sou · H2B356 · 2014-08-27 00:00:00 — Enligt utredningens mening bör merparten av bestämmelserna i artikel 308e tas in i den särskilda ikraftträdandelagen. Bestämmel- serna om det närmare innehållet i en infasningsplan och en läges- rapport bör dock meddelas genom föreskrifter på lägre nivå. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet 5.38Ändringar i bilagor till direktivet Bedömning: Ändringarna i bilagor till Solvens II-direktivet kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för bedömningen: Genom artikel 2.84 i Omnibus II-direk- tivet läggs det till två nya möjliga försäkringsföretagsformer i bilaga III till Solvens II-direktivet; European company respektive European cooperative society. Tillägget i bilaga III kräver ingen lagstiftningsåtgärd. I artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet görs vissa justeringar i korrelationstabellen som finns i bilaga VII till Solvens II-direktivet. Justeringarna kräver ingen lagstiftningsåtgärd. Bedömning: Ändringarna i Eiopa-förordningen kräver inga lag- stiftningsåtgärder. Skälen för bedömningen: Genom artikel 2a i Omnibus II-direktivet görs vissa ändringar i Eiopa-förordningen. Ändringarna rör bl.a. parlamentets och rådets möjlighet att protestera mot tekniska standarder och möjligheten för Eiopa att pröva påståenden om brott mot . Bestämmelserna i – inklusive de ändringar som görs genom Omnibus II-direktivet – är direkt gällande i , och ändringarna kräver ingen lagstiftningsåtgärd. 5.40Genomförande- och ikraftträdanderegler för Omnibus II-direktivet Bedömning: Bestämmelserna i om det direktivets genomförande och ikraftträdande kräver inga lag- stiftningsåtgärder utöver de som redovisats ovan. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Skälen för bedömningen: Enligt artikel 3 i Omnibus II-direktivet ska medlemsländerna anta lagar, förordningar etc. som är nöd- vändiga för att genomföra ett antal uppräknade artiklar . Enligt artikel 1a ska lagarna etc. också publiceras . Enligt artikel 1b ska bestämmelserna tillämpas från . Enligt artikel 2 ska texterna kommuniceras till kommissionen. Enligt artikel 4 träder Omnibus II-direktivet i kraft dagen efter publicering i OJ. Artiklarna 2.15, 2.20 och 2.70 ska tillämpas från . Detta kräver inga lagstiftningsåtgärder utöver de som redovisats ovan. En ny struktur har skapats inom EU för tillsynen av den finansiella sektorn. Syftet är att uppnå en väsentlig förbättring av möjlig- heterna att följa och analysera utvecklingen och att vidta relevanta åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten i och i . Detta system för finansiell tillsyn består bl.a. av tre euro- peiska tillsynsmyndigheter; Europeiska bankmyndigheten, Euro- peiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten samt Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. De nya tillsynsmyndig- heterna ska till finansieras av de nationella tillsyns- myndigheterna och till över EU-budgeten. anvisas ett särskilt anslag på statens budget för ända- målet. Genom förslagen i detta betänkande genomförs Omnibus II- direktivet. Direktivet innehåller ändringar i huvudsak av Solvens II- direktivet och i mindre mån Prospektdirektivet. Ändringarna inne- bär – förutom preciseringar av de europeiska tillsynsmyndigheternas befogenheter – en rad nya krav på de nationella behöriga myndig- heterna om samarbete och utbyte av information med de euro- peiska tillsynsmyndigheterna. Dessutom kompletteras Solvens II- regelverket med en rad justeringar som syftar till att underlätta tillhandahållandet av försäkringsprodukter med långfristiga garantier. Detta för att skydda mot att det uppstår artificiell volatilitet på finansmarknaderna. Motsvarande ändringar av sektorsdirektiven på bank-, värde- pappersmarknads- och tjänstepensionsområdet har gjorts i det s.k. Omnibus I-direktivet (se avsnitt 2.1). har tillförts ökade resurser bl.a. för att stärka arbetet med regelverken, utvidga tillsynen, öka det internationella arbetet och förbättra statistiken. Redan genom- förandet av