sou · H2B377 · 2014-12-01 00:00:00 — Ed Vaizey har senare i tidningsintervjuer gett uttryck för upp- fattningen att beslut om en övergång kommer att kunna fattas under detta decennium.6 Trots stora framsteg i digitali- seringsprocessen, menar att han inte kommer att fatta något principiellt beslut, eller fastslå datum för övergången, förrän lyss- narna i större utsträckning är med på förändringen. Vidare har han poängterat att det är först som den kommersi- ella radion gjort gemensam sak med BBC för att driva digitalise- ringen framåt och att de måste anstränga sig ytterligare för att över- tyga lyssnarna att digitaliseringen är rätt väg att gå. försökssändningar inleddes reguljära DAB-sänd- ningar 1999 i form av regionala sändningar, mot bakgrund av att varje enskild förbundsstat ansvarar för sändningstillstånden. 2011 lanserades ett nationellt sändarnät för digital radio med tekniken DAB+. Utbyggnaden av detta nät har delvis finansierats via KEF som fördelar medel till de tyska public service-bolagen.7 Finansie- ringen villkorades med att också privata radioföretag deltog genom att teckna kontrakt för utbyggnaden av det rikstäckande nätet. Sammanlagt distribueras 13 kanaler i nätet, både från privata radio- 6www.theguardian.com/media/2013/dec/16/digital-radio-switchover-2020-ed-vaizey 7Kommission zur Ermittlung des . företag och public service-radion. Utöver dessa sändningar sker DAB-sändningar fortsatt på regional nivå i var och en av de 16 del- staterna. Exempelvis finns i 38 programtjänster tillgängliga och i 49. Utbyggnaden av det rikstäckande nätet har nått över 90 pro- cents hushållstäckning och av de större vägarna täcks. För att underlätta koordinering av marknadsföring av digitalradio och den fortsatta nätutbyggnaden har radio skapats av de privata radioföretagen tillsammans med public service-bolagen och Media Broadcast, företaget som driver sändarnätet. Frågan om en avveckling av FM-nätet diskuteras men det finns inget beslut om en övergångsplan. Försökssändningar med DAB-teknik och utbyggnad av sändarnät Försökssändningar med digital marksänd ljudradio påbörjades i . Frågan hade berörts i två utredningar och bedömningen var att den digitala tekniken visade lovande utvecklingsmöjligheter samt att digital marksänd ljudradio enligt DAB-systemet skulle kunna introduceras i Sverige.1 1994 inkom och SR till regeringen med önskemål om att starta försök med DAB-sändningar vid års- skiftet 1995–96 i och omkring , och . Sändningarna skulle nå av landets befolkning. beslutade att låta SR, UR och privata radioföretag påbörja sändningar i begränsad omfattning.2 Beslutet motiverades bland annat med att den digitala tekniken ger bättre ljudkvalitet, större tålighet mot störningar och effektivare frekvensanvändning. Genom att inleda försöket skulle radioföre- tagen få möjlighet att bedöma fördelar och nackdelar med den nya DAB-tekniken. Sändningarna skulle inledningsvis förekomma i ett begränsat antal områden i såväl storstadsregionerna som i andra delar av landet. Regeringen bedömde att sändningsverksamheten skulle kunna finansieras av de medverkande företagen utan att staten anslog några särskilda medel. Efter beslut fattade regeringen två beslut om fördel- ning av sändningsutrymme mellan public service och privatradio. Besluten innebar också en geografisk begränsning av sändningarnas omfattning. Utgångspunkten för besluten var att tilldelats 1SOU 1991:108 Tekniskt utrymme för reklamfinansierad radio och SOU 1994:34 Tekniskt utrymme för ytterligare TV-sändningar. 