sou · H2B350 · 2014-06-24 00:00:00 — Syftet med vårt förslag om en fördjupad analys av hur de ekologiska sambanden ser ut och kan stärkas i det svenska skyddet av kust- och havsområden är att skapa förutsättningar för att det beslutade etapp- målet ska kunna nås. Analysen ska bidra till att skyddet omfattar områden med höga naturvärden eller som av andra skäl behöver skyddas, samt att sammanhängande nätverk av marint skyddade områden bildas. Vi bedömer att förslaget kommer att bidra till att nå miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Ett rikt växt- och djurliv. Det blir en uppgift för Havs- och vattenmyndigheten att närm- are analysera konsekvenserna av förslagen, främst vad det gäller ändamålsenlighet, rådighet och kostnader. Förslaget innebär uppdrag till: Havs- och vattenmyndigheten att efter samråd med Naturvårds- verket, och berörda länsstyrelser genom- föra en fördjupad analys av hur de ekologiska sambanden och den ekologiska representativiteten ser ut och kan stärkas samt hur den biologiska mångfalden kan värnas i det svenska skyddet av kust- och havsområden. Vi bedömer att uppdraget ryms inom myndigheternas ordinarie verksamhet. Skydd och restaurering av vattenområden 17.2Bättre förutsättningar för restaurering av kust- och sötvattensmiljöer Det finns stora restaureringsbehov i kust- och sötvattensmiljöer. Förutsättningarna för att restaurera dessa miljöer behöver förbättras för att miljökvalitetsmålen ska kunna nås. En nationell behovsanalys för restaureringar kan utgöra ett ramverk och vara vägledande vid prioriteringar mellan olika former av restaurering, mellan restaurering i olika miljöer, vid avvägningar mellan miljö- kvalitetsmålen samt mellan miljökvalitetsmål och andra samhälls- mål. Förslag till åtgärd: Regeringen ger Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att ta fram en nationell behovsanalys för restaurer- ing av kust- och sötvattensmiljöer. Analysen ska ge stöd för prioriteringar och avvägningar vid restaurering. Arbetet ska ske efter samråd med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , Skogs- styrelsen, , , , länsstyrelserna, kommuner och landsting och i dialog med andra berörda aktörer. Uppdraget ska rapporteras . Restaureringar av vattenmiljöer är nödvändiga för att nå miljökvalitetsmålen För att nå flera av de vattenrelaterade miljökvalitetsmålen behöver många kust- och sötvattensmiljöer restaureras. För att kunna genomföra restaureringar på ett kostnadseffektivt sätt behövs en övergripande nationell behovsanalys som kan ge vägledning vid olika former av avvägningar. En nationell behovsanalys kommer att ge stöd i arbetet med restaurering av våtmarker, vattendrag och kulturmiljöer, lek- och uppväxtområden för fisk, samt försurade och övergödda vattenmiljöer. Det innebär i sin tur ett stärkt arbete med att främja biologisk mångfald och ekosystemens möjligheter att producera ekosystemtjänster. En nationell behovsanalys bidrar Skydd och restaurering av vattenområden främst till att uppnå miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker och Ett rikt växt- och djurliv. Bättre underlag för att göra prioriteringar mellan åtgärder och därigenom bättre förutsättningar för att genomföra åtgärder bidrar också till att kan leva upp till sina åtaganden i den strategiska planen för biologisk mångfald 2011–2020 som antogs vid partsmötet för konventionen om biologisk mångfald (SÖ 1993:77) i 201025, Ramsarkonventionen, dvs. konventionen om våtmarker av internationell betydelse i synnerhet såsom livs- miljö för våtmarksfåglar (SÖ 1975:76), ramdirektivet för vatten26 och havsmiljödirektivet27. Väl gjorda avvägningar ger mer effektiva åtgärder Det saknas en samlad behovsanalys på nationell nivå för restaurering av våtmarker, sjöar, vattendrag och kustmiljöer. En sådan behövs för att kunna prioritera de åtgärder som är mest angelägna, samt var det är mest angeläget att genomföra dessa åtgärder