Omnibus I-direktivet innebar ett visst ökat ansvar och merarbete för när det gäller samarbete och utbyte av information med de europeiska tillsynsmyndigheterna. Detta samarbete byggs nu ut till att även omfatta försäkrings- området. Myndigheten har anvisats ökade resurser bl.a. för detta ändamål. Finansiering av förslagen i betänkandet bör således rymmas inom befintliga ramar. De förslag som presenteras i betänkandet är som nämnts i huvud- sak inriktade på regler som säkerställer ett väl fungerande samarbete mellan de behöriga myndigheterna och de europeiska tillsyns- myndigheterna. I övrigt föreslås endast en viss justering av Solvens II- regelverket. Några regler som innebär direkt ökade krav på de finansiella företagen eller på andra myndigheter än Finansinspek- tionen föreslås således inte. Förslagen torde därför endast få obetyd- liga konsekvenser för dessa. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument 2 kap. 17 § Förslaget behandlas i avsnitt 4.1. Paragrafen genomför artikel 1.2 i Omnibus II-direktivet. Om ett grundprospekt eller ett tillägg till detta inte innehåller de slutliga villkoren för ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten, ska emittenten så snart det är möjligt ge in vill- koren till för registrering och offentliggöra dessa enligt ett visst förfarande. I paragrafen införs nu även en skyldighet för att så snart det är möjligt underrätta berörd behörig myndighet i en annan stat inom EES och Europeiska värdepappers- och marknads- myndigheten om villkoren. 7.2Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) 1 kap. 14 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.1 och 5.22. Paragrafen genomför artiklarna 2.1 a, 2.1 b och 2.47 i Omnibus II- direktivet. I paragrafen införs definitioner av vad som avses med kvalificerad central motpart och externt kreditvärderingsinstitut. Det införs även en ändring av definitionen av tillsynskollegium. 5 kap. 6 a § Förslaget behandlas i avsnitten 5.13.2 och 5.13.3. Paragrafen genomför artikel 2.23 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen anges att i ett enskilt fall får besluta att ett försäkringsföretag ska använda en matchningsjusterad riskfri räntestruktur vid beräkningen av den bästa skattningen. Ett försäkringsföretag som har fått tillstånd använda en match- ningsjusterad riskfri räntestruktur får inte återgå till att använda en riskfri räntestruktur utan matchningsjustering. Om ett försäkringsföretag som har fått ett föreläggande att upphöra med användningen av matchningsjustering, får inte beviljas tillstånd att använda en sådan justering från föreläggandet. 5 kap. 6 b § Förslaget behandlas i avsnitt 5.13.6. Paragrafen genomför artikel 2.23 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att ett försäkringsföretag får använda en volatilitetsjusterad riskfri räntestruktur vid beräkningen av de försäk- ringstekniska avsättningarna. 8 kap. 15 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.14.1. Paragrafen genomför artikel 2.32 a i Omnibus II-direktivet. Av paragrafen framgår att garantibeloppet för skadeförsäkrings- företag ska ändras från till . I de fall rörelsen omfattar vissa särskilda risker ska garantibeloppet änd- ras från till . 8 kap. 16 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.14.1. Paragrafen genomför artikel 2.32 a i Omnibus II-direktivet. Av paragrafen framgår att garantibeloppet för livförsäkrings- företag ska ändras från till . 8 kap. 17 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.14.1. Paragrafen genomför artikel 2.32 a i Omnibus II-direktivet. Av paragrafen framgår att garantibeloppet för återförsäkrings- bolag ska ändras från till . 8 kap. 18 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.14.1. Paragrafen genomför artikel 2.32 a i Omnibus II-direktivet. Av paragrafen framgår att garantibeloppet för captivebolag som meddelar återförsäkring ska ändras från till 1,2 mil- joner euro. 10 kap. 5 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.7. Paragrafen genomför artikel 2.10 b tredje stycket i Omnibus II- direktivet. I paragrafens fjärde stycke anges att i ett försäkringsföretag som använder volatilitetsjusteringen ska styrdokument för riskhantering innehålla riktlinjer för volatilitetsjusteringen. 