1994/95:170 Digitala ljudradiosändningar. två frekvensblock för digitala sändningar, ett nationellt och ett regionalt nedbrytbart, vid den internationella planeringskonferen- sen i . Regeringens beslut innebar att det nationella blocket tilldelades SR och det regionala blocket delvis skulle upp- låtas för privata programföretag. Sändningarna fick enligt besluten ske i Stockholms- Göteborgs- och Malmöområdena samt i Norr- bottens län.3 Sändningar inleddes av SR och bestod av parallellsändningar av företagets analoga utbud. startade SR den första helt digitala radiokanalen i , finskspråkiga P7, efter medgivande från regeringen. De sändningstillstånd som med- delades för inför perioden –2001 innebar inga förändringar avseende möjligheten att bedriva digitala radiosändningar jämfört med de tidigare besluten om sändningsutrymme. fick SR och UR särskilda sändningstillstånd för digitala sänd- ningar som kompletterar tillstånden för analoga radiosändningar. Den privata radions deltagande i den digitala försöksverksam- heten krävde särskilda sändningstillstånd från regeringen. Radio- och , som hade en förberedande roll i tillståndsgivnings- processen, utlyste lediga tillstånd för digitala ljud- radiosändningar för privata radioföretag. ansökte om tillstånd varav de flesta hade erfarenhet från analog kommersiell lokalradio. Efter en utdragen tillståndsprocess lämnade förslag till tillståndsvillkor för godkännande av programföretagen. De flesta ansökningar återkall- ades emellertid av de sökande efter det att rekommenderat sina medlemsföretag att göra så. Motivet att inte godta tillståndsvillkoren var enligt att de inte var tillräckligt långsiktiga och kommersiellt gångbara. Konse- kvensen blev att inga tillstånd för kommersiell digital radio med- delades. Efter försökssändningarna inletts påbörjades en utbyggnad av sändarnäten från den ursprungliga täckningsgraden på cirka 35 pro- cent av befolkningen. Vid utgången av 1996 hade nätet byggts ut till 45 procents befolkningstäckning och nåddes en täckningsgrad på . Även om täckningsgraden var hög så fanns det brister i hörbarheten. Bland annat begränsades sändar- effekterna så att DAB-signalen inte skulle störa de analoga tv-sänd- 3 Ku95/1463/RTV och Ku95/1697/RTV. ningar som då bedrevs i angränsande frekvensutrymme. De effekt- begränsande åtgärderna ledde till dålig inomhusmottagning. Ett annat problem för utvecklingen av digital radio var bristen på mottagare till rimliga priser. Sändningarna begränsas och utredning tillsätts beslutade att SR skulle minska sina kostnader för digitalradiosändningarna i avvaktan på en utredning av verksam- heten.4 Det ledde till att SR och träffade avtal om att minska DAB-sändningarnas omfattning till att täcka , , och . Avtalet trädde i kraft och hushållstäckningen minskade därmed från . En kartläggning och analys av situationen färdigställdes av en särskild utredare i april 2002.5 Därefter beslutade regeringen att fortsätta utredningsarbetet som en parlamentarisk kommitté. föreslog att en digitalisering av ljudradion i borde fortsätta, eftersom det fanns en rad för- delar med att distributionen av ljudradio även sker med digital teknik.6 Utveckling av digitala sändningar skulle möjliggöra en ökad mångfald och ett gynnande av yttrande- informations- och etableringsfriheten. Fler aktörer skulle kunna bedriva ljudradio- sändningar och verksamma programföretag utöka och bredda sitt utbud och få större möjligheter att tillgodose lyssnarnas behov och intressen. En digitalisering torde också, enligt kommitténs mening, bidra till att ljudradions ställning på massmedieområdet kunde bibehållas eller stärkas. Beträffande teknikfrågan konstaterade kommittén att DAB-standarden framstått som den mest överlägsna befintliga standarden. Någon särskild standard skulle dock inte utpekas inför ett eventuellt teknikskifte utan förutsättningar skulle skapas för programföretagen att distribuera ljudradio via olika digitala standarder som skulle komma att ha motsvar- ande täckning som dagens FM-nät. En avveckling av FM-sändning- arna ansåg kommittén vara beroende av en mängd olika faktorer, såsom geografisk täckning för marksänd radio, antalet sålda digital- 2000/01:94 s. 62. radiomottagare, lyssnandet på digitalradio, kostnader för parallell- sändning samt den besparing som en släckning av analoga sänd- ningar skulle medföra. Det fanns inte underlag att fastlägga någon bestämd tidpunkt när de