sou · H2B327 · 2014-05-07 00:00:00 — I bilagan till förordningen om den officiella statistiken anges vad som är officiell statistik, vilka myndigheter som är officiella statistik- myndigheter, m.m. SCB har, som framgått ovan, rätt att meddela vissa föreskrifter om tillgänglighet, även om denna rätt i praktiken har utnyttjats restrik- tivt. Av 13 § förordningen om den officiella statistiken framgår att SCB får meddela närmare föreskrifter efter att ha hört samtliga statistikansvariga myndigheter. Att SCB ska höra de andra myn- digheterna innebär inte att man måste vara överens för att SCB ska kunna meddela föreskrifter. Det är endast SCB som har rätten att meddela föreskrifter. finns 27 statistikansvariga myndigheter. Av dessa ansvarar SCB för sektorsövergripande statistik såsom arbetsmarknads-, befolk- nings-, ekonomisk, välfärds- och viss utbildningsstatistik. SCB ansvarar också för att samordna det statliga statistiksystemet och överlämnandet av statistiska uppgifter till internationella organisa- tioner. Övriga statistikansvariga myndigheter ansvarar för officiell statistik inom sina respektive samhällssektorer eller motsvarande. Till de statistikansvariga myndigheternas huvuduppgifter hör att utifrån såväl eget som andra användares statistikbehov ta ställning till hur mycket resurser som ska läggas på statistiken, vilken statistik som ska produceras och hur produktionen ska ordnas. Statistiken ska utvecklas löpande och anpassas till samhällets be- hov. Dessutom ska de berörda myndigheterna bestämma statistikens innehåll, form, frekvens m.m. Statistiken ska dokumenteras och kvalitetskontrolleras före publicering och den officiella statistiken ska göras allmänt tillgänglig i tryckt form eller via IT-baserade medier. Detta innebär att det i praktiken ingår i ansvarsuppgiften att avgöra vilken statistik på respektive område som ska tas fram i syfte att tillgodose allmänintresset av samhällsinformation. Hit hör inte enbart dagens intressenter, utan också morgondagens. Vilka statistiska uppgifter kan de berörda myndigheterna redovisa ? Utredningen ska belysa vilka statistiska uppgifter de berörda myn- digheterna kan redovisa . Utredningen har därför begärt att berörda myndigheter ska redogöra för vilka uppgifter som respek- tive myndighet kan redovisa . Utredningen har i avsnitt 13.2 redovisat vad myndigheterna uppger i denna del. Behöver statistik och myndigheternas statistiksystem avseende veteraner förbättras? Utredningen ska även redovisa i vilken utsträckning myndigheter- nas statistik och statistiksystem avseende veteraner behöver för- bättras. Utredningen gör i denna del följande överväganden. Utredningen kan inledningsvis konstatera att det i många andra länder finns en utvecklad veteranstatistik till stöd för genomföran- det och utvecklingen av veteranpolitiken samt till stöd för forsk- ningen. Försvarsmakten har genom den nya veteransoldatlagstiftningen som infördes fått ett utökat ansvar för stöd och uppföljning av veteransoldater och stöd till anhöriga. Utredningen föreslår nu att motsvarande lagstiftning ska införas och omfatta civila statligt anställda som tjänstgjort i en internation- ell insats eller verksamhet av riskfylld eller påfrestande karaktär. Utredningens förslag om en samlad och utvecklad veteranpolitik kommer att ställa krav på ökad planering och allokering av sam- hällets olika resurser på veteranområdet. Avsaknaden av en sam- manhållen, enhetlig och pålitlig veteranstatistik hos berörda myn- digheter innebär att det saknas en tydlig bild av utvecklingen av veteranernas hälsotillstånd och livssituation, även om de studier som utredningen redogjort för indikerar att svenska vete- raner och veteransoldater har ett något bättre hälsotillstånd och livssituation än i jämförbara länder. Bristen på enhetlig och pålitlig veteranstatistik försvårar dock för planering av verksamheten och fördelning av samhällets resurser på det veteranpolitiska området. Vidare försvårar det kunskapsuppbyggnad och undergräver