sou · H2B371 · 2014-10-17 00:00:00 — Man har genomfört utbildningar av olika slag. Bland dessa nämns utbildning av lokala RFSL-avdelningar om våld i samkö- nade relationer och fortsättningsutbildning för tjej- och kvin- nojourer och brottsofferjourer. Inom ramen för samverkan med , HOPP och SKR har man anordnat en utbildningshelg och genomfört gemensamma pla- neringsmöten. Man har tagit fram en kommunikationsstrategi och implemen- terat denna genom cirka 30 föreläsningstillfällen, informations- insatser till polisen samt lanserat en ny webbsida som riktar sig till unga hbt-personer. Man har arrangerat seminarier på olika – arrangemang. konstaterar att det är svårt att bedöma i vilken utsträckning de långsiktiga målen för arbetet har uppnåtts då resultaten följs upp först . RFSL och dess brottsoffer- jour har dock redan genomfört och uppfyllt de flesta av de aktivi- tetsmål som beskrivits i ansökan om projektmedel. RFSL har även en del ytterligare, pågående projekt. uppdrag att analysera insatsen skyddat boende fick 2011 i uppdrag att analysera insatsen skyddat boende och ta fram en vägledning för berörda målgrupper i denna fråga. I uppdraget ingick också att ta fram en modell för hur denna insats kan kvalitetsutvecklas, följas upp och kontinuerligt utvär- deras på nationell nivå. valde att avgränsa arbetet till att gälla personer som utsatts för våld och hot i nära relationer, medan uppdraget i sig omfattade hotade och våldsutsatta personer generellt. När det gäller insatser för denna bredare målgrupp, hän- visar man till vägledningen Brottsoffer och deras närstående – ansvar för att ge stöd och hjälp. Uppdraget har resulterat i tre olika rapporter: en kartläggning, en vägledning samt ett dokument med kvalitetsindikatorer. Kartläggning av omfattning och kvalitet I uppdraget ingick att kartlägga omfattningen och kvaliteten på skyddade boenden i . En sådan kartläggning publicerades , och den baseras på en enkät som tillsändes 206 olika skyd- dade boenden i . Kartläggningen visar bland annat att av boendena (som besvarade enkäten), bedrivs i ideell regi, bedrivs i regi samt i privat regi. En deluppgift i uppdraget var att definiera begreppet skyddat boende. Ett särskilt terminologiprojekt har därför genomförts för att svara mot denna del av uppdraget, och den framtagna definitionen åter- finns i termbank: boendeinrättning som tillhandahåller platser för heldygnsvistelse avsedda för personer som behöver insatser i form av skydd mot hot, våld eller andra övergrepp tillsammans med andra relevanta insatser. Det är en beskrivande definition av termen som ett språkligt begrepp och den kan enligt inte användas som en juridisk term. Ovan nämnda definition redovisas också i den framtagna vägled- ningen. Den inleds med att beskriva och belysa en rad olika ansvarsfrågor, såsom ansvaret för att den enskilda personen får tillgång till adekvat skyddat boende vid behov, vem som har ansvar för att avgöra om en person behöver skyddat boende och vem som ska betala för detta. Även särskilt sårbara gruppers behov av skyd- dade boenden behandlas. Vägledningen avslutas med skrivningar om kvalitet och kvali- tetsutvecklingen i skyddade boende. har utvecklat förslag till ett antal indikatorer för god kvalitet i skyddade boenden som publiceras i myndighetens indikatorbibliotek. Kvalitetsindikatorerna fokuserar på skyddade boenden som utför insatser enligt socialtjänstlagen. De ska kunna användas i verksam- heter som bedrivs i såväl offentlig som i enskild regi. Man har valt att utveckla flest indikatorer inom kvalitetsområdet trygghet, säkerhet och rättssäkerhet. De flesta indikatorer bygger på lag, förordning, föreskrift eller allmänt råd. Några av indikatorerna är baserade på kunskap och erfarenhet från forskningen och professionen. Indikatorerna är tillgängliga för kommuner, ideella organisa- tioner och andra aktörer som söker en modell för kvalitetsutveck- ling. Skyddade boenden ska enligt kunna använda kvalitetsindikatorerna som stimulans för egen utveckling. Slutligen menar att indikatorerna kan användas för nationella studier av hur kvaliteten utvecklas och för kontinuerliga utvärde- ringar och uppföljningar av skyddade boenden i landet. uppdrag att utveckla bedömningsinstrument och stödinsatser för personer utsatta för våld av närstående. 