sou · H2B363 · 2014-09-05 00:00:00 — – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. Slutbetänkande av Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. Beställningsadress: kundtjänst, 106 47 För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2014. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera om det straffrättsliga regelver- ket på vissa särskilt angivna områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. Enligt tilläggs- direktiv som beslutades gavs utredaren även i uppdrag att överväga och föreslå åtgärder som skulle medföra skärpta straff för vapenbrott. Professorn förordnades att fr.o.m. vara särskild utredare. förordnades som experter i utredningen rättssakkunniga (), råd- mannen (), vice chefsåklagaren (), överåklagaren (, Utvecklingscentrum ), chefsjuristen (i ), enhetschefen () och advokaten (). Genom beslut förordnades rättssakkunniga () som expert. Hovrättsassessorn har varit sekreterare fr.o.m. . Utredningen redovisade sina överväganden avseende merparten av de frågor som framgår av tilläggsuppdraget i delbetänkandet Skärpta straff för vapenbrott (SOU 2014:7) . Arbetet har därefter fortskridit med övriga frågor. Arbetet har bedrivits i nära samråd med experterna. Vi använder därför vi-form i betänkandet. Experterna har också i allt väsentligt ställt sig bakom de redovisade förslagen och övervägandena. Skilda uppfattningar i enskildheter och beträffande formuleringar kan dock ha förekommit utan att detta har behövt komma till uttryck i något särskilt yttrande. Utredningen, som har antagit namnet Utredningen om skärpta straffrättsliga åtgärder mot organiserad brottslighet (Ju 2013:03), överlämnar betänkandet Organiserad brottslighet – förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m., SOU 2014:63. Uppdraget är med detta slutfört. Förslag till lag om ändring i .............................. 1.2Förslag till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) .................................................................................. Förslag till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) ..... Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67)................ 1.5Förslag till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) ...... Utredningens uppdrag och arbete ................................ Avgränsning av uppdraget....................................................... Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i 3.1.1 Internationella instrument och definitioner ............... 3.2.1 Finns det någon svensk legaldefinition av begreppet organiserad brottslighet? Brottsförebyggande rådets definition ......................... 3.2.3 Kritik mot införande av brottsbekämpande åtgärder utifrån en diffus hotbild ................................ 3.2.4 Kriminella nätverk och grupperingar i ........... 3.2.5 Vilken typ av brottslighet begås i organiserad 3.2.6 Vad är problemet med organiserad brottslighet?....... 3.2.7 Straffrättsliga åtgärder till motverkande av 3.2.8 Organiserad brottslighet och utredningens Kriminalisering av osjälvständiga brott .......................... Allmänna utgångspunkter för beslut om kriminalisering ..... 4.2.1 När bör kriminalisering ske? 4.2.2 Hur bör kriminalisering ske?....................................... De osjälvständiga brottsformerna .......................................... 4.3.2 Om de olika formerna av ansvar ................................. 4.4Vad bör särskilt beaktas vid utökad kriminalisering av osjälvständiga brott?................................................................ Allmänt om kriminalisering av förfältsgärningar ....... 4.4.3Särskilt om faktorer som är relevanta vid överväganden om ytterligare kriminalisering av 4.5 Överväganden och förslag..................................................... 4.5.4 Våld eller hot mot tjänsteman ................................... Förgripelse mot tjänsteman....................................... Övergrepp i rättssak................................................... 4.5.7 Förmögenhetsbrott och annan ekonomisk Införande av en ventil i 23 kap. 2 § ...... 4.5.10 Ett trovärdigare och effektivare straffsystem – Straffskalan för förberedelse och stämpling................. En reformerad tvåårsregel .......................................... Underlåtenhet att avslöja eller hindra brott ................. 6.2.1 Allmänt om ansvar för underlåtenhetsbrott ............. 6.2.2 Ansvaret för underlåtenhet att avslöja brott............. 6.2.3 Ansvaret för underlåtenhet att hindra brott ............. 6.2.4Något om de speciella former av underlåtenhetsansvar som gäller enligt lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelse .......................... 