utifrån ett nationellt perspektiv. Nationella prioriteringar bör vara en utgångspunkt för och vägledande i restaureringsarbetet på regional och lokal nivå. En nationell behovsanalys kan även öka åtgärdernas kostnadseffektivitet genom att de mest angelägna åtgärderna prioriteras. I samband med restaurering av vattenmiljöer krävs ofta avväg- ningar dels mellan olika miljökvalitetsmål, dels mellan miljökvalitets- mål och andra samhällsmål. Det finns avvägningar som är av nationellt intresse, t.ex. avvägningar mellan restaurering av vattendrag och energiproduktion. Restaurering av vattendrag kan även komma i konflikt med markanvändning inom jord- och skogsbruk, exempelvis om åtgärden medför stigande vattennivåer och översvämning av marken. Konflikter kan också förekomma med strävanden att bevara kulturmiljöer. Det finns därför behov av vägledning för att kunna göra 25COP 10 Decision X/2, Strategic Plan for Biodiversity 2011–2020, Strategiska planen för biologisk mångfald återfinns som bilaga i Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning (SOU 2012:15). 26Europaparlamentets och rådets direktiv /60/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område. 27Europaparlamentets och rådets direktiv /56/EG av om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på havsmiljöpolitikens område. Skydd och restaurering av vattenområden avvägningar mellan olika samhällsintressen vid restaurering av våtmarker, sjöar, vattendrag och kustmiljöer. Det finns även synergieffekter som kan motivera restaureringar och öka kostnadseffektiviteten. Restaurering av vattendrag som innebär att dessa återfår sina naturliga flöden och återskapande av våtmarker kan exempelvis bidra till att jämna ut vattenflöden och därmed minska risken för översvämningar. Även fiskföryngring kan gynnas och tiden ökas som växtnäringsämnen hålls kvar i systemet vilket kan leda till minskad övergödning. Den nationella behovsanalysen ska inte ersätta det viktiga arbetet med prioriteringar och avvägningar som sker på regional och lokal nivå, utan ska utgöra ett ramverk och stöd för det lokala och regionala åtgärdsarbetet. De statusbedömningar och åtgärdsprogram som tas fram inom ramarna för arbetet med ramdirektivet för vatten och havsmiljö- direktivet kan utgöra underlag i en nationell behovsanalys. Databasen vatten som finns hos Havs- och vattenmyn- digheten kan också vara till stöd i arbetet. Det finns även andra underlag som tagits fram av olika aktörer28 som bör tas tillvara i arbetet med att ta fram en nationell behovsanalys. Bristen på finansiering av åtgärder i havs- och vattenmiljön är ett hinder för att nå miljökvalitetsmålen. Vi belyser behovet av ökade resurser i avsnitt 22.1. Lång tids påverkan på kust- och sötvattensmiljöer ger stora restaureringsbehov Många generationers påverkan på vattenmiljön har lett till stora restaureringsbehov i kust- och sötvattensmiljöer. Verksamheter som pågår kan också ha stor påverkan på dessa miljöer. 28 Se t.ex. (2007), Nationell strategi för skydd av vattenanknutna natur- och kulturmiljöer, Delmål 1, Levande sjöar och vattendrag, Rapport 5666; (2007), Nationell strategi för restaurering av skyddsvärda vatten – Delmål 2, Levande sjöar och vattendrag, Rapport 5746; Länsstyrelsernas regionala fiskevårdsplaner; Sportfiskarna (2012), Åtgärdsbehov för gädda och abborre, Åtgärdsbehov och pågående åtgärder längs ostkusten, Rapport 2012:5; (2011), Nationell plan för kalkning 2011– 2015, Rapport 6449; Det ; och Lantmäteriets höjddatabas. Skydd och restaurering av vattenområden Morfologiska förändringar29 är, tillsammans med kontinuitetsbrott, den vanligaste anledningen till att sjöar och vattendrag i inte uppnår god ekologisk status enligt ramdirektivet för vatten (med undantag för höga kvicksilverhalter)30. Morfologiska föränd- ringar, t.ex. sjösänkning och uträtning av vattendrag, påverkar systemens förmåga att buffra vatten vid höga