sou · H2B376 · 2014-11-28 00:00:00 — 2.Bestämmelserna om rättens domförhet ska tillämpas för mål som kommit in före ikraftträdandet, om muntlig förhandling eller föredragning i målet påbörjas efter ikraftträdandet. lag om ändring i tullagen (2000:1281) Härigenom föreskrivs att det i tullagen (2000:1281) ska införas två nya paragrafer, 9 kap. 26 och 27 §§, av följande lydelse. Förvaltningsrätten är domför med två lagfarna domare, om inte annat följer av 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar. Om det finns anledning till det med hänsyn till frågorna i målet, får tre nämndemän ingå i rätten. Om en av nämndemännen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna om rättens domförhet ska tillämpas för mål som kommit in före ikraftträdandet, om muntlig förhandling eller föredragning i målet påbörjas efter ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs att 8 kap. 26 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Vid prövning av mål som avses i 23 § ska kammarrätten bestå av tre lagfarna ledamöter och två ekonomiska experter. Om en av de ekonomiska Om en av ledamöterna eller experterna får förhinder sedan experterna får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. rätten ändå domför. I övrigt gäller, även i mål som avses i första stycket, 12 § sjunde– nionde styckena lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings- domstolar i fråga om kammarrättens sammansättning. Vid behandlingen av frågor om prövningstillstånd och frågor som behandlas därmed ska dock även en ekonomisk expert ingå i rätten, om inte målet är av enkel beskaffenhet. Denna lag träder i kraft . 14 Senaste lydelse 2013:103. lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att 16 kap. 5 § utlänningslagen (2005:716) ska ha följande lydelse. Förfarandet är skriftligt. I handläggningen får ingå muntlig förhandling beträffande viss fråga, när det kan antas vara till fördel för utredningen eller främja ett snabbt avgörande av målet. I migrationsdomstol ska muntlig förhandling hållas, om en utlänning som för talan i målet begär det samt förhandlingen inte är obehövlig och inte heller sär- skilda skäl talar mot det. Muntlig förhandling ska vid- are hållas i migrationsdomstol i mål som rör utvisning eller väg- ran att förnya ett uppehålls- tillstånd för en utlänning som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Bestämmelser om handlägg- ningen vid migrationsdomstol och i Migrationsöverdomstolen finns i förvaltningsprocesslagen (1971:291). 15 Senaste lydelse 2014:98. å andra sidan om fri rörlighet för personer. Även i mål som rör avvisning eller där ansökan om uppehållstillstånd har avslagits ska muntlig för- handling hållas i migrations- domstol, om det begärs av en utlänning som omfattas av avtalen och som ansökt om uppe- hållstillstånd. I dessa fall behöver dock muntlig förhandling inte hållas, om detta skulle strida mot den nationella säkerhetens intresse. Om en utlänning som har kallats vid vite att inställa sig personligen till en förhandling uteblir, får rätten besluta att han eller hon ska hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Om en utlänning som har kallats vid vite enligt 14 § förvaltningsprocesslagen att inställa sig personligen till en för- handling uteblir, får rätten besluta att han eller hon ska hämtas till rätten antingen eller till en senare dag. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i vägtrafikskattelagen (2006:227) Härigenom föreskrivs att det i vägtrafikskattelagen (2006:227) ska införas en ny paragraf, 7 kap. 5 a §, och närmast före 7 kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse. Bestämmelserna om förvalt- ningsrättens sammansättning i 67 kap. 37 a och 37 b §§ skatte- förfarandelagen (2011:1244) gäller för mål enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna om rättens domförhet ska tillämpas för mål som kommit in före ikraftträdandet, om muntlig förhandling eller föredragning i målet påbörjas efter ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt ska ha följande lydelse. Vid prövning av mål enligt Vid prövning av mål enligt bestå av tre lagfarna ledamöter bestå av tre lagfarna ledamöter och två särskilda ledamöter. och två särskilda ledamöter. de särskilda ledamöterna ska en de särskilda ledamöterna ska en ha särskilda kunskaper om film ha särskilda kunskaper om film och en ha särskilda kunskaper i och en ha särskilda kunskaper i av de särskilda ledamöterna är om tre av kammarrättens övriga rätten ändå domför om tre av de ledamöter är ense om slutet. kvarvarande ledamöterna är ense Kammarrätten är domför utan de särskilda ledamöterna i sådana fall som anges i 12 § fjärde stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Denna lag träder i kraft . 16 Senaste lydelse 2013:114. lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs i fråga om skatteförfarandelagen (2011:1244) dels att 67 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 67 kap. 37 a och 37 b §§, och före dessa nya rubriker av följande lydelse. I detta kapitel finns bestäm- I detta kapitel finns bestäm- verkets beslut (2–11 §§), verkets beslut (2–11 §§), beslutet gäller (12–22 §§), beslutet gäller (12–22 §§), överklagande (23–25 §§), överklagande (23–25 §§), beslut (26–30 §§), beslut (26–30 §§), (31–37 §§), (31–37 §§), sättning (37 a och 37 b §§), – ändring i beslut om skatt på – ändring i beslut om skatt på grund av skatteavtal (38 §), och grund av skatteavtal (38 §), och den myndighet som regeringen den myndighet som regeringen bestämmer (39 §). bestämmer (39 §). Förvaltningsrätten är domför med två lagfarna domare, om inte annat följer av 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar. Om det finns anledning till det med hänsyn till frågorna i målet, får tre nämndemän ingå i rätten. Om en av nämndemännen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna om rättens domförhet ska tillämpas för mål som kommit in före ikraftträdandet, om muntlig förhandling eller föredragning i målet påbörjas efter ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för telekommunikationstjänster, radio- och tv- sändningar och elektroniska tjänster Härigenom föreskrivs att 20 och 21 §§ lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för telekommunikations- tjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster17 ska ha följande lydelse. Beslut om identifiering eller återkallelse får överklagas till allmän förvaltningsdomstol av den som beslutet gäller eller av det allmänna ombudet hos . Överklagandet ska ha kommit in från den dag då beslutet meddelades. I fråga om överklagandet tillämpas bestämmelserna i 67 kap. 19–22, 28–32 och 34–36 §§ 67 kap. 19–22, 28–32, 34–36, (2011:1244). förfarandelagen (2011:1244). Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut om skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) som redovisas enligt denna lag eller enligt motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land får överklagas till allmän förvaltningsdomstol av den som beslutet gäller eller av det allmänna ombudet hos . 17Lagens rubrik enligt 2014:942 som träder i kraft . 18Senaste lydelse 2014:942 som träder i kraft . 19Senaste lydelse 2014:942 som träder i kraft . I frågan om överklagandet I fråga om överklagandet tillämpas bestämmelserna i 67 kap. 2 § andra stycket, 5 §, 6 § kap. 2 § andra stycket, 5 §, 6 § andra meningen, 12, 13, 19–25, andra meningen, 12, 13, 19–25, 27–37 och 39 §§ skatteförfaran- 27–37 b och 39 §§ skatteför- delagen (2011:1244). farandelagen (2011:1244). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna om rättens domförhet ska tillämpas för mål som kommit in före ikraftträdandet, om muntlig förhandling eller föredragning i målet påbörjas efter ikraftträdandet. förordning om ändring i förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet Härigenom föreskrivs att 8 § förordningen (1977:937) om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet ska ha följande lydelse. Innan ett mål lämnas över till Innan ett mål lämnas över till en annan domstol enligt 8 a § eller 14 § tredje–femte styckena lagen (1971:289) (1971:289) om allmänna skall domstolarna samråda med stolarna samråda med varandra varandra på lämpligt sätt. på lämpligt sätt. det råder olika meningar i frågan olika meningar i frågan om om målet skall överlämnas faller Kan enighet inte nås om Kan enighet inte nås om vilken domstol som skall hand- vilken domstol som ska hand- lägga mål som har nära samband lägga mål som har nära samband med varandra, skall de hand- med varandra, ska de handläggas läggas vid den domstol där talan vid den domstol där talan först Denna förordning träder i kraft . 20 Senaste lydelse 1998:395. Indelningen ska göras så att domarna får erfarenhet av olika slag av mål som dom- stolens behov av specialisering tillgodoses. förordning om ändring i förordningen (1996:382) med förvaltningsrättsinstruktion Härigenom föreskrivs att 12 § förordningen (1996:382) med förvaltningsrättsinstruktion ska ha följande lydelse. Lagmannen delar för en bestämd tid in domarna till tjänstgöring inom förvaltningsrätten. Indelningen skall göras så att domarna får erfarenhet av olika slag av mål. Denna förordning träder i kraft . 21 Senaste lydelse 2009:885. förordning om ändring i förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion Härigenom föreskrivs att 7 § förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion ska ha följande lydelse. Chefen för avdelningen leder arbetet på denna samt delar in ledamöterna till tjänstgöring enligt vad kammarrätten närmare bestämmer. Chefen för avdelningen skall enligt de riktlinjer som kam- marrätten beslutar och enligt den utbildningsplan som Dom- stolsverket fastställt i samråd med kammarrätterna se till att kammarrättsfiskalerna får en allsidig och utvecklande utbild- ning samt ge vitsord över deras tjänstgöring. För varje kammarrättsfiskal skall kammarrätten utse en ledamot som handledare. Till handledare skall den utses som har särskilt intresse och som i övrigt är lämplig för uppdraget. Chefen för avdelningen leder arbetet på denna samt delar in ledamöterna till tjänstgöring enligt vad kammarrätten närmare bestämmer. Indelningen ska göras så att domarna får erfarenhet av olika slag av mål som domstolens behov av specialisering tillgodoses. Chefen för avdelningen ska enligt de riktlinjer som kam- marrätten beslutar och enligt den utbildningsplan som Dom- stolsverket fastställt i samråd med kammarrätterna se till att kammarrättsfiskalerna får en allsidig och utvecklande utbild- ning samt ge vitsord över deras tjänstgöring. För varje kammarrättsfiskal ska kammarrätten utse en ledamot som handledare. Till handledare ska den utses som har särskilt intresse och som i övrigt är lämplig för uppdraget. 22 Senaste lydelse 2001:985. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att ta fram ytterligare förslag för att modernisera och effektivisera förvaltningsprocessen. Förslagen ska också syfta till att stärka rättssäkerheten ytterligare. Bakgrunden till uppdraget var bl.a. den omfattande reform av domstols- organisationen i de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans som genomfördes samt de reformerade process- reglerna vid förvaltningsdomstolarna som trätt i kraft . Till utredare utsågs tf. kammarrättspresidenten . Utredningen har antagit namnet Utredningen om fortsatt utveckling av förvaltningsprocessen. Enligt direktiven ska utredaren utvärdera om 2010 års förvalt- ningsrättsreform medfört de ökade möjligheter till specialisering av skattemålshanteringen i domstol som reformen syftade till. Vidare ska utredaren undersöka hur domstolarna arbetar med speciali- sering i fråga om skattemål och analysera vilka