möjlig- heterna till forskning om bland annat utvecklingen av veteranernas hälso- och livssituation. Utredningen vill dessutom framhålla att statistik om olika sam- hällsområden är en mycket viktig informationskälla i en demokrati och tillgången till statistik kan ses som en rättighet för alla med- borgare. Den officiella statistiken ger en övergripande bild av sam- hället och ökar medborgarnas möjlighet till insyn. Statistiken används också som grund för politiska beslut, för den allmänna debatten, för forskning, för utvärdering m.m. Stor enighet råder om vikten av att det produceras statistik som belyser olika aspekter av samhället och som kan användas för ovan nämnda syften. De uppgifter om personalens tjänstgöring som Försvarsmakten och anställningsmyndigheterna sammanställer kan enligt utred- ningens mening inte anses motsvara de krav som kan ställas för att möta ovan angivna målsättningar. Uppgifterna kan inte heller anses motsvara sådan statistik som krävs för att berörda aktörer ska kunna planera för ett effektivt och samhällsekonomiskt försvarbart genomförande av vetranpolitiken. Utredningen gör även bedömningen att statistik med ett i huvud- sak internt syfte för den myndighet statistiken främst berör inte är tillräcklig. Den här typen av statistik avser främst att ge informa- tion för den egna myndigheten eller organisationen som tar fram den och om mera snävt avgränsade verksamheter. Utredningen bedömer att statistiken på veteranområdet även har ett allmäninformativt syfte, eftersom den till huvudfunktion har att ge eller ingå som del i en allmän beskrivning av förhållandena på det veteranpolitiska området, dvs. att även vara mer allmäninformativ. Den statliga statistiken, i synnerhet den officiella statistiken, tas fram och presenteras för att möta hela samhällets behov. Statistiken används bland annat av och regeringen, statliga myndig- heter, kommuner och landsting, organisationer, inom forskningen, av massmedia och även av allmänheten. Utredningen anser därför att det bör föras officiell statistik på veteranområdet enligt lagen om den officiella statistiken och att den ska finnas för allmän information, utredningsverksamhet och forskning. Hur ska fullgod statistik kunna erhållas vid en utvidgad och samlad veteranpolitik? Utredningen ska även föreslå hur fullgod statistik ska kunna erhållas vid en utvidgad och samlad veteranpolitik. Som utredningen anger ovan bör fullgod statistik kunna erhållas på veteranområdet genom att statistiken tas fram inom ramen för officiell statistik. När det sedan gäller behoven vad avser form och innehåll för statistiken varierar detta från användning till använd- ning. Olika användare prioriterar skilda aspekter av statistiken såsom innehåll, detaljrikedom, mät- och publiceringsfrekvens, snabbhet i publicering, tillgänglighet, precision, förekomst av förklarande kom- mentarer, publiceringsmedia m.m. Dessa utgör alla kvalitetsaspek- ter som statistikproducenten måste ta ställning till och väga mot varandra. Att olika användare har olika behov och prioriterar skilda aspekter av statistiken går också igen i hur synen på kvalitet har utvecklats inom systemet för den officiella statistiken. Vad beträffar den officiella statistiken är det vanligaste att den statistikansvariga myndigheten antingen själv producerar sin officiella statistik eller ger uppdraget till SCB. Även i det senare fallet är dock den statistikansvariga myndigheten ansvarig för vilken statistik som tas fram. Utredningen anser att varje anställningsmyndighet bör vara statistikansvarig för sin egen veteranstatistik, bland annat då sekre- tessaspekten i personalfrågor är särskilt framträdande för många av de nu berörda myndigheterna. bör den berörda myndig- heten vid behov kunna samverka med SCB för att utveckla statistik- verksamheten. Utredningen anser vidare att den Nationella veteranmyndigheten, som utredningen föreslår ska införas, bör ha till uppgift att samman- ställa och tillhandahålla en samlad nationell