sou · H2B316 · 2014-03-28 00:00:00 — Utredningen har även fått ta del av en skrivelse från LO18, med exempel på risker för felaktigheter, i samband med arbetsplats- förlagda arbetsmarknadspolitiska program. Exemplen i skrivelsen har samlats in bland företrädare för , genom att ledamöterna i arbetsmarknadsutskott ombetts samla in under- lag inom respektive förbund. Den övergripande synpunkt som flera av förbundsföreträdarna lyfter fram är en upplevelse av att kvantitet tycks gå före kvalitet i de arbetsplatsförlagda insatserna inom arbetsmarknadspolitiken. Företrädarna påtalar att det många gångar upplevs vara långt vikti- gare att en anvisning kommer till stånd, än att den gör det under goda villkor samt utan risker för skadlig undanträngning. Förbunds- företrädarna anser också att den målkonflikt som finns mellan att få ut arbetssökande i insatser och att säkerställa att en anvisning sker 17Förordning (2006:1481) om stöd för nystartsjobb 9 § Stöd för nystartsjobb lämnas såväl för anställningar som gäller tills vidare som för provanställningar och tidsbegränsade anställ- ningar. 18Underlag från LO till utredningen om åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (direktiv 2013:31), . Arbetsgivarstöd – Kontrollstruktur och risker på ett lämpligt sätt medför stora risker för att fel aktör får stöd, och frågan behöver därför belysas. 7.7.3Risker som orsakas av brister i kontrollstrukturen Riskerna som utredningen bedömer orsakas av brister i Arbetsför- medlingens handhavande kan generellt sägas bero på en bristande uppföljning och kontrollstruktur och brister i samordningen av detta. Centralt kontrollmoment tillämpas inte fullt ut Arbetsförmedlingen har utvecklat en it-applikation för att kunna göra så kallade arbetsgivarkontroller. Syftet med dessa kontroller är, enligt Arbetsförmedlingens handläggarstöd, att säkerställa de villkor som enligt olika förordningar ställs på arbetsgivare som söker stöd, och därmed undvika felaktiga utbetalningar och för- hindra bidragsbrott. Arbetsgivarkontrollen är således ett centralt kontrollmoment inför ett beslut om lönestöd. I ett antal gransk- ningar framkommer det dock att Arbetsförmedlingens handläggar- stöd och checklistor avseende de olika lönestöden inte tillämpas fullt ut. Kontroller genomförs i begränsad utsträckning och det finns ofta brister i ärendedokumentationen (se kapitel 3). Arbetsförmedlingen skriver också i sin återrapportering till regeringen år 201219, att det finns risk för felaktiga utbetalningar – eftersom arbetsgivarkontroller inte genomförs i den utsträckning som handläggarstödet föreskriver. Den uppföljning av lönebidrag som myndigheten gjorde visade på att detta problem i stor utsträckning kvarstod. Det faktum att ett centralt kontroll- moment inte tillämpas fullt ut innebär risk för att det sker felaktiga utbetalningar av stödet. Arbetsförmedlingen ska enligt en intern instruktion20 även in- hämta anställningsintyg i samband med ett beslut om arbetsgivar- stöd. Trots att detta förfarande är reglerat så visar ett antal olika oberoende uppföljningar/kontroller på att anställningsintyg sällan finns i ärendena. Exempelvis har Arbetsförmedlingen polisanmält 19Arbetsförmedlingens återrapportering; Dnr: AF-2011/414101, Personer med funktions- nedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga. 20AFII 26/2011: Arbetsförmedlingens interna instruktioner – Krav på kollektivavtalade anställningsförmåner vid handläggning av arbetsgivarstöd. Arbetsgivarstöd – Kontrollstruktur och risker ärenden där arbetsgivaren rekvirerat stöd för lönekostnader som sedan inte kan styrkas med korrekta underlag. Arbetsförmedlingen har dock inte några reella möjligheter att faktiskt kräva att arbetsgivaren inkommer med ett anställningsintyg, då detta inte är reglerat i någon förordning. Sammantaget ger detta en risk för att den lön som ursprungligen är avtalad mellan Arbetsförmedlingen, arbetsgivaren och den arbetssökande i praktiken är en annan. Resultat från arbetsgivarkontrollen