6.3.2 Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. ....................................................... 6.3.3 överväganden rörande vilka brott som ska omfattas av kriminaliseringen av underlåtenhet att avslöja brott................................... Vissa frågor som rör mänskliga fri- och rättigheter............. 6.4.2 Principen om en rättvis rättegång.............................. Överväganden och förslag..................................................... 6.5.1 Ansvaret för underlåtenhet att avslöja brott ............ 6.5.2 Ansvaret för underlåtenhet att hindra brott............. 6.5.3 Bör underlåtenhet att avslöja brott kriminaliseras vid fler brott än ? Kvalifikationsgrunder för grovt brott............................ Gradindelning och straffmätning ......................................... Allmänt om gradindelning......................................... 7.2.2 Särskilt om försvårande omständigheter vid 7.2.3 Utvärdering av straffmätningsreform ........ 7.2.4 Särskilt om Högsta domstolens praxis i Allmänt om kvalifikationsgrunder ....................................... 7.3.2 Kvalifikationsgrunder vid brott som är vanligt förekommande vid organiserad brottslighet ............ 7.3.3 Sammanställning över vissa befintliga Överväganden och förslag..................................................... 7.4.3 Finns skäl att genomföra mer generellt inriktade 7.4.4 Vilka omständigheter kan identifieras som särskilt försvårande vid organiserad brottslighet?.... 7.4.5 Vilka brottsbeskrivningar ska kompletteras med nya kvalifikationsgrunder?......................................... 7.4.6 Ska det läggas till försvårande omständigheter i 29 kap. 2 § ? 7.4.7 Gemensam brottsbeteckning för olika grader av 8.2 Ekonomiska konsekvenser.................................................... 8.2.1 Konsekvenser för staten............................................. 8.3Konsekvenser för brottsligheten och det Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Förslaget till lag om ändringar i ...................... Förslaget till lag om ändringar i narkotikastrafflagen (1968:64) ................................................................................ Förslaget till lag om ändringar i skattebrottslagen (1971:69) ................................................................................ Förslaget till lag om ändringar i vapenlagen (1996:67)........ Förslaget till lag om ändringar i lagen (2000:1225) om straff för smuggling ............................................................... Förslaget till lag om ändringar i utlänningslagen (2005:716) .............................................................................. Bilaga 1 Kommittédirektiv 2013:19................................................ Bilaga 2 Kommittédirektiv 2013:112.............................................. Utredningens övergripande uppgift har varit att analysera om det straffrättsliga regelverket på vissa områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. Uppdraget framgår av direktiv som beslutades (dir. 2013:19), se bilaga 1 samt av tilläggsdirektiv som beslutades , (dir. 2013:112), se bilaga 2. I uppdraget har ingått att överväga om kriminaliseringen av brott på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet bör utvidgas, om straffskalan för förberedelse och stämpling bör förändras, om straffansvaret för underlåtenhet att avslöja respektive hindra brott bör skärpas för personer som har anknytning till den brottsliga verksamhet där brottet har begåtts och om det, för några brott som är vanligt förekommande inom organiserad brottslighet, finns skäl att införa omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedöm- ningen av om brottet är grovt eller om befintliga omständigheter behöver ses över eller kompletteras. Kriminalisering av osjälvständiga brott Ett utmärkande drag när det gäller organiserad brottslighet är att flera personer är delaktiga i den brottsliga verksamheten, även om alla inte deltar på samma sätt eller i samma utsträckning. Dessutom kan brottsligheten vara både sofistikerad och välplanerad. Detta innebär att de s.k. osjälvständiga brottsformerna, dvs. försök, för- beredelse, stämpling och medverkan till brott samt underlåtenhet att avslöja respektive hindra brott, har särskilt stor betydelse för förutsättningarna att motverka sådan brottslighet. Vid bedömning av om osjälvständiga brottsformer bör krimina- liseras i relation till en viss brottstyp finns ett antal faktorer som måste tas i beaktande. För det första bör gärningens straffvärdhet bedömas. Straffvärdheten hos ett osjälvständigt brott är beroende både av det avsedda brottets svårhet och av