2012 gav regeringen i uppdrag att utveckla bedöm- ningsinstrument och stödinsatser för personer utsatta för våld av närstående (S2012/4385/FST). Uppdraget ska avrapporteras , och slutresultat kan således inte redovisas. Socialstyreslen har även ett uppdrag om att utveckla arbete med våldsutövare (sen nedan). Dessa två uppdrag delredovisas i en och samma redovisning till regeringen.17 I den redovisningen drar slutsatsen att arbetet har bedrivits som planerat, och man bedömer att projekten kommer att kunna slutföras enligt plan. Sammantaget har dessa två uppdrag organiserats i sex olika pro- jekt, varav tre genomförs av medan tre genomförs externt av forskare vid olika universitet. Nedan redovisas kortfattat arbetet kring de våldsutsatta, medan redovisningen av arbetet kring våldsutövare redovisas längre fram. undersöka om de tidigare utvecklade bedömningsmetoderna förbättrar insatser för våldsutsatta utveckla nya bedömningsmetoder som det finns behov av utveckla stödinsatser för barn som upplevt våld i familjen. 17 Redovisning , dnr 5.3-24805/2012 och 5.3-33358/2012. har valt att svara mot ovan nämnda målsättningar genom två projekt. Det första, om bedömningsmetoderna , genomförs av vid . Målet är att utvärdera hur användningen av dessa bedömningsmetoder påverkar och andra verksamheters arbete med våldsutsatta personer. I studien ingår 40 verksamheter, och datain- samling sker : det första och det andra då verksamheterna har använt metoderna . Klienterna kommer också att under hela undersökningsperioden få besvara enkäter om hur de upplever att bli intervjuade med hjälp av bedömningsmetoderna. Av detta följer att det inte finns några resultat att redovisa. Det andra projektet rör bedömningsmetoder och stödinsatser för våldsutsatta barn. Detta genomförs av i samverkan med universiteten i , , samt . Forskarna har utvecklat en modell för att upptäcka barn som utsätts för våld i familjen och bedöma risken för att våldet ska fortsätta. Modellen för upptäckt och riskbedöm- ning består av en serie halvstrukturerade intervjuer och bedöm- ningsinstrument, som används i flera steg. Ett antal verksamheter i socialtjänst och barn- och ungdomspsykiatri har börjat tillämpa utredningsmodellen helt eller delvis. Dessa följs nu på olika sätt. Om utredningsmodellen visar sig användbar, kommer man att ta fram en utbildning för personal i att använda den. I ett delprojekt studeras också behovet av en insatstrappa. På ett par platser kartlägger olika verksamheter barnens och föräldrarnas psykiska hälsa, och utifrån detta prövar man en fördjupad samver- kan. Tanken är att studera hur ofta barn och föräldrar får insatser som motsvarar deras behov. I ett delprojekt anpassas fyra amerikanska metoder för arbete med våldsutsatta barn och föräldrar till svenska förhållanden. Fors- karna ska pröva hur det går att införa metoderna i samt utvärdera effekterna. Två metoder gäller och två barn- och ungdomspsykiatrin. 14 verksamheter är rekryterade för att pröva metoderna. utbildades verksamheterna i metoderna och rekrytering av barn och föräldrar påbörjades. uppdrag att ta fram en vägledning för hälso- och sjukvården samt i syfte att upptäcka våldsutsatthet Socialstyrelen har i uppdrag att ta fram en nationell vägledning för personal inom hälso- och sjukvården och för att för- stärka möjligheten att upptäcka våldsutsatthet. Som delmål ingår dels att utreda och beskriva de etiska förutsättningarna för att ställa frågor om våldsutsatthet, dels att kartlägga och analysera erfaren- heterna av att ställa frågor om våldsutsatthet. Ett tredje delmål är att utreda och värdera olika sätt att upptäcka våldsutsatthet. Social- styrelsen ska även föreslå