00:00 — Inom utrikesförvaltningen har pågått ett om- fattande utvecklingsarbete för att stärka såväl den samlade kris- beredskapen som den konsulära verksamheten. UD:s konsulära krisberedskap handläggs av en särskild grupp för konsulära beredskapsfrågor i UD. Gruppen ingår i UD:s konsulära och civilrättsliga enhet. I händelse av kris finns resursförstärkningar i form av en stående konsulär beredskapsstyrka (se nedan) och en snabb- insatsstyrka (se nedan). UD:s jourverksamhet säkerställer att larm- och beslutsfunktioner ständigt är bemannade. Även samtliga utlands- myndigheter har en beredskapsplanering. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Grupp för konsulära beredskapsfrågor Gruppen för konsulära beredskapsfrågor har till huvuduppgift att utveckla och upprätthålla UD:s förmåga att hantera kriser på det konsulära området. Gruppen arbetar bland annat med omvärlds- bevakning och hotbildsbedömning, reserekommendationer, kartlägg- ning av reseströmmar, beredskapsplanering, krisutrustning och kris- logistik. Den konsulära beredskapsstyrkan består av cirka 30 medarbetare från UD, som står i ständig beredskap att med kort varsel förstärka den konsulära enhetens krisorganisation. UD:s snabbinsatsstyrka ( SNITS) Inom finns en snabbinsatsstyrka (SNITS) organiserad, till vilken cirka 50 UD-medarbetare har rekryterats och utbildats. Syftet är att SNITS bland annat ska samarbeta med stödstyrkan i krisområdet vid allvarliga konsulära kriser utomlands. SNITS kan även förstärka den svenska närvaron i ett land där diplomatisk representation saknas. Storleken och sammansättningen på den grupp som sänds ut anpassas efter situationen. I insatsstyrkan ingår konsulära tjänstemän, men även tjänstemän ansvariga för kom- munikations- och IT-frågor. Ett tjugotal utlandsmyndigheter (ambassader och konsulat) har utsetts till så kallade konsulära stödjepunkter. Syftet är att tjänste- män från dessa ambassader snabbt ska kunna sättas in vid kriser i regionen som de är verksamma i. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Övningar och utbildning av personal UD genomför löpande utbildningar och övningar för de tjänstemän som ingår i den konsulära beredskapen. Dessa omfattar såväl kon- sulär handläggning och krishantering som arbetsledning, ledarskap, säkerhet och logistik. UD:s snabbinsatsstyrka samövas med MSB:s stödstyrka. Stödjepunkterna utbildas och övas genom ett särskilt samarbete med MSB. Övriga utlandsmyndigheter genomför också krisövningar. Utlandsmyndigheternas beredskapsplanering omfattar numera alla slags krissituationer, på samma sätt som gäller vid statliga myndig- heter och kommuner i . Vid konsulära krissituationer som inte kan hanteras inom en utlandsmyndighets ordinarie organisa- tion kan snabbinsatsstyrkan (SNITS) sändas ut för att bistå utlands- myndigheten. I detta avsnitt lämnas en översiktlig redogörelse för centrala myn- digheter och andra aktörer som bedriver verksamhet inom ramen för lagen (2010:813) om konsulära katastrofinsatser (konsulära kata- strofinsatslagen) och lagen (2008:552) om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands (katastrofmedicinska insatslagen). Son ovan angetts är Myndigheten för Samhällsskydd och beredskap (MSB) central förvaltningsmyndighet för bl.a. frågor om rädd- ningstjänst samt kris-, olycks- och skadeförebyggande åtgärder. Myndigheten deltar i det internationella samarbetet inom bl.a. rädd- ningstjänstarbetet och har en beredskap för insatser när katastrofer inträffar utomlands MSB har uppdraget att kunna medverka med insatser i internationella humanitära verksamhet och får delta i räddnings- och katastrofinsatser vid katastrofer i andra länder som fordrar omedelbara åtgärder. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. MSB ska även, i samverkan med andra berörda myndigheter och organisationer, förbereda så att myndigheten, i en situation då många svenska medborgare eller personer med hemvist i drabbas av en allvarlig olycka eller katastrof utanför , med kort var- sel i ett inledande skede kan stödja utlandsmyndigheter och de nödställda. Inom ramen för det samverkansarbete som uppdraget innebär har berörda myndigheter och organisationer bildat en gemensam Stödstyrka. Syftet med denna är att under vissa förutsättningar snabbt kunna ge stöd utomlands åt svenska utlandsmyndigheter och nöd- ställda personer med hemvist i . Stödstyrkan är flexibel och sätts samman utifrån de behov som finns när en kris eller katastrof inträffar, t.ex. vid naturkatastrofer, stora olyckor, terrordåd, smittsamma sjukdomar eller politiska orolig- heter. I stödstyrkan ingår omkring 250 personer med den särskilda kompe- tens som krävs för dessa insatser. I stödstyrkan ingår personal från: Stödstyrkan består av en bedömningsenhet och stödenheter (förstärk- ningsresurser). Bedömningsenheten kan lämna efter be- slut om insats. Enheten kan, innan beslut om en svensk kris- eller katastrofinsats fattas, göra en första analys av hur behovet av hjälp ser ut innan övriga inom stödstyrkan skickas i väg. Om det redan från början står klart att det föreligger behov av en insats kan stöd- styrkan, dvs. både bedömningsenhet och stödenhet, sändas ut direkt. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Stödstyrkans uppgifter är dels att samordna den gemensamma in- satsen, dels att bistå med en tidig bedömning av behovet av ytter- ligare stöd från och i samband därmed planera för förstärk- ning, kommunicera lägesbild, genomföra rekognoseringar samt att hjälpa drabbade med information, krisstöd och basal sjukvård (första hjälpen). Dessutom håller stödstyrkan tät kontakt med den svenska utlands- myndigheten i värdlandet samt har kontakter med lokala myndig- heter och utverkar nödvändiga tillstånd för insatsen. Stödstyrkan bygger på samordning genom samverkan där MSB har samordningsansvaret för medverkande myndigheter och organisa- tioner. ansvarar för de medicinska delarna i stödstyrkan (se nedan) och för de polisiära delarna (se nedan). Ambitionen är att bedömningsenheten, eller stödstyrkan för det fall bedömningsenheten inte sänds iväg först för att göra en analys av hjälpbehovet, ska kunna lämna och samordnat med UD:s snabbinsatsstyrka. MSB fattar på begäran av UD, som kan ha fått en begäran från en utlandsmyndighet, beslut om att aktivera stödstyrkan. Beslutet före- gås av kontakter med övriga berörda myndigheter och organisationer. Dessa fattar själva beslut om att medverka i en insats och hur stödet ska ske och i vilken omfattning. Beslutet har vidare föregåtts av att regeringen (UD) har försäkrat sig om att det tänkta värdlandet accepterar att sänder t.ex. medicinsk personal och under vilka förutsättningar detta accepteras. Det är även MSB som fattar beslut om att avsluta en insats. Det är den svenska utlandsmyndigheten i värdlandet som har det övergripande totala ansvaret för en insats som görs utomlands med stödstyrkan. Övriga myndigheters uppgift är att vara ett stöd för utlandsmyndigheten, vilket i regel innebär att myndigheterna tar ett operativt ansvar och ett ledningsansvar inom sina respektive sakområden. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Olika uppdrag, olika insatser Vid en stor katastrof utomlands har MSB också möjlighet att genom- föra hjälpinsatser till det drabbade landet på uppdrag av olika organ inom FN, EU med flera. är en myndighet för verksamhet som rör hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, hälsoskydd, smittskydd, socialtjänst, stöd och service till vissa funktionshindrade samt frågor om alkohol och missbruksmedel. Enligt 8 § punkten 7 förordning (2009:1243) med instruktion för ska myndigheten bland annat upprätthålla en kata- strofmedicinsk beredskap. Enligt 5 § katastrofmedicinska insatslagen ansvarar för att leda och samordna de medicinska insatserna i samband med en katastrofmedicinsk insats utomlands. Myndigheten får dessutom be- sluta om hur landstingens resurser ska användas