dess skyddsintresse. En utgångspunkt för bedömningen av om en viss osjälvständig brotts- form bör kriminaliseras eller inte är därför det självständiga brottets abstrakta straffvärde. Det är inte möjligt att ange ett visst straffvärde vid vilket kriminalisering i förfältet alltid är lämplig eftersom även andra faktorer bör påverka bedömningen. Det bör t.ex. i större utsträckning vara möjligt att kriminalisera förstadier till brott i de fall skyddsintresset är frid och frihet än vid angrepp på förmögenhet. Vid bedömning av straffvärdheten hos de osjälvständiga brotten bör hänsyn vidare tas till det självständiga brottets konstruktion och till hur nära ett fullbordat brott gärningsmomenten är. Om ett brott är konstruerat som ett skadebrott och om gärningen på för- stadiet ligger nära fullbordanspunkten är brottet, allt annat lika, mer straffvärt. Det finns då som regel starkare skäl för kriminali- sering än om det självständiga brottet är konstruerat som ett fare- brott eller om gärningsmomenten som man vill kriminalisera är långt från fullbordat brott. När det gäller relationen mellan de olika förfältsdelikten är en utgångspunkt att försök till brott är kriminaliserad i större ut- sträckning än förberedelse och stämpling till brott, som är för- behållet mer allvarliga gärningar. är förberedelse till brott kriminaliserat oftare än stämpling till brott. Enligt utred- ningens mening saknas dock anledning att generellt se på stämpling som en mindre allvarlig osjälvständig brottsform än förberedelse till samma brott. Stämpling bör därför inte särbehandlas i den utsträckning som sker. En ytterligare faktor som bör beaktas är om en kriminalisering av osjälvständiga brott kan förväntas bli någorlunda effektiv och ha praktisk betydelse. En kriminalisering bör dessutom alltid förut- sätta en beredskap att använda samhällets resurser att utreda och lagföra brott. Åtminstone beträffande förberedelse och stämpling bör detta innebära att det brott som förfältsgärningen avser bör vara kvalificerat för att en kriminalisering av osjälvständiga brotts- former ska framstå som befogad. Våra förslag om en kriminalisering i förfältet Våra förslag om kriminalisering av osjälvständiga brottsformer kan sägas bygga på tanken att en kriminalisering är befogad i relation till mycket allvarliga brott. Vi föreslår därför i flera avseenden en utvidgad kriminalisering av förfältsgärningar. är det utredningens mening att kriminaliseringen bör förbehållas mer allvarliga gärningar och i syfte att tillse att så blir fallet föreslår vi dels en ventil som undantar vissa mindre allvarliga gärningar från straffansvar, dels vissa avkriminaliseringar som avser förberedelse i relation till vissa brottstyper som har ett så begränsat straffvärde att en kriminalisering som inte kan anses befogad. De brott som vi har övervägt ett utvidgat straffansvar för är sådana som kan antas vara särskilt vanligt förekommande inom ramen för brottslighet som kan betecknas som organiserad. Det rör sig framför allt om brott med hot- eller våldsinslag samt om olika former av ekonomisk brottslighet. Efter närmare överväganden har vi – mot ovanstående bakgrund – funnit att försök, förberedelse och stämpling till övergrepp i rättssak (av normalgraden och grovt brott) och till grovt och synnerligen grovt vapenbrott ska krimi- naliseras. Vidare menar vi att det finns skäl att kriminalisera för- beredelse och stämpling till grov trolöshet mot huvudman och grov oredlighet mot borgenär samt att utsträcka kriminaliseringen av stämpling till att gälla också grovt olaga tvång, grov utpressning, grov stöld, grovt bedrägeri, grov förskingring och grovt skatte- brott. Slutligen föreslår vi att stämpling till grovt våld eller hot mot tjänsteman och grov förgripelse mot tjänsteman ska kriminaliseras (jfr våra förslag i kap. 7 om att bl.a. gradindela och tilldela dessa brott egna brottsbeteckningar för olika grader av brotten). För att straffansvaret verkligen ska träffa sådana gärningar som är allvarliga föreslås att den ansvarsfrihet som gäller enligt 23 kap. 2 § sista stycket , och som innebär att det inte ska dömas till ansvar för förberedelse eller stämpling om faran för fullbordan är ringa, ska utvidgas till att gälla också andra fall där gärningen, med hänsyn till omständigheterna, är mindre allvarlig. Det kan sägas innebära att det införs en ventil som medför att mindre allvarliga gärningar är straffria på förberedelse- och stämp- lingsstadiet. I konsekvens med det förslaget – och för att en bättre balans ska erhållas i straffsystemet – föreslår vi även en avkriminali- sering av vissa mindre allvarliga gärningar, såsom förberedelse till ringa utpressning och ringa