sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — Betalas inte premien i rätt tid och är dröjsmålet inte av ringa betydelse, får försäkringsbolaget (enligt 13 kap. 2 §) säga upp försäkringen för upphörande eller begränsning av ansvaret enligt vad villkoren närmare föreskriver. Uppsägningen skall sändas till försäkringstagaren. Uppsägningen får verkan efter den dag då den avsändes, om inte premien betalas inom denna frist. Uppsägningen ska innehålla uppgift om detta och om möjligheten att få försäkringen återupplivad (se 3 § nedan). Saknas någon av dessa uppgifter, får uppsägningen ingen verkan. Om försäkringstagaren inte har kunnat betala premien inom den angivna fristen på grund av svår sjukdom, frihetsberövande, utebliven pension eller utebliven lön från sin huvudsakliga anställning eller liknande hinder, får uppsägningen verkan tidigast efter det att hindret har fallit bort, dock senast efter fristens utgång. Har en uppsägning fått verkan och avser dröjsmålet inte första premien för försäkringen, återupplivas försäkringen (enligt 13 kap. 3 §) till sin tidigare omfattning, om utestående premiebelopp betalas från utgången av den frist som anges i 2 § ovan. En försäkring som har ändrats till premiefri försäkring (fribrev) eller till en försäkring mot lägre premie, utan att en uppsägning enligt 2 § fått verkan, återupplivas till sin tidigare omfattning, om försäkringstagaren från den dag då försäkringsbolaget avsände ett meddelande om ändringen till honom betalar det premiebelopp som skulle ha betalats om försäk- ringen inte hade ändrats. Meddelandet ska innehålla en uppgift om rätten att få försäkringen återupplivad. Återupplivas försäkringen, ansvarar försäkringsbolaget från och med dagen efter den dag då premiebeloppet betalas. Underrättelse till annan om dröjsmål med premien I 13 kap. 4 § FAL finns bestämmelser om underrättelse till annan om dröjsmål med premien. I 13 kap. 5 § FAL finns bestämmelser om vad som gäller vid betal- ning genom betalningsförmedlare. Är försäkringsavtalet ogiltigt enligt 12 kap. 2 § första stycket, får försäkringsbolaget ändå behålla betald riskpremie för förfluten tid (se 13 kap. 6 §). Preskription av rätt till premie Försäkringsbolaget förlorar (enligt 13 kap. 7 §) rätten till en obetald premie när har förflutit från det att premien skulle ha betalats, om försäkringsavtalet inte har sagts upp av bolaget eller av någon annan anledning har upphört att gälla. Skälen för förslaget: För tjänstepensionstecknare i ett individuellt tjänstepensionsförmånsavtal bör gälla motsvarande regler om premien som för individuella personförsäkringar. Det bör därför genom hänvisning till 13 kap. FAL tas in motsvarande bestämmelser om premien vid ett individuellt tjänstepensionsförmånsavtal som gäller premien vid individuell personförsäkring. Förslag: Genom hänvisning till 14 kap. försäkringsavtalslagen införs motsvarande bestämmelser om förfogande över tjänste- pensionsförmånsavtalet som gäller förfogande över försäkringen vid individuell personförsäkring. Rätten att göra, ändra och återkalla ett förmånstagarförordnande Försäkringstagaren har (enligt 14 kap. 1 §) rätt att själv förfoga över en personförsäkring genom förmånstagarförordnande. Se i övrigt den bestämmelsen om tillämpligheten av vissa bestämmelser i om testamente och om lagen (1930:106) om vissa rättshandlingar till förmån för ofödda. Försäkringstagaren kan (enligt 14 kap. 2 §), innan försäkrings- ersättning ska betalas, ändra eller återkalla ett förmånstagar- förordnande. Detta gäller dock inte om han gentemot förmånstagaren har utlovat att förordnandet ska stå fast (oåterkalleligt förmånstagar- förordnande). Formkrav för ett förmånstagarförordnande Ett förmånstagarförordnande och en återkallelse eller ändring av ett sådant förordnande ska (enligt 14 kap. 3 §) för att vara gällande göras genom ett egenhändigt undertecknat meddelande till försäkringsbolaget. Ett förmånstagarförordnande kan också göras genom att det tas in i