analoga sändningarna skulle upphöra. Kommittén ansåg dock att det var viktigt att det bedrevs DAB- sändningar i även i fortsättningen eftersom ett stopp i avvaktan på större klarhet i teknikfrågan skulle vara till nackdel för utvecklingen. Inledningsvis skulle dessa sändningar bedrivas utifrån ett innovationsperspektiv, varmed menades att sändningarna skulle skapa utrymme för ett mångsidigare och tillgängligare utbud och därmed öka radiomediets attraktivitet. Efter en utvärdering som enligt kommittén skulle äga rum 2008 skulle det kunna avgöras om det var lämpligt att gå vidare med ett teknikskifte på ljudradio- området och avveckla FM-sändningarna. För att möjliggöra en fortsatt sändningsverksamhet och en etapp- vis utbyggnad av sändningarna föreslog kommittén att det borde skapas incitament för att underlätta driften av lokala digitala ljud- radiosändningar. Incitamentsmodellen utgick från att tillstånds- havare som erhållit tillstånd för analog kommersiell radio skulle kunna erhålla lättnader i koncessionsavgifterna eller lättnader i då gällande innehållsvillkor om tillståndshavaren erhåller tillstånd att bedriva DAB-sändningar. Statens intäktsbortfall beräknades mot- svara cirka . För SR:s del ansåg kommittén att de fortsatta DAB-sändning- arna inledningsvis skulle finansieras genom anvisning av , motsvarande en höjning av TV-avgiften med . Regeringen meddelade att man inte avsåg att på- börja den etappvisa utbyggnaden som före- slagit.7 Motivering var att DAB-teknikens fördelar för konsumen- ten inte var klarlagda och att tekniken haft begränsad framgång i andra länder. Regeringen ansåg vidare att andra tekniska lösningar inte prövats fullt ut och att det inte fanns skäl att välja en enskild teknik för den framtida radiodistributionen. aviserades avsikten att ge Radio- och i uppdrag att i dialog med SR, 2005/06:66. UR, övriga programföretag och organisationer inom radio- och tv- branschen, närradions företrädare, berörda myndigheter och andra aktörer, ta fram underlag för en löpande bedömning av olika tekniker för ljudradio. Uppdraget gavs och det slutredovisades . I Radio- och , Framtidens radio, var en av slutsatserna att som verket följt utvecklingen av digitala tekniker för att sända ljudradio, hade radiobranschens åsikter blivit mer tydliga och enhetliga. Enligt verket var huvud- delen av radiobranschen överens om att radion behövde utvecklas, att FM-näten led av kapacitetsbrist och utvecklingspotential, att radion behövde en huvudform för distributionen, att digitaliseringen var nödvändig och brådskande, att beslut om regelverk för till- ståndsgivning behövdes, att frågan om sändningsutrymme behövde adresseras samt att radio redan då sändes via och skulle komma att fortsätta utvecklas oavsett vilken huvuddistributions- form som valdes. Beträffande FM-nätets framtid var aktörerna överens om att det inte borde släckas för tidigt, utan användas för parallellsändningar och utökade lokal- och närradiosändningar. Radio- och kunde slutligen konstatera att SR, UR, MTG och SBS var överens om nödvändigheten av att satsa på en plattform och teknik som gav både public service-radion och kom- mersiell radio optimala förutsättningar att utvecklas och att DAB+ var den teknik som föreföll mest lämpad för . Även och företrädare för närradion uttryckte sitt stöd för DAB+.8 Radio- och rapporter utgjorde underlag för rege- ringens fortsatta bedömningar på området, bland annat i proposi- tionen Utveckling för oberoende och kvalitet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2010–2013.9 Regeringens bedömde då att en utveckling av digital radio bör vara marknadsdriven. Detta innebar att de kommersiella aktörerna på radiomarknaden deltar och att parterna samverkar, dels beträffande val av teknisk standard, dels när det gäller att bära kostnaderna för utveckling och utbyggnad. Regeringen välkomnade den samsyn som SR och övriga större aktörer på radioområdet visat och framförde att SR inte ensamt borde driva utvecklingen av digitala sändningar. 