sou · H2B319 · 2014-04-10 00:00:00 — I detta direktiv avses med verksamhet som C2 apotekare sådan verksamhet som, när det gäller tillträde till och rätten att utöva den, i en eller flera medlemsstater omfattas av villkor som rör yrkesk valifikationerna, och som står öppen för de personer som innehar något av de bevis på formella kvalifikationer som anges i punkt 5.6.2 i bi laga V. Medlemsstaterna ska se till att innehavare av bevis på formella kvalifikationer i farmaci på universitetsnivå eller motsvarande nivå som uppfyller villkoren i artikel 44 får tillträde till och rätt att utöva åtmin stone följande verksamhet, med förbehåll för eventuella krav på kom pletterande yrkeserfarenhet: a)Galenisk utveckling av läkemedel. b)Framställning och kontroll av läkemedel. c)Laboratoriekontroll av läkemedel. d)Lagring, förvaring och distribution av läkemedel i partihandelsledet. e)Anskaffning, beredning, kontroll, lagring, utlämning och tillhanda hållande av säkra och effektiva läkemedel av erforderlig kvalitet på apotek som är öppna för allmänheten. f)Beredning, kontroll, lagring och tillhandahållande av säkra och ef fektiva läkemedel av erforderlig kvalitet på sjukhus. g)Tillhandahållande av information och rådgivning om själva läkemed len, inklusive om lämplig användning. h)Rapportering om farmaceutiska produkters biverkningar till de behö riga myndigheterna. i)Individuell uppföljning av patienter under medicinering. j)Bidrag till lokala eller nationella folkhälsokampanjer. 3.Om det i en medlemsstat inte bara krävs bevis på formella kvali fikationer enligt förteckningen i punkt 5.6.2 i bilaga V för tillträde till eller utövande av någon form av verksamhet som C2 apotekare , utan även kompletterande yrkeserfarenhet, skall den medlemsstaten som tillräckligt bevis erkänna intyg utfärdat av de behöriga myndigheterna i ursprungsmedlemsstaten som styrker att personen i fråga har utövat nämnda verksamhet i ursprungsmedlemssta ten. 4.Det erkännande som avses i punkt 3 skall inte vara tillämpligt på den tvååriga yrkeserfarenhet som krävs i Storhertigdömet för beviljande av statligt tillstånd att driva apotek som är öppna för allmänheten. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 64 Om det i en medlemsstat fanns ett urvals system för att bland de C2 apotekare som avses i punkt 2 välja ut dem som skall tilldelas de nya apotek som skall öppnas inom ramen för ett nationellt geografiskt fördelningssystem, får denna medlemsstat, med avvikelse från punkt 1, fortsätta med detta urvalssystem och kräva att de medborgare i medlemsstaterna som innehar något av de bevis på for mella kvalifikationer för C2 apotekare som anges i punkt 5.6.2 i bilaga V eller omfattas av bestämmelserna i artikel 23 deltar i detta. A v s n i t t 8 A r k i t e k t 1.Utbildningen till arkitekt ska omfatta a)sammanlagt studier på heltid vid universitet eller jäm förbar läroanstalt som avslutas med en godkänd examen på univer sitetsnivå, b)studier på heltid vid universitet eller jämförbar läro anstalt som avslutas med en godkänd examen på universitetsnivå jämte ett bevis yrkespraktik som slutförts i enlighet med punkt 4. Arkitektur måste vara huvudkomponenten i den utbildning som avses i punkt 1. Utbildningen ska upprätthålla jämvikt mellan teoretiska och praktiska moment i arkitektutbildning och ska minst garantera att de studerande tillägnar sig följande kunskap, färdighet och förmåga: a)Förmågan att utforma arkitektoniska projekt som uppfyller både este tiska och tekniska krav. b)Tillräcklig kunskap om arkitekturens historia och teori och besläk tade konstarter, teknik och humaniora. c)Kunskap om konstens inflytande på kvaliteten på arkitektonisk form givning. d)Tillräcklig kunskap om stadsplanering, fysisk planering och de fär digheter som krävs för planeringsprocessen. e)Förståelse av förhållandet mellan människor och byggnader och mel lan byggnader och deras omgivning, och i behovet av att anpassa byggnaderna och ytorna mellan dem efter mänskliga behov och pro portioner. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 65 f)Förståelse av arkitektyrket och arkitektens roll i samhället, i synner het vid utarbetandet av projektunderlag som tar hänsyn till sociala faktorer. g)Förståelse av utrednings- och förberedelsemetoderna för underlagen i ett konstruktionsprojekt. h)Förståelse av de dimensionsmässiga, byggnadstekniska och ingen jörsmässiga problem som är förbundna med byggnadskonstruktion. i)Tillräcklig kunskap om fysiska problem och teknik och byggnaders funktion, så att dessa inomhus blir bekväma och ger skydd mot olika väderförhållanden, inom ramen för hållbar utveckling. j)De färdigheter i byggnadsutformning som behövs för att uppfylla användarnas krav inom ramen för begränsningar på grund av kost nadsfaktorer och byggnormer. k)Tillräcklig kunskap om de branscher, organisationer, bestämmelser och metoder som är förbundna med att omvandla konstruktionsrit ningar till byggnader och att detaljplanera hela projekt. 3.Antalet år i sådan akademisk utbildning som avses i punkterna 1 och 2 kan också uttryckas med ett likvärdigt antal ECTS-poäng. 4.Den yrkespraktik som avses i punkt 1 b ska ske först efter det att har avslutats. Minst av yrkespraktiken ska bygga på de kunskaper, färdigheter och förmåga som förvärvats under de studier som avses i punkt 2. Yrkespraktiken ska därför bedrivas under tillsyn av en person eller ett organ som har godkänts av ur sprungsmedlemsstatens behöriga myndighet. Sådan övervakad praktik får ske i vilket land som helst. Yrkespraktiken ska utvärderas av ur sprungsmedlemsstatens behöriga myndighet. Undantag från kraven för arkitektutbildningen Genom undantag från artikel 46 ska följande också anses uppfylla kra ven i artikel 21: utbildning inom ramen för program för bättre beford ringsmöjligheter eller universitetsstudier på deltid som uppfyller kraven i artikel 46.2, vilket intygas genom en godkänd examination i arkitektur för en yrkesutövare som arbetat under på arkitektområdet under överinseende av en arkitekt eller arkitektbyrå. Denna examination ska vara på universitetsnivå och vara likvärdig med den slutexamen som avses i artikel 46.1 b. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 66 Utövande av yrkesverksamhet som arkitekt 1.Med yrkesverksamhet som arkitekt avses i detta direktiv den verk samhet som vanligtvis utövas under yrkestiteln arkitekt. 2.De medborgare i en medlemsstat som fått rätt att bära titeln ar kitekt i enlighet med en lag som ger den behöriga myndigheten i en medlemsstat möjlighet att ge denna titel åt medborgare i medlemssta terna som utmärkt sig särskilt genom sina insatser på arkitekturområdet, skall anses uppfylla de krav som fastställts för att få utöva arkitektverk samhet under yrkestiteln arkitekt. Ifrågavarande personers verksamhet som arkitekt skall intygas genom ett bevis utfärdat av deras ursprungs medlemsstat. Förvärvade rättigheter som arkitekt Varje medlemsstat ska erkänna de bevis på formella kvali fikationer som arkitekt som anges i bilaga VI vilka utfärdas av övriga medlemsstater avseende en utbildning som påbörjats senast under det referensläsår som anges i den bilagan, även om de inte uppfyller minimikraven enligt artikel 46, genom att ge innehavare av dessa bevis på formella kvalifikationer tillträde till och rätt att utöva verksamhet som arkitekt på samma villkor som innehavare av bevis på formella kvalifikationer som utfärdats av denna medlemsstat. Intyg från de behöriga myndigheterna i om att bevis på formella kvalifikationer som utfärdats av de behöriga myndigheterna i f.d. Tyska demokra tiska republiken är likvärdiga med dem som avses i den bilagan skall följaktligen erkännas. Punkt 1 ska också tillämpas på de bevis på formella kvalifika tioner som arkitekt som förtecknas i bilaga V, om utbildningen inletts före . Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall varje med lemsstat, när det gäller tillträde till och utövande av verksamhet som arkitekt med yrkestiteln arkitekt, som bevis på formella kvalifikationer erkänna intyg som utfärdas för medborgare i medlemsstaterna av de medlemsstater där tillträde till och utövande av verksamhet som arkitekt var reglerad vid nedanstående datum och ge dessa intyg samma ställ ning på sitt territorium som de intyg medlemsstaten själv utfärdar: a)för , och . b)för , , , , , , , , och . 