försäkringsvillkoren. Ett sådant förordnande förlorar sin verkan om ett nytt förordnande görs. Dessa regler gäller också ett villkor enligt 7 kap. 2 § 5 äktenskaps- balken om att ett förmånsbelopp eller ett tjänstepensions- förmånsavtal ska vara förmånstagarens enskilda egendom och en återkallelse eller ändring av sådant villkor. Tolkning av ett förmånstagarförordnande Vid tolkningen av ett förmånstagarförordnande gäller (enligt 14 kap. 4 §) det som sägs nedan i 5 och 6 §§, om inte annat med hänsyn till omständigheterna får anses framgå av förordnandet. Vid försäkring på försäkringstagaren liv eller hälsa gäller (enligt (14 kap. 5 §) ett förmånstagarförordnande bara för försäkrings- tagarens död. Om vid försäkring på annans liv försäkringstagaren avlider före försäkringsfallet, övergår försäkringstagarens rätt till försäkringen genast till förmånstagaren. Detsamma gäller när annars försäkrings- beloppets utbetalning enligt villkoren beror av annat än försäk- ringstagarens död. Kan ett förmånstagarförordnande inte verkställas såvitt angår en viss förmånstagare, gäller förordnandet till förmån för hans avkomlingar, om de i fråga om arv efter försäkringstagaren eller den försäkrade hade haft rätt att träda i förmånstagarens ställe. Om sådana avkomlingar saknas men det finns andra förmånstagare, tillfaller hela försäkringen dem. Detta gäller dock inte vid en sådan pensionsförsäkring som avses i 58 kap. 2 § första stycket inkomst- skattelagen (1999:1229). Kan ett förmånstagarförordnande i ett sådant fall inte verkställas såvitt angår en förmånstagare men det finns andra förmånstagare, tillfaller hela försäkringen dem. Har försäkringstagaren (enligt 14 kap. 6 §) till en försäkring som gäller på hans liv eller hälsa utan att namnge förmånstagaren använt någon av nedan angivna beteckningar, anses detta innebära följande: make: den som är gift med försäkringstagaren när förordnandet tillämpas; om det pågår mål om äktenskapsskillnad mellan makarna, gäller inte förordnandet, registrerad partner: den som är registrerad partner med försäkringstagaren när förordnandet tillämpas; om det pågår mål om upplösning av partnerskapet, gäller inte förordnandet, sambo: den som är sambo med försäkringstagaren när förord- nandet tillämpas, barn: försäkringstagarens bröstarvingar, med fördelning av försäkringen efter vad som gäller i fråga om arvsrätt efter försäkringstagaren, make och barn: försäkringstagarens make är förmånstagare till halva försäkringen och hans bröstarvingar till återstoden; om försäkringstagaren efterlämnar bara make eller bara bröstarvingar, tillfaller hela försäkringen maken eller bröstarvingarna, arvingar: de som har arvsrätt efter försäkringstagaren, med fördelning av försäkringen efter vad som gäller för arvsrätten. Förmånstagarförordnandes verkan mot dödsbodelägare Är förmånstagare insatt, ska försäkringsbelopp (enligt 14 kap. 7 §) som utfaller efter försäkringstagares död inte ingå i dennes kvar- låtenskap. Om tillämpningen av ett förmånstagarförordnande som gäller för försäkringstagarens död skulle leda till ett resultat som är oskäligt mot en make eller bröstarvinge efter försäkringstagaren, kan förordnandet jämkas så att försäkringen helt eller delvis tillfaller maken eller bröstarvingen. Vid prövningen ska särskilt beaktas skälen för förordnandet samt förmånstagarens och makens eller bröstarvingens ekonomiska förhållanden. Har dödsfallet inträffat sedan det har dömts till äktenskapsskillnad mellan försäkringstagaren och hans make eller sedan talan om äktenskapsskillnad väckts men innan bodelning har förrättats, gäller i stället att, om maken inte vid bodelningen kan få ut sin andel därför att försäkringen tillfaller någon annan som förmånstagare, denne är skyldig att avstå vad som fattas. Den som vill begära jämkning ska väcka talan mot förmåns- tagaren från det att bouppteckning efter försäkrings- tagaren avslutades eller dödsboanmälan gjordes. Väcks inte talan , är rätten till jämkning förlorad. I 7 kap. finns