effekter speciali- seringen har fått. Utredaren ska analysera om det finns anledning till en ökad specialisering av skattemålshanteringen i domstol och hur en sådan specialisering i så fall bör utformas samt ta ställning till vilka skattemål som ska omfattas av specialisering och vilket mål- underlag som i så fall krävs, samt ta ställning till om ytterligare specialisering bör ske inom vissa ämnesområden inom skatterätten. Utredaren ska undersöka om och hur möjligheten att i förvaltningsrätten utöka antalet lagfarna domare används och överväga om reglerna bör ändras, t.ex. genom att göras obliga- toriska i vissa fall. Vidare ska utredaren överväga om det bör införas Utredningens uppdrag och arbete en möjlighet för förvaltningsrätten att i vissa fall bestå av enbart flera lagfarna ledamöter samt om kammarrättens sammansättning vid behandling av frågor om prövningstillstånd bör förändras. Utredaren ska överväga om särskilda ledamöter i ökad utsträckning bör kunna ingå i rätten när det finns behov av särskild fackkunskap, och om det bör införas regler om kammarrättens domförhet när särskilda ledamöter ingår i rätten och en lagfaren ledamot får förhinder. Utredaren ska överväga behovet av att utöka möjligheterna att överlämna mål mellan domstolar, och om sådana möjligheter, i fråga om överlämnande från en behörig domstol, bör göras generella eller förbehållas vissa måltyper och domstolsinstanser. Förslag som lämnas i denna del ska vara förenliga med förslag som lämnas om ökad specialisering av skattemålshanteringen i domstol. Utredaren ska se över bestämmelsen om muntlig förhandling i förvaltningsprocesslagen och föreslå hur bestämmelsen bör vara utformad för att tillgodose de angivna syftena, och se över i vilka fall särskilda bestämmelser om muntlig förhandling i special- författningar är motiverade och föreslå de anpassningar av nuvarande bestämmelser som behövs. Utredaren ska överväga om sekretessmålen bör överklagas till förvaltningsrätten som första domstolsinstans. Utredaren ska överväga behovet av en ordning där förvalt- ningsrätterna kan hänskjuta en prejudikatfråga till Högsta förvalt- ningsdomstolen och hur en sådan reglering i så fall bör utformas, och särskilt överväga om en sådan möjlighet bör göras generell eller förbehållas vissa måltyper. Utredaren ska överväga och föreslå åtgärder för att höja kvaliteten på de tolkar som anlitas i allmän förvaltningsdomstol. Utredaren ska genomföra en konsekvensbeskrivning av hur enskilda påverkas av en kortare överklagandetid i mål om social- försäkring och i mål om arbetslöshetsförsäkring, och i före- kommande fall föreslå en förkortning av överklagandetiden . Utredningens direktiv återfinns i sin helhet i bilaga 1. Utredningens uppdrag och arbete Regeringen förordnade tf. kammarrättspresidenten till särskild utredare. förordnades kammarrättsassessorn och kammarrättsassessorn till sekreterare i utredningen. Sekretariatet hade sitt första gemensamma sammanträde . Sekretariatet har sammanträtt i genomsnitt en gång . förordnades kanslirådet , , och rättssakkunniga , , till sakkunniga i utredningen. förordnades även kanslirådet , Närings- departementet, advokaten , (numera justitieråd i ), professorn , , lagmannen , Förvalt- ningsrätten i , f.d. lagmannen , Dom- stolsverket, skattejuristen , , och enhetschefen , , till experter. Utredningen bestämde att gruppen bestående av sakkunniga och experter skulle sammanträda regelbundet . I genomsnitt har gruppen träffats en halvdag . anordnades ett tvådagars arbetsinternat med experter och sakkunniga. genomfördes ett längre sammanträde i expert- och sakkunniggruppen. Även inför utredningens slutarbete, , genomfördes ett längre sammanträde i expert- och sakkunniggruppen. Utredningen har träffat ombud från advokat- byråer och revisionsbyråer och representanter för för att samla in synpunkter. Utredningen har deltagit vid möte med alla förvaltnings- rättslagmän på Hasseludden . Utredningen har även deltagit vid ett seminarium anordnat av och Rättssäkerhet och vid Skatterättsdagar . Utredningen har genomfört en enkätundersökning till samtliga förvaltningsrätter och kammarrätter samt till Högsta förvaltnings- domstolen. Utredningens uppdrag och arbete SOU 2014:76 Utredningen har samrått med , Migrations- verket och . Utredningen har inhämtat synpunkter från , LO-TCO Rättsskydd, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Inspektionen för socialförsäkringen och Arbetslöshetskassornas samorganisation. 