veteranstatistik som omfattar alla berörda myndigheters verksamhet. Utredningens bedömning och förslag: Den ideella sektorn med frivilliga organisationer spelar en viktig roll i veteranpolitiken. För att bättre ta tillvara de möjligheter som dessa organisa- tioner ger bör regeringen inbjuda till en dialog med avsikt att etablera en överenskommelse på veteranområdet med in- tresserade organisationer Överenskommelsen ska syfta till att utveckla dialogen och sam- verkan mellan regeringen och civilsamhällets organisationer för att stärka arbetet med veteranpolitiken samt sprida aktörers kunskap om olika verksamheter. I dialogen bör också Kommuner och Landsting särskilt inbjudas. Ett veteransamråd bör tillsätts med representanter från ideella organisationer i syfte att ta tillvara organisationernas kunskap och erfarenheter samt att synliggöra organisationernas villkor i veteranpolitiken. Veteransamrådet bör genomföra minst fyra träffar , där varje möte ska ha särskilda teman. Försvarsmakten/Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap (MSB) föreslås vara ansvarig myndighet att administrera veteransamrådet. Samråd och dialog med det civila samhällets organisationer är ett viktigt och återkommande inslag i regeringens politik. I proposi- tionen (2009/10:55) En politik för det civila samhället beskrivs det civila samhället som en arena skild från staten, marknaden och det enskilda hushållet där människor, grupper och organisationer agerar tillsammans för gemensamma intressen och utifrån ett syfte som huvudsakligen är ideellt. Målet för politiken är att förbättra vill- koren för det civila samhället att vara en central del av demokratin. Det ska ske i dialog med det civila samhällets organisationer genom att stärka förutsättningarna för det civila samhället att bidra till samhällsutvecklingen och välfärden, genom att utveckla det civila samhällets möjligheter att göra människor delaktiga samt genom att öka kunskapen om det civila samhället. Det civila samhället har en viktig roll i ett demokratiskt samhälle, inte minst när det gäller att möjliggöra människors egen makt att på- verka såväl sin vardag som samhället i stort. Med den ideella sektorn avses här alla typer av idéburna organisationer, dvs. civila samhällets organisationer, men också stiftelser, trossamfund och föreningar Den ideella föreningen, som dominerar det svenska civila samhället, organiserar främst enskilda individer. av de ideella föreningarna har 1–100 medlemmar och en lika stor andel har mellan 101–500 medlemmar. Ungefär två tredjedelar (68 pro- cent) av föreningarna beskriver sig som lokala eller kommunala och har anställd personal. Föreningarnas syfte varierar mycket, men en stor andel instäm- mer i syftet att främja sociala relationer mellan människor (41 pro- cent av föreningarna instämmer), att förbättra livsvillkoren för en viss grupp människor/grupp i befolkningen () och att påverka samhället i en viss riktning (). 14.2.3Civilsamhällets delvis förändrade roll Det svenska civilsamhället har genomgått en föränd- ring från röst till service, dvs. från en företrädande och opinions- bildande roll till förmån för välfärdsproducerande verksamheter. Med det avses att det civila samhället inte bara efterfrågas som röstbärare utan också som utförare av tjänster, särskilt på områden som skola, vård och omsorg. Utvecklingen är dock inte oproblematisk för civilsamhällets aktörer, och det finns inget som säger att utförarrollen är en roll som alla aktörer i civilsamhället vare sig är villiga eller kapabla att axla. visar en studie från att det är få ideella föreningar som anser att offentliga uppdrag begränsar fören- ingens självständighet och oberoende. En genomgång av internationell forskning på det sociala området visar att civilsamhället kan erbjuda ett mervärde. Exempelvis er- bjuder civila samhällets organisationer ofta ett annat bemötande än vad offentliga verksamheter erbjuder, och organisationernas verk- samhet har ofta ett bredare perspektiv på