flöden, förmågan att hålla kvar näringsämnen och påverkar den biologiska mångfalden. Kontinuitetsbrott, t.ex. dammar och fellagda vägtrummor31, är ett stort problem för fiskar som vandrar mellan lek-, uppväxt- och födoområden, och för andra vattenorganismer som är beroende av att kunna röra sig längs vattendragen. Höga naturvärden i anslut- ning till sjöar och vattendrag är ofta kopplade till naturliga flöden. Restaurering av vattendrag kan dock komma i konflikt med beho- vet av energiproduktion och bevarande av kulturmiljöer. Många förändringar i vattenflöden och hur vatten rör sig i land- skapet beror på någon form av vattenverksamhet. Reglerna som gäller vattenverksamheter utreds . Regeringen gav 2012 en särskild utredare i uppdrag att se över reglerna om vatten- verksamhet i (1998:808) och lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, den så kallade rest- vattenlagen (dir. 2012:29, dir. 2012:60, dir 2013:37). Ett del- betänkande som hanterade frågan om tillämpningen av 4 kap. 6 § miljöbalken32 lämnades 201233. Utredaren fann inga skäl att föreslå ändringar beträffande paragrafen. Ytterligare en delredovisning lämnades 201334. Betänkandet innehåller förslag till ändrade regler för att aktuella anläggningar och verksamheter ska utformas och drivas i enlighet med de krav som följer av och EU- rätten. Havs- och vattenmyndigheten arbetar med att öka samsynen kring vattenkraften och de mål som är fastställda om för- 29Morfologiska förändringar betyder att hur vatten rör sig i mark och landskap har förändrats genom t.ex. uträtningar av vattendrag, utdikningar eller sjösänkningar. 30VISS (Vatteninformationssystem ), 31En vägtrumma läggs under en väg för att tillåta en mindre å, bäck eller ett dike att passera under vägen. 32Enligt 4 kap. 6 § första och andra stycket får vattenkraftverk samt vattenreglering eller vattenöverledning för kraftändamål inte utföras i vissa angivna älvar, älvsträckor och andra vattendrag. Enligt tredje stycket gäller första och andra stycket inte vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. 334 kap. 6 § (SOU 2012:89). 34Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69). 35I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35). Skydd och restaurering av vattenområden nybara energikällor samt miljömål för vatten och vattenförvalt- ning36. Bland annat planerar Havs- och vattenmyndigheten till- sammans med att presentera en nationell strategi för åtgärder och avvägningar inom vattenkraften. Den strategin bör tas tillvara i arbetet med den behovsanalys som vi föreslår. Markavvattning är en form av vattenverksamhet. Markavvattning är åtgärder för att dränera mark och skydda den mot översvämningar, i syfte att varaktigt öka fastighetens lämplighet för ett visst ända- mål37. I områden där jord- och skogsbruk bedrivs dräneras mycket mark. Nydikning är ovanligt i dag38, men många vattendrag rensas och muddras, vilket kan ge upphov till skador på vattenmiljön. Markavvattning och behovet av miljöhänsyn vid markavvattning behandlas i avsnitt 14.2. Lek- och uppväxtområden för fisk Lek- och uppväxtområden för fisk har försvunnit på grund av övergödning och fysiska förändringar, t.ex. genom rensning av vattendrag, muddring och exploatering i grunda havsområden39. Många våtmarker och områden som översvämmas har dränerats vilket har lett till att lek- och uppväxtområden för fisk har försvunnit. Restaurering av sådana områden är därför angeläget, men sådana åtgärder kan komma i konflikt med andra intressen, t.ex. vid exploatering och skogs- och jordbruk. Åtgärderna kan även ge synergieffekter genom att andra vattenlevande organismer gynnas av restaureringen. I detta betänkande föreslår vi att en nationell strategi tas fram för hur en ekosystembaserad fiskförvaltning kan utvecklas (avsnitt 19.1). Strategin kan bidra till stärkt samverkan och effektivare åtgärder och därmed bidra till att fler områden restaureras. 