3De allmänna förvaltningsdomstolarnas utveckling Ett beslut av en förvaltningsmyndighet kan normalt överklagas hos en allmän förvaltningsdomstol. Det finns dock undantag, bl.a. ska vissa förvaltningsbeslut överklagas till regeringen.1 Utvecklingen av de allmänna förvaltningsdomstolarna har skett och olika större och mindre reformer har genomförts . I detta avsnitt kommer att redogöras för förvaltningsdomstolarnas framväxt och de reformer som skapat dagens system. års förvaltningsrättsreform fanns egentligen bara två förvaltningsdomstolar, Regeringsrätten (numera Högsta förvalt- ningsdomstolen) och den dåvarande Kammarrätten i för vissa måltyper med hela riket som domkrets.2 Ett stort antal myndigheter hade till uppgift att pröva besvär över förvaltnings- myndigheternas beslut. En del var själva förvaltningsmyndigheter och andra var fristående organ med besvärsprövningen som sin enda och huvudsakliga uppgift. Det fanns ingen klar gräns mellan förvaltningsdomstolar och andra besvärsprövande myndigheter. 1Som exempel kan nämnas 26 § tobakslagen (1993:581) och 32 § livsmedelslagen (2006:804). 2Det fanns också en försäkringsdomstol, ett försäkringsråd, , riks- värderingsnämnden och psykiatriska nämnden som räknades som förvaltningsdomstolar. 1971:30 s. 5. De allmänna förvaltningsdomstolarnas utveckling Antalet förvaltningsmyndigheter som prövade besvär var flera och bland dessa kan nämnas länsstyrelserna och vissa centrala ämbetsverk. I sista instans gjordes en besvärsprövning av Kungl. Maj:t i statsrådet. På skatteområdet fanns ett fyrainstanssystem med taxeringsnämnd, prövningsnämnd, kammarrätt och regerings- rätt. Regeringsrättens verksamhet reglerades i lagen (1909:38 s. 3) om Kungl. Maj:ts regeringsrätt (regeringsrättslagen) och i 2 § regeringsrättslagen räknades upp de cirka 100 olika grupper av mål som ingick i Regeringsrättens verksamhet. Som exempel kan nämnas valmål, kommunalbesvärsmål, mål om omhändertagande av barn för samhällsvård, mål om ersättning av statsmedel, vissa mål om statsbidrag, mål om tullbehandling, mål om skatter och andra avgifter, körkortsmål, mål enligt lagen om nykterhetsvård, mål om disciplinär bestraffning, mål om verkställande av straff eller annan brottspåföljd, handräckningsmål samt mål om utlämnande av allmän handling. Uttryckliga förfaranderegler för Regeringsrätten saknades dock nästan helt. Förfaranderegler för de förvaltningsmyndigheter som bl.a. prövade besvär fanns framför allt i de olika specialförfattningar som innehöll den materiella regleringen av skilda typer av förvalt- ningsverksamhet. Förfarandet varierade därför mellan de olika förvaltningssektorerna.3 Vid förvaltningsrättsreform antogs en rad nya lagar av stor betydelse för den offentliga förvaltningen. Den innebar främst att tre centrala lagar på området tillkom: lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar, förvaltningslagen (1971:290) och förvaltningsprocesslagen (1971:291), FPL. Lagarna innefattade såväl en omorganisation av rättskipningen i Regeringsrätten (numera ) och kammarrätt, som 3 Handläggningen av barnavårdsmål följde t.ex. lagen (1960:97) om samhällets vård av barn och ungdom, nykterhetsvårdsmålen följde lag (1954:579) om nykterhetsvård, taxerings- målen följde taxeringslagens (1965:623) förfarandebestämmelser osv. Kompletterande