narkotikabrott. Straffskalan för förberedelse och stämpling Straffskalan för förberedelse och stämpling skapas genom en hän- visning till straffskalan för det fullbordade brott som förberedelsen eller stämplingen avser. Det finns emellertid vissa begränsningar och specialregler, bl.a. att straffet för förberedelse och stämpling alltid ska sättas under vad som kan följa på det fullbordade brottet och att högre straff än fängelse får bestämmas endast om fängelse eller däröver kan följa på det fullbordade brottet. Den fråga som vi har utrett är om den nuvarande straffskalan tillåter att allvaret hos de mest kvalificerade gärningarna beaktas i tillräcklig mån eller om straffskalan för förberedelse och stämpling till brott bör förändras på något sätt. Vårt förslag är att den nuvarande begränsningen i straffskalan för förberedelse och stämpling behålls, men att tvåårsregeln kom- pletteras med en möjlighet att gå fängelse också för vissa brott för vilka det inte är föreskrivet fängelse eller däröver. Fängelse ska kunna bestämmas endast om fängelse eller däröver kan följa på det fullbordade brottet eller om gärningen annars med hänsyn till det avsedda brottets svårhet, faran för att brottet skulle fullbordas och omständig- heterna i övrigt är särskilt allvarlig. Genom en sådan reform skapas det utrymme för en mer diffe- rentierad straffmätning än enligt den nuvarande regleringen sam- tidigt som lagstiftaren ger en tydlig anvisning för straffmätningen för den i praktiken helt dominerande delen av förberedelse- och stämplingsgärningar. Underlåtenhet att avslöja eller hindra brott När det gäller underlåtenhet att avslöja eller hindra brott har vårt uppdrag varit att överväga om det finns en möjlighet att skärpa straffansvaret för underlåtenhet att avslöja respektive hindra brott för personer som har anknytning till den brottsliga verksamhet där brottet har begåtts. kan den straffas som underlåter att anmäla eller annars avslöja vissa särskilt angivna brott som är å färde. Vi har kommit fram till att det är svårt att nå rimliga resultat genom att utvidga den nuvarande bestämmelsen om underlåtenhet att avslöja brott. När det däremot gäller ansvaret för underlåtenhet att hindra brott föreslås en utvidgning av innebörd att den som har ett bestämmande inflytande i en sammanslutning ska kunna dömas för underlåtenhet att hindra brott om han eller hon underlåter att hindra ett brott som begås inom ramen för sammanslutningen. Ansvaret ska gälla i relation till de fall där det är angivet att underlåtenhet att avslöja brott är straffbelagd. Ett dylikt ansvar skulle träffa påtagligt straffvärda fall, men det bör framhållas att de fall som skulle träffas av den föreslagna bestämmelsen – utan att träffas av straffansvar för med- verkan till brott enligt 23 kap. 4 § – torde vara relativt få. Det finns med andra ord inte anledning att tro att en reform i enlighet med förslaget skulle få någon mer genomgripande praktisk betydelse. Uppdraget har i den här delen även innefattat att överväga om kriminaliseringen av underlåtenhet att avslöja brott bör vara tillämplig i förhållande till fler brottstyper än vad som är fallet . Med hänsyn till de faktorer vi har att beakta inom ramen för förevarande utredning har vi kommit fram till att det straffbara området för underlåtenhet att avslöja brott inte bör utökas. Kvalifikationsgrunder för grovt brott Ett sätt för lagstiftaren att säkerställa att försvårande omständig- heter får ett mer tydligt genomslag i praktiken är att det direkt i lagtexten anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett visst brott ska rubriceras som grovt (s.k. kvalifikationsgrunder). Genom att lägga till eller förändra ett visst brotts kvalifikationsgrunder kan man också justera tillämpnings- området för det grova brottet. Dessutom uppnås den fördelen att bestämmelsen blir mer informativ och ger bättre vägledning för den som ska tillämpa bestämmelsen. Tydliga kvalifikationsgrunder kan också bidra till en mer differentierad straffmätning. Vårt uppdrag har i den här delen varit att överväga om det går att identifiera omständigheter som, i förhållande till olika brotts- typer, är särskilt vanligt förekommande när brott begås inom ramen för organiserad brottslighet och – om så är fallet – överväga om dessa omständigheter bör anges som kvalifikationsgrunder vid vissa brott. En allmän utgångspunkt för våra överväganden är att frågor om straffvärde och gradindelning som huvudregel bör gå hand i hand i ett straffsystem som, liksom det svenska, bygger på en tanke om proportionalitet och ekvivalens, vilket innebär att straffet ska stå i proportion till brottets allvar, så att svårare brott bestraffas