hur införandet av vägledningen ska gå till. Uppdraget skulle slutredovisas till regeringen , men har beviljats förlängd utredningstid till då myndigheten efter tämligen massiv kri- tik ytterligare vill kvalitetssäkra produkten. Några slutresultat finns därmed inte att redovisa. En delredovisning lämnades . I delredovisningen framkommer att en etikutredning har genomförts av två externa forskare vid universitet.18 Syftet var att analysera de etiska aspekterna av att rutinmässigt ställa frågor om våldsutsatthet inom socialtjänst och hälso- och sjukvård. Slutsatsen som dras är att den som förespråkar ett sådant förfarande bär på en tung bevisbörda då denne bör kunna visa på att fördelarna överväger nackdelarna med att införa rutinfrågor om våld. Detta anslag får också stort genomslag i remissutkastet om vägledningen (1:a versionen). Flera av remissinstanserna är tvek- samma till hur myndigheten har tolkat och genomfört uppdraget och till vissa slutsatser19 Man är exempelvis förvånad över att knappast alls förhåller sig till fördelarna med att identifiera våldsutsatthet utan enbart uppehåller sig vid eventuella negativa aspekter. I övrigt har en systematisk litteratursökning genomförts för att hitta relevant forskning. Som metod för att genomföra uppdraget nämns också explicit samarbete med andra avdelningar och enheter 18Juth, N. & , C. (2012). Etiska aspekter på rutinfrågor om våldsutsatthet i hälso- och sjukvården samt . , Web Series 58. 19Brå har begärt in och tagit del av samtliga remissvar. på myndigheten som arbetar med frågor om våld i nära relationer. Enligt inhämtad uppgift20 har man exempelvis haft ett nära samar- bete kring arbetet med den publicerade föreskriften om våld i nära relationer så att den ska stå i samklang med den kom- mande vägledningen. Enligt delredovisningen tar man också vara på tidigare vägledningar på området för att om möjligt anpassa och återanvända dessa, och man säger sig samråda med externt viktiga aktörer på området. Flera av de aktörer som måste anses vara viktiga på området framhåller dock i sina remissvar att Social- styrelsen inte samrått i någon högre utsträckning eller tagit vara på den kunskap och erfarenhet som finns på området. En separat kommunikationsplan är upprättad där också uppfölj- ning av spridning och implementering ingår. uppdrag att öka tryggheten i tätortsmiljöer hade i uppdrag att i samverkan med länsstyrelserna stärka tryggheten i stads- och tätortsmiljöer ur ett jämställdhetsperspektiv. Efter detta fick i uppdrag att utvärdera effekterna i ett urval av de 127 projekt som genomfördes i det tidigare uppdraget. Förutom utvärderingen skulle man också sprida kunskap om effekterna till andra så att trygghets- och jäm- ställdhetsfrågorna i större utsträckning kan integreras i samhälls- planering och bebyggelseutveckling. Länsstyrelsernas roll i upp- draget var att sprida erfarenheter och kunskaper från det tidigare uppdraget, ge inspel till utvärderingen samt att medverka vid semi- narier och rundabordssamtal. Utöver detta har man också samrått med Kommuner och Landsting (SKL). Seminarier och andra kunskapshöjande evenemang och länsstyrelserna har arrangerat och genomfört ett stort antal seminarier och andra kunskapshöjande evenemang. har också medverkat i ett antal seminarier och konferenser som andra aktörer arrangerat. Man har tagit fram beskrivningar för merparten av de 127 projekten, och dessa presenteras nu på webbplats. 