10 kap. 5 a § Förslaget behandlas i avsnitt 5.7 Paragrafen genomför artikel 2.10 a i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att ett försäkringsföretag som använder matchnings- eller volatilitetsjustering ska upprätta en särskild lik- viditetsplan och ska regelbundet utvärdera användningen av juste- ringar. 10 kap. 5 b § Förslaget behandlas i avsnitt 5.7. Paragrafen genomför artiklarna 2.10 b och 2.10 c i Omnibus II- direktivet. I paragrafen anges att ett försäkringsföretag regelbundet ska utvär- dera företagets känslighet för de antaganden som ligger till grund för fastställandet av den ränta som används vid beräkningen av den bästa skattningen. 10 kap. 5 c § Förslaget behandlas i avsnitt 5.8. Paragrafen genomför artikel 2.10 c i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att ett försäkringsföretag som använder be- dömningar från externa kreditvärderingsinstitut vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna eller solvenskapitalkravet ska göra en egen bedömning av de externa bedömningarna. 10 kap. 7 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.9. Paragrafen genomför artikel 2.11 i Omnibus II-direktivet. I paragrafens fjärde stycke stagas att ett försäkringsföretag som använder matchnings-, volatilitetsjustering eller de särskilda över- gångsreglerna för den riskfria räntestrukturen, inom ramen för sin egen bedömning av solvensbehov (), ska göra en bedömning av om företaget lever upp till solvenskapitalkravet såväl med som utan tillämpning av matchnings-, volatilitetsjustering eller de sär- skilda övergångsreglerna. 10 kap. 18 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.7–5.9. Genom paragrafen införs nya bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om innehållet i de riktlinjer för volatilitetsjustering som avses i 5 § fjärde stycket, innehållet i en sådan likviditetsplan som avses i 5 a § 1, de närmare kraven på regelbundna utvärderingar som ska göras av försäkringsföretag som använder matchnings- eller volatilitetsjuste- ring enligt 5 a § 2, de närmare kraven på regelbundna utvärderingar som ska göras av försäkringsföretag när det gäller företagets käns- lighet för de antaganden som ligger till grund för fastställandet av den relevanta riskfria räntestrukturen enligt 5 b §, hur en sådan egen bedömning som avses i 5 c § ska genomföras, samt om rapportering av resultat av den egna risk- och solvensbedömning enligt 9 §. 16 kap. 2 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.10. Paragrafen genomför artikel 2.13 a i Omnibus II-direktivet. I paragrafens andra stycke stadgas att ett försäkringsföretag som använder matchningsjustering i sin solvens- och verksamhetsrapport ska beskriva matchningsjusteringen och den portfölj av åtaganden och motsvarande tillgångar på vilka justeringen används, samt kvanti- fiera effekterna av en slopad matchningsjustering på företagets finan- siella position. Beskrivningen ska även innehålla information om huruvida före- taget använder volatilitetsjustering och en kvantifiering av effekterna av en slopad volatilitetsjustering på företagets finansiella position. 17 kap. 3 § Förslaget behandlas i avsnitten 5.12 och 5.13.8. Paragrafen genomför artiklarna 2.14 och 2.17 i Omnibus II-direk- tivet. Paragrafen innebär att i sin till- synsverksamhet ska samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter och Europeiska kommissionen i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen. Den utvidgas nu till att även omfatta Europeiska försäkrings- och tjänstepensions- myndigheten. 17 kap. 3 a § Förslaget behandlas i avsnitten 5.3, 5.6 och 5.17. Paragrafen genomför artikel 2.6 och 2.9 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen anges att får hänskjuta en fråga som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten för tvistlösning när det gäller tillsyn över filialer i en annan medlems- stat, kontroll av information och överträdelse av beslut om rättelse. 