kräver ekonomiska bedömningar Innan beslut tas, om anställning med lönebidrag, trygghetsanställ- ning eller nystartsjobb, så ska en kontroll av arbetsgivaren ske. ligger ansvaret för att göra denna kontroll hos alla arbetsför- medlare som arbetar med att bevilja olika former av arbetsgivarstöd. Kontrollen sker genom en särskild it-applikation, genom vilken arbetsförmedlaren får uppgifter om ett antal parametrar. Applika- tionen i sig är inte särskild svår att använda. I de ärenden där resul- tatet av kontrollen faller ut som Kontroll krävs det däremot att arbetsförmedlaren gör en vidare utredning och en bedömning av resultatet för att kunna avgöra huruvida stöd kan beviljas eller inte. Den vidare utredningen ställer krav på att arbetsförmedlaren har en viss ekonomisk kunskap och kan göra en samlad bedömning av de uppgifter som framkommer. Arbetsförmedlaren ska exempelvis kunna bedöma om det finns betydande betalningsanmärkningar eller om en pågående skuldsanering kan påverka arbetsgivarens förutsättningar att bedriva seriös verksamhet. Vidare behöver arbets- förmedlaren ha kunskap om olika bolagsformer och kunna bedöma lämpligheten hos samtliga personer i företagets styrelse. Dessa be- dömningar kräver ofta en samverkan med /Bolags- verket och tar därmed tid att göra. Detta ökar sannolikt risken för att den fördjupade bedömning blir gjord och därmed även risken för att stöd utgår till fel arbetsgivare. Arbetsförmedlingen hade inte några uppgifter om hur ofta ett ärende i arbets- givarkontrollen faller ut för kontroll, och därmed inte heller några uppgifter om hur ofta fördjupade bedömningar sker. Arbetsgivarstöd – Kontrollstruktur och risker Brister avseende uppföljning och kontroller ger risk för felaktiga utbetalningar Det finns också risk för att det förekommer felaktiga utbetalningar och oegentligheter som till stor del skulle kunna förhindras genom väl utvecklade kontroller och incitament för att förhindra felaktig- heter. Här blir riskbilden flerdimensionell, dels orsakas risken av att personer eller företag försöker utnyttja systemet, dels förstärks risken av att kontrollstrukturen hos myndigheten haltar. Enligt vad utredningen kunnat erfara genomför inte huvudkontorets sakavdel- ningar kontroller eller uppföljningar med någon årligt regelbunden- het. Utöver de kontroller som ekonomiavdelningen gör (se kapi- tel 6) så är sakavdelningarnas slumpmässiga kontroller sällan före- kommande. Lokalt förekommer det kontroller genom stickprov på de olika arbetsgivarstöden, men det är för utredningen oklart hur resultatet från sådana kontroller tas tillvara nationellt. Intern- revisionen har även, i två internrevisionsrapporter, påtalat det faktum att det saknas gemensamma metoder för att genomföra strukturerade kontroller, exempelvis avseende urval till stickprovs- kontroller. De kontroller som de facto sker innehåller inte frågeställningar som avser riskerna för medvetna fel från arbetsgivare eller risker för överutnyttjande. Denna aspekt finns inte heller med i myndighet- ens egna riskanalyser (se kapitel 7). De kontroller och uppföljningar som genomförts har haft fokus på lönebidrag. Detta både vad gäller Arbets- förmedlingens egna kontroller och sådana som genomförts av externa granskare. Det är bara Arbetsförmedlingens internrevision samt Statskontoret som –2013 granskat hanteringen av beslut om trygghetsanställning respektive nystartsjobb, utifrån ett felaktiga-utbetalningar-perspektiv. Detta trots att både beslut om trygghetsanställningar och nystartsjobb antalsmässigt ligger nära antalet beslut om lönebidrag. Antalet beslut om trygghetsanställ- ningar har ökat markant . Enligt förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmed- lingen ska Arbetsförmedlingens verksamhet utformas så att den inte snedvrider konkurrensförutsättningarna på marknaden. Bristande uppföljning och kontroll kan leda till att man inte uppfyller detta förordningskrav, vilket i sin tur ger risk för både felaktiga utbetal- ningar och överutnyttjande. 8Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker utfärdade regeringen dels förordning (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin, dels förordning (2007:813) om jobb- garantin för ungdomar. Båda dessa förordningar innehåller olika programinslag för personer som varit frånvarande från arbetsmark- naden . I den tredje och sista delen av jobb- och utvecklingsgarantin finns den så kallade sysselsättningsfasen. Ungdomar som tagit del av de två inledande faserna i jobbgarantin för ungdomar kan också komma att omfattas av aktiviteter i sysselsättningsfasen. I sysselsättningsfasen fanns drygt 36 400 deltagare kvarstående . Tertial 2013 fanns totalt drygt 9 300 anordnare av syssel- sättningsplatser. Det var en ökning med drygt 100 i jämförelse med samma tertial 20122. Se bilaga 5. Flest anordnare fanns inom arbetsgivarkategorin enskilda företag. Inom denna grupp fanns 3 700 anordnare tertial 2013. var den näst största kategorin allmännyttiga organi- sationer. Där fanns drygt 2 500 anordnare. Av dessa anordnare hade drygt 430 – 6 till 99 anvisade deltagare. Antalet anordnare med 100 eller fler deltagare var 47. Av dessa var 15 kommuner, 12 var enskilda företag och fem var allmän- nyttiga organisationer. Arbetsförmedlingen centralt hade överenskommelse om syssel- sättningsplatser hos bland annat Erikshjälpen, Myrorna och Röda Korset. I dessa fall är det ofta sysselsättningsplatser inom second- 1Källa: Arbetsförmedlingen. 2Arbetsbetsförmedlingens Återrapportering , Insatser för att bryta långvarig arbetslös- het . Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker Inom ideella föreningar är det ofta frågan om syssel- sättningsplatser inom vaktmästeri, fastighetsskötsel och lokalvård. infördes möjligheten för deltagarna i sysselsättnings- fasen att ta del av arbetsmarknadsutbildning. fanns drygt 1 100 personer i arbetsmarknadsutbildning av dem som var inne i sysselsättningsfasen. Arbetsförmedlingen redovisade att drygt 52 500 unika personer deltog i sysselsättningsfasen inom ramen för jobb och utvecklingsgarantin3. Detta var en ökning med närmare 5 000 i jämförelse med året innan. I årsredovisningen redovisade Arbetsförmedlingen att hade utbetalats till anordnare i sysselsättningsfasen. har utredningen fått information 2013 låg utbetalningarna på ungefär samma nivå som 2012. beslutade Arbetsförmedlingen om en intern instruktion4 avseende krav på anordnare av arbetsmarknadspolitiskt program/insats förlagd till en arbetsplats. I den interna instruktionen regleras vilka krav som ställs på anordnaren och vilka krav som ställs på Arbets- förmedlingens handläggning. Anordnaren ska vara en juridisk per- son med organisationsnummer eller en fysisk person som bedriver näringsverksamhet. Arbetsförmedlingen ska även informera anord- naren om dess arbetsmiljöansvar. Av Arbetsförmedlingens handläggarstöd5 framgår att sysselsätt- ningsfasen inom jobb- och utvecklingsgarantin syftar till att möj- liggöra en övergång till arbete genom att deltagaren får en syssel- sättningsplats som ska ge nya erfarenheter, meriter och referenser. Sysselsättningen ska vara individuellt anpassad och täcka deltaga- rens arbetsutbud och inkludera eget arbetssökande. I Arbetsförmedlingens information till anordnare av sysselsätt- ningsplats inom jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas fram- håller Arbetsförmedlingen att sysselsättningen inte får innebära konkurrenssnedvridning eller vara ordinarie arbete. Sysselsättningen kan bestå av uppgifter som annars inte skulle bli utförda och som 4Arbetsförmedlingens interna instruktioner: Arbetsförmedlingens krav på anordnare av arbetsmarknadspolitiskt program/insats förlagd till en arbetsplats, dnr Af-2013/103991, . 5Arbetsförmedlingens handläggarstöd, Jobb- och utvecklingsgarantin, AFHS96/1 . Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker kan anses som kvalitetshöjande. Arbetsförmedlingen är vidare tyd- lig med vilka krav som ställs på anordnare och vilket ansvar de har. I informationen anges också vad det så kallade anordnarstödet på per dag och deltagare ska användas till. Regeringen fast- slog beloppet för anordnarstödet 2009 för Arbetsförmedlingen. Stödet ska användas till exempel till kostnader för handledning, arbets- och skyddsutrustning, skyddskläder, ut- bildning och/eller introduktion samt kostnader för den fysiska arbetsplatsen. I en promemoria Sysselsättningsfasen – viktiga begrepp (2012- 11-06) som använts inom Arbetsförmedlingen vid ett arbetssemi- narium kring anordnare i sysselsättningsfasen beskrivs sysselsättningsfasens inriktning och innehåll. I promemo- rian diskuteras riskerna för undanträngning av reguljära arbetsupp- gifter, inträngningseffekt, konkurrenssnedvridning och inlåsnings- effekt. I promemorian refererar Arbetsförmedlingen till regeringens budgetproposition 2013 (prop. 2012/13:1): En effekt som kan uppstå är s.k. undanträngning. Direkt undanträng- ningseffekt uppkommer då deltagare i program eller subventionerade anställningar utför arbetsuppgifter som gör att arbetsgivaren därige- nom kan ha färre reguljärt anställda än vad som annars skulle varit fallet. Undanträngning kan emellertid vara motiverad om arbetet går till en person som har svårare att få arbete. Arbetsförmedlingen har i uppdrag att se till att minimera undanträngning i det fall de inte är arbetsmarknadspolitiskt motiverade. Arbetsförmedlingen har fört fram till utredningen att myndighetens synsätt har utvecklats till att: Sysselsättning innebär att deltagare utför arbetsuppgifter hos anord- nare inom dennes verksamhet. Arbetsuppgifterna kan vara anordna- rens ordinarie eller sådana som annars inte skulle bli utförda på arbets- platsen och som kan ses som kvalitetshöjande. Arbetsuppgifterna ska vara gynnande för deltagarens möjlighet att komma närmare arbets- marknaden men inte vara av sådan betydelse för verksamheten att det undantränger rekryteringsbehov hos anordnaren. Under rubriken anordnare utifrån deltagarnas behov be- skrivs i nämnda promemoria tre huvudtyper av anordnare: Anordnare för deltagare som står närmast arbetsmarknaden och bedöms kunna ta ett arbete med eller utan subventioner ganska direkt. Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker Anordnare för deltagare som står längre ifrån arbetsmarknadens krav. Anordnare för deltagare som står längre ifrån arbetsmarknadens krav och behöver trygga miljöer. I Arbetsförmedlingens ovan nämnda handläggarstöd finns rubriken måste Arbetsförmedlingen inhämta om anord- nare. Här hänvisas till förordning (2000:628) om den arbetsmark- nadspolitiska verksamheten 9 §: Arbetsförmedlingen ska samråda med den sammanslutning av arbets- tagare som är part i lokal förhandling med arbetsgivaren innan någon anvisas ett arbetsmarknadspolitiskt program som är förlagt till en arbetsplats eller tar del av arbetsmarknadspolitisk insats som är förlagd till en arbetsplats. När det gäller privata arbetsgivare samt offentliga arbetsgivare som bedriver affärsverksamhet ska Arbetsförmedlingen även inhämta infor- mation för att säkerställa att arbetsgivaren inte har näringsförbud, skatteskulder som lämnats till för indrivning eller betalningsanmärkning som inte är obetydlig innan någon erbjuds programmet eller insatsen på arbetsplatsen. Om sådant förhållande föreligger får någon anvisning inte göras. Ett organisationsnummer måste också kunna registreras i Arbets- förmedlingens interna it-system för att utbetalningar ska kunna göras. För ideell- eller ekonomisk förening krävs stadgar, styrelse och utsedd person som företräder organisationen. I den ovan nämnda promemorian utvecklar Arbetsförmedlingen behovet av samråd med facklig organisation innan anvisning till program i syfte att minska risken för omotiverad undanträngning av ordinarie anställningar utan avtalsenlig lön. I det nämnda handläggarstödet och i den nämnda promemorian visar Arbetsförmedlingen vilka krav som myndigheten anser nöd- vändiga att ställa på anordnare. Dessa krav återkommer även i den mall6 som finns för överens- kommelse mellan anordnare som sysselsätter fler än en deltagare eller som återkommande tar emot deltagare i sysselsättningsfasen. Denna mall uppdaterades och utkom . Ì överens- kommelsen finns även en text där villkoren tydliggörs. Under rubriken och felaktigheter anges följande: 6 : Arbetsförmedlingen: Överenskommelse om sysselsättning inom jobb- och utveck- lingsgarantin. (Överenskommelse+ersättning+internet 10131001-1). Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker Om avvikelser från överenskommelsen med anordnaren eller felaktig- heter upptäcks vid anvisning av deltagare, uppföljning eller i andra sammanhang ansvarar Arbetsförmedlingen för att utreda och för att vid behov vidta åtgärder. Anordnare ska vid ringa avvikelser eller felaktigheter ges möjlighet att rätta till omständigheten. Om avvikelsen eller felaktigheten är grava upphör överenskommelsen , anordnarbidraget stoppas och deltagarna omplaceras direkt. Arbetsförmedlingen har också en fastställd rutin med en mall7 för uppföljning av anordnare och sysselsättning inom jobb- och ut- vecklingsgarantin. De punkter som finns i den ursprungliga över- enskommelsen följs upp. När det gäller ekonomiska relationer mellan anordnaren och Arbetsförmedlingen följs upp huruvida anordnaren anser att Arbetsförmedlingens utbetalningsrutiner fungerar. Utredningen har inte fått något formellt underlag som visar att det även sker en avstämning med ekonomiavdelningens utbetalningskontroller. utfärdade Arbetsförmedlingen en intern instruk- tion8 avseende felaktiga utbetalningar inom sysselsättningsfasen. Syftet med instruktion är att tydliggöra hur Arbetsförmedlingen ska agera när felaktigheter upptäcks inom ramen för fas 3 (syssel- sättningsfasen). Det anges bland annat att: felaktigheterna kan ha upptäckts vid ny placering, uppföljning, från myndigheten i övrigt eller genom signaler från allmänheten. När det kommer en signal om felaktigheter ansvarar chefen för marknadsom- rådet för utredning och att vid behov vidta åtgärder. I instruktionen anges vidare att om Arbetsförmedlingen upptäcker att anordnaren lämnat oriktiga uppgifter eller på annat sätt förorsa- kat att stöd har lämnats på felaktiga grunder ska Arbetsförmed- lingen återkräva det som utbetalats felaktigt. Utredningen kunde även konstatera att var nämnda instruktion och handläggarstöd ännu inte uppdaterade utifrån de rutiner och den roll som ekonomiavdelningen på Arbetsförmed- lingens huvudkontor fick avseende frågor och rutiner om felaktiga utbetalningar. Det fanns således en risk för en otydlighet i ansvar för vem som ska göra vad om det finns miss- tanke om felaktiga utbetalningar. 7Arbetsförmedlingens mall: Uppföljning av anordnare och sysselsättning inom jobb- och utvecklingsgarantin, 8Arbetsförmedlingens interna instruktioner; Intern instruktion för handläggning vid upp- täckt av felaktigheter inom fas 3, dnr 2011/119287, . Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker har utredningen fått information 2013 utbetalades i anordnarstöd inom sysselsättningsfasen. Under beslutade myndigheten om återkrav av anordnarstöd på . Utredningen kan konstatera att såväl antal deltagare som antal anordnare i sysselsättningsfasen ökar. Arbetsförmedlingen har tagit fram rutiner med ambitionen att säkerställa kvalitén i den verksam- het som anordnarna tillhandahåller. Förutsättningarna för att säker- ställa en god kvalitét i verksamheten är dock komplicerad. Utred- ningen återkommer till detta nedan. Utredningen har dock inte från Arbetsförmedlingen fått del av någon analys för risker med felaktiga utbetalningar till anordnare i sysselsättningsfasen. Vid intervjuer med företrädare för och har dock utredningen uppmärk- sammat risker för felaktiga utbetalningar till aktörer som etablerar en verksamhet där den enda intäkten i verksamheten är det så kallade anordnarstödet. I vissa fall utformar dessa anordnare också sin verksamhet så att de kan ta emot ett stort antal