sou · H2B344 · 2014-06-23 00:00:00 — Borge- närerna ska uppmanas att anmäla sina fordringar mot gäldenären och lämna synpunkter av betydelse för ansökan om F-skuld- saneringen. Borgenärerna måste också ange till vilket konto som betalning ska ske. Genom den sekretessbrytande bestämmelsen i 47 § kan myndigheter redan i detta skede yttra sig. månad för kungörelsens införande. Det yttrande som lämnas ska vara skriftligt. Enligt det tredje stycket kan införa kungörelsen även i ortstidningar om det är skäligt. Kronofogde- myndigheten kan också förlänga tidsfristen om det finns särskilda skäl. Sådana särskilda skäl kan exempelvis föreligga om kungörelsen sker . 26 § Om en F-skuldsanering har inletts, ska utreda om förutsättningarna för F-skuldsanering är uppfyllda. Paragrafen innehåller en övergripande reglering av Kronofogde- myndighetens utredningsskyldighet. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.2. Av bestämmelsen framgår att har en skyldighet att utreda om förutsättningarna för en F-skuldsanering är uppfyllda. Bestämmelsen motsvarar skuldsanerings- utrednings förslag till ändring av 16 § skuldsaneringslagen och är i stort avsedd att tillämpas på samma sätt. Generellt sett har dock gäldenärer i ett ärende om F-skuldsanering bättre förutsättningar att prestera utredning och underlag än skuldsaneringsgäldenärerna. kan därför lägga ett större ansvar på denna gäldenärskategori utan att åsidosätta sin utredningsskyldighet. 27 § ska kalla gäldenären att inställa sig personligen vid ett sammanträde, om det kan antas vara till fördel för utredningen. Vid sammanträdet ska gäldenären lämna de ytterligare upplysningar som behövs för att avgöra frågan om F-skuldsanering. Kallelsen ska sändas till gäldenären under den adress gäldenären senast har uppgett i ärendet. Kallelsen behöver inte delges. I kallelsen ska gäldenären upplysas om syftet med sammanträdet och om att ansökan kan avslås om gäldenären inte inställer sig personligen. Paragrafen innehåller regler om ett sammanträde hos Krono- fogdemyndigheten. Våra överväganden finns i avsnitt 10.5.2. Bestämmelsen motsvarar 17 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 28 § får till ett sammanträde enligt 27 § kalla även en borgenär, annan myndighet eller någon annan som kan bidra till utredningen av ärendet. Kallelsen behöver inte delges. Bestämmelsen reglerar möjlighet att kalla andra aktörer än gäldenären till ett sammanträde. Våra över- väganden finns i avsnitt 10.5.2. I paragrafen anges att även en borgenär, annan myndighet eller någon övrig aktör får kallas till ett sammanträde enligt 27 §. En sådan kallelse behöver inte delges. Bestämmelsen motsvarar 18 § skuldsaneringslagen. I en F- skuldsanering kan det i vissa fall finnas behov av att kalla exempelvis konkursförvaltaren i en eventuell föregående konkurs eller företagarens revisor eller redovisningskonsult. Det finns emellertid ingen möjlighet för att ersätta dessa aktörer för deras arbete i F-skuldsaneringsärendet. Det finns inte heller någon möjlighet att besluta om sanktioner vid deras eventuella utevaro. Modern teknik bör utnyttjas för att minska kostnader och olägenheter. Närvaro per telefon eller video kan underlätta för den som kallas till ett sammanträde. Bestämmelsen är fakultativ och får från fall till fall avgöra om det finns behov att kalla någon övrig aktör till ett sammanträde. 29 § När det finns en tillräcklig utredning, ska Krono- fogdemyndigheten tillsammans med gäldenären upprätta ett förslag om F-skuldsanering som innehåller de uppgifter som anges i 14 §. Bestämmelsen reglerar upprättandet av förslag till F-skuldsanering. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.3. Bestämmelsen motsvarar 19 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 30 § Förslaget om F-skuldsanering ska sändas till samtliga kända borgenärer vars fordringar omfattas av F-skuldsaneringen med föreläggande för dem att yttra sig över förslaget . föreläggandet ska det anges att ett uteblivet yttrande inte hindrar ett beslut om F-skuldsanering. Föreläggandet ska delges borgenärerna. Om en fordran som har anmälts enligt 25 § inte omfattas av F- skuldsaneringen, ska borgenären underrättas om detta. Paragrafen innehåller en anvisning till att sända förslaget om F-skuldsanering till samtliga borgenärer. Motsvarande bestämmelse finns i 20 skuldsaneringslagen. Ingen annan tillämpning av bestämmelsen är avsedd. 31 § Efter utgången av den tid som avses i 30 § ska pröva om gäldenären ska beviljas F- skuldsanering. Ett beslut om F-skuldsanering ska genast kungöras i Post- och . Paragrafen anger när ska fatta beslut om F-skuldsanering. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.3. Bestämmelsen motsvarar 21 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. Förbud mot exekutiva åtgärder 32 § Efter inledandebeslut får utmätning för fordringar som uppkommit inte äga rum innan frågan om F-skuldsanering är avgjord, om inte, efter överklagande, rätten på begäran av en borgenär bestämmer annat. Om utmätning ändå sker, är åtgärden utan verkan. Första stycket gäller inte fordringar som enligt 12 § inte omfattas av F-skuldsaneringen. Det som sägs i denna paragraf tillämpas även i fråga om beslut om betalningssäkring och verkställighet av ett sådant beslut. Paragrafen innehåller ett förbud mot exekutiva åtgärder efter det att ett inledandebeslut har meddelats. Motsvarande bestämmelse finns i 22 § skuldsaneringslagen. Ingen skillnad i tillämpningen av de båda bestämmelserna är avsedd. 33 § Vad gäldenären har betalat in till i enlighet med 14 § första stycket 4 och 24 § får inte utmätas. När F-skuldsanering har beviljats tillkommer de medel som gälde- nären betalat in till enligt 14 § första stycket 4 och 24 § de borgenärer vars fordringar omfattas av förfarandet. Medlen som har betalats in till ska utan dröjsmål avskiljas och placeras på ett räntebärande konto för borge- närernas räkning. Paragrafen reglerar skyddet av de medel som en gäldenär ska betala in till enligt 14 och 24 §§. Våra över- väganden finns i avsnitt 10.6. Bestämmelsen motsvarar 22 a § skuldsaneringsutrednings förslag. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i den nuvarande skuldsaneringslagen. I det första stycket anges att de medel som gäldenären betalar in till efter inledandebeslutet (24 §) och beslutet om F-skuldsanering (14 §) inte får utmätas. Medlen är således skyddade från eventuella borgenärer som inte omfattas av F-skuldsaneringen. Om medlen betalas tillbaka till gäldenären i enlighet med 16 § andra stycket, kan de åter bli föremål för utmätning. Men borgenärerna kan också anvisa medel innestående på kontot för utmätning innan de återbetalas till gäldenären. Av andra stycket framgår att de inbetalda medlen tillkommer borgenärerna först när F-skuldsanering har beviljats och beslutet vunnit laga kraft. måste då utan dröjsmål avskilja medlen till ett räntebärande konto för borgenärernas räkning. Eftersom utbetalning av medlen endast sker en gång till borgenärerna har de rätt till ränta från det att medlen avskiljs till dess att pengarna betalas ut till dem. Av 11 § första stycket framgår att borgenärerna i övrigt inte har rätt till någon ränta efter inledandebeslutet. 34 § En F-skuldsanering befriar gäldenären från ansvar för betalningen av de skulder som omfattas av F-skuldsaneringen i den utsträckning som dessa sätts ned. Genom F-skuldsaneringen befrias gäldenären från ansvar för betalningen av fordringar som inte är kända i ärendet, om inte fordringen är sådan som avses i 12 §. F-skuldsaneringen inverkar inte på den rätt en borgenär har mot en borgensman eller någon annan som förutom gäldenären svarar för fordringen. Paragrafen innehåller de grundläggande principerna för en F- skuldsanerings rättsverkan. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 8.2. Av bestämmelsens första stycke framgår att en F-skuldsanering innebär en förändring i gäldenärens ursprungliga betalnings- förpliktelse mot borgenären genom att det belopp som gäldenären efter ett beslut om F-skuldsanering är skyldig att betala borgenären blir reducerat i förhållande till vad som gällde före beslutet. Vidare befrias gäldenären från ansvar för betalning av sådana fordringar som inte är kända i ärendet. En fordran kan anmälas i ärendet genom att gäldenären eller borgenären anger den. En fordran kan även anmälas i ärendet på andra sätt, exempelvis genom att den framgår av gäldenärens eventuella bouppteckning. Av första stycket andra meningen framgår dock att om en fordran inte är känd i ärendet innebär F-skuldsaneringen att den kan göras gällande, det vill säga att den prekluderas. Det innebär att okända borgenärer inte får någon utdelning alls enligt F-skuldsanerings- beslutet och inte heller kan göra sin fordring gällande i något annat sammanhang. Den preklusionsverkan som drabbar okända borge- närer gäller endast sådana fordringar som omfattas av en F-skuld- sanering. En fordran som är undantagen enligt reglerna i 12 § prekluderas inte. Däremot drabbas en fordran som skulle kunna undantas enligt reglerna i 11 § av preklusionsverkan om den inte anmäls. Vid en F-skuldsanering utan konkurs kan ibland behöva utreda om det finns transaktioner som kan medföra skattekonsekvenser. Samma sak kan naturligtvis gälla även för andra borgenärer. Om det visar sig att det finns en fordran som har uppkommit före inledandebeslutet ska den normalt omfattas av F- skuldsaneringen. Även om en sådan fordran inte är fastställd när bevakning aktualiseras, kan borgenären reservationsvis bevaka en sådan fordran för att undvika preklusion. I de fall en sådan anmälan har gjorts, kommer fordringen att omfattas av F-skuldsaneringen. Om den vid F-skuldsaneringsbeslutet alltjämt är oklar till beloppet kan antingen undanta fordringen enligt 11 § andra stycket eller låta den omfattas av F-skuldsaneringen. Hela fordringen omfattas då av F-skuldsaneringen men fordringens belopp får uppskattas av . Att undanta fordringen är olämplig eftersom F-skuldsaneringens rehabiliterande effekt äventyras om gäldenären under F-skuld- saneringen riskerar att få ett högt betalningskrav. Av det andra stycket framgår att en F-skuldsanering inte inverkar på borgensmäns betalningsansvar eller andra som tillsam- mans med gäldenären är solidariskt ansvariga för en fordran, såsom exempelvis bolagsmän i ett handelsbolag. Omprövning av ett beslut om F-skuldsanering 35 § På ansökan av en borgenär vars fordran omfattas av ett beslut om F-skuldsanering kan upphäva beslutet om gäldenären 1.har gjort sig skyldig till oredlighet mot borgenärer, 2.har gjort sig skyldig till uppsåtligt försvårande av konkurs eller exekutiv förrättning, 3.i hemlighet har gynnat någon borgenär för att inverka på frågan om F-skuldsaneringens avgörande, 4.i sin ansökan om F-skuldsanering eller annars under ärendets handläggning medvetet har lämnat oriktiga uppgifter till men för borgenären, eller 5.har lämnat oriktig uppgift till ledning för myndighets beslut i fråga om skatt eller avgift som omfattas av F-skuldsaneringen eller underlåtit att lämna uppgift trots att gäldenären är uppgiftsskyldig och den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten medfört att ett beslut blivit felaktigt eller inte fattats. Om ett beslut om F-skuldsanering upphävs, blir en borgen eller annan säkerhet som tredje man har ställt för betalning av belopp som avses i 14 § första stycket 3 ogiltig, om inte tredje mannen kände till eller borde känt till de omständigheter som anges i första stycket 1–3 eller medverkade till att gäldenären åsidosatt sina förpliktelser enligt första stycket 4. Paragrafen innehåller bestämmelser om upphävande av ett beslut om F-skuldsanering, s.k. omprövning, på begäran av en borgenär. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 9.4. För omprövning enligt denna paragraf krävs det att förut- sättningarna i någon av punkterna 1–5 i det första stycket är upp- fyllda. Dessa punkter tar sikte på gäldenärens illojala beteende före eller under handläggningen av ett F-skuldsaneringsärende. Bestämmelserna överensstämmer med vad som gäller enligt skuld- saneringslagen (24 § första stycket 1–3) och är avsedda att tillämpas på samma sätt. Det följer av första meningen i det första stycket att en omprövning enligt dessa punkter alltid ska leda till att F- skuldsaneringen upphävs. I andra stycket anges vissa verkningar av att ett beslut om F- skuldsanering upphävs. Bestämmelsen motsvarar, med vissa redak- ändringar, bestämmelsen i 24 § tredje stycket skuld- saneringslagen. Den situation som bestämmelsen avser torde in- träffa väldigt sällan, och behovet av bestämmelsen kan i och för sig ifrågasättas. Gäldenärens skulder kvarstår efter ett beslut om upphävande. 36 § På ansökan av en borgenär vars fordran omfattas av ett beslut om F-skuldsanering kan upphäva beslutet eller ändra det som har bestämts i en fråga som avses i 14 § första stycket 2–4, om 1.gäldenären inte följer betalningsplanen, såvida avvikelsen inte är ringa, eller 2.gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats efter beslutet om F-skuldsanering utan att förhållandena är sådana som avses i andra stycket. Om gäldenärens ekonomiska förhållanden har förbättrats efter beslutet om F-skuldsanering i så hög grad att gäldenären kan betala samtliga skulder som omfattas av F-skuldsaneringen, och behålla en för gäldenären rimlig levnadsstandard, kan upphäva beslutet. I fall som avses i första stycket 2 ska ansökan ges in för inledandebeslutet eller, om en betalningsplan avslutas senare, senast den dag då planen löper ut. I fall som avses i andra stycket ska ansökan ges in för inledande- beslutet. Paragrafen reglerar under vilka ytterligare förutsättningar som en F-skuldsanering kan omprövas på ansökan av en borgenär. Övervägandena finns i avsnitt 9.4. Av första stycket framgår att under vissa förutsättningar kan upphäva eller ändra ett beslut om F-skuldsanering. Hänvisningen till 14 § första stycket 2–4 innebär att det vid en ändring endast kan bli fråga om att justera det belopp som gäldenären ska betala till borgenärerna. Vilka fordringar som omfattas av F-skuldsaneringen kan alltså inte ändras (14 § första stycket 1). Bestämmelsen i den första punkten överensstämmer med skuldsaneringslagen (24 § första stycket 4). Enligt denna punkt kan ändra eller upphäva ett beslut om F- skuldsanering om gäldenären inte följer betalningsplanen. Det krävs dock att avvikelsen inte är ringa. Det måste vara fråga om längre betalningsdröjsmål eller upprepade betalningsförsummelser för att omprövning ska kunna ske (jfr prop. 1993/94:123, s. 232). Punkten två tar sikte på gäldenärens förbättrade ekonomiska förhållanden. En omprövning ska ske om gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats efter beslutet om F- skuldsanering utan att förhållandena är sådana som avses i andra stycket. För att bestämmelsen ska bli tillämplig krävs det en väsentlig förbättring av gäldenärens ekonomiska förhållanden. Med detta avses en avsevärd förbättring, exempelvis en betydande inkomstökning. Hur stor en inkomstökning måste vara för att anses vara avsevärd får avgöras från fall till fall. Det är den procentuella ökningen av gäldenärens betalningsutrymme som är relevant. Om en gäldenär redan vid beslutet om F-skuldsanering hade ett högt betalningsutrymme krävs en större inkomstökning för att förbättringen ska anses vara väsentlig. Vi har tidigare framfört att gäldenären inte bör få förbehålla sig avsättningar till pensioner vid den inledande beräkningen av hans eller hennes betalningsutrymme. Däremot är det rimligt att en företagare som har lyckats så bra med sin nystartade verksamhet att den genererar ett överskott utöver vad som krävs för den redan fastställda betalningen till borgenärerna, har en möjlighet att göra avsättningar till sin pension under F-skuldsaneringen. Vid bedömningen av om gäldenärens betalningsutrymme har förbättrats i väsentlig mån bör gäldenären därför först få förbehålla sig eventuell avsättning till pension. En förutsättning för