sou · H2B374 · 2014-11-21 00:00:00 — Utbetalt belopp visas på högersidan, där P anger år som pensionär och k är kompensationsgraden. Kompensationsgraden ges av nedanstående samband, k = A/P × 0,185 Således, givet att avgiften inte ändras, är det enda relevanta antalet år med förvärvsarbete i relation till antalet år som pensionär. För en individ med exempelvis arbete och pension erhålls en kompensationsgrad motsvarande . Notera att detta gäller oavsett inkomstnivå givet att denna är under takbeloppet samt att inkomstutvecklingen varit linjär. För den som exempelvis haft en avtagande löneprofil före pensioneringen ger inte det ovan- stående sambandet en korrekt beskrivning. Som redan nämnts bygger sambandet på en rad förenklingar. Vi antar att avkastningen på premiepensionen är samma som inkomst- ökningen. Normalt antas en överavkastning på premiepensionen, men detta är naturligtvis enbart ett antagande. Den historiska utvecklingen visar att avkastningen på premiepensionen visserligen har varit något högre än inkomstökningen, men betydelsen av premiepensionen är relativt liten, då avsättningen enbart är . En faktor som medför en överskattning är att vi utgått från att avgiften på beräknas på hela inkomsten. I verkligheten är det enbart på av inkomsten då den all- männa pensionsavgiften är på . har vi inte tagit hänsyn till arvsvinsten vilket till stor del kompenserar för över- skattningen. en något mer komplicerad fråga som är kopp- lad till . på innebär att det utbetalda beloppet blir större i början av uttagsperioden men att det minskar . Här väljer vi att inte beakta utan ser det som en genomsnittlig kompensationsgrad för hela pensionsperioden. Sedan kan även tjänstepension läggas till men här är det enbart det allmänna systemet vi beaktar. Så sammantaget så är inte den enkla regeln helt orealistisk utan kan mycket väl tjäna som en tumregel.14 När hela frågan om allmän pension begränsas till relationen mellan A och P så står det klart att det inte går att få en rimlig all- män pension för en person som invandrar sent i livet till eller för den delen en person med många avbrott i yrkeslivet. Sätt exempelvis A till 10 och P till 20 då ges en kompensationsgrad på . I detta fall är således den högsta möjliga pen- sionsinkomsten beräknat på tak- beloppet 7,5 inkomstbasbelopp, dvs. Uppenbarligen en otillräcklig nivå men en så låg nivå ger 14 En motsvarande beräkning av pensionsmyndigheten ger , men när de tar hänsyn till ökar den till , se 675/Kompensationsgrader+i+det+allm%C3%A4nna+pensionsystemet.pdf naturligtvis även rätt till garantipension men inte nödvändigtvis på full nivå. Det bör även framhållas att garantipensionen fasas ut när övriga inkomster ökar och vid låga inkomster kan även övriga bidrag trappas ner vilket medför att incitamenten för att förskjuta pensionsuttaget är lågt. En väsentlig fråga är vilka möjligheter det finns att senare i livet kompensera för dem som inte haft ett helt yrkesliv i . Till skillnad från det gamla ATP-systemet så är dagens system inte lika förlåtande. En naturlig invändning är att detta delvis kan hanteras av tjänstepensionen. finns det fortfarande möjligheten att genom höga inkomster före pensionen via den förmånsbaserade pensionen få en relativt hög andel av slutlönen. Emellertid är även tjänstepensionerna baserade på en relativt lång intjäningstid () för full pension och sedan är de förmånsbaserade system på väg att fasas ut. I det allmänna systemet innebär takbeloppet att höga inkomster inte ger motsvarande höga pension. I takt med att fler individer inte har sitt fulla yrkesliv i kommer detta problem att bli allt större. Här gäller denna diskussion de som kommer från länder där de saknar pensionsrättigheter. För exempelvis EU-län- der är detta inte samma problem, då pensionsrättigheter mellan länderna harmoniseras. En fråga som förtjänar att uppmärksammas och som har stor relevans för dem som riskerar låga pensioner är effekten av en ökad livslängd. Naturligtvis kan