sou · H2B356 · 2014-08-27 00:00:00 — Skilda typer av institut kan regleras av olika regelverk utan att den inhemska konkurrensneutraliteten åsidosätts. På en gemensam europeisk marknad för finansiella tjänster är det även angeläget att de svenska företagen inte missgynnas i förhållande till sina utländska kon- kurrenter på grund av inhemsk reglering. Regelverket bör därför inte leda till en omotiverad snedvridning av konkurrensen mellan svenska företag och utländska företag. Det är otillfredsställande att det inte är möjligt att bilda ett nytt svenskt tjänste- pensionsinstitut i annan form än som pensionsstiftelse. Det är därför angeläget att skapa möjligheter till nybildning av . Arbetet med att ta fram en ny rörelse- reglering för tjänstepensionsinstitut bör påbörjas redan nu och inte skjutas upp till dess att ett omarbetat tjänstepensionsdirektiv är beslutat. Genom att påbörja arbetet med en sådan reglering läggs grunden för ett kommande genomförande av ett omarbetat tjänste- pensionsdirektiv. lämna förslag till en ny rörelsereglering för tjänstepensions- institut. Utredaren ska ta ställning till vilka krav som ska ställas på för att de ska uppfylla definitionen av tjänstepensions- institut enligt artikel 6 i tjänstepensionsdirektivet. Utredaren ska också analysera och överväga vad som bör krävas i form av slutenhet och möjlighet till extra bidrag eller minskning av förmåner för att instituten med stöd av artikel 9.2 i Solvens II- direktivet ska kunna undantas från den svenska försäkringsrörelse- lagstiftningen. Vidare ska utredaren analysera vad den juridiska innebörden är av att de företag som uppfyller undantaget enligt artikel 9.2 i Solvens II-direktivet ska vara andra organisationer än de företag som avses i direktivets artikel 2 (se även skäl 4 till Solvens II-direktivet och skäl 15 till konsoliderade livförsäkrings- direktivet). I arbetet med att analysera de EU-rättsakter som är aktuella kan utredaren behöva undersöka hur dessa har genomförts i andra medlemsstater i EU. analysera och överväga hur tillämpningsområdet för en ny reg- lering för tjänstepensionsinstitut ska avgränsas. Tjänstepensionsdirektivet innehåller bl.a. regler om tekniska avsätt- ningar (artikel 15), skuldtäckning (artikel 16), kapitalkrav (artikel 17) och investeringar (artikel 18). Dessa regler ska genomföras i svensk rätt. I denna del bör utredaren få vägledning av lagändringarna som föranletts av tjänstepensionsdirektivet (se bl.a. 22 a § och 24 b– 25 §§ UFL och prop. 2004/05:165 s. 155–186). analysera och utarbeta förslag till solvensregler för tjänste- pensionsinstitut som är förenliga med tjänstepensionsdirektivet. Lagstiftarens utgångspunkt har varit att den associations- rättsliga regleringen för tjänstepensionskassorna ska baseras på lagstiftningen om ekonomiska föreningar (se bl.a. 27, 31 och 33 §§ UFL). Vid upphävandet av UFL hänvisades tjänstepensions- kassorna till den nya associationsformen försäkringsförening (se prop. 2009/10:246 s. 384–403). Utredaren ska analysera vilka associationsformer som det finns skäl att tillåta för de nya tjänstepensionsinstituten. Beroende på den associationsrättsliga bedömningen bör det även analyseras och övervägas särskilda övergångs- och ombild- ningsregler för befintliga institut – exempelvis livförsäkringsföretag och tjänstepensionskassor – som kan omfattas av tjänstepensions- direktivets definition av tjänstepensionsinstitut. analysera och överväga vilken associationsrättslig reglering som de nya tjänstepensionsinstituten ska omfattas av och utarbeta nödvändiga lagförslag, och lämna förslag till övergångs- och ombildningsregler för befint- liga institut som kan omfattas av tjänstepensionsdirektivets definition av tjänstepensionsinstitut. Utöver de bestämmelser som redan berörts innehåller tjänste- pensionsdirektivet en rad regler som ska genomföras i den nya rörelseregleringen för tjänstepensionsinstitut. Det handlar bl.a. om regler om information till medlemmar och förmånstagare samt om gränsöverskridande verksamhet. Dessa regler behöver genomföras i svensk rätt. Vidare måste behovet av andra lagändringar analyseras. lämna förslag till de lagbestämmelser som krävs för att genom- föra tjänstepensionsdirektivet i svensk rätt för tjänstepensions- instituten, ta fram förslag till redovisningsregler för de nya instituten, och lämna förslag till andra lagändringar med anledning av de nya tjänstepensionsinstituten än sådana som är direkt föranledda av direktivet. Utredningsuppdraget omfattar inte regleringen av pensionsstiftel- serna. De reglerna har inte berörts av upphävandet av UFL, och berörs inte