bestämmelser om förordnandets verkan mot försäkringstagarens borgenärer. Innan förmånstagarens rätt har inträtt får han (enligt 14 kap. 8 §) inte genom överlåtelse, pantsättning eller på annat sätt förfoga över den rätt som förordnandet medför. Försäkringstagarens rätt att förfoga över försäkringen på annat sätt än genom förmånstagarförordnande Försäkringstagaren har (enligt 14 kap. 9 §) rätt att förfoga över försäkringen genom överlåtelse, pantsättning eller annars på annat sätt än genom förmånstagarförordnande. Försäkringsbolaget får dock i försäkringsvillkoren föreskriva att ett förfogande som avser enbart försäkringens riskdel eller enbart försäkringens spardel är utan verkan mot bolaget. Om ett oåterkalleligt förmånstagarförordnande gäller för försäkringen, ska försäkringstagaren anses ha utfäst sig att inte utan förmånstagarens samtycke förfoga över förmånsavtalet på ett sätt som inskränker dennes rätt. Verkan av förfogande till förmån för flera Förfogar försäkringstagaren genom överlåtelse, pantsättning eller oåterkalleligt förmånstagarförordnande över försäkringen till förmån för flera, gäller (enligt 14 kap. 10 §) ett tidigare förfogande framför ett . Ett senare förfogande gäller dock framför ett tidigare, om meddelande om det senare förfogandet kommer in till försäkringsbolaget först och den till vars förmån förfogandet skett då är i god tro. Avser förfogandet ett försäkringsbrev som inne- havaren måste förete för att få ut försäkringsersättning, gäller det senare förfogandet framför ett tidigare, om den till vars förmån förfogandet sker i god tro har fått försäkringsbrevet i sin besittning. I fråga om försäkringsbrev som måste företes för att inne- havaren ska få försäkringsersättning gäller följande. Om någon begär utbetalning av ett försäkringsbelopp eller återköp av en försäkring eller vill träffa överenskommelse om ändring av förmåns- avtalet, ska försäkringsbolaget göra anteckning på försäkringsbrevet om den åtgärd som vidtas. Annars är åtgärden utan verkan mot innehavare av försäkringsbrevet som i god tro förvärvat rätt till försäkringen och fått försäkringsbrevet i sin besittning. När ett förmånstagarförordnande faller vid överlåtelse Överlåts försäkringen, förfaller (enligt 14 kap. 12 §) ett tidigare förmånstagarförordnande som inte är oåterkalleligt, om inte annat har avtalats eller får anses förutsatt vid överlåtelsen. En pantsättning av försäkringen medför inte att ett förmånstagar- förordnande förfaller. Pantsättning av försäkringen medför (enligt 14 kap. 13 §) rätt för panthavaren att få så mycket av utfallande försäkringsersättning, inbegripet återbäring, som svarar mot pantfordringen. Detta gäller även om pantfordringen inte är förfallen till betalning. Om försäkringen är förenad med återköpsrätt, får panthavaren också kräva återköp av försäkringen. Återköp får dock ske bara om panthavaren har underrättat försäkringstagaren och denne inte har återlöst panten genom att betala det belopp som panthavaren kan få ut från försäkringsbolaget. Ett förbehåll om rätt att göra panträtten gällande på annat sätt än som sägs är ogiltigt mot försäkringstagaren. Förfogande som är utan verkan Ett förfogande över försäkringen är (enligt 14 kap. 14 §) utan verkan i den mån förfogandet är förbjudet enligt ett avtalsvillkor som enligt inkomstskattelagen (1999:1229) ska tas in i försäkringsavtalet. Ett förbud mot överlåtelse hindrar dock inte utmätning eller överlåtelse vid ackord eller i konkurs i vidare utsträckning än detta följer av vad som annars föreskrivs i lag eller annan författning. Förlust av rätten till försäkring Om någon genom brott som avses i 15 kap. har dödat försäkringstagaren, den försäkrade eller en förmånstagare, eller medverkat till sådant brott, gäller det som där sägs om förlust av rätt att ta arv eller testamente beträffande rätten till försäkringen eller försäkringsersättningen. Skälen för förslaget: För den tjänstepensionsberättigade i ett individuellt tjänstepensionsförmånsavtal bör