detta även uttryckas som relationen mellan A och P. Om livslängden ökar och pensionsuttaget är oför- ändrat så sjunker kompensationsgraden eftersom P ökar. Här finns trots allt en möjlighet till en viss ökning av kompensationsgraden om ökningen av livslängd medför en ökning av A och kanske även en så stark ökning att P minskar. För de som har inkomster över gränsen för garantipension och även övriga bidrag så kan detta ge en relativt stark ökning av pensionen. Men för de med de lägsta inkomsterna är denna ökning inte så stor. Vår sammanställning av pensionärernas inkomster har betonat betydelsen av indexering. Om vi har en real tillväxt kommer alltså en inkomstindexering av pensionsbehållningen att ge en högre nivå än en prisindexering. Då pensionsberäkningar ofta görs , är innebörden att det spelar stor roll vilka kompo- nenter som är pris- respektive inkomstindexerade. När det gäller indexeringen av pensioner bör det framhållas att konstruktionen med följsamhetsindexering inte innebär att det utbetalade pen- sionsbeloppet minskas, utan det innebär enbart en omdisponering Systemet är så utformat att en större andel av pensionen betalas ut i början av pensionsåldern och det är denna konstruktion som gör att indexeringen måste anpassas därefter. Däremot kan det ifrågasättas om inte innebär en alltför kraftig avtrappning, och om inte konsekvenserna på blir orim- liga. En ytterligare komplikation när det gäller indexeringen är den s.k. balanseringen. När inte pensionssystemet är i finansiell balans, dvs. skulderna överskrider tillgångarna så slår balanseringen till. Det innebär att pensionsbehållningar och pensioner indexeras med förändringen i ett balansindex i stället för med förändringen i inkomstindex. Ett skäl till att uppmärksamma denna fråga är att de problem som gäller hela pensionssystemets finansiella stabilitet även i hög grad är kopplat till frågan om fattigpensionärer. Det är framförallt de utsatta grupperna, som för sin försörjning är helt beroende av den allmänna inkomstpensionen, som också är de som drabbas hårdast då pensionsutbetalningarna minskar, något som inträffade och 2011 och som kommer att inträffa igen . Notera att balansindexeringen inte gäller garantipensionen. Ett realistiskt förhållningssätt när det gäller policyrekommen- dationer är förmodligen att utgå från det allmänna pensionssyste- met som det ser ut . Det är inte självklart att det mest meningsfulla är att ägna sig åt justeringar av systemets parametrar utan trots allt är frågan om ett pensionssystem en fråga om förtro- ende. Alltför många ändringar leder förmodligen till ett minskat förtroende, och de långsiktiga effekterna av sådana ändringar är inte så lätta att förutse. En rekommendation som vi trots allt vill lyfta fram är önsk- värdheten av en inkomstindexerad garantipension. Till skillnad från den allmänna inkomst- och premiepensionen är garantipensionen finansierad via statsbudgeten och därmed finansiellt oberoende av de övriga delarna i pensionssystemet. De statsfinansiella effekterna av en sådan reform bör undersökas och det underlag som ingår i detta kapitel ger ett starkt stöd att en sådan reform har positiva fördelningseffekter. En annan möjlighet är att höja nivån på garan- tipensionen men detta kommer då att medföra att respektavstån- det till den allmänna inkomstbaserade pensionen minskar. är det ett stort problem att den inkomstbaserade allmänna pensionen för en person med långt yrkesliv till låg inkomst enbart ger en obetydligt högre pension jämfört med den som inte för- värvsarbetat och får full garantipension. En ytterligare rekommendation som också ligger utanför pen- sionssystemet är att ytterligare stimulera individer till att senare- lägga pensionen. Detta är huvudtemat för pensionsåldersutred- ningen och deras förslag ska inte upprepas här, men här vill vi peka på möjligheten att stimulera arbetsutbudet för de utsatta grupper som framhållits tidigare. Bland de med få pensionsrättigheter bör det finnas