detta är dels att gäldenären verkligen gör en pensionsavsättning, dels att denna avsättning motsvarar ett skäligt belopp. Tjänstepensionen för privatanställda tjänstemän, ITP1, kan tjäna som riktlinje för vad som utgör en rimlig pensionsavsättning. Detta innebär en pensionsavsättning om högst av lönen upp till 7,5 basbelopp (). Vid ett eventuellt högre löneutrymme än så framstår det inte som rimligt att ytterligare öka avsättnings- utrymmet för pensioner. En fråga som har behandlats särskilt i avsnitt 9.4.1 är gälde- närens möjlighet att behålla vinst i en näringsverksamhet. Det är inte rimligt att en gäldenär, genom att ta ut en låg lön och/eller undvika aktieutdelning, kan konsolidera sin verksamhet på borge- närernas bekostnad utan att gäldenärens ekonomiska förhållanden ska anses ha förbättrats. Om verksamheten konsolideras på detta sätt kommer ju verksamhetens förbättrade ekonomiska situation förr eller senare gäldenären till godo. Därmed har hans eller hennes ekonomiska förhållanden de facto förbättrats. Om verksamheten bringar ett överskott som tillåter det, bör gäldenären därför under F-skuldsaneringen ta ut en marknadsmässig lön. Och om han eller hon inte gör det, trots att verksamheten tillåter det, ska man vid bedömningen av om hans eller hennes ekonomiska förhållanden väsentligen har förbättrats, utgå från att en sådan lön hade tagits ut. Även bokföringsmässiga avsättningar, exempelvis i periodiserings- fonder, kan beaktas vid bedömningen om betalningsutrymmet har förbättrats på det sätt som avses i lagtexten. Vad som avses med en marknadsmässig lön bör avgöras mot bakgrund av vad en person i samma bransch och samma ställning normalt har för inkomst. Vid bedömningen av om inkomsten är marknadsmässig ska företagarens samlade inkomst beaktas. Det är vanligt att en företagare som driver ett aktiebolag tar ut intäkter från det egna bolaget genom att kombinera ett löneuttag med utdelning enligt de så kallade 3:12-reglerna (3 kap. 12 § ABL), och finns det ett överskott i verksamheten bör motsvarande krävas av en företagare som genomgår en F-skuldsanering. Gäldenären bör därmed ta ut sin inkomst från bolaget på det skattemässigt mest fördelaktiga sättet, det vill säga genom att utnyttja 3:12-reglerna i den mån överskottet tillåter det. Detta innebär att om gäldenärens näringsverksamhet under F-skuldsaneringen går så bra att det finns ett överskott i företaget, ska man vid bedömningen av om hans eller hennes ekonomiska förhållanden har förbättrats utgå från en lön som i kombination med en aktieutdelning enligt utdelnings- utrymmet i 3 kap. 12 § ABL, är att anses som marknadsmässig. Om en sådan inkomst medför att gäldenären får väsentligt förbättrade ekonomiska förhållanden jämfört med när F-skuldsaneringen beslutades, ska F-skuldsaneringen omprövas och gäldenärens betalningsutrymme höjas. Däremot ska en företagare, även om det finns ytterligare överskott i verksamheten, inte vara tvingad att ta ut utdelning som överskrider utdelningsutrymmet enligt 3:12- reglerna. Om det saknas överskott i verksamheten är gäldenären varken skyldig att ta ut lön eller utdelning. Gäldenären måste dock alltid ha ett skäligt betalningsutrymme, vilket i sig kräver någon form av inkomst. Det nu sagda kan illustreras med följande exempel. Tillgängligt utrymme i bolaget Uttagen lön (/månad) Sociala avgifter () Skatt (inkomst av tjänst) Skatt (inkomst av kapital) Verksamhetens resultat (före För enkelhetens skull har vi i tabellen avrundat procentsatsen för såväl sociala avgifter som skatt på gäldenärens inkomst av tjänst och kapital till . Exemplet syftar endast till att åskådlig- göra tre olika scenarion och gör inga anspråk på att vara korrekt eller fullständigt vad gäller exakta siffror eller procentsatser. Om ovanstående situation inträffar kommer gäldenär 1 och 3 att ha en faktisk nettoinkomst om medan gäldenär 2 har en faktisk nettoinkomst om . Eftersom det finns ett överskott i den verksamhet som gäldenär 1 driver som tillåter en