17 kap. 6 a § Förslaget behandlas i avsnitt 5.13.3. Paragrafen genomför artikel 2.23 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att ett försäkringsföretag ska underrätta om företaget inte uppfyller villkoren för användning av matchningsjustering. 17 kap. 6 b § Förslaget behandlas i avsnitt 5.13.3. Paragrafen genomför artikel 2.23 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen anges att om ett försäkringsföretag inte längre upp- fyller villkoren för användning av matchningsjustering ska Finans- inspektionen förelägga företaget att åtgärda bristerna då villkoren inte längre var uppfyllda. Om bristerna inte åtgärdas , ska företaget föreläggas att upphöra med användningen av matchningsjustering. 17 kap. 23 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Paragrafen genomför artikel 2.8 a i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att om ett försäkringsföretag använder match- ningsjustering, volatilitetsjustering eller de särskilda övergångsreglerna för den riskfria räntan, får besluta om kapital- tillägg. förutsatt att företagets riskprofil avviker väsentligt från de antaganden som ligger till grund för justeringarna eller övergångs- regleringen. 17 kap. 24 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Paragrafen genomför artikel 2.8 b i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att kapitaltillägget ska vara proportionellt till de väsentliga risker som uppstår till följd av de avvikelser som har föranlett detta. 20 kap. 7 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.15. Paragrafen genomför artikel 2.36 i Omnibus II-direktivet. I paragrafens första stycke stadgas att om Europeiska försäk- rings- och tjänstepensionsmyndigheten har meddelat att det föreligger exceptionella förhållanden – och dessa förhållanden påverkar ett försäkringsföretag som är föremål för tillsynsåtgärder med anled- ning av att företaget inte uppfyller solvenskapitalkravet – får Finans- inspektionen förlänga den tidsperiod inom vilken företaget återigen ska uppfylla solvenskapitalkravet . 21 kap. 5–5 b §§ Förslaget behandlas i avsnitt 5.28. Paragraferna genomför artikel 2.65 i Omnibus II-direktivet. Processen för beslut om grupptillsynsmyndighet ska anpassas efter den nya europeiska tillsynsordningen. Genom paragraferna införs en sådan beslutsordning. 21 kap. 19–21 b §§ Förslaget behandlas i avsnitt 5.25. Paragraferna genomför artikel 2.51 i Omnibus II-direktivet. Processen för beviljande av tillstånd till användning av interna modeller på gruppnivå ska anpassas efter den nya europeiska tillsyns- ordningen. Genom paragraferna införs en sådan beslutsordning. 21 kap. 23 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.26. Paragrafen genomför artiklarna 2.52 och 2.53 i Omnibus II-direk- tivet. I paragrafen stadgas att , när inspektionen är grupptillsynsmyndighet, får besluta om kapitaltillägg till det grupp- baserade solvenskapitalkravet om detta kapitalkrav inte stämmer överens med gruppens riskprofil samt vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid denna bedömning. I det fallet ska även beaktas om ett försäkringsföretag använder matchningsjustering, volatilitetsjustering eller övergångsreglering och företagets riskprofil avviker väsentligt från de antaganden som ligger till grund för justeringarna eller övergångsregleringen. 21 kap. 30–50 §§ Förslaget behandlas i avsnitt 5.27. Paragraferna genomför artikel 2.56–2.59 i Omnibus II-direktivet. Processen för beslut om särskild tillsynsordning och beslutsord- ningen inom ramen för denna, ska anpassas efter den nya europeiska tillsynsordningen. Genom paragraferna införs en sådan beslutsord- ning. 21 kap. 50 b och 50 c §§ Förslaget behandlas i avsnitt 5.31. Paragraferna genomför artikel 2.69 i Omnibus II-direktivet. Det försäkringsföretag som är i toppen av en grupp ska, enligt 50 b §, på begäran av lämna de uppgifter som behövs för grupptillsynen. Om försäkringsföretaget inte fullgör sin uppgiftsskyldighet inom skälig tid, får , enligt 50 c §, förelägga ett annat företag inom gruppen att lämna uppgifterna direkt till inspektionen. 