8Radio- och 2008, Framtidens radio – slutrapport, s. 98. 2008/09:195 s.67. har det bedrivits försöksverksamhet med DAB+- sändningar i , och . står bakom verksamheten som omfattat 11 kanaler från kommersiella radio- företag, närradiosändande föreningar och . Ett nytt regelverk för digital kommersiell radio utredning om kommersiell radio lämnade sitt slutbetän- kande och hade flera förslag på digitalradioområdet.10 Framförallt handlade det om införande av ett nytt regelverk för tillståndsgivning för digitala kommersiella sändningar samt att regeringen skulle besluta om sändningsutrymme. Den stora för- delen med digital radiodistribution som utredningen lyfte fram var möjligheten att sända fler kanaler till en lägre kostnad. I samman- hanget bör nämnas att utredningen bedömde att det inte borde skapas något nytt analogt nät för sändning av kommersiell radio på grund av höga kostnader, stor tidsåtgång för frekvens- planering och den negativa påverkan ett nytt när skulle få för befintliga tillståndshavare. Utredningens förslag genomfördes delvis i den nya radio- och tv-lagen (2010:696) som trädde i kraft . Rege- ringen ansåg i propositionen att det var av stor vikt att tydligare förutsättningar skapades för digitalradio för att främja utveck- lingen.11 Tillståndsgivningssystemet som infördes liknar det som används för att fördela tillstånd för digitala tv-sändningar och baseras på sändningarnas innehåll. Den ansvariga tillståndsmyndig- heten ska vid urvalsförfarandet beakta att utrymmet för digitala sändningar ska kunna tas i anspråk för olika programtjänster så att sändningarna kommer att tillgodose olika intressen och smakrikt- ningar, för såväl nationella som lokala och regionala program- tjänster, och av flera av varandra oberoende programföretag. Detta urvalssystem skiljer sig från det auktionsförfarande som tillämpas för analog kommersiell radio där den sökande som lämnat det högsta budet i det aktuella sändningsområdet får tillståndet. Auktionen sker genom ett slutet anbudsförfarande. 10SOU 2008:96 Kommersiell radio – nya sändningsmöjligheter. 2009/10:115 En ny radio- och tv-lag. I den nya radio- och tv-lagen infördes också en bestämmelse om att regeringen beslutar om det sändningsutrymme som i olika delar av landet får upplåtas för digital kommersiell radio. Motsvarande regel tillämpas på digital-tv-området. Ramarna för regeringens beslut om sändningsutrymme är de internationella överenskommelser som finns på området. De frekvensmässiga förutsättningarna att sända digital ljudradio i förbättrades avsevärt genom den inter- nationella frekvensplaneringskonferensen i . tilldelades utrymme motsvarande fyra frekvenslager för marksänd digitalradio i band III (174–). Varje frekvenslager ger möjlighet att etablera ett rikstäckande sändarnät. Tre av de fyra frekvenslagren kan utnyttjas regionalt nedbrytbara sändningar. beslutade regeringen att sändningsutrymme i band III (174–) motsvarande två frekvenslager i hela landet med regional nedbrytbarhet i 34 områden får upplåtas för kommersiella digitala radiosändningar som kräver tillstånd enligt radio- och tv-lagen.12 Beslutet möjliggjorde för Myndigheten för radio och tv att inleda arbetet med en tillståndsgivningsprocess. I skälen för beslutet anförs att utvecklingsmöjligheterna för analog ljudradio i FM-bandet är mycket små och att det därför är viktigt för radions utveckling att nya distributionsmöjligheter blir tillgäng- liga. I samband med beslutet om sändningsutrymme beslutade rege- ringen också om förnyade sändningstillstånd för och UR. Till- stånden är liksom tidigare geografiskt begränsade med rätt att i och sända nio program samt i Göteborgs- och Malmöområdena sända tio program. Skillnaden jämfört med tidigare tillstånd är att SR får sända med utnyttjande av annat sändningsutrymme än det som regeringen tillgängliggjort för tillståndsgivning av Myndigheten för radio och tv, dvs. det utrymme som ska användas för kommersiella digitala radiosänd- ningar. 