heller av genomförandet av Solvens II-direktivet. Utredaren ska inte heller behandla regleringen för försäkrings- företagens tjänstepensionsverksamhet. Den regleringen är under beredning i med anledning av betänkande. Vidare kan ett förslag till omarbetat tjänstepensionsdirektiv innehålla en option för medlemsstaterna för försäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet. Ett sådant förslag kräver ingående överväganden som lämpligen bör göras inom ramen för genomförandet av det omarbetade direktivet. Reg- leringen av försäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet ingår därför inte i utredningsuppdraget. Utredaren ska utifrån de förslag som läggs fram lämna en redo- visning av de konsekvenser och kostnader som uppstår för anställda, arbetsgivare, tjänstepensionsinstituten, försäkringsföretagen, Finans- inspektionen, , och staten i övrigt. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner och landsting, ska utredaren föreslå en finansiering. För kostnadsberäkningar, effekter för konkurrensen och andra kon- sekvensbeskrivningar ska 14–15 a §§ kommittéförordningen (1998:1474) tillämpas. I uppdraget ingår att det ska tas särskild hänsyn till dessa och övriga konsekvenser redan vid utformningen av förslagen. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska i sitt arbete samråda med berörda myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra organisationer som har relevans för utredningsuppdraget. Utredaren ska också följa och beakta arbetet i med genomförandet av Solvens II- direktivet och med beredningen av de förslag som lämnats i livförsäkringsutredningens betänkande Förstärkt försäkringstagar- skydd (SOU 2012:64). Vidare ska utredaren följa arbetet på EU- nivå med framtagande av ett omarbetat tjänstepensionsdirektiv, om Europeiska kommissionen skulle lägga fram ett förslag till sådant direktiv innan utredningsuppdraget har redovisats. Uppdraget ska redovisas . (Fi 2013:03) Utvidgning av och förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om särskild reglering för tjänstepensionsinstitut (dir. 2013:32). Upp- draget innebär att en särskild utredare ska lämna förslag till en ny rörelsereglering för tjänstepensionsinstitut. Utredningen har antagit namnet . Utredningen får nu i uppdrag att i sitt förslag även beakta Euro- peiska kommissionens förslag till omarbetat tjänstepensionsdirektiv som sannolikt kommer att beslutas . Dessutom ska utred- ningen följa de kommande förhandlingarna på EU-nivå. Utredningen ska också lämna förslag till de lagändringar som krävs för att i svensk rätt genomföra det s.k. omnibus II-direktivet. Enligt utredningens direktiv ska uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas i två separata betänkanden. Det ena betänkandet ska avse tjänstepensionsdirektivet och det andra omnibus II-direktivet. Uppdraget att beakta kommissionens förslag till omarbetat tjänstepensionsdirektiv Som utgångspunkt för det ursprungliga uppdraget gäller att de nya instituten ska uppfylla kraven för att omfattas av Europaparla- mentets och rådets direktiv /41/EG av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (tjänstepensions- direktivet). Enligt direktiven ska utredningen bl.a. följa arbetet på EU-nivå med framtagande av ett omarbetat tjänstepensionsdirektiv, om Europeiska kommissionen skulle lägga fram ett förslag till ett sådant direktiv innan utredningsuppdraget har redovisats. Det är nu sannolikt att kommissionen kommer att besluta om ett sådant direktiv. Utredningen ska därför i sitt förslag till en ny rörelsereglering för tjänstepensionsinstitut även beakta dessa änd- ringar. Dessutom ska utredningen följa de kommande förhandling- arna på EU-nivå. Uppdraget att föreslå hur omnibus II-direktivet ska genomföras Det pågående arbetet inom EU med anledning av Europeiska kom- missionens förslag KOM (2011) 8 slutlig till direktiv om ändring av direktiv /71/EG och 2009/138/EG med avseende på befogen- heterna för Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (omnibus II-direktivet) medför behov av lagändringar i svensk rätt. I omnibus II-direktivet föreslår kommissionen en rad ändringar i och rådets direktiv /71/EG av den 4 novem- ber 2003 om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/EG (prospektdirektivet) och och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverk- samhet (Solvens II), nedan Solvens II-direktivet. Ändringarna är en konsekvens bl.a. av att en europeisk försäkrings- och tjänstepensionsmyndighet (Eiopa) och en europeisk värde- pappers- och marknadsmyndighet () inrättats. När det gäller de föreslagna ändringarna i Solvens