ett stort egenintresse av ett förlängt arbetsliv, detta gäller då inte för att eventuell pension skall bli högre, som vi nämnt är för- modligen effekten på pensionen inte så stor, utan för att inkomsten de år de arbetar skall bli högre. En sådan stimulans kan ske via reformer som syftar till ökad enkelhet att starta eget företag, minskad beskattning exempelvis via ytterligare steg i det förhöjda jobb- skatteavdraget. Den finansiella stabiliteten i pensionssystemet är en intressant påminnelse om att alla delar i ekonomin hör ihop. Enligt en pro- gnos beräknad av pensionsmyndigheten uppgår den finansiella inverkan av balanseringen –2018 till en skatte- minskning för kommunerna på 27 miljarder samt en minskning i hushållens disponibla inkomster med , Lowen (2013b). En minskning i arbetsutbudet, exempelvis genom en tidigareläggning av pensionsavgången, minskar inte enbart indi- videns kompensationsgrad utan bidrar även till en risk för minskad pension genom att risken för att balanseringen ökar. Här gäller det således att det finns dubbla vinster med att skapa förutsättningar för att öka antalet yrkesverksamma år eller annorlunda uttryckt öka relationen mellan A och P. Att utnyttja den potential som finns i den stora arbetskraftsreserv bland dem som invandrat till är en av våra viktigaste framtida utmaningar. , (2004a) Vilka pensioner får framtidens pen- sionärer? Ekonomisk Debatt, Volym 32(3), s. 16–30. , (2004b) Kompensationsgrad och förväntad inkomst från pension. Ekonomisk Debatt, Volym 32(5), s. 44–47. , (2007) Can we Afford the Future? An evaluation of the new Swedish pension system. I och (red.) Modelling out Future, Population ageing social security and taxation, Symposia in Economic Theory and Econometrics Volume 15. , (2008) SESIM: A Swedish Micro-Simulation Model, i och (red.) Simu- lating an Ageing Population A microsimulation approach applied to , , , s. 55–83 . , , och (2008) The income of the Swedish Baby Boomers i Klevmarken och (red.) Simulating an Ageing Population A microsimulation approach applied to , , , s. 55– 83 . , och (2013) Kvinnor och Pension En rapport om kvinnornas pensionsvillkor, . Lowen, (2013a) Pensionärernas ekonomiska situation, , PM 20131001. Lowen, (2013b) Balanseringens inverkan på pensionerna samt hushållens inkomster totalt, , PM 20131030. , , och (2011) Pensionärernas ekonomiska situation, Underlagsrapport till pensionsåldersutredningen (2011), SOU 2011:05. , och (2011) Pensionsreformen i halv- tid, LO, Social- och välfärdspolitik, , Hans (2011) Pensionsåldern, , Sta- tistik och utvärdering. (2012) Rapport. Pensionssystemets årsredovisning 2012, : . , och (2012), Inkomst- fördelningen bland pensionärer, till 2012/5. Svärdman, (2010) Vad blev det för pension 2010 – En jämförelse mellan pension och slutlön för årskullarna 1938 till 1942? Svärdman, (2011) Småföretagande = små pensioner? Wadensjö, (2013) Övertäckning och bortfall, for Integration Studies, Rapport 2013:3. Örnelius, (2010) Pensionerna efter pensioneringen, , . Det nya allmänna pensionssystemet Det nya systemet består av allmän inkomstpension och premie- pension. Det nya systemet är avgiftsbestämt, där avgiften är av pensionsgrundad inkomst till inkomstpensionen och till premiepensionen. Dessa avgifter gäller enbart belopp under det s.k. takbeloppet (7,5 inkomstbasbelopp). Uppräkningen av pensionsbehållningen görs med inkomstindex och för premie- pensionen beror värdeändringen på avkastningen av individens val. Summan av pensionsbehållningen från inkomst- och premie- pension vid pensionstillfället utgör underlaget för att beräkna indi- videns pension. Pensionsbeloppet erhålls genom att dividera pen- sionsbehållningen med ett delningstal. Delningstalet är en beräk- ning av återstående livslängd för respektive födelsekohort men är även justerat med en faktor som tar hänsyn till en diskontering av pensionen så att ett högre belopp erhålls vid början av pensionen. Denna faktor är satt till och innebär att indexeringen