12 Ku2010/1721/MFI. Myndigheten för radio och tv fastställde en strategi för tillståndsgivning för digital kommersiell radio. Strategin utarbeta- des i samverkan med . Syftet med strategin är att den ska vara ett verktyg för myndigheten inför och under arbetet med tillståndsgivningen. Myndigheten för radio och tv gör följande ställningstaganden: Marknätet är en viktig distributionsplattform för ljudradio. Digitala ljudradiosändningar i marknätet ger möjligheter till en utveckling av denna plattform. Tillgängligt frekvensutrymme bör användas effektivt. En till- ståndsprocess bör göra digitala ljudradiosändningar möjliga i så stor utsträckning som möjligt. Hela det sändningsutrymme som regeringen har upplåtit för digital kommersiell radio bör därför ingå i en första utlysning av lediga tillstånd. Tillståndshavarna ska samverka i tekniska frågor. De bör själva ansvara för att ta fram ett samverkansavtal. bör bland annat reglera frågan om vem som hanterar utsänd- ningarna. Tekniken T-DAB+ eller därmed kompatibel teknik bör använ- das vid utsändning och detta bör slås fast i tillståndsvillkor. Myndigheten bör inte ställa något krav på en genomsnittlig minsta eller högsta bithastighet per utsänd programtjänst. Vid ansökningstillfället bör de sökande redogöra för sina kapacitets- behov för varje programtjänst. Utgångspunkten för tillstånds- givningen är att varje sändarnät kan rymma upp till 16 program- tjänster. Det bör vara möjligt att söka tillstånd för både nationella och regionala sändningar. Hur många sådana tillstånd som meddelas och fördelningen mellan nationella och regionala tillstånd ska avgöras efter en samlad bedömning av de ansökningar som kom- mer in vid varje tillståndsomgång. Myndigheten kan komma att föreskriva vissa täckningskrav som tillståndsvillkor. Ett sådant täckningskrav bör så långt som möj- ligt baseras på de sökande programbolagens egna bedömningar av lämplig utbyggnadstakt och minsta godtagbara täckning för sändningarna. Det bör vara möjligt för en tillståndshavare att sända tilläggs- tjänster i rimlig omfattning. Tilläggstjänsterna ska vara relate- rade till den tillståndsgivna sändningsverksamheten. En positiv omständighet vid tillståndsgivningen är viljan att ut- forma sändningarna så att personer med funktionsnedsättning lättare kan ta del av dem. Tillstånd för digital kommersiell radio lystes ut av myndigheten och ansökningstiden löpte till . Myndig- heten fick sammanlagt in 26 ansökningar från 7 programföretag. beslutade Myndigheten för radio och tv om tillstånd för digital kommersiell radio. 21 nationella och 4 regionala och lokala sändningstillstånd gavs till 6 företag. Eftersom utrym- met i de två tillgängliga sändarnäten motsvarar cirka 30 nationella programtjänster behövde något urvalsförfarande inte göras. Se mer om tillstånden för digital kommersiell radio i avsnitt 3.3.4. lämnade sitt betänkande Nya villkor för public service (SOU 2012:59). Kom- mittén bedömde att de fördelar som en digitalisering av marknätet för radio ger i form av ökade möjligheter till nationella sändningar, fler kanaler och nya tjänster och därtill de långsiktigt lägre distribu- tionskostnaderna motiverade en övergång från FM till digital radio. Utvecklingen av digitalradio borde fortsatt vara marknadsdriven men marknaden behövde tydliga förutsättningar från riksdag och regering. Regeringen delade kommitténs bedömning om fördelarna med en övergång från FM till marksänd digitalradio i propositionen Bildning och tillgänglighet – radio och tv i allmänhetens tjänst 2014–2019.13 Regeringen meddelade också i propositionen sin avsikt att ge en branschsamordnare i uppdrag att tillsammans med Myndig- heten för radio och tv och i nära dialog med SR och de kommersi- ella programföretagen samt andra berörda aktörer utarbeta en plan för övergång från FM-sändningar till marksänd digitalradio. 