deltagare. Det har dessutom förekommit fall där anordnaren placerat ut deltag- arna hos andra aktörer, vilket inte är möjligt eftersom det inte är förenligt med de reglerade villkoren som finns för deltagarnas för- säkringar. Utredningen har uppfattat att problem funnits med bland annat ekonomiska föreningar respektive allmännyttiga föreningar. Även om dessa aktörer klarat den arbetsgivarkontroll som Arbetsför- medlingen gör inför beslut så har det funnits oklarheter vilka man- dat föreningarnas styrelseledamöter har haft. Föreningar som har haft kapacitet för att ta emot ett stort antal deltagare i sysselsätt- ningsfasen och därtill haft anställda i nystartsjobb eller i lönebidrag har kunnat upparbeta stora överskott. I sådana fall upptäcker såväl som Arbetsförmedlingen bristerna, men i ett alltför sent skede. Från olika håll har kvalitén i aktiviteterna under sysselsättnings- fasen ifrågasatts. Utredningen har tagit del av dessa synpunkter men har inte underlag för att uttala att detta lett till felaktiga ut- betalningar av arbetsmarknadspolitiska medel. Utifrån utredning- ens uppdrag finns det dock motiv för att ifrågasätta varför , när det gäller aktörer som har större projekt, inte mer ingående prövar både anordnarnas ekonomiska förutsättningar Sysselsättningsfasen – Kontrollstruktur och risker att bedriva verksamhet i sysselsättningsfasen och legala förutsätt- ningar för en seriös verksamhet. finns det enligt utredningens uppfattning skäl att över- väga förutsättningarna för en seriös anordnare att bygga upp en stor verksamhet. Arbetsförmedlingen träffar i och för sig en for- mell överenskommelse med större anordnare, men förmedlingen kan med kort varsel upphöra att anvisa arbetslösa till anordnarens verksamhet. En anordnare kan ha hyrt lokaler med ett i tiden relativt långt lokalkontrakt och gjort investeringar i syfte att kunna klara en meningsfull sysselsättning med de arbetsmiljökrav som följer med aktiviteter inom ramen för sysselsättningsfasen. kan inte ta ansvar för de risker som anordnaren kan ha satt sig i. Arbetsförmedlingen måste redan i samband med att en överenskommelse diskuteras kunna bedöma om anordnare är seriös och har insikt i vilka konsekvenserna blir vid en avveckling. har därför det yttersta ansvaret för att anordnare som vill starta verksamhet inom ramen för sysselsättningsfasen är serösa och medverkar till att verksamheten får både kvalitét och hållbara ekonomiska förutsättningarna för både parter. Utredningen ser därför behov av att Arbetsförmedlingen redan inför beslut om en överenskommelse ska kunna ifrågasätta vilka risker som finns med presumtiva anordnare verksamhet. Arbetsför- medlingen bör i större utsträckning kunna pröva den presumtive anordnarens ekonomiska och juridiska förutsättningar att driva större projekt inom sysselsättningsfasen. Utredningen återkommer i kapitel 13 till denna diskussion i övervägandena om förslag för framtida åtgärder. 9Kompletterande aktörer – Kontrollstruktur och risker Kompletterande aktörer är ett samlingsbegrepp för företag som är upphandlade i syfte att och komplettera Arbetsförmedlingens tjänsteutbud med kompletterande arbetsförmedlingstjänst för arbets- sökande. Enligt Förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmed- lingen, lag (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända, budgetpropositioner, regeringsuppdrag och olika regleringsbrev ska Arbetsförmedlingen anlita kompletterande aktörer i syfte att öka valfrihet och utbudet av tjänster för arbetssökande, förbättra matchningen samt ge möjlighet till individuellt anpassade tjänster och service. Regeringen fastslog i ett regeringsuppdrag år 20081 att: det är regeringens ambition att Arbetsförmedlingens kompetens och tjänsteutbud ska kompletteras med flera olika aktörer, bland annat be- manningsföretag. Syftet är att göra utbudet av förmedlingstjänster större och mer diversifierat, vilket kan bidra till att förbättra match- ningen, och ge förbättrad service till arbetslösa.