gälla motsvarande regler om förfogande över förmånsavtalet som för individuell person- försäkring. Det bör därför genom en hänvisning till 14 kap. FAL tas in motsvarande bestämmelser om förfogande över förmånsavtalet som gäller förfogande över försäkringen vid individuell person- försäkring. Förslag: Genom hänvisning till 15 kap. försäkringsavtalslagen införs i huvudsak motsvarande bestämmelser om förhållandet till borgenärerna vid ett individuellt tjänstepensionsförmånsavtal som gäller detta förhållande vid individuell personförsäkring. En försäkring och ersättning som utfaller från den får tas i anspråk för försäkringstagarens och någon annan berättigads skulder i enlighet med 15 kap. FAL och lagstiftningen i övrigt. Verkan av förmånstagarförordnande m.m. En försäkring eller ett försäkringsbelopp, som tillfaller en förmåns- tagare till följd av ett förordnande som har kunnat återkallas, får (enligt 15 kap. 2 §) tas i anspråk för försäkringstagarens skulder, om fordringen har uppkommit före försäkringsfallet och inte kan betalas ur försäkringstagarens förmögenhet eller kvarlåtenskap. En försäkring eller ett försäkringsbelopp, som tillfaller en förvärvare eller panthavare eller en förmånstagare till följd av ett oåterkalleligt förordnande, får inte tas i anspråk för försäkrings- tagarens skulder efter det att ett meddelande om förfogandet har kommit in till försäkringsföretaget. Om förfogandet avser ett försäkringsbrev som innehavaren måste förete för att få utbetalning av förmåner, blir förfogandet gällande mot försäkringstagarens borgenärer när den till vars förmån förfogandet äger rum får försäkringsbrevet i sin besittning. Ett förmånsavtal eller en utbetalning av förmåner som tillfaller en förmånstagare får aldrig utmätas för försäkringstagarens skulder, om ansökan görs från det att förmånstagarens rätt inträdde. Utmätning av livförsäkring för försäkringstagarens skulder Innan något försäkringsfall har inträffat får en livförsäkring som gäller på försäkringstagarens eller försäkringstagarens makes liv (enligt 15 kap. 3 ) utmätas för försäkringstagarens skulder bara i den mån det under något av har betalats premie för förmånsavtalet med belopp som överstiger 1.för tidsbegränsad försäkring som endast avser dödsfall: fem gånger den premie som beräknas belöpa på det året, 2.för livförsäkring där försäkringsbolagets betalningsskyldighet efter försäkringsfall är beroende av att en viss person lever, om den inte omfattas av dubbla genomsnittet av de som betalats eller den under vilken försäkringen gällt (detta gäller alltid fondförsäkring), 3.för försäkring med periodisk utbetalning där försäkrings- bolagets betalningsskyldighet är beroende av att en eller flera personer lever, om den inte omfattas av femton procent av den premie som skulle ha betalats om försäkringen hade tecknats mot engångspremie vid början av . Om prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings- balken ändrats efter premiebetalningen, ändras det belopp som får utmätas i proportion till ändringen av prisbasbeloppet. Det som sägs om make gäller också sambo samt tidigare make och tidigare sambo (se 15 kap. 6 §). Om (enligt 15 kap. 4 §) värdet av en försäkring, som enligt 3 § inte får utmätas, förs över till en annan försäkring på sätt som anges i 58 kap. 18 § tredje stycket inkomstskattelagen (1999:1229), anses den nya försäkringen som samma försäkring vid tillämp- ningen av 3 §. Sedan ett försäkringsfall har inträffat får (enligt 15 kap. 5 §) en livförsäkring och ersättning som utfaller från den inte utmätas för försäkringstagarens skulder i den mån ersättningen tillfaller någon som själv behöver den för sin försörjning eller för en underhålls- skyldighet. Om utbetalningen tillfaller någon annan än den försäkrade, gäller dock detta förbud bara om försäkringstagaren har försörjt eller varit skyldig att försörja den berättigade. När ersättningen betalas i form av livränta, gäller förbudet bara rätten till livräntan. Från vad som efter