sou · H2B341 · 2014-06-17 00:00:00 — För att åstadkomma det krävs dock inte att reglerna tillåter avvik- ande regler i kollektivavtal. Vi har därför svårt att se att det finns något behov av att göra reglerna semidispositiva, mot bakgrund av hur vi föreslagit att reglerna ska vara utformade. Vi har övervägt möjligheten att tillåta avsteg från regeln om hur ofta arbetsgivaren ska dokumentera arbetet. Frågan är om det finns ett behov av och om det är lämpligt att införa en möjlighet att träffa kollektivavtal om att dokumentationen ska upprättas med annan frekvens än den lagstadgade. Vi kan se att det skulle kunna finnas ett behov av en möjlighet för parterna att träffa en överens- kommelse om att dokumentationen ska upprättas med annat inter- vall än . En sådan reglering kan dock ge upphov till vissa problem. Ett rör rytmen i det systematiska arbetet. Detta ska ske fortlöpande. Om parterna skulle träffa avtal om att dokumentera arbetet kommer dokumentationsarbetet inte följa det systematiska arbetet och inte att fortlöpande dokumenteras. Efter- som den dokumentation vi föreslår är tänkt att utgöra ett stöd i det systematiska arbetet talar detta mot en sådan lösning. Det kan också uppstå svårigheter när det gäller tillsynsarbetet då den skrift- liga dokumentationen är en viktig förutsättning för tillsynen. Om tillsynsmyndigheten inte kan ställa krav på en årlig dokumentation blir det svårare att utöva tillsyn över verksamheten. Sammantaget gör detta att kravet på en skriftlig dokumentation, så som den ser ut med vårt förslag, passar sämre för semidispositivitet än vad nu gällande planer skulle göra. Mot bakgrund av det ovan anförda anser vi därför att regleringen ska vara tvingande i sin helhet. Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen Som vi tidigare anfört behöver reglerna om hur det systematiska arbetet ska drivas fyllas ut och det är önskvärt att parterna träffar överenskommelser om detta, liksom om hur samverkan ska ske. På samma sätt som dagens reglering utgår vårt förslag från att arbets- givarna och de fackliga organisationerna har verktygen för att till- sammans arbeta för de förändringar som krävs. 9.10.1Utbildningsanordnare ska bedriva ett systematiskt arbete med aktiva åtgärder Utredningens förslag: Utbildningsanordnare på universitets- och högskoleområdet ska vara skyldiga att inom ramen för sin verksamhet bedriva ett systematiskt arbete med aktiva åtgärder. Enligt gällande rätt ska utbildningsanordnare enligt skollagen, hög- skolelagen och lagen om tillstånd att utfärda vissa examina bedriva ett målinriktat arbete för att aktivt främja lika rättigheter och möjlig- heter för de barn, elever eller studenter som deltar i eller söker till verksamheten oavsett kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning (se vidare av- snitt 4.2). I avsnitt 7.2 föreslår vi att skyldigheten att bedriva aktiva åtgär- der i skollagsreglerad verksamhet ska regleras i sin helhet i skol- lagen i stället för i diskrimineringslagen, men att reglerna om aktiva åtgärder på universitets- och högskoleområdet ska finnas kvar i diskrimineringslagen. Vi har därför i avsnitt 9.1 föreslagit att med utbildningsanordnare i diskrimineringslagens tredje kapitel ska avses den som bedriver utbildning enligt högskolelagen (1992:1434) eller utbildning som kan leda fram till en examen enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. Vi benämner dessa utbild- ningsanordnare som universitet och högskolor. Bestämmelserna om aktiva åtgärder i 3 kap., till skillnad från diskrimineringsförbuden i 2 kap., kommer således att endast gälla dessa utbildningsanordnare. I avsnitt 9.2. har vi föreslagit att skyldigheten för även utbild- ningsanordnare att arbeta med aktiva åtgärder ska omfatta samtliga sju diskrimineringsgrunder i diskrimineringslagen. I avsnitt 9.3 har vi föreslagit att det i lagen ska införas en defini- tion av begreppet aktiva åtgärder