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 67 ba) för . c) för övriga medlemsstater. De intyg som avses i första stycket skall ange att innehavaren har fått tillstånd att bära yrkestiteln arkitekt senast detta datum och har varit aktivt verksam på området enligt dessa bestämmelser under i följd som föregick utfärdandet av intyget. Varje medlemsstat ska ge följande bevis samma ställning på sitt territorium som de bevis på formella kvalifikationer som medlemsstaten själv utfärdar för tillträde till och utövande av verksamhet som arkitekt: på avslutad utbildning som existerade och påbörjades , vid Fachhochschulen i För bundsrepubliken av längd, och som uppfyller de krav som fastställs i artikel 46.2 och ger tillträde till den verksamhet som avses i artikel 48 i denna medlemsstat med yrkesbeteckningen arkitekt, under förutsättning att utbildningen kompletteras med yrkes erfarenhet i och styrks av ett intyg som utfärdats av den behöriga myndighet där den arkitekt som önskar ut nyttja bestämmelserna i detta direktiv är registrerad. Automatiskt erkännande på grundval av gemensamma utbildnings principer Vid tillämpning av denna artikel avses med gemensam utbild ningsram en gemensam uppsättning minimikrav för kunskaper, färdig heter och kompetenser som behövs för att utöva ett specifikt yrke. En gemensam utbildningsram ska inte ersätta nationella utbildningspro gram, såvida inte en medlemsstat beslutar annorlunda enligt nationell lagstiftning. Medlemsstaterna ska ge innehavare av bevis på yrkeskva lifikationer som förvärvats på grundval av en sådan gemensam utbild ningsram tillträde till och rätt att utöva yrket i medlemsstater som re glerar yrket på sitt territorium på samma villkor som innehavare av de bevis på formella kvalifikationer som medlemsstaten själv utfärdar, på villkor att denna utbildningsram uppfyller de krav som fastställs i punkt 2. 2.En gemensam utbildningsram ska uppfylla följande villkor: a)Den gör det möjligt för fler yrkesutövare att förflytta sig till andra medlemsstater. b)Yrket som omfattas av den gemensamma utbildningsramen är regle rat, eller utbildningen som leder till yrket är reglerat i minst en tredjedel av medlemsstaterna. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 68 c)Den gemensamma uppsättningen av kunskaper, färdigheter och kom petenser utgör en kombination av de kunskaper, färdigheter och kompetenser som krävs i utbildningssystem som är tillämpliga i minst en tredjedel av medlemsstaterna; det ska inte ha någon bety delse om dessa kunskaper, färdigheter och kompetenser har förvär vats inom ramen för en allmän utbildning vid ett universitet eller en högskola eller som en del av en yrkesutbildning. d)Den gemensamma utbildningsramen ska bygga på de nivåer i den europeiska referensramen för kvalifikationer som definieras i bilaga II till och rådets rekommendation av om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (1). e)Det berörda yrket täcks inte av en annan gemensam utbildningsram och erkänns inte heller automatiskt enligt avdelning III kapitel III. f)Den gemensamma utbildningsramen har utarbetats efter ett öppet korrekt förfarande, som inbegripit relevanta intressenter från med lemsstater där yrket inte är reglerat. g)Den gemensamma utbildningsramen tillåter medborgare från samt liga medlemsstater att förvärva yrkeskvalifikationer enligt ramen utan att först behöva vara medlemmar i eller registrerade hos en yrkes organisation. 3.Representativa yrkesorganisationer på unionsnivå såväl som yrkes organisationer eller behöriga myndigheter på nationell nivå från minst en tredjedel av medlemsstaterna får skicka förslag till kommissionen på gemensamma utbildningsramar som uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2. 4.Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i en lighet med artikel 57c för att fastställa en gemensam utbildningsram för ett visst yrke som grundas på de villkor som fastställs i punkt 2 i den här artikeln. 5.En medlemsstat ska undantas från skyldigheten att införa den gemensamma utbildningsram som avses i punkt 4 på sitt territorium och från skyldigheten att bevilja automatiskt erkännande av de yrkesk valifikationer som förvärvats enligt denna gemensamma utbildningsram, om ett av följande villkor uppfylls: a)Det finns ingen utbildningsinstitution på dess territorium som erbju der sådan utbildning i det berörda yrket. b)Införandet av den gemensamma utbildningsramen skulle ha negativa konsekvenser för hur landets utbildnings- och yrkesutbildnings system är uppbyggt. (1) EUT C 111, , s. 1. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 69 c)Det finns väsentliga skillnader mellan den gemensamma utbildnings ramen och den utbildning som krävs på dess territorium, och detta utgör ett allvarligt hot mot den allmänna ordningen, folkhälsan eller för tjänstemottagarnas säkerhet och miljöskyddet. Medlemsstaterna ska efter ikraftträdandet av den delegerade akt som avses i punkt 4 meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna om a)de nationella kvalifikationerna, och i förekommande fall, de natio nella yrkestitlarna, i enlighet med den gemensamma utbildnings ramen, b)all användning av det undantag som avses i punkt 5, tillsammans med en motivering av vilka villkor enligt den punkten som upp fylldes. Kommissionen får, , begära ytterligare för tydligande om den anser att en medlemsstat inte har motiverat eller inte tillräckligt har motiverat att ett av dessa villkor har uppfyllts. Medlemsstaten ska svara från en sådan begäran. Kommissionen får anta genomförandeakter för att ange nationella yr keskvalifikationer och nationella yrkestitlar som omfattas av automatiskt erkännande enligt den gemensamma utbildningsram som antas i enlighet med punkt 4. Denna artikel gäller också specialiseringar av ett yrke, förutsatt att sådana specialiseringar rör yrkesverksamhet där tillträdet till och utövan det av denna regleras i de medlemsstater där yrket redan erkänns auto matiskt enligt avdelning III kapitel III, men inte specialiseringen i sig. 1.Vid tillämpning av denna artikel avses med ett gemensamt utbild ningsprov ett standardiserat lämplighetsprov som finns tillgängligt i alla deltagande medlemsstater och är reserverat för innehavare av en särskild yrkeskvalifikation. Innehavaren av en särskild yrkeskvalifikation som har godkänts vid ett sådant prov i en medlemsstat ska ha rätt att utöva yrket i en berörd mottagande medlemsstat på samma villkor som inne havarna av sådana yrkeskvalifikationer som erhållits i den medlemssta ten. 2.Ett gemensamt utbildningsprov ska uppfylla följande villkor: a)Det gör det möjligt för fler yrkesutövare att arbeta i andra medlems stater. b)Det yrke som omfattas av det gemensamma utbildningsprovet är reglerat, eller den utbildning som leder till det berörda yrket är reglerat i minst en tredjedel av medlemsstaterna. c)Det gemensamma utbildningsprovet har utarbetats efter ett öppet korrekt förfarande, som inbegripit relevanta intressenter från med lemsstater där yrket inte är reglerat. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 70 d)Medborgare från samtliga medlemsstater får delta i det gemensamma utbildningsprovet och medverka i den praktiska organiseringen av ett sådant prov i medlemsstaterna utan att först behöva vara medlemmar i eller registrerade hos en yrkesorganisation. 3.Representativa yrkesorganisationer på unionsnivå såväl som yrkes organisationer eller behöriga myndigheter på nationell nivå från minst en tredjedel av medlemsstaterna får skicka förslag till kommissionen på gemensamma utbildningsprov som uppfyller de krav som fastställs i punkt 2. 4.Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i en lighet med artikel 57c för att fastställa innehållet i ett gemensamt utbild ningsprov och de krav som gäller för att göra och klara provet. 