36Regleringsbrev för budgetåren 2012, 2013 och 2014 avseende Havs- och vattenmyndig- heten. 37Exempel på markavvattning är dikning, täckdikning, ytvattensänkning, sjösänkning och kanalisering. Markavvattning är normalt tillståndspliktig. 38Markavvattning (nyanläggning) är förbjuden i med stöd av 11 kap. 14 § . kan ge undantag från förbudet. 39Sportfiskarna (2012), Åtgärdsbehov för gädda och abborre, Åtgärdsbehov och pågående åtgärder längs ostkusten, Rapport 2012:5. Skydd och restaurering av vattenområden Våtmarker fyller många viktiga ekologiska och vattenhållande funktioner i landskapet och står för en betydande del av vår biologiska mångfald. De har även betydelse för förmågan att hålla kvar näringsämnen. Omkring en fjärdedel av landets ursprungliga våtmarker bedöms ha försvunnit genom dikning och uppodling, framförallt i skogs- och jordbrukslandskapen40. Det innebär att restaurering av våtmarker kan komma i konflikt med intressen inom jord- och skogsbruk. Det kan även vara svårt att återskapa våtmarker på grund av infrastruktur, t.ex. bebyggelse eller vägar. Bevarandeåtgärder som skydd, skötsel och restaurering behöver öka för att miljökvalitetsmålen ska kunna nås41. Det är viktigt att säkerställa att befintliga våtmarker bevaras. Det återstår att skydda våtmarker i den nationella myrskyddsplanen42. Regeringen beslutade om ett etappmål om skydd av landområden, sötvattensområden och områden, där även skydd av våtmarker ingår (M2014/593/Nm )43. Enligt etappmålet ska det formella skyddet av våtmarker ha ökat med genom att myrar med höga naturvärden i den nationella myrskyddsplanen skyddas. För att uppnå miljökvalitetsmålet Bara naturlig försurning måste utsläpp av försurande ämnen fortsätta att minska44. Kalkning skapar förutsättningar för försurningskänsliga arter att återkomma eller fortleva i livskraftiga bestånd. Även om nedfall av försurande ämnen har minskat under kommer behovet av kalkning av sjöar och vattendrag att kvarstå på grund av att markens och vattnets buffrande förmåga är utarmad. Den nuvarande kalkningsverksamheten bedöms vara motiverad i förhållande till försurningsläget45. 40Naturvårdsverket (2012), Steg på vägen, Fördjupad utvärdering av miljömålen, Rapport 6500. 41Naturvårdsverket (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608. 42Naturvårdsverket (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608. 43Hela etappmålet finns beskrivet i avsnitt 17.1. 44Naturvårdsverket (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608. 45Naturvårdsverket (2011), Nationell plan för kalkning 2011–2015, Rapport 6449. Skydd och restaurering av vattenområden Övergödning i vattendrag, sjöar och hav kan leda till förändrade livsmiljöer och ekosystem och även igenväxning av vattenmiljöer. Övergödning leder ofta till en minskad biologisk mångfald med några få arter som dominerar och ger upphov till syrgasfria bottnar. Vid syrgasbrist kan fosfor som är bundet i botten börja läcka, vilket orsakar en intern näringsbelastning. Utvecklingen går åt rätt håll eftersom belastningen av växtnäringsämnen minskar46. Fler åtgär- der är dock nödvändiga för att minska näringsbelastningen, se bedömning i avsnitt 18.1. Olika metoder har använts för att restaurera övergödda sjöar och områden, men med varierande resultat47. Åtgärder för att restaurera sjöar och områden behöver kombineras med minskad näringsbelastning och måste ofta upp- repas för att få kvarstående effekt. Hotade arter och naturtyper Många hotade arter och naturtyper kan gynnas av olika former av restaurering. Regeringen har efter förslag från Miljömålsbered- ningen fattat beslut om ett etappmål om hotade arter och natur- typer48. Det finns många värdefulla kulturmiljöer vid vatten. Restaurering av vattenmiljöer kan innebära en målkonflikt med bevarandet av kulturmiljöer. För att kunna göra avvägningar mellan olika mål krävs att det finns tillgång till lika goda kunskapsunderlag