de problem som man önskar lösa. Det är däremot oklart om den idéburna verksamheten är mer innovativ än den offentliga. I regeringsförklaringen anger regeringen att: Grunden för trygghet och gemenskap läggs i ett starkt civilt samhälle såsom föreningsliv, idrottsrörelser, kyrkor, samfund, och ideella orga- nisationer. Solidariteten i de offentliga välfärdssystemen är ett komple- ment till ett samhälle som i högre grad präglas av medmänsklighet, ansvarstagande och idealitet. Ett starkt civilt samhälle är också grun- den för en stark demokrati. Ett ökat samarbete mellan den offentliga, privata och ideella sektorn är nödvändigt för att utveckla vårt samhälle. Formuleringen i regeringsförklaringen är utgångspunkten för regeringens arbete med politiken för det civila samhället. Det hand- lar både om förändringar vad gäller innehåll och om förändrade arbetssätt. Innehållsligt handlar det om att lyfta fram det civila samhällets stora betydelse, utveckla och tydliggöra relationen mellan staten och det civila samhället och ta ett helhetsgrepp om generella frågor om det civila samhället och dess villkor. Betoningen av civilsamhällets vikt och roll i samhället, bl.a. som utförare av välfärdstjänster, framgår av proposition 2009/10:55 En politik för det civila samhället som regeringen lämnade till . I framtagandet av politiken för det civila samhället tillämpade regeringen ett processinriktat arbetssätt som involverade företrädare för civilsamhället. I samband med framtagandet av prop. 2009/10:55 genomförde dels en hearing med civilsamhället om propositionens innehåll, dels två s.k. dialoger med företrädare för det civila samhället inom det sociala området respektive inte- grationsområdet –2009. Båda dialogerna handlade om hinder och möjligheter för det civila samhället och ledde fram till att regeringen slöt överenskommelser med SKL och idéburna orga- nisationer inom respektive område. Överenskommelserna kan ses som en del av en internationell utveckling, där relationen mellan staten och civilsamhället formaliseras i olika typer av överenskommelser. De två överenskommelserna liknar varandra på så vis att båda utgår från ett samförstånd mellan parterna kring en gemensam vision och gemensamma principer, samt att varje part har en åtgärdsplan som parten själv ansvarar för. finns det skillnader, bl.a. har intresset från civilsamhället beskrivits som större i framtagandet av den sociala överenskommelsen. Arbetet i den sociala överenskom- melsen stöds av ett kansli och har också varit föremål för ett antal tematiska studier. 2014 inledde regeringen också en dialog med svenska civilsam- hällesorganisationer inom biståndspolitiken med avsikt att etablera en överenskommelse med intresserade organisationer. Detta avi- serades i tidigare budgetproposition utifrån modellen med liknande överenskommelser som finns. Syftet med denna dialog är att stärka resultatet i det svenska biståndet. Genom en överenskommelse kan de respektive parternas roll förtydligas och de svenska civilsamhällesorganisationernas specifika roll och bidrag i genomförandet av svenskt bistånd uppmärksammas. Då civilsamhällesorganisationer/frivilligorganisationer spelar en viktig roll i veteranpolitiken och för att bättre ta tillvara den poten- tialen bör regeringen inbjuda till en dialog med civilsamhällesorgani- sationer med avsikt att etablera en överenskommelse med intresse- rade organisationer. Överenskommelsen skulle kunna ske på liknande sätt som dem som regeringen slutit inom det sociala området och integrationsområdet. Organisationer bör bjudas in till en dialog motsvarande den som avsåg samarbetet med de idéburna organisationerna inom det sociala området, integrationsområdet och utrikespolitiska området. Dia- logen bör omfatta veteranområdet. En sådan dialog bör också inkludera bl.a. trossamfundsorganisationer, anhörigorganisationer m.fl. Överenskommelsen ska syfta till att utveckla dialogen och sam- verkan mellan regeringen och civilsamhällesorganisationer för att