där det anges att aktiva åtgärder är Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen ett förebyggande och främjande arbete för att inom en verksamhet motverka diskriminering samt på annat sätt verka för lika rättig- heter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Den definitionen gäller därmed även nu aktuella utbildningsanordnare. Enligt gällande rätt (3 kap. 14–16 §§ DL) ska utbildningsanordnare sammanfattnings- vis bedriva ett målinriktat arbete med aktiva åtgärder och därvid förebygga och förhindra trakasserier och sexuella trakasserier samt upprätta en likabehandlingsplan med översikt över de åtgärder som behövs för att främja lika rättigheter och möjligheter och för att förebygga och förhindra trakasserier. I planen ska det finnas en redo- görelse åtgärder och en uppföljning av föregå- ende års åtgärder. Arbetet med aktiva åtgärder på utbildningsområ- det ska således utformas enligt en plan som följs upp. I kravet på att ange de åtgärder som behövs ligger underförstått en skyldighet att undersöka vilka behov som finns. Aktiva åtgärder genom en likabehandlingsplan innebär således en arbetsmetod som i stora delar påminner om ett sådant systematiskt arbete som vi beskriver i kapi- tel 8 ovan, och som vi föreslår som en skyldighet för arbetsgivare i avsnitt 9.5. Vi anser att den skyldighet som finns för utbildningsanordnare (högskolor och universitet) att arbeta systematiskt och planmässigt med aktiva åtgärder bör förstärkas och förtydligas genom att det, på samma sätt som för arbetsgivare, införs en skyldighet att arbeta systematiskt. Vi föreslår att skyldigheten att arbeta med aktiva åtgärder i stället för att gälla några utpekade åtgärder ska avse en skyldighet att bedriva ett systematiskt arbete utifrån den arbets- metod som vi föreslagit. Det innebär att utbildningsanordnare ska undersöka risker för diskriminering och andra hinder för lika rättig- heter och möjligheter, analysera orsakerna, vidta de förebyggande och främjande åtgärder som skäligen kan krävas samt följa upp och utvärdera arbetet. Genom det systematiska arbetet ska utbildningsanordnaren under- söka verksamheten på de utpekade områdena. Undersökningen kan ske genom enkäter bland studenterna. Frågor kan ställas som under- söker om det finns studenter som upplever sig utsatta för diskrimi- nering, inklusive trakasserier, eller om hur studenterna upplever att studiemiljön lämpar sig för alla oavsett diskrimineringsgrunderna eller hur studenterna upplever möjligheten att kombinera föräldra- skap och arbete. Intervjuer kan vara ytterligare ett sätt att inhämta Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen En del av undersökningen kan genomföras genom regelbundna möten med studenter och deras organisationer samt studenthälsan och personal på lärosätet. Se mer om innebörden av undersökning, analys och åtgärder i detta sammanhang och vad ett sådant systematiskt arbete innebär i avsnitt 9.4. För utbildningsanordnare blir det inte några stora förändringar jämfört med dagens krav. Ändringen innebär framförallt att det blir tydligt att en undersökning av den egna verksamheten ska ligga till grund för arbetet och att åtgärder faktiskt ska vidtas där det be- hövs. Det blir också en förändring på det sättet att dokumenta- tionen i sig inte ska uppfattas som en aktiv åtgärd, utan i stället ska vara en form av dokumentation över arbetet som ska utföras (se mer om det i avsnitt 9.10.5). För att det systematiska arbetet ska bli konkret och kopplat till den praktiska verksamheten anser vi att de områden där diskrimi- nering och andra hinder för lika rättigheter och möjligheter kan förekomma, och som de aktuella utbildningsanordnarna ska arbeta särskilt med när det gäller aktiva åtgärder, ska anges i lagen. Vi redo- gör närmare för dessa områden nedan. Vi anser att det på samma sätt som ska anges att skyldig- heten gäller inom ramen för den egna verksamheten. 