för de 46Naturvårdsverket (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608; Fölster J. et al (2012), Kväve- och fosfortrender i jordbruksvattendrag, Har åtgärderna gett effekt? Rapport 2012:1, och miljö, SLU; HELCOM (2013), Review of the fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation for the 2013 HELCOM Ministerial Meeting, Baltic Sea Environmental Proceedings No. 47Naturvårdsverket (2008), Kan restaureras? Utvärdering av erfarenheter från sjöar, Rapport 5860; i län (2012), Fosforfällning i en brackvattenfjärd – en förstudie i Östhammarsfjärden, Rapport nr. 2012:09; IVL (2012), Kostnadseffektivitet i åtgärder mot övergödning i – Fallstudie fjärdar, IVL Rapport ; och (2012), Artificiell syresättning av genom syrepumpning, Sammanfattning av två forskningsprojekt 2009-2011, Rapport 6522. 48Beslutade etappmål återfinns i bilaga. Skydd och restaurering av vattenområden Det saknas en samlad bild om var och vilka kulturmiljöer som finns och en analys av vilka som är mest ange- lägna att bevara, vilket försvårar avvägningar mot andra samhälls- mål. Vi föreslår följande åtgärd: Regeringen ger Havs- och vattenmyndigheten i uppdrag att ta fram en nationell behovsanalys för restaurering av kust- och sötvattensmiljöer. Analysen ska ge stöd för prioriter- ingar och avvägningar vid restaurering. Arbetet ska ske efter samråd med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , , länsstyrel- serna, kommuner och landsting och i dialog med andra berörda aktörer. Uppdraget ska rapporteras . Regeringsuppdrag om en nationell behovsanalys Havs- och vattenmyndigheten bör få i uppdrag att ta fram en nationell behovsanalys för restaurering av kust- och sötvattens- miljöer. I uppdraget bör ingå: Kartläggning och prioritering av restaureringsbehovet av kust- och sötvattensmiljöer. Särskilt fokus ska läggas på kartläggning av morfologiska förändringar och kontinuitetsbrott samt kultur- miljöobjekt. Identifiering av målkonflikter och synergieffekter. Analysen ska ge vägledning om hur avvägningar kan göras, dels mellan olika miljökvalitetsmål, dels mellan miljökvalitetsmål och andra sam- hällsmål. Havs- och vattenmyndigheten bör också analysera hur de restau- reringsåtgärder som kan vara aktuella påverkar och påverkas av effekterna av ett förändrat klimat. Mycket kunskap om kust- och sötvattensmiljöer har tagits fram och sammanställts. Det är viktigt att analysen bygger på tidigare framtagna underlag. För att kunna göra avvägningar mellan olika Skydd och restaurering av vattenområden mål behövs emellertid jämbördiga kunskapsunderlag. Inom vissa områden kan därför data behöva kompletteras. Det bör ingå i uppdraget att identifiera sådana kunskapsluckor. Restaurering av många kust- och sötvattensmiljöer är nödvändigt för att vi ska nå miljökvalitetsmålen och också kunna leva upp till kraven i EU:s ramdirektiv för vatten. Restaureringsbehovet är stort och prioriteringar mellan olika åtgärder och områden behöver göras. Den nationella behovsanalys som vi föreslår ger viktiga förutsättningar för målinriktade och ändamålsenliga restaurerings- åtgärder i ett nationellt perspektiv. Vi bedömer att förslaget kom- mer att bidra till att nå miljökvalitetsmålen Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker och Ett rikt växt- och djurliv. Det blir en uppgift för Havs- och vattenmyndigheten att närm- are analysera konsekvenserna av de åtgärdsförslag som blir resul- tatet av myndighetens behovsanalys. Förslaget innebär uppdrag till: Havs- och vattenmyndigheten att efter samråd med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , Riksantik- varieämbetet, , , , och länsstyrelserna ta fram en nationell behovsanalys för restaurering av kust- och sötvattens- miljöer. Vi bedömer att uppdraget ryms inom myndigheternas ordinarie verksamhet. 