stärka arbetet med veteranpolitiken samt sprida aktörers kunskap av olika verksamheter. I dialogen bör också Kommuner och Landsting särskilt inbjudas. Det civila samhällets organisationer har stora kunskaper om olika gruppers behov och förväntningar samt om människors erfaren- heter från kontakter med offentlig verksamhet. Inom det civila samhället samlas även kunskap om de problem människor möter i vardagen och lösningar på dessa problem. Aktörerna inom det civila samhället finns på riksnivå samt regional och lokal nivå och bär ofta på en stor kompetens inom sina respektive verksamhetsområden. Samråd är särskilt angeläget när det finns specifik sakkunskap och erfarenhet på området inom organisationerna, vilket är fallet när det gäller frivilligorganisationer inom veteranpolitikområdet. Det föreslagna samrådet ska ses som ett tillfälle för Försvarsmakten/MSB samt andra relevanta myndigheter att inhämta kunskap och expertis på området, från ideella organisationer. För organisationernas del kan samrådet ses som ett viktigt led i deras roll att utgöra en central del i demokratin, genom att utbyta erfarenheter sinsemellan och med Försvarsmakten/MSB. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att ett särskilt veteran- samråd tillsätts. Samrådet bör ske utifrån en dagordning där konkreta frågor tas upp. Frågorna bör ha en inriktning som utgör ett led i en strategi för framtiden och där det finns möjligheter till ett verkliget inflytande för de ideella organisationerna. Är detta inte fallet finns risken att syftet med samrådet uppfattas som otydligt. För att åstadkomma en allsidig belysning av veteranfrågor bör en målgruppsanalys genom- föras för att fånga upp de organisationer som representerar mål- gruppen. Kriterier för urval av organisationer bör sättas upp, det för- tydligar och motiverar urvalet. För att kunna utveckla och kvalitetssäkra samrådet är det av stor vikt att utvärdering sker. Utvärdering kan ske genom att de del- tagande organisationerna själva får tillfälle att svara på frågor om hur de upplever samrådet och genom interna diskussioner. Statens erkännande bör följa med utvecklingen av deltagande i internationella insatser. Staten ska tydligt ge uttryck för erkänsla till de kvinnor och män som deltagit i internationella insatser. Att statliga myndigheter formaliserar och konkretiserar erkän- nandet till sina veteraner. Att alla svenska civila och militära veteraner tilldelas ett gemen- samt statligt veterankort med tillhörande veteranmärke. Att blir allmän flaggdag och benämns veteran- dag. Att veterangudstjänst firas den . Att en veteranmarsch antas. 15.1Beslutade och genomförda uttryck för statens erkännande Regeringen betonar i propositionen som ligger till grund för veteran- politiken betydelsen av statens erkännande till de kvinnor och män som deltagit i internationella insatser1: Regeringens bedömning: Regeringen avser att instifta en regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser. Försvarsmakten bör instifta en medalj för personal som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar. En årlig officiell veteran- ceremoni införs och hålls på den internationella . För samtliga som genomfört internationell tjänst uppförs ett minnesmonument. 2009/10:160. I propositionen behandlas frågor om hur stödet till personalen före, under och efter internationella militära insatser kan utvecklas. En angelägen del i detta arbete är enligt regeringen att staten, som genom beslut av riksdag och regering har det yttersta ansvaret för de internationella insatserna, också markerar sitt tydliga erkännande till dem som deltagit i insatserna. Några sätt att manifestera detta erkän- nande är medaljer, ceremonier och minnesmonument. Även om exempel på dessa former av erkännande redan fanns ansåg rege- ringen att dessa former av statens erkänsla borde utvecklas. Genom den ökande internationella verksamheten, och den därmed växande risken för skador eller dödsfall, bör stor vikt också läggas vid