II-direktivet är ändringarna även en konsekvens av Lissabonfördraget. De föreslagna ändringarna i prospektdirektivet avser i huvudsak att definiera lämplig räckvidd för tekniska standarder och lämpliga kanaler för informationsutbyte. I Solvens II-direktivet föreslås mer omfattande ändringar. Utöver de ovan nämnda ändringarna – som avser regler på de områden där kommissionen ges befogenheter att meddela tekniska standarder och lämpliga kanaler för informationsutbyte – föreslås regler om tvistelösning mellan de nationella tillsynsmyndigheterna. Dessutom föreslås regler om hur försäkringsföretag ska hantera och beräkna sina långa försäkringsåtaganden. Vidare föreslås bl.a. möjligheter för kommissionen att meddela övergångsbestämmelser. Det finns behov av att analysera och överväga ett antal frågor med anledning av kommissionens förslag till ett omarbetat direktiv. bör få i uppdrag att göra detta. Utredningen ska analysera vilka ändringar av den svenska lag- stiftningen som behövs för att genomföra de regler som föreslås i direktivet och utarbeta nödvändiga lagförslag. Enligt utredningens direktiv ska uppdraget redovisas . Uppdraget ska i stället redovisas i två separata betänkanden. Det ena betänkandet ska avse tjänstepensionsdirektivet och det andra omnibus II-direktivet. (Fi 2013:03) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om sär- skild reglering för tjänstepensionsinstitut (dir. 2013:32). Enligt utredningens direktiv skulle uppdraget redovisas . Regeringen beslutade att uppdraget skulle utvidgas och utredningstiden förlängas samt att uppdraget i stället skulle redovisas (dir. 2013:117). Utredningstiden förlängs nu ytterligare. Uppdraget ska i stället redovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 153/1 OCH RÅDETS DIREKTIV 2014/51/EU av om ändring av direktiven /71/EG och 2009/138/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009, (EU) nr 1094/2010 och (EU) nr 1095/2010 med avseende på befogenheterna för Europeiska tillsyn smyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och Europeiska tillsyn smyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 50, 53, 62 och 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Under finanskrisen och 2008 avslöjades betydande brister i den finansiella tillsynen, såväl i fråga om enskilda fall som när det gäller det finansiella systemet som helhet. De nationellt baserade tillsynsmodellerna har inte hållit jämna steg med den finansiella globaliseringen och den faktiska utvecklingen på de integrerade och sammanlänkade europeiska finansiella marknaderna, där många finansinstitut verkar över nationsgränserna. Genom krisen uppdagades brister när det gäller samarbete, samordning, konsekvens i tillämpningen av unio nsrätten och ömsesidigt förtroende mellan de nationella behöriga myndigheterna. (2)I ett flertal resolutioner före och under finanskrisen har uppmanat till en förändring i riktning mot en mer integrerad europeisk tillsyn, för att säkerställa verkligt likvärdiga förutsättningar för alla aktörer på unionsnivå, och begärt att denna tillsyn ska avspegla de finansiella marknadernas ökande integration i unionen, särskilt i sina resolutioner av om kommissionens meddelande om att genomföra handlings ramen för finansiella marknaderna: en handlingsplan, av om tillsynsregler i Europeiska unionen, av om politiken på området finansiella tjänster (2005–2010) – vitbok, av med rekommendationer till kommissionen om hedgefonder och private equity, av med rekommendationer till kommissionen om uppföljningen av Lamfalussyprocessen: framtida till synsstrukturer, och i dess ståndpunkter av om det ändrade förslaget till och rådets direktiv om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) och av om förslaget till och rådets förordning om kreditvärderingsinstitut. (1) EUT C 159, 28.5.2011, s. 10. (2) EUT C 218, 23.7.2011, s. 82. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . L 153/2 Europeiska unionens officiella tidning (3)gav kommissionen en högnivågrupp med som ordförande i uppdrag att ge rekommendationer om hur tillsynsordningarna i skulle kunna förstärkas så att de bättre skyddar unionens medborgare och återställer förtroendet för det finansiella systemet. Högnivågruppen rekommenderade i sin slut rapport, som lades fram (nedan kallad de ), att tillsynsramarna skulle förstärkas för att minska risken för och omfattningen av framtida finanskriser. Den rekommenderade långtgående reformer av tillsynsstrukturen för den finansiella sektorn i unionen. I de rekommenderades också att ett europeiskt system för finansiell tillsyn skulle inrättas, bestående av tre europeiska