regler förekom i författningar som reglerade en viss myndighets organisation och verksamhet och i olika myndighetsinstruktioner. Se Ragnemalm (2012) s. 35 f. De allmänna förvaltningsdomstolarnas utveckling införande av allmänna regler om förfarandet hos förvaltnings- domstolar och förvaltningsmyndigheter. Till dessa författningar kom en särskild lag om rättskipningen på länsnivå, lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt.4 Regeringsrätten fick i och med detta huvudsaklig ställning som prejudikatinstans och kammarrätten blev allmän förvaltnings- domstol under denna med i stort sett samma målområde. byggdes ut i etapper och finns det fyra kammarrätter. Två slags länsdomstolar inrättades, länsrätter vilka övertog vissa uppgifter från länsstyrelserna (bl.a. socialvårds- och körkortsmål) och länsskatterätter vilka ersatte de tidigare prövningsnämnderna. inrättades ytterligare en länsdomstol, fastighetstaxerings- rätten, vilken ersatte den tidigare fastighetsprövningsnämnden. De tre typerna av länsdomstolar var organisatoriskt knutna till länsstyrelserna genom att deras ordförande var länsstyrelsetjänste- män och genom att de hade sina kanslier inom länsstyrelserna. inrättades 1929 i samband med kommunalskattereformen. beskattades juridiska personer till inkomstskatt och detta skedde i alla de kommuner där den juridiska personen bedrev sin verksamhet. Också fysiska personer kunde beskattas i olika kommuner. Ett skäl till att den Mellankommunala prövnings- nämnden infördes var att det inte ansågs lämpligt att hemortslänets prövningsnämnd avgjorde taxeringen till inkomstskatt även i annat län. Det åberopades att hemortslänets prövnings- nämnd inte kunde anses vara helt opartisk då den fick anses vara benägen att avgöra tvisten till förmån för kommunen i det egna länet.5 skulle pröva taxe- ring till inkomstskatt av skattskyldig med inkomst från förvärvskälla, som var att hänföra till två eller flera prövnings- 4Hellners & (2010) s. 17 f. 133–135. De allmänna förvaltningsdomstolarnas utveckling distrikt, samt för sådan skattskyldig även taxering till statlig inkomst- och förmögenhetsskatt samt taxering till inkomstskatt i hemortskommunen även om denna inte skulle taxeras till inkomstskatt för inkomst av en mellan- förvärvskälla. Vidare överlämnades prövning av skatt- skyldigs taxering då tvist förelåg beträffande i vilket distrikt han eller hon skulle taxeras till inkomstskatt för viss inkomst eller till statlig inkomst- och förmögenhetsskatt till . Dessutom skulle frågan om tillämpning av reglerna om moderbolag/dotterbolag hänföras till om den skattskyldiges inkomst av förvärvskällan ifråga antingen redan förut eller vid tillämpning av denna bestämmelse skulle beskattas inom skilda län.6 omvandlades den Mellankommunala prövnings- nämnden till Mellankommunala skatterätten. förlades till med en särskild kanslichef. Mellankommunala skatterättens målområde utvidgades väsentligt genom införandet av en koncernbolagsregel som innebar att besvär av bolag inom en sådan koncern vars bolag taxerades i olika län skulle prövas av den Mellankommunala skatterätten. Syftet med denna ändring var att Mellankommunala skatterätten skulle kunna göra en samlad bedömning av koncerner. Om samtliga bolag i en koncern var verksamma inom endast ett och samma län skulle Mellan- kommunala skatterätten inte beröras.7 länsrättsreform bröts Mellankommunala skatte- rätten ut från och från blev Mellankommunala skatterätten en fristående allmän förvaltnings- domstol.8 Mellankommunala skatterätten inrättades således främst för att lösa mellankommunala tvister rörande fysiska och juridiska personers taxering till inkomstskatt. Målområdet utvidgades efterhand men omfattade aldrig fastighetstaxering, mervärdesskatt, folkbokföring eller betalningssäkring och bevissäkring. Belopps- mässigt och mätt ur svårighetssynpunkt försköts tyngdpunkten av 1980/81:143.