9.10.2Det systematiska arbetet ska omfatta vissa utpekade områden Utredningens förslag: Utbildningsanordnarens systematiska arbete ska omfatta 1.antagnings- och rekryteringsförfarande, 2.undervisningsformer och organisering av utbildningen, 3.examinationer och bedömningar av studenternas prestationer, 5.möjligheter att förena studier med föräldraskap. På samma sätt som på arbetslivsområdet (se avsnitt 9.5.2) menar vi att bestämmelserna om en systematisk arbetsmetod måste göras mer konkreta för tillämparna, genom att det i lagen anges i vilka delar av verksamheten utbildningsanordnaren ska arbeta med aktiva Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen På universitets- och högskoleområdet anser vi att de delar av verksamheten där det bör bedrivas ett systematiskt arbete med aktiva åtgärder är verksamhetens antagnings- och rekryteringsför- farande, undervisningsformer och organisering av utbildningen, exa- minationer och bedömningar av studenternas prestationer, studie- miljön samt möjligheter att förena studier med föräldraskap. Listan på områden är uttömmande på det sättet att det är dessa som ska finnas med i det systematiska arbetet och som tillsynsmyndigheten kan granska. Däremot kan det självklart finnas andra förhållanden på ett visst lärosäte som bör omfattas av ett förebyggande och främjande arbete, men det arbetet omfattas inte av skyldigheten i diskrimineringslagen. Det finns inte några skarpa gränser mellan de uppräknade om- rådena, utan de kan gå i varandra och vissa frågor kan vara relevanta under flera olika delar. Vi anser inte att det är nödvändigt att i det praktiska arbetet inordna frågorna under någon viss rubrik om det är oklart var en omständighet hör hemma. Exempelvis kan frågan om när undervisning ska ske rymmas inom området under- visningsformer, men också påverka möjligheterna att förena studier med föräldraskap. Det väsentliga är att frågan undersöks och analy- seras på det sätt som föreskrivs. Nedan redogör vi för vad vi avser med de olika delarna av universitetens och högskolornas verksamhet. Antagningsförfarandet till universitet och högskolor och de olika steg som ingår där i form av behörighetskrav och urvalskriterier, är reglerat i högskolelagen, högskoleförordningen, i föreskrifter från Universitets- och högskolerådet och i föreskrifter som lärosätena själva har tagit fram. Att förfarandet är författningsreglerat innebär att ovidkommande omständigheter inte ska ha betydelse vid antag- ningen, vilket i sig motverkar diskriminering. Att inte anta en sökande av skäl som har samband med någon diskrimineringsgrund är förbjudet i diskrimineringslagen. Det kan dock finnas risk för att människor som är intresserade av att söka sig till en viss utbildning drar sig för att göra det av olika skäl som har samband med någon diskrimineringsgrund. Till exempel domineras vissa utbildningar av det ena eller det andra könet, och sammansättningen av studenter i en viss utbildning ger inte alltid en rättvisande bild av befolkningen i fråga om exempelvis etnisk tillhörighet. Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen skolorna att åstadkomma en jämnare fördelning med hjälp av tillträdesreglerna är begränsade, även om det finns ett litet utrymme genom det s.k. alternativa urvalet.34 har lärosätena i sina regleringsbrev fått särskilda uppdrag från regeringen att upprätta handlingsplaner för hur arbetet med att bredda rekryteringen av studenter ska bedrivas, och i sam- band med lärosätenas årsredovisningar för redovisade läro- sätena resultaten utifrån målen i de handlingsplaner som tagits fram för perioden –2012. I regleringsbrevet för finns inte något regeringsuppdrag att ta fram sådana handlingsplaner. För att främja allas lika möjligheter att söka olika utbildningar räcker det enligt vår mening inte med diskrimineringsförbud och antagningsregler. Det behövs också generella insatser liknande de som genomförts med anledning