tillsynsmyndig heter: en för tillsyn över banksektorn, en för värdepapperssektorn och en för försäkrings- och tjänstepensionssek torn – samt ett europeiskt systemriskråd. (4)Finansiell stabilitet är en förutsättning för att realekonomin ska kunna tillhandahålla arbetstillfällen, krediter och tillväxt. Den finansiella krisen har blottlagt stora brister i den finansiella tillsynen, som varken har lyckats förutse en negativ övergripande utveckling på de finansiella marknaderna eller förhindra att alltför stora risker ackumu leras i det finansiella systemet. (5)I slutsatserna av rekommenderade att ett europeiskt system för finan siell tillsyn, bestående av tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, skulle inrättas. Det rekommenderade också att systemet skulle syfta till att förbättra kvalitet och enhetlighet i den nationella tillsynen, stärka kontrollen av gräns överskridande företag och inrätta ett enhetligt europeiskt regelverk som är tillämpligt på alla finansinstitut på den inre marknaden. framhöll vidare att de europeiska tillsynsmyndigheterna (nedan kallade ESA- myndigheterna) också bör ha tillsynsbefogenheter när det gäller kreditvärderingsinstitut och uppmanade kommis sionen att lämna konkreta förslag till hur det europeiska systemet för finansiell tillsyn (nedan kallat ESFS) ska kunna agera kraftfullt i krissituationer. (6)antog och rådet följande tre förordningar om inrättande av ESA-myndigheterna: och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 (1) om inrättande av en europeisk tillsynsmyn dighet (Europeiska bankmyndigheten), och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 (2) om inrät tande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) (Eiopa) och och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (3) om inrättande av en europeisk tillsynsmyn dighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (), som en del av ESFS. (7)För att ESFS ska fungera effektivt krävs det ändringar av unionslagstiftningsakter när det gäller de tre ESA- myndigheternas verksamhetsområden. Sådana förändringar består i att fastställa räckvidden för vissa befogenheter för ESA-myndigheterna samt införa vissa befogenheter i befintliga processer som föreskrivs i relevanta unionslag stiftningsakter respektive ändringar för att se till att ESA-myndigheterna fungerar smidigt och effektivt inom ramen för ESFS. (8)Inrättandet av de tre tillsynsmyndigheterna bör därför åtföljas av upprättandet av en enda regelbok för att säker ställa en konsekvent harmonisering och enhetlig tillämpning och därigenom bidra till att den inre marknaden fungerar ännu effektivare och att tillsynen på mikronivå genomförs mer effektivt. Enligt förordningarna om inrät tande av ESFS får dessa myndigheter utarbeta förslag till tekniska standarder inom de områden som särskilt anges i den tillämpliga lagstiftningen, vilka ska läggas fram för kommissionen för antagande i enlighet med artiklar na 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) i form av delegerade akter eller genomförandeakter. En första grupp med sådana områden anges i och rådets direktiv /78/EU (4), men det här direktivet bör ange ytterligare en grupp områden, i synnerhet för Europaparlamen tets och rådets direktiv /71/EG och 2009/138/EG (5) och för och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 (6) och för förordningarna (EU) nr 1094/2010 och (EU) nr 1095/2010. (1) och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyn dighet (Europeiska bankmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/78/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 12). (2) och rådets förordning (EU) nr 1094/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyn dighet (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut /79/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 48). (3) och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyn dighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommis sionens beslut /77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84). (4) och rådets direktiv /78/EU av om befogenheterna för Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska bankmyndigheten), Europeiska tillsynsmyndigheten (Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten) och Europe iska tillsynsmyndigheten (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten) (EUT L 331, 15.12.2010, s. 120). (5) och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och åter försäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 325, 17.12.2009, s. 1). (6) och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut (EUT L 302, 17.11.2009, s. 