den försäkrades död på grund av förmåns- tagarförordnande tillfaller den berättigades make eller den berättigades eller makens barn som vid dödsfallet inte fyllt ska för varje berättigad alltid undantas från utmätning ett sammanlagt förmånsbelopp som motsvarar sex gånger det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gäller för dödsåret. Det som sägs om make gäller också sambo (se 15 kap. 6 §). Om en försäkring (enligt 15 kap. 7 §) som en arbetsgivare har tecknat på en anställds liv inte gäller till förmån för arbetsgivaren själv, får försäkringen och ersättningen som utfaller från den inte tas i anspråk för arbetsgivarens skulder på något annat sätt än som sägs i 8 §. Detta gäller också om den försäkrade inte är anställd hos arbetsgivaren men har någon annan anknytning till dennes verk- samhet eller är medberättigad som närstående till någon annan försäkrad. Återkrav vid försäkringstagarens konkurs, m.m. Om vid livförsäkring försäkringstagaren eller dödsboet efter honom försätts i konkurs och försäkringstagaren senare än före den fristdag som anges i 4 kap. 2 § konkurslagen (1987:672) har betalat premie för försäkringen med belopp som vid betalningstillfället inte stod i skäligt förhållande till hans villkor, får (enligt 15 kap. 8 §) konkursboet av tillgodohavandet hos försäkringsbolaget kräva åter vad han har betalat för mycket. Om försäkringstagaren eller en panthavare inte har lämnat sitt samtycke till återbetalningen, ska konkursboet för prövning av dess rätt väcka talan mot honom. Vid en sådan talan tillämpas 4 kap. 19 och 20 §§ konkurslagen. Har försäkringsbeloppet betalats ut, är den som har uppburit beloppet skyldig att till konkursboet betala tillbaka det belopp som konkursboet annars hade kunnat kräva åter av försäkringsbolaget. Har beloppet uppburits av en förmånstagare, gäller detta dock bara om utbetalningen har skett senare än före fristdagen. Återbetalningsskyldigheten kan jämkas om det finns synnerliga skäl. Också vid en talan mot den som har uppburit förmåns- beloppet tillämpas 4 kap. 19 och 20 §§ konkurslagen. Vad som sagts tillämpas också i fråga om offentligt ackord vid företagsrekonstruktion. Vid en talan med anledning av ackords- förhandling tillämpas 3 kap. 6 och 7 §§ lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Vid sådan försäkring som avses i 7 § får krav göras gällande bara om den försäkrade eller den till vars förmån försäkringen annars gäller är närstående till arbetsgivaren på det sätt som anges i 4 kap. 3 § konkurslagen. Krav får inte göras gällande till nackdel för förmånstagare med oåterkalleligt förordnande. Utmätning av en livförsäkring för den berättigades skulder Sedan ett försäkringsfall har inträffat, får (enligt 15 kap. 9 §) en livförsäkring och ersättning som utfaller från den inte utmätas för den berättigades skulder utom i fall som framgår av 5 §. Trots det som sägs i 5 § får ett ersättningsbelopp som inte hålls avskilt efter utbetalningen utmätas för den berättigades skulder. När har gått från det att beloppet skulle betalas, får också det som hålls avskilt utmätas till den del beloppet inte behövs för den berättigades försörjning eller för att fullgöra underhållsskyldighet som åvilar honom. Utmätning av sjuk- och olycksfallsförsäkring Om ersättningen från en sjuk- eller olycksfallsförsäkring ska tillfalla den försäkrade, får (enligt 15 kap. 10 §) försäkringen och ersättning som utfaller från den inte utmätas för försäkrings- tagarens eller den försäkrades skulder. När ersättning betalas i form av livränta, gäller förbudet mot utmätning för den berättigades skulder bara rätten till livräntan. Trots detta får ett förmånsbelopp som har tillfallit den för- säkrade och som inte hålls avskilt efter utbetalningen utmätas för den berättigades skulder. När har gått sedan utbetalning skulle ske, får också det som hålls avskilt utmätas till den del beloppet inte behövs för den försäkrades försörjning eller för att fullgöra underhållsskyldighet som åvilar honom. Om