strängare än mindre allvarliga brott (proportionalitet) och att lika allvarliga brott bestraffas lika strängt (ekvivalens). som straffvärde och gradindelning huvudsakligen hänger ihop framstår det som tydligt att kvalifikationsgrunder som specifikt anges i lagtext i praktiken får ett betydligt större genom- slag än de skulle ha fått som rena straffvärdefaktorer. Klart är också att domstolarna, när det anges kvalifikationsgrunder vid ett brott, är försiktiga med att bedöma brottet som grovt utan stöd i dessa faktorer. Det förhållandet att kvalifikationsgrunder som anses som rele- vanta vid en viss brottstyp i regel får ett ganska tydligt genomslag är positivt i den meningen att det skapar goda förutsättningar för lagstiftaren att genom regler styra rättstillämpningen vad gäller gradindelning. När man, som vi, har att föreslå lagstiftning om gradindelningsrelevanta faktorer kan detta emellertid också utgöra ett problem såtillvida att det finns en risk att faktorer som utpekas som relevanta vid gradindelningen får ett tydligt genomslag vid de brottstyper som faktorn utpekas, men ett betydligt mindre genom- slag vad gäller andra brottstyper trots att de inte sällan kan vara av relevans också där. Detta gäller inte minst när de faktorer som är aktuella är sådana att de, åtminstone teoretiskt, kan aktualiseras vid ett stort antal brottstyper. Så är fallet när det gäller sådana faktorer som ofta förknippas med organiserad brottslighet (t.ex. att brotts- ligheten har varit planerad eller utövas systematiskt). Riskerna för ojämnheter vid bedömningen förstärks av att det finns stora skillnader mellan olika brottstyper när det gäller i vilken utsträckning särskilda kvalifikationsgrunder tas upp i anslutning till brottsbeskrivningen. I vissa fall finns överhuvudtaget inga kvalifi- kationsgrunder angivna, i andra fall anges vissa allmänt hållna sådana och i några fall mer specifika faktorer. Det finns mot denna bakgrund skäl att betona att det för- hållandet att en viss kvalifikationsgrund tas upp i anslutning till ett visst brott, inte innebär att den i frågavarande omständigheten är exklusivt knuten till detta brott. Tvärtom kan sägas att det faktum att en viss kvalifikationsgrund tas upp vid en brottstyp indikerar att den har en påtagligt straffvärdehöjande inverkan. I den mån om- ständigheten föreligger också vid en annan brottstyp utgör detta därför en indikation på att den skulle kunna vara av relevans vid bedömningen av gradindelning och straffvärde också i det fallet. Våra förslag om kvalifikationsgrunder I vår bakgrundsbeskrivning har vi redogjort för vad som enligt utredningens mening utgör de huvudsakliga problemen med organi- serad brottslighet. Hit hör bl.a. att gärningspersonerna vid sådan brottslighet sammanblandar makt (att utöva våld) och kapital (som byggs upp genom flerfaldig brottslighet och sedan i vart fall till viss del återinvesteras i ny brottslighet), att den legala och illegala mark- naden sammanblandas så att gråzoner uppstår mellan de två mark- naderna samt att kriminella nätverk och grupperingar i vart fall i viss mån söker ta över viktiga samhällsfunktioner från staten. Vi har vidare identifierat de brottstyper som kan antas vara särskilt vanligt förekommande vid organiserad brottslighet och funnit att det ofta handlar om sådana brott som inkluderar hot, våld och tvång, om förmögenhetsbrott som stöld, häleri, rån och bedrägerier samt om brott som har med smuggling och annan handel med otillåtna och/eller obeskattade varor att göra. Det är dessutom allt vanligare att ekonomisk brottslighet sker inom ramen för organiserad brottslighet. Vår bedömning är att det mest framträdande problemet med organiserad brottslighet är att kriminella nätverk och grupperingar vid förövande av brott utnyttjar ett våldskapital som ger dem påtaglig makt över andra människor. Ett utnyttjande av detta vålds- kapital gör de gärningar som begås mer hotfulla och skrämmande än annars och det gör att nätverken och grupperingarna får makt över människor i deras omgivning. Vi menar därför att en ny kvali- fikationsgrund ska införas som innebär att det vid bedömningen av om vissa brott ska rubriceras som grova särskilt ska beaktas om gärningsmannen har anspelat på ett våldskapital. Den nya kvalifi- kationsgrunden ska införas särskilt vid sådana brott som innebär att gärningsmannen söker hota eller tvinga någon att göra eller underlåta något. Fråga kan exempelvis vara om att mer allmänt skrämma en person för att han eller hon ska inta en passiv hållning eller om att mer konkret tvinga någon att betala pengar, att under- låta att ingripa med myndighetsåtgärder mot gärningsmännen eller att underlåta att vittna.