20 E-post från projektledaren för arbetet. har även anordnat ett antal seminarier för att sprida erfarenheterna från projekten, varav tre specifikt handlade om ljus- sättning. Vid dessa seminarier har fokus till stor del lagts på trygg- het ur ett jämställdhetsperspektiv och hur dessa frågor kan föras in i det konkreta arbetet. Seminarierna vände sig bland annat till tjänstemän och politiker som arbetar med fysisk samhällsplanering. Ett av ljusseminarierna riktades främst till tjänstemän på den egna myndigheten och kontaktpersonerna på landets länsstyrelser som förväntas kunna granska kommunernas planer och underlag. Man har också deltagit i ett antal externa konferenser och föreläst om uppdraget eller marknadsfört skrifter som publicerats i samband med uppdraget. Förutom spridningsinsats har åtta länsstyrelser genomfört seminarier i sina län –2012. Några läns- styrelser gjorde även en gemensam satsning under Almedalsveckan. har inom ramen för uppdraget särskilt fokuserat på ljus- sättning eftersom detta efterfrågats av såväl projektdeltagare som andra tjänstemän och konsulter som arbetar på och statlig nivå. Myndigheten har låtit en extern aktör genomföra en utvärdering av fem belysningsprojekt för att se hur olika projektägare lyft in belysningsfrågorna i den fysiska planeringen, kopplat till . Utvärderingen visar att det krävs kunskaper inom flera olika ämnesområden för att kunna skapa trygga och trivsamma miljöer genom ljussättning. En viktig slutsats är att det verkar saknas gemensamma begrepp och metoder för belysningsplanering. har också låtit en extern aktör utvärdera det trygghets- skapande arbetet ur ett jämställdhetsperspektiv. I utvärderingen har projektens dokumentationer granskats, en enkät har tillsänts samt- liga projektägare och man har genomfört intervjuer med ett urval av aktörer. Utvärderingen drar följande slutsatser: Flera verksamheter anger att de inte skulle ha arbetat med trygg- het ur ett jämställdhetsperspektiv i samma utsträckning utan stödet. Genom projektet och jämnt har trygghets- och jämställdhetsfrågorna lyfts på agendan inom verksamheter som arbetar med samhällsplanering och bebyggelseutveckling. Verksamheterna upplever att den största vinsten är ökad kunskap om trygghet och jämställdhet. Stödet har gett frågorna legitimitet genom sin koppling till , länsstyrelserna och regeringen. Det har i projekten funnits en tendens att trygghetsfrågorna blivit tongivande på bekostnad på jämställdhetsperspektivet. Det finns ett fortsatt behov av ökad kunskap om trygghets- och jämställdhetsfrågorna. av projekten har utvecklat metoder där den vanligaste metoden för arbetet inneburit trygghetsvandringar. En betydande medborgardialog har skett i projekten. De fysiska åtgärderna har medfört bestående förändringar av det offentliga rummets utformning. Projekten har gett bonuseffekter som exempelvis att flera aktö- rer velat fortsätta att samverka även efter projekttiden. Det finns mycket goda förutsättningar för lärande för verksam- heter som vill initiera ett trygghets- och jämställdhets- arbete. I bostadsmarknadsenkät (BME) går det att följa hur kommunerna arbetar med olika frågor. enkät fram- kommer att 101 kommuner arbetar med trygghetsskapande åtgär- der ur ett jämställdhetsperspektiv jämfört med 93 kommuner . Erfarenheterna från uppdraget har integrerats i ordinarie verksamhet Enligt har den kunskapsuppbyggnad som skapats inom uppdraget varit till stor nytta för myndighetens ordinarie verksam- het, och man bedömer att kunskaperna från uppdraget även i fram- tiden bör integreras och tillämpas i möjligaste mån. Bland annat har erfarenheterna från några projekt kunnat användas i andra verk- samhetsfält, såsom samhällsplanering för ökad fysisk aktivitet, främjandeuppdraget, i urbant utvecklingsarbete och inom uppdrag som berör ljussättning. och länsstyrelserna har fortsättningsvis en viktig roll att fylla i att skapa arenor och mötesplatser för att sprida erfarenheter och kunskap från projekten. föreslår därför att verket även får vara sammanhållande av de nätverk som skapats under projektets gång. vill även ha ett övergripande ansvar för fler utveck- lingsprojekt för att främja jämställda offentliga rum i städer och tätorter. Myndigheten pekar också på vikten av att på nytt genomföra en utvärdering av de projekt som beviljades medel i det tidigare uppdraget för att se de långsiktiga effekterna. uppdrag att kartlägga antalet personer som är utsatta för tvångsäktenskap. () har januari–genomfört en webbenkätsundersökning på uppdrag