21 kap. 50 e § Förslaget behandlas i avsnitten 5.24, 5.29, 5.30, 5.32 och 5.34. Paragrafen genomför artiklarna 2.50, 2.55, 2.66, 2.67 och 2.75 i I paragrafen anges att får hänskjuta en fråga som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten för tvistlösning när det gäller likvärdighet avseende anknutna försäk- ringsföretag och återförsäkringsföretag i tredjeland, samarbete och utbyte av information, samarbete inom tillsynskollegier, kontroll av information för grupptillsyn samt beslut om likvärdighet som strider mot ett beslut som har fattats av en annan behörig tillsynsmyndighet. 21 kap. 54 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.33. Paragrafen genomför artikel 2.72 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att försäkringsföretag, försäkringsholding- företag eller blandade finansiella holdingföretag ska offentlig- göra den juridiska strukturen på den grupp som företaget ingår i, en beskrivning av alla dotterföretag, filialer och väsentliga anknutna företag i gruppen samt gruppens struktur för styrning och organi- sation. 21 kap. 57, 58 och 61 §§ Förslaget behandlas i avsnitt 5.34.1. Paragraferna genomför artikel 2.75 i Omnibus II-direktivet. När ett moderföretag till ett försäkringsföretag är en försäkrings- givare från tredje land, ett försäkringsholdingföretag med huvud- kontor utanför EES eller ett blandat finansiellt holdingföretag med huvudkontor utanför EES, ska , enligt 57 §, kon- trollera om den tillsyn som utövas av en tillsynsmyndighet i tredje land är likvärdig med den grupptillsyn som föreskrivs i Solvens II- direktivet, förutsatt att skulle ha varit grupp- tillsynsmyndighet om kriterierna i Solvens II-direktivet för utseende av grupptillsynsmyndighet hade varit tillämpliga. Vid bedömningen av om inspektionen skulle ha varit grupptill- synsmyndighet ska det bortses från den del av toppen av gruppen som ligger utanför EES. är, enligt 58 §, skyldig att utföra en sådan kontroll på begäran av moderföretaget eller av en EES-försäkrings- givare inom gruppen. Innan tar ställning till om tillsynen är lik- värdig, ska inspektionen samråda med berörda behöriga myndig- heter. Inspektionen ska också före ställningstagandet ha rådfrågat försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten. får fatta ett beslut om likvärdighet och som strider mot ett beslut som har fattats av en annan behörig tillsynsmyndighet, endast om det skett väsentliga förändringar i tillsynsordningen i det tredje land som avses. Om andra tillsyns- myndigheter inte samtycker till ett sådant beslut, får Finansinspek- tionen hänskjuta ärendet till Eiopa (se 58 e §). Om kommissionen har beslutat att tillsynen inte är likvärdig, ska besluta att tillämpa bestämmelserna om grupp- tillsyn analogt på gruppen. I de fall Europeiska kommissionen har fattat ett beslut om att den tillsyn som utövas av tillsynsmyndigheten i tredje land är till- fälligt likvärdig, men det finns ett försäkringsföretag som är dotter- företag till ett moderföretag utanför EES och dotterföretaget har en balansomslutning som är större än balansomslutningen för moder- företaget ska grupptillsyn utövas av (61 §). 21 kap. 62 § Förslaget behandlas i avsnitt 5.34.2. Paragrafen genomför artikel 2.76 i Omnibus II-direktivet. I paragrafen stadgas att om tillsynen inte bedöms likvärdig, ska besluta att bestämmelserna om grupptillsyn avseende gruppsolvens, riskkoncentrationer, interna transaktioner, riskhantering och intern kontroll ska tillämpas på gruppen på samma sätt som om företaget i toppen av gruppen hade haft sitt huvud- kontor inom EES, eller besluta att använda andra tillsynsmetoder, om dessa metoder säkerställer att tillsynen över företagen i gruppen är tillräcklig. Vid beräkningen av gruppsolvens ska moderföretaget i tredje- land hanteras som ett försäkringsföretag som omfattas av samma villkor för att poster i kapitalbasen ska få medräknas för att täcka solvenskapitalkravet. 