vid sådana insatser. Enligt 3 § förordningen (2008:553) om katastrofmedicin som en del av svenska insatser utomlands ska , i nära sam- verkan med övriga berörda myndigheter och organisationer, göra sådana förberedelser att styrelsen inom sitt område, i en situation då många människor med hemvist i drabbas av en allvarlig olycka eller katastrof utomlands, med kort varsel kan stödja utlands- myndigheter och nödställda. Medicinsk expertgrupp för behovsbedömning För att fullgöra bl.a. här aktuella uppgifter har till sig knutit en medicinsk expertgrupp för behovsbedömning (denna grupp ska inte sammanblandas med den bedömningsenhet som ingår i stödstyrkan men kan, som framgår nedan, samverka med denna). Expertgruppen består av cirka tio läkare som ska kunna rycka ut vid olika typer av situationer, från olyckshändelser med ett stort antal traumafall till händelser där kemiska, biologiska och radio- nukleära ämnen ingår i händelseförloppet. Gruppens uppgift är att bistå med bedömning av hjälpbehovet i form av medicinska insatser och krisstöd i samband med allvarliga olyckor Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. och katastrofer, dvs. att ge myndigheten kompletterande besluts- underlag. Medlemmarna ur den medicinska expertgruppen kan även kom- plettera den myndighetsgemensamma stödstyrkan. ansvar inom stödstyrkan är att leda och samordna de medicinska delarna av insatserna utomlands. Myndigheten för- valtar också, tillsammans med och , styrkans personal och materiel. En tredje viktig uppgift är genomförandet av årligt återkommande utbildningar och övningar av personal och organisation, ofta i samverkan med UD. En av bedömningsenhetens främsta uppgifter är att på plats bistå med en tidig bedömning av behovet av ytterligare stöd från . Det är viktigt att notera att den primära uppgiften för den hälso- och sjukvårdspersonal som representerar i stöd- styrkans bedömningsenhet är att vara experter och inte att vårda enskilda patienter. När beslut om att aktivera stödstyrkan har fattats kontaktar Social- styrelsens tjänsteman i beredskap (TiB), genom styrelsens kris- ledningsorganisation, TiB i det eller de landsting/regioner där det finns personal som är utbildad för att kunna ingå i stödstyrkan och som har den kompetens som behövs för den aktuella insatsen. Denna/dessa TiB kontaktar därefter sina krisberedskapssamordnare vilka i sin tur tar kontakt med den personal som ingår i de för stöd- styrkan bildade sjukvårdsgrupperna. Personerna ifråga har tolv tim- mars inställelsetid. utgångspunkt för urvalet av den personal som be- hövs vid en insats är framför allt vilken typ av händelse det är fråga om och vilken specifik kompetens som därför behövs, vilken inter- nationell erfarenhet tänkbara personer har samt vilka personer som är tillgängliga (tidigt eller senare) och hur ordinarie arbets- givare kan avvara dem (). När ska bemanna sin del av den myndighets- gemensamma stödstyrkan sker detta ibland med sådana personer Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. som normalt ingår i styrelsens medicinska expertgrupp för behovs- bedömning. När aktuella personer kallas in för att stödja Social- styrelsen eller för myndighetens räkning komplettera stödstyrkan är de knutna till genom en tillfällig anställning. Detta innebär bl.a. att har ett arbetsgivaransvar för per- sonerna. Som framgår ovan är den primära uppgiften för denna personal och övrig personal i bedömningsenheten att genom sina expert- kunskaper bistå den svenska utlandsmyndigheten och inte att be- driva vård. Det händer dock att personalen, i takt med att behovet av bedömningsenhetens inledande expertstöd minskar, stannar kvar på insatsplatsen och deltar i det praktiska insatsarbetet. I detta sam- manhang är det inte ovanligt att aktuell personal även utför sådana uppgifter som kan hänföras till hälso- och sjukvård. I förarbetena till katastrofmedicinska insatslagen anförs explicit att inte har något vårdgivaransvar och