erkännandedelen. Remissutfallet av slut- betänkande2 gav ett entydigt stöd för detta. Statens erkännande borde följa med utvecklingen av deltagande i internationella in- satser. Regeringen uppdrog3 efter beslut4 om att införa en samlad svensk veteranpolitik åt Försvarsmakten att instifta en belöningsmedalj för personal som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar vid en internationell militär insats, att införa en årlig officiell veteranceremoni samt uppföra ett minnes- monument för veteraner vid i . Minnesmonument skulle avse alla veteraner. Försvarsmaktens regeringsuppdrag att anlägga ett minnesmonu- ment för veteraner på i realise- rades genom att i samarbete med Försvarsmakten och Förvaltning inbjöd till en allmän tävling för yrkesverksamma konstnärer. Tävlingen syftade till att få in förslag till konstnärlig gestaltning av ett minnesmonument för alla veteraner. En enhällig jury valde konstnären förslag Restare som vinnare bland 60 inkomna bidrag. invigdes av H.M. Konung vid firandet av årliga officiella veteranceremoni . Vid samma tillfälle överlämnade statschef medalj för sårad i strid till ett antal svenska och finländska veteran- soldater. Vad som i ovan nämnda proposition sägs om statens er- kännande och som ankommit på Försvarsmakten att genomföra kan därmed anses vara verkställt. 3Regeringsbeslut 20 daterat . 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269. har i den enkät riktat till veteransoldater och deras anhöriga som genomförts med stöd av () även ställt frågor rörande veteranmonumentet, veteranceremonin och Försvarsmaktens medalj för sårad i strid. En klar majoritet av respondenterna uppskattar dessa tre uttryck för erkänsla i viss utsträckning eller i stor utsträckning. Andelen som svarar att de inte alls uppskattar är störst avseende veteranmonumentet, men torde ändå vara så låg som den rimligen kan förväntas vara. Statens erkännande vad avser momenten veteranmonument, veteranceremoni och Försvarsmaktens medalj för sårad i strid kan betraktas som ömsesidigt förstärkande. Värdet av medaljen stärks av den ceremoniella inramningen och rum som och veteranmonumentet ger. Likaledes är en årlig officiell veteranceremoni beroende av den rumsliga gestaltning som veteran- monumentet utgör och den konkretion och identifikation som när- varon av livs levande medaljörer skänker. Det är därför utredningens uppfattning att man knappast kan särskilja dessa tre moment från varandra vid en utvärdering. beslut på regeringens förslag5 om att instifta en regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser gav till resultat att regeringen uppdrog åt () att redovisa förslag om en rege- ringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella in- satser. SFHM redovisade uppdraget . Ärendet bereds inom . är ett multikulturellt land och dess medborgare är med- lemmar i många olika religiösa samfund och andra idéburna ideella föreningar. Utredningen välkomnar alla initiativ att anordna fören- ingsaktiviteter med veterananknytning. Detta vare sig om aktivi- teten är riktade till de egna medlemmarna som är veteraner eller om aktiviteten vänder sig till en bredare allmänhet. Ideella föreningar som är en del av en internationell rörelse kan vilja hämta inspiration till sina veteranaktiviteter från exempel utomlands. finns naturligtvis mycket konkreta och lokalt i förankrade händel- 2009/10:160. ser och personer som kan utgöra kärnan vid etablerandet av lokala veterantraditioner. Veteransoldatföreningar anordnar lokalt firande av . Ofta är det i samarbete med en lokal . Också kan firas på andra ställen än i . Ett antal garnisonsorter har etablerat egna platser tillägna- de veteraner. Dessa platser har en konstnärlig utsmyckning i form av ett minnesmärke eller mindre monument. Allt som tillkommer utan en statlig beställare utgör det svenska samhällets erkännande till sina veteraner och har därmed en alldeles särskild betydelse. Varje uttryck för statens erkännande måste utformas med hänsyn till sin målgrupp.