7.3Förslaget till lag om införande av lagen om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Förslaget behandlas i avsnitt 5.36. Paragrafen genomför artikel 2.81 och 2.83 i Omnibus II-direk- tivet. Förändringarna i försäkringsrörelselagen och övriga lagar till följd av Solvens II-direktivet ska träda i kraft , med undantag för 2 och 3 §§ i denna lag som ska träda i kraft . Förslaget behandlas i avsnitt 5.36. Paragrafen genomför artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (arti- kel 308a.1 i Solvens II-direktivet). Det är här fråga om infasningsregler. I paragrafen stadgas att till och med ska , på begäran av ett försäk- ringsföretag, kunna göra granskningar och besluta om godkän- nande av interna modeller, tilläggskapital, klassificering av kapital- basmedel, företagsspecifika parametrar, specialföretag, durations- baserade aktiekursrisker och de särskilda övergångsbestämmelserna kring beräkningen av bästa skattning och försäkringstekniska avsätt- ningar. Grunden för granskningen finns i relevanta regler i Solvens II- direktivet och de rättsakter som har meddelats med stöd av dessa. Dessa rättsakter ska vara beslutade av och offentliggjorda – de träder dock inte ikraft förrän . I bestämmelsen ges även möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om grunderna för granskningen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.36. Paragrafen genomför artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (arti- kel 308 a.2–308 a.4 i Solvens II-direktivet). I likhet med 2 § är det även här fråga om infasningsregler. I paragrafen stadgas att till och med ska , på begäran av ett försäkringsföretag, kunna göra en granskning och ha befogen- het att fastställa grupptillsynens nivå och omfattning, fastställa grupp- tillsynsmyndigheten, inrätta ett tillsynskollegium, dra av ägarintresse, fastställa valet av metod för beräkning av gruppsolvens och fatta beslut om likvärdighet och tillfällig likvärdighet. Dessutom ha befog- enhet att låta försäkringsföretaget omfattas av artiklarna 238 och 239, fatta beslut som avses i artiklarna 262 och 263 och fastställa tillämpning av övergångsbestämmelser enligt artikel 308 b i Solvens II- direktivet. Grunden för granskningen finns i relevanta regler i Solvens II- direktivet och de rättsakter som har meddelats med stöd av dessa. Dessa rättsakter ska vara beslutade av och offentligjorda – de träder dock inte ikraft förrän . I paragrafen stadgas särskilt att beslut i dessa grupprelaterade frågor inte ska börja gälla före . I bestämmelsen ges även möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om grunderna för granskningen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.37.1. Paragrafen genomför artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (arti- kel 308 b.1–308 b.3). I paragrafen stadgas att i ett enskilt fall får besluta att ett försäkringsföretag, som upphört med att teckna nya försäkringsavtal och uteslutande för- valtar sitt befintliga bestånd i syfte att avsluta sin verksamhet, ska undantas från skyldigheten att tillämpa vissa delar av försäkrings- rörelselagen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.37.3. Paragrafen genomför artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (arti- kel 308 b.9 och 308 b.10 i Solvens II-direktivet). I paragrafen stadgas att kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före och som enligt den reglering som gäller per får ingå i ett försäkringsföre- tags kapitalbas, men maximalt utgöra av kapitalbasen, ska klassificeras som s.k. nivå 1-kapital fram till . Kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före men som enligt den reglering som gäller per maximalt får utgöra av kapitalbasen ska klassificeras som s.k. nivå 2-kapital fram till . Förslaget behandlas i avsnitt 5.37.4. Paragrafen genomför artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (arti- kel 308 b.11 i Solvens II-direktivet).