av uttagen pension indexeras enligt det s.k. följsamhetsindexet som är inkomstindex minus . Utöver inkomst- och premiepension ingår även garantipen- sionen i det allmänna pensionssystemet. Garantipensionen är ett grundskydd för den som haft låg eller ingen inkomst. Beloppet beror på storleken av den allmänna pensionen och varierar med civilstånd och antal bosättningsår. För rätt till garantipension krävs bosättning och för full garantipension krävs bosättning. För den som varit bosatt än reduceras garantipensionen med 1/40-del . En ny lag som infördes ger emellertid flyktingar som beviljats uppehållstillstånd i rätt att tillgodoräkna åren från och med till och med ankomsten till som försäkringstid för garantipension. Inkomstpensionens finansiella stabilitet mäts med balanstalet. Balanstalet är kvoten mellan systemets tillgångar och skulder. Faller kvoten under ett, aktiveras balanseringen och pensionerna räknas inte längre upp med följsamhetsindex. Det skall även beto- nas att tillgångssidan också omfattar tillgångar i buffertfonderna så även utvecklingen på de finansiella marknaderna spelar roll för balansering och storleken på framtida pensioner. Ett syfte med den korta genomgången är att visa på de olika faktorer som har en betydelse då framtidens pensionsnivåer beräk- nas. Här kan nämnas betydelsen av åldern vid pensioneringen (påverkar delningstalet), indexering av inkomst och garantipension (påverkar den framtida nivån), takbeloppet (ett borttagande ökar tillgångssidan). Till dessa faktorer hör även utvecklingen på de finansiella marknaderna som påverkar både premiepensionen och buffertfonderna. 8.Könsskillnader i val och avkastning – en forsknings och kunskapsöversikt över individuella placeringsval inom premiepensionen och tjänstepensionen har individen fått ett större ansvar för hur de egna pensionsbidragen investeras och därför hur de utvecklas. Individen har blivit mer exponerad mot kapitalmarknaden dels till följd av införandet av premiepensionen, dels av att tjänstepension- erna har gått samma väg och placeras på kapitalmarknaden i större utsträckning. Kunskap om hur man förvaltar sina pensions- bidrag har således blivit viktigare för individen. Därutöver krävs för många att de aktivt sparar och väljer investeringsform även för sitt privata pensionssparande – framförallt för de grupper som inte kommer att uppnå tillräcklig pensionsinkomst baserat på sin arbets- inkomst. Denna grupp kommer troligen att i stor utsträckning bestå av kvinnor. Tillsammans med det faktum att kvinnor också lever än män och oftare har lägre finansiella resurser samt kortare arbetsliv, kommer pensionsinkomsterna att vara än mer betydelsefulla för kvinnor än för män. Felaktiga finansiella beslut kan få stora konsekvenser för indivi- den. Det kan till exempel leda till att man inte lyckas uppnå ett långsiktigt sparmål, att man tar stora ekonomiska risker utan att inse det och därför inte förutser de eventuella följderna, eller att man på grund av för låg spridning mellan olika placeringsalternativ får en låg riskjusterad avkastning (man får en låg förväntad avkast- ning men med en hög risk). Prognoser från visar att av pensionen kommer att komma från placeringar på kapitalmark- naden (2013). En individ född som pensionerades fick av sin slutlön medan motsva- rande siffra för en individ född är . Av dessa kommer hälften att bestämmas inom det allmänna pen- sionssystemet och hälften av kapitalmarknadens utveckling och individens investeringsval. Den första delen som bestäms av det allmänna pensionssystemet innebär en låg risk för individen. Denna senare hälften kommer dock att ha en stor spridning mellan indivi- der och bero på de individuella valen av placering. Premiepensions- myndigheten (2009) visar till exempel att premiepensionen kan komma att utgöra mellan av den allmänna pensionen beroende på val av placering (för en typindivid med ett 40-årigt arbetsliv som pensioneras ). Om man dess- utom lägger till att utfallen i