av rege- ringen. Syftet med undersökningen var att kartlägga olika verksam- heters kontakt med personer som gifts bort mot sin vilja, förlo- vas/trolovas mot sin vilja, som känner oro för att giftas bort eller som har haft kontakt med barn som gift sig. Parallellt med kart- läggningen har SCB genomfört en kvalitativ undersökning riktad till ett antal verksamheter som har kontakt med personer som utsatts för tvångsgifte eller barnäktenskap. Den kvalitativa studien utgör ett komplement till enkätundersökningen, och tillsammans ger de en mer heltäckande bild av omfattningen av tvångsäktenskap och barnäktenskap i . Enkätundersökningen och dess resultat Webbundersökningen var en totalundersökning som riktades till samtliga verksamheter inom bland annat skola, kommunernas indi- vid- och familjeomsorg, ungdomsmottagningar och ideella jour- verksamheter. Totalt besvarades enkäten av 1 124 verksamheter (svarsfrekvens ). SCB har förutom bortfall även tittat på olika typer av mätfel och urvalsramens riktighet. SCB konstaterar att kartläggningen, som är behäftad med olika typer av problem, är den första i sitt slag och bör ses som en pilotundersökning. Enligt undersökningen förekommer tvångsäktenskap och barnäktenskap, och dessa har en regional spridning i landet. SCB menar dock att resultaten måste tolkas med försiktighet och att uppgifterna om hur många som utsatts är svårtolkade. Myndighetens syn på framtida, liknande uppdrag Om framtida studier likt denna ska göras rekommenderar SCB att verksamheterna först kontaktas brevledes för att erhålla en kon- taktperson innan undersökningen genomförs. Detta skulle minska undertäckningen och bortfallet samt förbättra kvaliteten på inkomna uppgifter. SCB rekommenderar också att en specialstudie genomförs för att utreda dubbelräkningens storlek om studien ska upprepas. uppdrag om utbildningsinsatser för att synliggöra barn som närvarat vid brottstillfället fick i uppdrag att genomföra utbildningar för polis och åklagare i syfte att öka barns synlighet i förundersökningar som berör våld och andra övergrepp i nära relationer. Utbildningsinsatsen skulle även fokusera på vikten av att dokumentera barns eventuella närvaro vid brottstillfället, brottsskadeersättning samt annat stöd och skydd till dessa barn. Utbildningsprogrammet erbjöds befattningshavare som i sin tjänsteutövning kommer i kontakt med utsatta barn samt dem som har ett särskilt uppdrag som handledare eller instruktör inom Inom ramen för uppdraget har två utvärde- ringar genomförts. Uppdraget genomfördes i samråd med en referensgrupp bestående av representanter från () och Åklagarmyndig- heten (ÅM). Referensgruppen planerade utbildningsinsatsen, vilka målgrupper den skulle riktas till samt utformade budgeten. Man tog också fram en plan för hur satsningen skulle följas upp. Totalt arrangerades , varav två i , en i och en i , . Sammanlagt erbjöds 200 platser till utbildnings- tillfällena, varav 132 platser till personal inom länspolismyndighet- erna och 68 till (71 av platserna utnyttjades dock inte, och bortfallet var störst bland länspolismyndigheterna, på grund av sjukdom och arbetsbelastning). Målen för programmet var att deltagarna skulle få kunskaper om hur det påverkar barn att bevittna våld och andra övergrepp vilka risker det medför för barnen vikten av att uppmärksamma om det finns barn i familjen samt dokumentera barns eventuella närvaro vid brottstillfället hur enskilda befattningshavare kan och får agera i det direkta mötet med de utsatta barnen. Inom ramen för uppdraget har ett utbildningsmaterial tagits fram tillsammans med en webbyrå. Materialet innehåller en webbutbild- ning som i stor utsträckning bygger på filmade sekvenser och kan användas av dem som genomgått utbildningsdagen vid egna arbets- platsutbildningar. En fördel med materialet uppges vara att det är lättanvänt. Utbildaren behöver bara starta utbildningen och där- efter leda en kortare diskussion kring vad materialet visat. Utvärderingen visade på