ersättning ska tillfalla någon annan än den försäkrade, tillämpas vad som gäller enligt 3–7 och 9 §§ om utmätning av tids- begränsad livförsäkring som bara avser dödsfall och av ersättning som utfaller från livförsäkring. Skälen för förslaget: Det är lämpligt att motsvarande regler om förhållandet till borgenärerna gäller för tjänstepensionsförmånsavtal som för individuell personförsäkring. Genom hänvisning till 15 kap. försäkringsavtalslagen införs därför i huvudsak motsvarande bestämmelser om förhållandet till borgenärerna vid ett individuellt tjänstepensionsförmånsavtal som gäller detta förhållande vid individuell personförsäkring. Det bör dock införas en särregel av innehåll att om värdet av en tjänstepensionsförmån enligt 15 kap. 4 § FAL, som enligt 15 kap. 3 § inte får utmätas, förs över till ett annat avtal om tjänstepensions- förmån på sätt som anges i 58 kap. 18 § tredje stycket IL, ska bestämmelsen om att det nya tjänstepensionsförmånsavtalet ska anses som samma avtal, under motsvarande förutsättningar, även gälla överföring till en försäkring. Dessutom bör 15 kap. 4 § FAL ändras på följande sätt. Om värdet av en försäkring som enligt 3 § inte får utmätas, förs över till en annan försäkring eller till ett avtal om tjänstepensionsförmåner på sätt som anges i 58 kap. 18 § tredje stycket inkomstskattelagen (1999:1229), anses den nya försäkringen eller det nya tjänste- pensionsförmånsavtalet som samma avtal vid tillämpningen av 3 §. 13.3.7Reglering av tjänstepensionsförmånsfall, m.m. Förslag: Genom hänvisning till 16 kap. försäkringsavtalslagen införs motsvarande bestämmelser om reglering av tjänste- pensionsförmånsfall som gäller reglering av försäkringsfall vid individuell personförsäkring. Tiden för utbetalning av försäkringsersättning Ett försäkringsbolag som (enligt 16 kap. 1 §) har fått underrättelse om ett försäkringsfall ska utan uppskov vidta de åtgärder som behövs för att försäkringsfallet ska kunna regleras. Regleringen ska ske skyndsamt och med beaktande av den ersättningsberättigades behöriga intressen. Försäkringsersättning som inte avser periodiska utbetalningar ska betalas senast efter det att rätten till ersättningen inträtt och sådan utredning som skäligen kan begäras för att fastställa betalnings- skyldigheten och mot vem denna skall fullgöras har lagts fram för försäkringsbolaget. Försäkringsbolaget skall betala ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635), om inte betalning sker . Om den som gör anspråk på försäkringsersättning uppenbar- ligen har rätt till åtminstone ett visst belopp, ska detta genast betalas ut i avräkning på den slutliga ersättningen. Samtycke till att inhämta hälsouppgifter Om det behövs för regleringen av försäkringsfallet, får försäkrings- bolaget (enligt 16 kap. 1 a §) begära samtycke till att inhämta uppgifter om en enskild persons hälsotillstånd. Ett samtycke som är begränsat till att gälla under en skade- reglering i anledning av den försäkrades död får begäras redan innan försäkringsfallet har inträffat. Samtycket ska lämnas på en av försäkringsbolaget särskilt upprättad handling. Det ska framgå av handlingen att samtycket är begränsat till att gälla under regler- ingen av försäkringsfallet. Försäkringsbolaget ska i samband med att samtycke begärs informera om innebörden av att samtycke ges. Utbetalning till annan än rätt förmånstagare Har försäkringsbolaget (enligt 16 kap. 2 §) betalat ut försäkrings- ersättning till någon annan än den som i egenskap av förmånstagare har rätt till ersättningen och därvid iakttagit skälig aktsamhet, är bolaget befriat från sin skuld. Detta gäller dock inte om utbetalningen grundats på en handling som är förfalskad eller som är ogiltig på grund av att den har tillkommit under tvång som avses i 28 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område eller som har utfärdats under sådana omständigheter som anges i 17 § andra stycket lagen (1936:81) om skuldebrev. Försummelse att anmäla försäkringsfall, m.m.