av de särskilda regeringsuppdragen. Utbildningsanordnare bör enligt vår mening kontinuerligt arbeta aktivt främjande med sin rekrytering så att utbildningarna attra- herar sökande med olika bakgrund. Det systematiska arbetet när det gäller rekryteringen bör vara inriktat på hur verksamheten beskrivs utåt i marknadsföring, informationsmaterial och i direkta kontakter med potentiella sökande. Det kan t.ex. handla om hur man agerar vid annonsering och vid deltagande i student- och utbildningsmässor. Detta arbete sammanfaller delvis med det som ska göras enligt 5 § högskolelagen, nämligen att aktivt främja och bredda rekryteringen. Till skillnad från den bestämmelsen är vårt förslag enbart inriktat på de sju diskrimineringsgrunderna. Att samtliga diskriminerings- grunder uppmärksammas i detta sammanhang är av avgörande bety- delse. Diskrimineringsgrunden kön, dvs. en jämnare könsfördelning, har länge varit i fokus när det gäller antagning och deltagande i olika utbildningar och det finns mycket statistik om detta. Vår uppfattning är att det arbetet måste fortsätta. Vi anser dock att det är mycket viktigt att övriga diskrimineringsgrunder får mer utrymme i den systematiska genomgången av möjligheterna och förutsätt- ningarna för alla att delta i universitets- och högskoleutbildningar. Med antagningsförfarandet avser vi tillträde till utbildning på alla nivåer, dvs. grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. När det gäller antagningsförfarandet menar vi att utbildningsanordnaren 34 Högskolorna får enligt 7 kap. 13 § högskoleförordningen för högst en tredjedel av platserna använda andra urvalsgrunder än betyg och högskoleprov. Det är visserligen inte tillåtet att använda kvotering i detta sammanhang (se prop. 2007/08:95 s. 206), men högskolorna skulle ändå kunna tillämpa bestämmelsen i främjande syfte. Enligt Universitets- och högskolerådet utnyttjas möjligheten i mycket liten omfattning av lärosätena, som man vet att högskoleprovet missgynnar de som har annat modersmål än svenska. Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen måste arbeta systematiskt med att se till att urvals- och behörighets- villkor inte bara lever upp till kravet på att vara icke-diskrimi- nerande, utan också utformas så att de inte innebär risk för diskri- minering eller att de uppställda villkoren på något sätt som har samband med någon diskrimineringsgrund begränsar några gruppers intresse att söka. Vidare måste utbildningsanordnaren i det sys- tematiska arbetet på denna punkt se över hur antagningen går till i praktiken, bl.a. hur sökande bemöts i processen. Utbildningen vid högskolor består framför allt av undervisning i olika former. Undervisningen kan utformas på olika sätt – som före- läsningar, seminarier, distansundervisning, online-kurser och lik- nande. En del av undervisningens utformning handlar också om när undervisningstiden förläggs och var den äger rum, det vill säga den övergripande organiseringen av kärnverksamheten. Olika undervisningsformer fungerar sannolikt olika bra för olika människor, inte minst med tanke på diskrimineringsgrunderna. En student med funktionsnedsättning kan exempelvis ha lättare eller svårare för vissa av undervisningsformerna. Även studenter med viss religionstillhörighet kan tänkas bli påverkade i sina studier beroende på när undervisningen äger rum eller hur undervisningen utformas. Det systematiska arbetet i denna del bör gå ut på att undersöka om det finns risker för sådan negativ inverkan som kan undvikas genom skäliga åtgärder. Examinationer och bedömningar av studenternas prestationer Högskolornas utbildningsverksamhet innefattar ett stort antal moment som innehåller bedömningar av studenternas prestationer, inte minst examinationer. Formerna för sådana bedömningar ska enligt högskoleförordningen35 finnas i en kursplan som meddelas av högskolan själv. Liksom beträffande antagningsförfarandet utgör regleringen i sig ett medel för att motverka diskriminering, och det är enligt diskrimineringslagen förbjudet att vid betygsättning, exa- mination och liknande diskriminera någon. Det som krävs i denna del i fråga om aktiva åtgärder handlar om att på ett generellt plan 35 6 kap. 15 § högskoleförordningen (1993:100). Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen säkerställa att kursplaner och andra regler för bedömningar inte riskerar att försämra möjligheterna för någon grupp. Det handlar också om att utbildningsanordnaren undersöker om det i det prak- tiska arbetet och tillämpningen av reglerna finns risk för att bedöm- ningar av studenternas studieprestationer medvetet eller omedvetet påverkas av faktorer som har samband med någon diskriminerings- grund. Arbetet i denna del bör inriktas på undersökning och genom- gång av regler och rutiner samt utbildning av personalen om det finns sådana behov. Arbetet med aktiva åtgärder ska enligt vårt förslag omfatta även högskolornas studiemiljö. Studiemiljön handlar om både den fysiska och den psykosociala miljön. Avsikten är att det ska vara möjligt för alla studenter att vistas i högskolan utan att hindras av något som har samband med kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktions- hinder, sexuell läggning eller ålder. Högskolorna har enligt 1 kap. 11 § högskoleförord- ningen ett ansvar för att studenterna ska ha en god studiemiljö. Även arbetsmiljöförfattningarnas krav på ett systematiskt arbets- miljöarbete innebär skyldigheter att se över den fysiska och psyko- sociala miljön. Arbetet med aktiva åtgärder enligt diskriminerings- lagen sammanfaller sannolikt i vissa delar med arbetet enligt nämnda bestämmelser, och undersökningar och insatser bör därför kunna samordnas till stor del. Det systematiska arbetet med aktiva åtgärd- erna enligt diskrimineringslagen ska dock, till skillnad från arbets- miljöarbetet och insatserna enligt högskoleförordningen, specifikt inriktas på om det i den fysiska och psykosociala studiemiljön finns generella risker och hinder utifrån diskrimineringsgrunderna. När vi talar om den fysiska studiemiljön avses naturligtvis lokaler, hjälpmedel, utrustning och fysiska faktorer i övrigt. Även den psykosociala studiemiljön ska ingå i det systematiska arbetet, och det som avses är sådant som bemötandefrågor, tilltal (både i under- visningssammanhanget och i sociala aktiviteter) och olika former för umgänge. Verksamheten på alla utbildningsnivåer ska omfattas av den sys- tematiska översynen av studiemiljön. Inte minst när det gäller utbild- ning på forskarnivå finns det behov av att undersöka den psyko- Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen sociala studiemiljön så att den inte missgynnar kvinnor och därigenom bidrar till en sned könsfördelning på högre nivå i den akademiska verksamheten.36 Just diskrimineringsgrunden kön har diskuterats i många sammanhang och undersökningar när det gäller den psyko- sociala studiemiljön. Vi menar att det är nödvändigt att utbildnings- anordnaren analyserar verksamheten även utifrån övriga diskrimi- neringsgrunder. Om risker för diskriminering eller andra hinder för allas lika möjligheter upptäcks kan olika åtgärder vara aktuella beroende på vad som kommer fram i undersökningen. Handlar det om den fysiska miljön kommer åtgärderna sannolikt inriktas på att i skälig ut- sträckning ombesörja de ändringar som behövs. När det gäller den psykosociala miljön kan åtgärderna troligtvis handla om utbildning, information och diskussioner om värdegrund och normer. Vilka konkreta åtgärder som ska vidtas är beroende på vilka problem som upptäcks i den egna verksamheten. Mycket av arbetet sammanfaller sannolikt med det systematiska arbetsmiljöarbetet, och dessa olika krav kan med fördel samordnas. Avsikten är inte att arbetet ska göras dubbelt. Vägledning kan också finnas i erfaren- heter från arbetsmiljöarbetet. När det gäller