inte heller något arbetsgivaransvar för den hälso- och sjukvårdspersonal som deltar i insatser i utlandet, med stöd av den aktuella lagen. I stället är det de landsting som bidrar med hälso- och sjukvårdspersonal som i egenskap av sjukvårdshuvudmän och vårdgivare har ett sedvanligt arbetsgivaransvar för den personal som de ställt till förfogande för insatser utomlands.20 9.4.3Svenska Nationella Ambulansflyget (SNAM) Ökat behov av avancerad sjukvård i luften Före flodvågskatastrofen i hade diskoteksbranden i påvisat behovet av att vid allvarliga händelser i freds- tid kunna genomföra massevakueringar och flygtransporter med en mer avancerad sjukvård än vad man förmådde . Mot denna bakgrund startades det s.k. SNAM (Svenska Nationella )-projektet under ledning av . Målet med projektet var att etablera en orga- nisation som efter ett larm kan leverera flygplan försedda med full intensivvårdsutrustning. Enligt projektbeskriv- ningen skulle flygplanen då vara redo för avfärd, bemannade med sjukvårdspersonal som kan hantera sex intensivvårdsbårar, sex patien- ter på vanliga bårar och 20 lättare skadade personer eller anhöriga. 2007/08:138 s. 31. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Projektet, som finansierades med krisberedskapsmedel, genom- fördes i samarbete med , läns lands- ting (VLL) och (). SNAM är en nationell resurs som kan användas vid händelser där samhällets ordinarie resurser för sjuktransport inte är tillräckliga.21 Den kan även användas internationellt, nämligen för att bistå vid hemtagning av personer som drabbats av olycka eller katastrof utom- lands – den kan då användas i såväl civila som militära sammanhang. Enligt regeringens regleringsbrev för MSB avseende verksamhets- ska myndigheten upprätthålla en beredskap för att, i sam- råd med , besluta om och genomföra luftburna sjuk- transporter med SNAM i följande situationer: -nationellt vid händelser där samhällets ordinarie resurser för sjuk- transporter inte är tillräckliga samt -internationellt för att bistå vid evakuering av personer som drabbats av katastrofer utomlands, vid civil och militär krishan- tering samt vid humanitära insatser. Enligt regleringsbrevet får MSB besluta om insatser med SNAM endast under förutsättning att dessa finansieras av annan än myndig- heten. Innan myndigheten fattar beslut om en insats ska myndigheten informera (Försvarsdepartementet) om de åtgär- der som myndigheten avser att vidta. SNAM är operativt . har därmed en nationell resurs i form av ett ambulansflygplan, en med möj- lighet till avancerad sjukvård ombord och som kan användas vid större olyckor, katastrofer eller terroristattacker för att transportera sjuka och skadade. Det aktuella konceptet går numera under beteckningen SNAM1. har kapaciteten ökat till två ambulansflygplan. SNAM-planen har, till följd av den syrgasmängd som kan transpor- teras med planen, en aktionsradie utan stopp, räknat 21 Källa: MSB:s presentation av SNAM. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Det betyder i princip att inom kan man flyga direkt men till en mer avlägsen destination måste en mellan- landning göras. SNAM är ett system som består av olika moduler, såsom flyg- plan, utrustning och medicinsk personal. Modulerna kan användas separat, i olika kombinationer eller som en helhet. Ombord på flygplanet finns, förutom flygpersonalen (två piloter, tre kabinpersonal, en flygtekniker och en s.k. turn around coordinator (logistiker), en insatskoordinator från MSB, åtta läkare (varav en är medicinskt ledningsansvarig) elva sjuksköterskor och en medicin- tekniker, dvs. totalt 28 personer. Bemanningen baseras på frivillighet i kombination med över- rekrytering, vilket innebär att man inte har ett kostsamt joursystem för sjukvårdspersonalen. Systemet är dessutom unikt på så sätt att det förutsätter att flygplanet inte i någon del får vara modifierat; därigenom blir urvalet av möjliga flygplan att använda vid en insats större, vilket avsevärt