5.En medlemsstat ska undantas från skyldigheten att anordna det gemensamma utbildningsprov som avses i punkt 4 på sitt territorium och från skyldigheten att bevilja automatiskt erkännande för yrkes utövare som har klarat det gemensamma utbildningsprovet, om ett av följande villkor uppfylls: a)Det berörda yrket är inte reglerat på dess territorium. b)Innehållet i det gemensamma utbildningsprovet kommer inte att i tillräcklig utsträckning minska de allvarliga hoten mot folkhälsan eller tjänstemottagarnas säkerhet som är relevanta på dess territori um. c)Innehållet i det gemensamma utbildningsprovet skulle göra yrket betydligt mindre attraktivt jämfört med de nationella kraven. Medlemsstaterna ska efter ikraftträdandet av den delegerade akt som avses i punkt 4 underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om a)den tillgängliga kapaciteten för att anordna sådana prov, b)all användning av det undantag som avses i punkt 5, tillsammans med en motivering av vilka villkor enligt den punkten som upp fylldes. Kommissionen får begära ytterligare för tydligande om den anser att en medlemsstat inte har angivit något skäl eller inte har givit tillräckliga skäl till att ett av dessa villkor har uppfyllts. Medlemsstaten ska svara från en sådan begäran. Kommissionen får anta en genomförandeakt för att ange de medlems stater där det gemensamma utbildningsprovet, framtaget i enlighet med punkt 4, ska anordnas, hur ofta det ska anordnas under ett kalenderår och övriga arrangemang som krävs för att anordna gemensamma utbild ningsprov i medlemsstaterna. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 71 Gemensamma bestämmelser om etablering När de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten fattar beslut om en ansökan om tillstånd att utöva ett reglerat yrke genom tillämpning av denna avdelning, kan de begära de handlingar och intyg som nämns i bilaga VII. De handlingar som avses i punkterna 1 d, e och f i bilaga VII får inte vara äldre än då de fogas till ansökan. Medlemsstater, institutioner och andra juridiska personer skall behandla överlämnade uppgifter konfidentiellt. 2.Om det finns skälig grund för tvivel får den mottagande medlems staten kräva att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat styrker äktheten av de utbildnings-, examens- och andra behörighets bevis som utfärdats i den andra medlemsstaten samt, i tillämpliga fall, intygar att personen i fråga, för de yrken som avses i kapitel III i detta avsnitt, har uppfyllt de minimikrav på utbildning som avses i artik larna 24, 25, 28, 31, 34, 35, 38, 40, 44 och 46. 3.Om det finns skälig grund för tvivel, och om bevis på formella kvalifikationer i enlighet med artikel 3.1 c har utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat och innefattar utbildning som erhållits helt eller delvis vid en inrättning som etablerats lagligt i en annan medlems stat, skall den mottagande medlemsstaten ha rätt att hos det behöriga organet i den medlemsstat där examensbeviset har utfärdats kontrollera a)huruvida utbildningskursen vid den institution som gav utbildningen har godkänts formellt av utbildningsanstalten i den medlemsstat där examensbeviset har utfärdats, b)huruvida det utfärdade beviset på formella kvalifikationer är det samma som skulle ha utfärdats om kursen hade följts helt och hållet i den medlemsstat där examensbeviset har utfärdats, c)huruvida beviset på formella kvalifikationer ger samma yrkesrättig heter i den medlemsstat där examensbeviset har utfärdats. Om det finns skälig grund för tvivel får den mottagande med lemsstaten kräva att de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat bekräftar att den sökande inte är föremål för ett temporärt upphävande av rätten att utöva yrket eller förbjudits att utöva det till följd av en grav yrkesmässig försummelse eller fällande dom på grund av brottslig hand ling i samband med den sökandes yrkesutövning. Informationsutbyte mellan olika medlemsstaters behöriga myn digheter enligt denna artikel ska ske via . 