överlag positiva omdömen Två utvärderingar har genomförts inom ramen för uppdraget. En första webbenkät skickades i samband med respektive utbildnings- tillfälle och en andra, uppföljande enkät skickades cirka efter utbildningstillfället. Syftet med enkäterna var att ta reda på vilken kunskap deltagarna tagit till sig från utbildnings- dagarna och om utbildningen lagt en god grund inför kommande arbetsplatsutbildningar. Den första enkäten genererade 70 enkätsvar (svarsfrekvens om ). Andelen svarande från polisen var betydligt lägre i jämförelse med dem från . Utbildningen fick överlag positiva omdömen. Det gäller både helhetsintrycket av utbildningsdagen och kunskapen om vikten av att uppmärksamma och dokumentera barnens närvaro vid brottstillfället samt om för- utsättningar för barnen att få brottsskadeersättning. Avsikten med den uppföljande enkäten var att ta reda på hur det gått för deltagarna att anordna arbetsplatsutbildningar och hur användbart materialet hade varit. Denna uppföljningsenkät hade dock en mycket låg svarsfrekvens () varför det är svårt att dra några långtgående slutsatser. kon- staterar ändå att man genom de deltagare som uppgett att de anordnat egna utbildningstillfällen nått över 1 200 anställda med dessa utbildningar. Användbarheten uppges också vara god. I fri- texterna uppgav flera respondenter att utbildningen exempelvis medfört en större säkerhet bland personalen om hur de ska agera i mötet med barnen. Det påtalas också att kunskap är färskvara och att det krävs fortsatta insatser för att hålla denna vid liv. Arbetet lever vidare i andra uppdrag Referensgruppen var enig om att det utbildningsmaterial som tagits fram inom ramen för uppdraget ska finnas kvar på myndigheternas intranät för kommande utbildningar. har åtagit sig att förvalta och se till att materialet hålls uppdaterat, exempelvis om lagändringar på området. Myndigheten kommer även att följa utvecklingen av antalet ansökningar om brottsskade- ersättning till barn som har bevittnat brott. Man har också inlett en satsning för att genom utåtriktade arrangemang nå ut med infor- mation om rätten till brottsskadeersättning. Fram till och med har antalet ansökningar om ersättning till barn som bevittnat brott ökat och en förhoppning är att denna ökning fortsätter. pekar även på värdet av att undersöka om inskickade förundersökningar och domar inne- håller dokumentation av barns upplevelser, och man för avsikt att följa denna utveckling. stöd till trossamfunds uppdrag för att förhindra barn- och tvångsäktenskap stöd till trossamfund (SST) har regeringens uppdrag (U2014/1061/JÄM) att föra en dialog med trossamfunden om hur barnäktenskap och tvångsäktenskap ska förhindras. Vidare ska SST utarbeta och genomföra en samhällsorienterad vidareut- bildning för vigselförrättare verksamma inom trossamfunden. Uppdraget ska genomföras i samråd med berörda myndigheter och organisationer och slutredovisas . SST har en dialog med trossamfunden genom dels ordinarie verksamhet (förmedla statsbidrag, krisberedskapssam- ordning, dialogforum, allmänt stöd och expertisorgan), dels genom särskilda uppdrag (kompetensutveckling för ledare i trossamfund, stimulansuppdrag inför allmänna val, dialog med trossamfund om demokrati och demokratiska värderingar m.fl.). Dessa sammanhang har enligt SST underlättat för en dialog angående uppdraget kring tvångs- och barnäktenskap. Dialogen startade på nationell och regional nivå . Sammanlagt sju lokala/regionala dialogseminarier med tros- samfund och församlingar är planerade att hållas . Erfarenheterna från de regionala seminarierna kommer att sammanfattas i ett större nationellt seminarium /. Syftet med dessa seminarier är dels att öka kunskapen hos SST och i Myndighetssverige om hur frågan tas emot i trossamfunds- världen (vilka problem och möjligheter man identifierar) men också att stärka trossamfundens eget interndemokratiska arbete och ge verktyg för trossamfundets/församlingens egen roll som demokrati- aktör.