trakasserier är vår uppfattning att det för flera av diskrimineringsgrunderna är den vanligast förekommande formen av diskriminering i högskolan. I undersökningen av studiemiljön ingår att undersöka om det förekommer trakasserier eller risker för trakasserier, inklusive sexuella trakasserier. Här kan frågor ställas om hur studenterna uppfattar klimatet på skolan. Undersökningen kan också omfatta t.ex. hur jargongen är bland studenter och lärare och om det förekommer rasistiska, sexistiska eller på annat sätt ned- sättande skämt. Vilka konkreta åtgärder som behövs på ett visst lärosäte är beroende av situationen just på den platsen. De uttalan- den som görs i förarbetena kan ge vägledning även fortsättnings- vis.37 Med vårt förslag ska dock det förbyggande arbetet omfatta även trakasserier som har samband med könsöverskridande identi- tet eller uttryck och ålder. Det arbetet bör kunna bedrivas på samma sätt som med övriga diskrimineringsgrunder. Det handlar om att arbeta med normer, värderingar och attitydfrågor. Vissa åtgärder anser vi dock alltid ska vidtas, se avsnitt 9.10.3. 36Se 2012:10R, s. 41. Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen Möjligheter att förena studier med föräldraskap På arbetslivsområdet finns en skyldighet att underlätta för arbetstagare att kombinera arbete med föräldraskap, och vi föreslår i avsnitt 9.5.2 att den frågan ska omfattas av det systematiska arbetet. Det kan sannolikt även förekomma svårigheter att kombinera för- äldraskap med studier. Vi föreslår därför att utbildningsanordnare i det systematiska arbetet med aktiva åtgärder ska utreda behovet av sådana åtgärder och vidta åtgärder i den utsträckning det är skäligt. Omständigheter som kan behöva ses över är t.ex. hur undervisningen organiseras och när den förläggs, och om det finns särskilda behov när det gäller lokalerna. Viss vägledning finns i förarbetena till den nu gällande bestämmelsen på arbetslivsområdet.38 Utredningens förslag: Utbildningsanordnaren ska för verk- samheten ha riktlinjer och rutiner i syfte att förhindra trakasserier och sexuella trakasserier. Utbildningsanordnaren ska följa upp och utvärdera de åtgär- der som vidtas. Enligt 3 kap. 15 § DL finns en skyldighet för utbildningsanordnare att vidta åtgärder för att förebygga och förhindra att någon student utsätts för sexuella trakasserier eller trakasserier som har samband med kön, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder eller sexuell läggning. Enligt vårt förslag om ett systematiskt arbete med aktiva åtgär- der ska utbildningsanordnaren vara skyldig att vidta de åtgärder som efter genomförd undersökning framstår som lämpliga för att undanröja de risker och hinder som har upptäckts i verksamheten inom de områden som det systematiska arbetet ska bedrivas. Som framgår under avsnittet 9.10.2 om studiemiljön ingår det i under- sökningen att undersöka om det förekommer trakasserier, sexuella trakasserier eller risker för sådana trakasserier. En av de vanligaste formerna av diskriminering på universitets- och högskoleområdet är sannolikt just trakasserier av olika slag. Problemet med trakasserier i studiemiljön, framförallt trakasserier 38 a.a. s. 330 f. Förslag till nya regler om aktiva åtgärder i diskrimineringslagen som har samband med kön, sexuell läggning eller könsöverskrid- ande identitet eller uttryck har påtalats av flera intresseorganisa- tioner. Vi har inte fått indikationer på att problemen är lika stora när det gäller andra företeelser, som exempelvis repressalier. Vi anser därför att alla utbildningsanordnare bör vidta vissa förebyggande åtgärder för att förhindra trakasserier. Sådana åtgärder ska alltså vidtas i alla verksamheter, även om det i undersökningen inte framkom- mit att det föreligger några sexuella trakasserier eller trakasserier som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna eller ens risker för den formen av diskriminering.