18.1Ytterligare åtgärder är nödvändiga för att uppnå en hållbar näringsbelastning Många åtgärder har genomförts och utsläppen av övergödande ämnen minskar. Det är trots detta långt kvar tills vi uppnår en hållbar näringsbelastning på våra hav, sjöar, vattendrag och grundvatten. Utöver åtgärder på nationell nivå bör prioritera ett strategiskt arbete inom EU och internationellt som minskar utsläppen av dessa ämnen. Förslag till åtgärd: Regeringen genomför 2017 en kontrollstation för att analysera inom vilka områden, internationellt, inom EU och nationellt, där ytterligare insatser är nödvändiga för att uppnå en hållbar näringsbelastning. Utifrån analysen kan ytterligare åtgärder föreslås. Det krävs ett långsiktigt arbete för att uppnå en hållbar näringsbelastning Det är en stor utmaning att uppnå en hållbar näringsbelastning på våra hav, sjöar, vattendrag och grundvatten. Miljökvalitetsmålen Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet och Hav i balans samt levande kust och skärgård kommer inte att nås till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel1. 1 (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608. Övergödning, dvs. förhöjda halter av näringsämnena kväve och fosfor, leder till flera miljöproblem i vattenmiljöer så som alg- blomning, syrgasfria bottnar, igenväxning, förändrad artsamman- sättning och förändrade näringsvävar. Nitrat i grundvatten kan utgöra ett problem om det ska användas som dricksvatten. En analys av situationen i –2011 visar att nästan hela klassas som övergödd2. Undantaget är delar av och några mindre kustområden i . De största problemen med övergödda sjöar och vattendrag finns i i odlings- landskapet och i tätbefolkade områden3. Kväve och fosfor i vattenmiljön kommer via dels utsläpp till vatten från jord- och vattenbruk, enskilda och kommunala avlopp, dagvatten, industrier och skogsmark, dels utsläpp av kväve till luft från sjöfart och andra delar av transportsektorn samt från energi- användning. Jordbruket är den största enskilda källan för utsläpp och läckage av kväve och fosfor4. Näringsämnen från äldre utsläpp finns lagrade i mark och bottnar och kommer att bidra till övergödningen även om utsläppen minskar. Det finns också ett naturligt läckage av kväve och fosfor från mark som inte beror på mänsklig aktivitet. Samhället kommer att behöva ställas om i riktning mot att näringsämnen i stor utsträckning ingår i ett kretslopp och därigenom bidrar till en god hushållning med ändliga resurser. Utvecklingen går åt rätt håll Utvecklingen går åt rätt håll eftersom belastningen av närings- ämnen minskar5. uppmärksammades övergödning som ett miljöproblem. har många åtgärder för att 2HELCOM (2014), Eutrophication status of the Baltic Sea 2007–2011 – A concise thematic assessment, Baltic Sea Environment Proceedings No. 3Naturvårdsverket (2011), Miljömålen på ny grund, utökade årliga redovisning av miljökvalitetsmålen 2011, Reviderad version av rapport 6420, Rapport 6433. 4SMED (2011), Beräkning av kväve- och fosforbelastningen på vatten och hav för uppfölj- ning av miljökvalitetsmålet Ingen övergödning, Rapport 56 2011. 5Naturvårdsverket (2014), Miljömålen, Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014, Rapport 6608; Fölster J. m. fl. (2012), Kväve- och fosfortrender i jordbruks- vattendrag, Har åtgärderna gett effekt?, Rapport 2012:1, och miljö, ; och HELCOM (2013), Review of the fifth Baltic Sea Pollution Load Compilation for the 2013 HELCOM Ministerial Meeting, Baltic Sea Environmental Proceedings No. minska utsläpp av kväve och fosfor genomförts, t.ex. utbyggnad av kommunala reningsverk, bättre reningsteknik inom industri- och transportsektorn, förbättrad hantering och spridning av stall- och mineralgödsel samt ändrade brukningsmetoder inom jordbruket. Överenskommelser inom EU och internationella forum har bidragit till minskade utsläpp. Flera förslag som syftar till att minska näringsbelastningen har redovisats och bereds inom . redovisade 2013 ett regeringsuppdrag om hållbar återföring av fosfor.