ökar beredskapen. SNAM – berörda aktörer De aktörer som ansvarar för SNAM är alltså MSB, som beslutar om och leder insatser. Samråd sker före en insats med , som har ett övergripande medicinskt ansvar vari bl.a. ingår att, i samråd med regionala katastrofmedicinska ledningar (RKML), samordna placeringen av omhändertagna patienter när dessa transporterats till . () är, av , ut- pekad vårdgivare. Skälet härtill är att VLL har en väl utbyggd flyg- ambulansvård och omfattande erfarenhet av sådan verksamhet. Vid i är dessutom många speciali- teter inom det katastrofmedicinska området representerade. Efter- som VLL har vårdgivaransvaret är det endast detta landstings medi- cinska personal som får ta hand om, dvs. komma i fysisk kontakt med och vårda, de i samband med en insats omhändertagna patien- terna. Slutligen är SAS, genom upphandling, ansvarig flygoperatör och det är ordinarie SAS-besättning som ska flyga. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. VLL har vårdgivaransvaret för omhändertagna patienter. VLL har också det medicinska ansvaret för personalen ombord på planet. VLL utbildar, i samarbete med , den medi- cinska personal som ska kunna delta i SNAM-insatser. Den medi- cinska personalen utgör den övervägande delen av besättningen ombord på flygplanet. VLL:s personalpool omfattar totalt 125 personer (47 läkare, 72 sjuksköterskor och 6 medicintekniker), som rekryterats från hela landet. Denna personals ordinarie verksamhet är akutsjukvård och flygambulans-/helikoptertjänst. Alla är specialutbildade i flygmedicin och i hur utrustningen ombord på fungerar. MSB ansvarar för rekrytering och utbildning av insatskoordina- torer. Myndigheten har totalt tio medarbetare som utbildats för denna funktion. Arbetsgivaransvaret för den personal som deltar i en SNAM- insats åvilar varje myndighet och organisation som ställer personal till förfogande, dvs. VLL, MSB och SAS. SNAM kan initieras när en stor olycka eller katastrof inträffat och det därför är aktuellt att evakuera skadade eller sjuka. Samtliga inblandade myndigheter har personal i ständig beredskap, s.k. tjänste- man i beredskap (TiB), dygnet runt, årets för att hand- lägga förfrågningar om en insats. Syftet är att dessa tjänstemän på kortast möjliga tid ska kartlägga möjligheter och begränsningar för att genomföra en insats samt ta fram det underlag som krävs för ett beslut om insats. Det är MSB som leder detta arbete. Inför ett beslut om en eventuell insats har myndigheten kontakt med sin huvudman, och samråder med . MSB tar även, genom en s.k. early warning, kontakt med SAS och VLL som lämnar skriftligt svar. Det är i sammanhanget viktigt att notera att SAS av säkerhetsskäl kan avböja att flyga. Således tar bolaget vid sitt beslut hänsyn till bl.a. den omständigheten att både flygplan och personal är civila och att varumärket måste skyddas. Denna vetorätt kan alltså vara en begränsning för att genomföra ett upp- drag. Om det är möjligt och anses önskvärt att genomföra en insats skickas en offert till beställaren. När offerten har accepterats, och finansiering därmed är garanterad, fattar MSB beslut om insatsen som signal om insatsstart ges till SAS och VLL. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Under uppbyggnaden av SNAM användes, i samband med flodvågs- katastrofen i , kompetenser ur projek- tet för att genomföra sjuktransporter från . Transporterna genomfördes därför med två reguljära flygplan av typen . Sjukvårdspersonal från kunde med kort varsel sättas in för att bemanna de två flygplanen. Totalt transporterades 67 bårpatienter, 36 sittande patienter och 46 anhöriga hem till . Dessutom användes SNAM-personal för att koordinera hemtagandet av ytterligare ca 150 andra skadade svenskar. Evakuering i samband med Libanonkrisen I samband med Libanonkrisen förstärktes evakueringsflygen med sjukvårdspersonal från SNAM-systemet. Mellan och evakuerades över 8 400 svenskar och andra personer bosatta i från . Insatsen är den största svenska evaku- eringen i modern tid. chartrade 53 flygtrans- porter, tre fartyg för trafik mellan och // Mersin samt ett femtontal bussar för transporter till . Sjukvårdspersonal från SNAM bemannade 24 av de 53 flygplan- en. Dessutom följde annan sjukvårdspersonal med i ytterligare ett tiotal flygplan. Denna personal kom från dels , dels stödstyrka. Den flygmedicinska insatsen leddes från av VLL genom i . Evakuering i samband med terrorattentaten i användes SNAM i full skala. Insatsen gjordes på begäran av EU. Insatsen kom att omfatta transport av andra länders medborgare. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. har MSB via International SOS (som inte ska förväxlas med ), , fått tre förfrågningar om SNAM- insatser. Dessa har avsett evakuering av FN-personal från , repatriering av kinesiska medborgare som skadats i en bussolycka samt evakuering från . International SOS skulle stå för finan- sieringen av insatserna. Av olika orsaker blev det aldrig aktuellt att genomföra någon av dessa insatser. Även andra utländska kommer- siella aktörer har efterfrågat resursen. som MSB varit huvudman för SNAM har resursen inte efterfrågats av någon svensk aktör, annan stat eller internatio- nell organisation. I detta sammanhang bör påpekas att en SNAM- insats endast görs på förfrågan och under förutsättning att den är finansierad. Vid insatser utomlands tas inga andra länders medborgare än de som omfattas av uppdraget om hand för medicinsk evakue- ring. Till polisens uppgifter hör att identifiera personer som omkommit till följd av större olyckshändelser, naturkatastrofer eller andra hän- delser av större omfattning. Enligt förordningen (1989:773) med instruktion för Rikspolis- styrelsen får myndigheten leda sådan polisverksamhet som föranleds av händelser utomlands där kravet på nationell enhetlighet är särskilt framträdande. I förordningen (1988:530) om expertgrupp för identifiering vid katastroffall (id-kommissionen) finns bestämmelser om expertgrup- pens organisation och verksamhet. Som ett komplement till expert- gruppen finns en organisation för identifiering av omkomna inom landet i sådana fall där uppgiften är särskilt omfattande.22 I finns fyra regionala id-lag som utför identifierings- arbete inom sitt geografiska område, både vid större händelser med fler omkomna och enstaka dödsfall när det måste fastställas vem den omkomna är. Id-lagen finns i , , och och består av kriminaltekniker, rättsläkare, rättsodontologer med flera. 22 RPSFS 2012:28 FAP 201-4. Nationella resurser för kris- och katastrofinsatser, m.m. Hos finns en hemmakommission som sam- ordnar arbetet nationellt. Vid en katastrof med många omkomna svenskar utomlands kan skicka ut en expertgrupp (id-kommissionen) för att identifiera de omkomna svenskarna på plats. Beslutet om att skicka ut id-kommissionen fattas av i samråd med och . Vilka som ingår i id-kommissionen bestäms beroende på vilken typ av specialister som behövs för just det uppdraget. 10Veteranpolitiken – uppföljning och utvärdering Veteransoldatpolitiken har till övervägande delen genomförts i enlighet med och regeringens styrdokument och beslut. Statsmakten måste vidta åtgärder för att öka kunskapen i hela det svenska samhället om fredsfrämjande insatser och andra internationella insatser. Försvarsmakten ska säkerställa att nya forskningsresultat be- aktas vid rekrytering och insatsfrekvens. Försvarsmakten ska vidta åtgärder och säkerställa att myndig- hetens organisation möter kraven på stöd och uppföljnings- ansvar. Försvarsmakten ska öka ansträngningarna att uppnå en effek- tiv samverkan med berörda aktörer i syfte att säkerställa att skadad personal erhåller erforderlig vård och stöd. Försvarsmakten ska öka ansträngningarna att sprida informa- tion om meritvärdet av tjänstgöring i internationella insatser. Försvarsmakten ska fortsätta att utveckla samverkan med fri- villiga organisationer, bl.a. veteran- och anhörigorganisationer.