privat pensionssparande och tjänste- pensioner också bygger på individuella val, är procenttalet av den totala pensionsinkomsten än större. Sammantaget innebär det att både kunskapen om hur man väljer och viljan att aktivt välja investeringsform kommer att bli viktigare för pensionsinkomstens storlek. Detta kapitel syftar till att belysa de eventuella skillnader i pensionsinkomster mellan män och kvin- nor som skulle följa av att män och kvinnor gör olika investerings- val både i termer av om de aktivt har valt en investeringsform och i termer av vilken placeringsform de har valt. Kapitlet kommer inte att diskutera hur mäns och kvinnors olika egenskaper kan leda till olika arbetsmarknadsutfall och därmed pensionsutfall utan kapitlet syftar till att belysa just de skillnader i pensionsinkomster som kan förväntas till följd av att män och kvinnor gör olika investeringsval. 8.2Varför skulle män och kvinnor välja olika investeringsstrategier? Förutom att kvinnor och män har olika demografiska, finansiella och ekonomiska bakgrundsegenskaper har man inom forskningen huvudsakligen undersökt två egenskaper som skulle kunna bidra till att kvinnor och män väljer olika investeringsalternativ. Den första egenskapen är kunskapen kring finansiella beslut. Den andra egen- skapen är viljan att utsätta sig för ekonomisk risk. Nedan diskute- ras hur dessa egenskaper spelar roll för investeringsstrategier och varför man antar att män och kvinnor skulle kunna skilja sig åt i dessa båda egenskaper. 8.2.1Skillnader i finansiell förmåga En växande litteratur har undersökt om individer har tillräckliga kunskaper eller tillräcklig förmåga att fatta informerade finansiella beslut. Denna forskning har visat att många vuxna inte klarar enkla uträkningar och saknar förståelse av vanligt förekommande finansi- ella begrepp och koncept (se till exempel Lusardi och 2011). Baserat på svar på tre grundläggande frågor (mer detaljerat beskrivna nedan) om effekten av ränta och inflation, samt samban- det mellan risktagande och avkastning finner denna forskning att många saknar vad som benämns som financial literacy eller fin- ansiell läskunnighet eller finansiell förmåga. Finansiell läskun- nighet eller finansiell förmåga syftar inte till att mäta om individer har kunskaper inom finansiell ekonomi utan syftar till att mäta om individer har grundläggande kunskap om hur till exempel sparande påverkas av ränta eller inflation. Man har också visat att det fram- förallt är de med låg finansiell läskunnighet som mer sällan planerar och sparar till sin pension (se till exempel Ameriks m.fl. 2003; Lusardi och 2011; och för Almenberg och Säve- 2011), mer sällan investerar i aktier (van Rooij m.fl. 2012), och oftare har problem med sin skuldsättning (Lusardi och Tufano 2009) jämfört med dem som har högre finansiell förmåga. Annan forskning, bland annat psykologisk och nationalekono- misk forskning, visar också att många individer gör misstag när de väljer egna investeringsalternativ. Till exempel har man visat att många tenderar att hamna i förvalda alternativ (dvs. icke-valsalter- nativ) (se Madrian och Shea 2001; för en studie på svenska data se och 2003) eller bli fast i ett initialt eget val (se till exempel Agnew m.fl. 2003). Andra vanliga fel, som ofta belyses i litteraturen (för en översikt se Barber och Odean 2013), är att investerare inte sprider sina placeringar tillräckligt för en given vald risknivå (man lägger så att säga alla ägg i en korg) och byter fonder i för hög eller för liten utsträckning (för en studie på svenska data se 2007), eller har home bias, dvs. gärna investerar i sitt eget hemland trots att det kanske inte är i det landet som man uppnår högsta avkastningen (för en studie på svenska data se , och 2007). Andra misstag (för en översikt se Benartzi och Thaler 2007) är att följa enkla tumregler, investera i de alternativ som presenteras först, välja utifrån fördel- ningen i utbudet (såsom andel aktiefonder eller andel räntefonder) eller