2012/13:164. Beskrivning av radiolyssnandet och radiomarknaden Andelen lyssnare och lyssnartid Andelen av befolkningen som lyssnar på radio en genomsnittlig dag uppgår till enligt statistik publicerad av Nordicom- i Mediebarometern . Det är en oförändrad nivå jämfört med föregående år. statistik bygger på telefon- intervjuer med ett slumpmässigt urval av befolkningen mellan 9–. Med radiolyssnande avses all användning av radio, dvs. även webb- radio och poddradio, och oavsett om lyssnandet är aktivt eller mer passivt. I ett längre perspektiv visar statistiken att andelen radio- lyssnare minskat . 1995 var andelen lyssnare en genomsnittlig dag och ökade andelen lyssnare i samtliga åldersgrupper. Nedgången är störst bland personer under 45, enligt Nordicom- sannolikt beroende på en förflyttning av musiklyssnande till andra plattformar, t.ex. Spotify. De senaste årens statistik visar att nedgången i andelen radiolyssnare stannat upp. De flesta som lyssnar på radio gör det via en vanlig radioapparat. Radiolyssnandet i bilen är också stort. Enligt statistiken är det få som lyssnar på radio i sin mobil trots att tillgången till mobiler ökar. Webb- och poddradio samlar fortfarande relativt låga andelar lyssnare en genomsnittlig dag. Källa: , Mediebarometern 2013. Radions räckvidd är lägst bland barn och högst bland äldre. Den huvudsakliga skiljelinjen går mellan 15 till 24-åringar och de som är . Källa: , Mediebarometern 2013. Radiolyssnarnas genomsnittliga lyssnartid uppgår till drygt två tim- mar. Länge var radion det medium som ägnades i särklass mest tid. kan en minskning av lyssnartiden kon- stateras, men liksom när det gäller andelen lyssnare har minsk- ningen stannat av. 0 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 Källa: , Mediebarometern 2013. Även när det gäller lyssnarnas genomsnittliga lyssnartid finns tyd- liga skillnader mellan åldersgrupperna. Källa: , Mediebarometern 2013. Lyssnandet på olika kanaler Företaget genomför mätningar av radiolyssnandet med s.k. PPM (portable people meter). Mät- ningarna görs på uppdrag av , MTG Radio och SBS Radio med hjälp av en liten mobil mätare som fångar upp radioljud. Drygt 1 200 mätare levererar data under en normal vecka. Mätarna bärs av en panel i åldern 12–som rekryterats särskilt för att spegla radiolyssningen i . Mätaren registrerar en ohörbar digital kod som radioföretagen lägger in i radiosändning- arna. Källa: TNS Radiorapporter PPM. SR har fler lyssnare än den kommersiella radion. Enligt Nordicom- statistik kunde en svagt vikande trend för lyssnandet på noteras men har andelen lyssnare stabiliserats. Andelen lyssnare på kommersiell radio är något minskande . Källa: , Mediebarometern 2013. 3.Boende utanför det egna hemmet –placeringsformer för barn och unga. 4.Det måste gå att lita på konsument- skyddet. 5.Staten får inte abdikera –om kommunaliseringen av den svenska skolan. 6.Män och jämställdhet. 7.Skärpta straff för vapenbrott. 8.Översyn av statsskuldspolitiken. –en översyn av ersättningssystemet. 10.Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. 12.Utvärdera för utveckling – om utvärde- ring av skolpolitiska reformer. 13.En digital agenda i människans tjänst –en ljusnande framtid kan bli vår. 14.Effektiv och rättssäker PBL-över prövning. 15.Investeringsplanering för försvars materiel En ny planerings-, besluts- och uppföljningsprocess. 16.Det ska vara lätt att göra rätt Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 17.Genomförande av Seveso III- direktivet. 18.Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. 19.Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. 20.Läkemedel för särskilda behov. Bredband för in . Genomförande av EU:s nya redovis- ningsdirektiv. 23.Rätt information på rätt plats i rätt tid. Del 1, 2 och 3. 24.Olycksregister och djupstudier på transportområdet. 25.Internationella rättsförhållanden rörande arv. 26.Tillträde till COTIF 1999. Ett ansvar för hela samhället. 28.Lönsamt arbete – familjeansvarets fördelning och konsekvenser. 29.Assisterad befruktning för ensam stående kvinnor.