1). Europeiska unionens officiella tidning L 153/3 (9)I de tillämpliga lagstiftningsakterna bör det fastställas inom vilka områden som de europeiska tillsynsmyndighe terna har befogenhet att utarbeta förslag till tekniska standarder och hur de ska antas. I de tillämpliga lagstift ningsakterna bör fastställas delar, villkor och specifikationer, i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget när det gäller delegerade akter. (10)Vid fastställandet av de områden där tekniska standarder bör antas bör en lämplig avvägning göras så att det införs en enda uppsättning harmoniserade regler utan att regelverket och verkställigheten kompliceras i onödan. De områden som ska väljas ut bör enbart vara de där enhetliga tekniska regler på ett väsentligt och effektivt sätt kommer att bidra till att syftet med de relevanta lagstiftningsakterna uppnås, som det säkerställs att , rådet och kommissionen kan göra sina politiska ställningstaganden i enlighet med de gängse förfarandena. (11)De frågor som behandlas i tekniska standarder bör vara av genuint teknisk karaktär och behöver utarbetas med stöd av tillsynsexperters sakkunskaper. Genom de tekniska standarder för tillsyn som antagits som delegerade akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget bör villkor för en konsekvent harmonisering av reglerna ytterligare utvecklas, specificeras och fastställas i de lagstiftningsakter som antagits av och rådet för att komplettera eller ändra vissa icke-väsentliga delar i dessa. Å andra sidan bör de tekniska standarderna för genom förande som antagits som genomförandeakter enligt artikel 291 i EUF-fördraget fastställa villkor för en enhetlig tillämpning av lagstiftningsakter. Tekniska standarder bör inte inbegripa politiska ställningstaganden. (12) I fallet med tekniska standarder för tillsyn är det lämpligt att tillämpa det förfarande som föreskrivs i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010, förordning (EU) nr 1094/2010 och förordning (EU) nr 1095 /2010, beroende på vad som är lämpligt. Tekniska standarder för genomförande bör antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 15 i förordning (EU) nr 1093/2010, i förordning (EU) nr 1094/2010 och i förordning (EU) nr 1095/2010, beroende på vad som är lämpligt. (13)Tekniska standarder för tillsyn och genomförande bör bidra till en enhetlig regeluppsättning för lagstiftningen om finansiella tjänster, vilket stödde i sina slutsatser . Eftersom vissa krav i unionens lagstiftningsakter inte är helt harmoniserade och i enlighet med försiktighetsprincipen för tillsyn, bör bindande tekniska standarder för tillsyn och genomförande för att utveckla, specificera eller fastställa tillämpningsvillkoren för dessa krav inte hindra att medlemsstater begär ytterligare information eller inför strängare krav. Tekniska stan darder för tillsyn och genomförande bör därför medge att medlemsstaterna begär ytterligare information eller inför strängare krav inom specifika områden när lagstiftningsakterna lämnar ett sådant utrymme. (14)I enlighet med förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010 och (EU) nr 1095/2010 bör ESA-myndig heterna i tillämpliga fall genomföra öppna offentliga samråd vad gäller de tekniska standarderna för tillsyn eller genomförande och analysera de potentiella kostnaderna och fördelarna innan dessa standarder lämnas till kommissionen. (15)Tekniska standarder för tillsyn och genomförande bör kunna omfatta övergångsåtgärder där lämpliga tidsfrister anges, om kostnaderna för det omedelbara genomförandet är orimliga i förhållande till nyttan. (16)som detta direktiv antas pågår redan arbetet med att förbereda och anordna samråd om den första uppsättningen åtgärder för att genomföra rambestämmelserna enligt direktiv /138/EG. För att dessa åtgärder ska kunna slutföras är det lämpligt att ge kommissionen rätt att anta de tekniska standarder för tillsyn som föreskrivs i det här direktivet, i enlighet med förfarandet för antagande av dele gerade akter. Ändringar av sådana delegerade akter eller, efter det att övergångsperioden löpt ut, eventuella tekniska standarder för tillsyn för genomförande av direktiv /138/EU, bör antas i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1094/2010. L 153/4 Europeiska unionens officiella tidning (17)Det är dessutom lämpligt att låta Eiopa, efter en övergångsperiod , föreslå uppdateringar av ett antal dele gerade akter inom ramen för tekniska standarder för tillsyn. De uppdateringarna bör begränsas till tekniska aspekter av de berörda delegerade akterna och bör inte innebära strategiska beslut eller politiska val.