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 72 Om en mottagande medlemsstat av sina medborgare kräver eds avläggelse eller en högtidlig försäkran för tillträde till ett reglerat yrke och ordalydelsen i denna ed eller förklaring inte kan användas av med borgare i de andra medlemsstaterna, skall medlemsstaten sörja för att den berörde kan använda passande och likvärdiga formuleringar. Förfarande för ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer 1.Den behöriga myndigheten i den mottagande medlemsstaten skall bekräfta mottagandet av ansökan inom en månad från och med motta gandet och underrätta sökanden om handlingar eventuellt saknas. 2.En ansökan om tillstånd att få utöva ett reglerat yrke skall behand las och ett vederbörligen motiverat beslut fattas av den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet möjligt och under alla om ständigheter efter det att den fullständiga ansökan inkom. Denna tidsfrist kan emellertid förlängas med en månad i fall som omfattas av kapitlen I och II i denna avdelning. 3.Beslutet eller underlåtenhet att meddela beslut inom föreskriven tid kan överklagas hos domstol enligt nationell rätt. 1.Om användandet av yrkestiteln för en av yrkesverksamheterna i fråga är reglerat i en mottagande medlemsstat, skall de övriga medlems staternas medborgare vilka har tillstånd att utöva ett reglerat yrke med stöd av avdelning III bära den yrkestitel som i den mottagande med lemsstaten motsvarar detta yrke och använda eventuell förkortning. 2.Om ett yrke är reglerat i den mottagande medlemsstaten genom en sådan sammanslutning eller organisation som avses i artikel 3.2, får medlemsstaternas medborgare bara använda den yrkestitel eller den för kortning som sammanslutningen eller organisationen fastställt om de kan visa att de tillhör sammanslutningen eller organisationen. Om medlemskapet i sammanslutningen eller organisationen är förenat med vissa kvalifikationer, kan detta krav då det gäller de övriga med lemsstaternas medborgare som innehar yrkeskvalifikationer bara göras gällande på de villkor som föreskrivs i detta direktiv. En medlemsstat får inte förbehålla innehavarna av yrkeskvalifika tioner användningen av en yrkestitel om den inte har underrättat kom missionen och de övriga medlemsstaterna om den berörda sammanslut ningen eller organisationen i enlighet med artikel 3.2. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 73 DETALJERADE VILLKOR FÖR UTÖVANDE AV YRKET 1.Yrkesutövare som får sina yrkeskvalifikationer erkända ska ha nödvändiga språkkunskaper för att utöva yrkesverksamheten i den mot tagande medlemsstaten. 2.En medlemsstat ska säkerställa att alla kontroller som utförs eller övervakas av den behöriga myndigheten för att kontrollera efterlevnad av skyldigheten enligt punkt 1 är begränsade till kunskapen i ett offi ciellt språk i den mottagande medlemsstaten eller ett förvaltningsspråk i den mottagande medlemsstaten, förutsatt att det också är ett officiellt språk i unionen. 3.Kontroller som genomförs i enlighet med punkt 2 får införas om det yrke som ska utföras har konsekvenser för patientsäkerheten. roller får införas för andra yrken om det finns allvarliga och konkreta tvivel om att yrkesutövaren har tillräckliga språkkunskaper avseende den yrkesverksamhet som yrkesutövaren tänker utöva. Kontroller får endast ske efter det att ett europeiskt yrkeskort har ut färdats i enlighet med artikel 4d eller efter det att yrkeskvalifikationen har erkänts. Alla kontroller av språkkunskaper ska stå i proportion till den verksamhet som ska utövas. Den berörda yrkesutövaren ska ha rätt att överklaga sådana kontroller enligt nationell lagstiftning. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 7 och 52 skall den mottagande medlemsstaten se till att de berörda personerna har rätt att använda utbildningstitlar från ursprungsmedlemsstaten, och den eventu ella förkortningen av denna, på ursprungsmedlemsstatens språk. Den mottagande medlemsstaten får kräva att denna titel följs av namn och plats för den institution eller examensnämnd som utfärdat den.