utifrån valblanketten (för studier på svenska data se och 2004; m.fl. 2004). Forskningen visar också att det framförallt är individer med låg utbildning, låg inkomst eller låg förmögenhet som oftare tenderar att göra olika typer av inve- steringsmisstag (se till exempel Agarwal och Mazumder 2013). Baserat på ett representativt urval av befolkning och med samma frågor som använts tidigare i internationella studier visar Almenberg och (2011) att många saknar elementära finansiella kunskaper även i . Man finner även här att de som framförallt saknar finansiell förmåga är de med lägre utbildning, äldre (men också unga), de med låga inkomster och förmögenheter. Baserat på samma grupp finner Almenberg och (2011) också att individer med lägre finansiell förmåga planerar mindre inför ålderdomen och pensionen. Ett återkommande och utmärkande resultat i den internationella litteraturen är att kvinnor har låg finansiell förmåga i större utsträckning än män (Bucher-Koenen m.fl. 2012; Lusardi och 2011). Almenberg och (2011) finner samma mönster även i den svenska undersökningen. De tre frågor som används som standardmått för att mäta finansiell förmåga i den internationella litteraturen är: i)Fråga 1 (ränta): Anta att du har på ett sparkonto. Räntan är och sätts in på samma konto. Hur mycket har du på kontot ? ii)Fråga 2 (inflation): Anta att räntan på ditt sparkonto är 1 pro- cent och inflationen är . Om du låter dina pengar stå på kontot , kommer du kunna köpa mer, lika mycket, eller mindre för pengarna ? iii)Fråga 3 (risk): Att köpa aktier i ett enstaka företag är vanligtvis säkrare än att köpa andelar i en aktiefond. Sant eller falskt? Baserat på dessa frågor finner Almenberg och (2011) att kvinnor betydligt oftare svarar fel än män på var och en av de tre finansiella frågorna och sammantaget. Figur 8.1 visar resultaten från undersökningen uppdelat på om individen svarat rätt eller vet ej. Källa: Almenberg och (2011). Den fråga som ger störst könsskillnad i svaren är den första frågan om ränta-på-ränta effekter. av männen jämfört av kvinnorna gav rätt svar på den frågan. Kvinnor svarade också oftare vet ej på frågan. På inflationsfrågan svarade lika många kvinnor som män fel, men kvinnorna svarade oftare vet ej än vad männen gjorde. Både män och kvinnor svarade fel i av fallen, medan av männen och av kvinnorna svarade rätt. Det som är intressant är att risk-frågan var den med minst könsskillnad. av männen och av kvin- norna svarade rätt att köpa aktier är mer riskfyllt än att köpa andelar i en aktiefond. Den könsskillnad som finns hade sitt ursprung i att kvinnor oftare svarade vet ej jämfört med män. Endast 14 pro- cent av kvinnorna gav korrekta svar på alla tre frågor jämfört av männen. Nästan hälften av kvinnorna svarade vet ej på minst en av frågorna. Man har funnit liknande könsskillnader även i andra länder. I en studie av åtta länder (däribland den svenska studien) fann man pre- cis samma mönster i alla länder: kvinnor svarade rätt mer sällan än män och kvinnor svarade oftare vet ej på dessa frågor (Lusardi och 2011). Vad detta visar är att kvinnor skulle kunna vara överrepresenterade inom de grupper som tar felaktiga finansiella beslut eller begår investeringsmisstag på grund av att de skulle sakna finansiell kunskap. Vidare kan kvinnors större benägenhet att svara vet ej istället för att gissa vara ett tecken på att de saknar självförtroende i finansiella frågor. Baserat på val inom amerikanska tjänstepensioner (401-k plans) har man funnit att kvinnor också varit mindre aktiva väljare och mer benägna att välja det förvalda alternativet än män (Madrian och Shea 2001). Dock visar och (2003) att kvinnor varit mer aktiva än män vid lanseringen av premiepen- sionsvalet (se mer om detta nedan). Forskning baserad på ameri- kanska professionella investerare visar också att manliga investerare varit mer aktiva än de kvinnliga investerarna men att männen för- lorade på den högre aktiviteten (Barber och Odean 2001).