utdelning, bör man vid bedömningen av om gäldenär 1 har fått väsentligt förbättrade ekonomiska förhållanden utgå från dels hans eller hennes uttagna lön, dels den möjliga utdelningen enligt 3:12- reglerna (brutto), sammanlagt . Vad gäller gäldenär 3 saknas det i verksamheten överskott som tillåter utdelning. Vid bedömningen av hans eller hennes ekonomiska förhållanden ska man därför utgå från den faktiska inkomsten (dvs. Bestämmelsen i det andra stycket träffar den sannolikt mycket ovanliga situationen att gäldenärens ekonomiska förhållanden förbättras efter beslutet om F-skuldsanering i så hög grad att gäldenären kan betala samtliga skulder som omfattas av F-skuld- saneringen och fortfarande ha kvar en rimlig levnadsstandard. Bestämmelsen syftar till att förhindra sådana stötande resultat som skulle kunna uppstå om gäldenären genom sin näringsverksamhet blir så förmögen att han utan att hans levnadsstandard sänks, hade kunnat betala samtliga sina skulder. I dessa fall ska F-skuld- saneringen därför upphävas. Det framgår av tredje stycket att det råder en förlängd omprövningsfrist för denna grund och att en ansökan om omprövning får göras upp till efter inledande- beslutet. Med en för gäldenären rimlig levnadsstandard innebär en ekonomisk standard som framstår som rimlig med beaktande av den enskilda gäldenärens situation och inkomst. Det är alltså inte fråga om att en gäldenär som efter en avslutad F-skuldsanering har fått kraftigt förbättrade levnadsvillkor, ska tvingas leva på existensminimum eller kraftigt försämra sin livssituation. Exempelvis ska en omprövning inte kunna ske om gäldenären måste sälja sin bostad eller bil, även om det är fråga om dyrbara sådana, för att kunna betala av sina skulder. Däremot kan det vara skäligt att en gäldenär som efter en F-skuldsanering äger flera exklusiva bilar måste sälja någon av dessa för att kunna betala sina borgenärer. Det ligger i sakens natur att denna situation kommer att inträffa ytterst sällan. Av det tredje stycket framgår att den borgenär som vill ha till stånd en omprövning på grund av gäldenärens förbättrade ekonomi i normalfallet måste ge in en ansökan om omprövning för inledandebeslutet. Är förhållandena sådana som avses i andra stycket gäller dock en förlängd frist . 37 § På ansökan av gäldenären kan 1.upphäva beslutet om F-skuldsanering, om gäldenärens ekono- miska förhållanden efter beslutet om F-skuldsanering har försämrats i sådan grad att gäldenären saknar eller endast har ett ringa betalnings- utrymme, eller 2.ändra det som har bestämts i en fråga som avses i 14 § första stycket 2–4, om gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen har förändrats efter beslutet om F-skuldsanering. En omprövning enligt första stycket 2, får endast göras om gälde- nären fortfarande har ett betalningsutrymme som inte är ringa eller om det finns synnerliga skäl och gäldenären har fullgjort två tredje- delar av den tid som betalningsplanen ska löpa. Paragrafen innehåller bestämmelser om ändring av ett beslut om F- skuldsanering på begäran av gäldenären. Våra överväganden finns i avsnitt 9.4.2. Av bestämmelsen i första stycket första punkten framgår att gälde- nären alltid själv kan ansöka om att F-skuldsaneringen ska upphävas om gäldenären har fått så pass försämrade ekonomiska förhållanden att han eller hon inte längre har något betalnings- utrymme. F-skuldsaneringsbeslutet ska då upphävas. Av bestämmelsen i andra punkten framgår att en omprövning på gäldenärens begäran som innebär att ska ändra betalningsplanen, kan ske om gäldenärens ekonomiska för- hållanden väsentligen har förändrats efter beslutet om F- skuldsanering. Det krävs alltså att gäldenärens inkomster avsevärt har försämrats. Att en nystartad verksamhet inledningsvis medför något lägre intäkter än förväntat är normalt inte tillräckligt för att en omprövning ska ske. Däremot kan den omständigheten att gäldenären blivit sjuk och därför inte har kunnat driva sin verk- samhet vara ett godtagbart skäl för omprövning.