sou · H2B330 · 2014-10-08 00:00:00 — Det är väl känt att höga krav i arbetet, låg egenkontroll och bristande socialt stöd leder till negativ stress och ohälsa. Det är också dokumenterat att bl.a. andelen kvinnor som uppger kropps- liga besvär till följd av arbetet har ökat signifikant inom alla sektorer utom den statliga (och , 2001). Bland män noteras inte föränd- ringar av andelen med kroppsliga besvär inom någon sektor. Syftet med detta kapitel är att analysera vad arbetets organise- ring får för konsekvenser för kvinnor och män. Ojämställda orga- nisationer och arbetsplatser är fortfarande i hög grad en realitet. Det påverkar hälsan och får olika konsekvenser för kvinnor och män. Litteraturen på området visar att kvinnor, rent generellt, rap- porterar mindre välbefinnande i skelett, leder och muskler än män (de Zwart et al ). Länge var forskningen inriktad på riskfak- torer i yrkeslivet, där fysiskt tunga och krävande exponeringar som t.ex. tung hantering, damm och buller förekom, dvs. mil- jöer typiska för manliga arbetare. Den typen av utsatthet betonar mer helkroppspåverkan och energibelastning snarare än lokal påfrest- ning av nacke, axlar och armar. Det visar sig att just sådana jobb som involverar hög statisk belastning och repetitiv användning av små muskelgrupper medför stor risk för besvär i nacke, axlar, armar (, 1997). I en rapport från (och , 2013) bekräftas denna slutsats, nämligen att kvinnor drabbas mycket oftare än män av belastningsskador. man kommit fram till är att kvinnor ständigt ges de mer repetitiva och handintensiva arbetsuppgifterna på alla arbetsplatser, även där män och kvinnor har samma yrke. Vi vet att sättet att organisera arbetet har stor betydelse för häl- san hos såväl kvinnor som män. Arbetsvillkoren bestäms inte bara av psykiska, fysiska och fysikaliska faktorer utan också av arbetets innehåll och fördelningen av befogenheter. Det kan handla om när och var arbetet utförs och vilka möjligheter som finns att lära nytt och utvecklas i arbetet. satsar på ett pro- jekt för att kompetensutveckla chefer och arbetsledare. Syftet är att de som ledare ska kunna utrusta sina medarbetare med verktyg för att möta förändringar i arbetslivet och där behov finns av att utveckla ny kompetens i ständigt pågående processer. Det handlar om att lära nytt (Rydsmo, 2011). Arbetsplatser behöver således strukturer som stödjer lärande. Organisationen av arbets- platsen är i hög grad en del i arbetslivets förändringsprocess som kan och bör relateras till frågor som rör medarbetarnas hälsa. Hur yrkeslivet kräver fysisk belastning av olika slag kan till viss del analyseras och mätas objektivt och ur detta följer också hur fördelningen av olika belastningar ser ut för kvinnor och män. Men viktigt är också hur detta upplevs av individen. Det i sin tur är bero- ende av dennes socioekonomiska situation samt psykosociala och fysiska resurser. Dessa i sin tur har betydelse för hälsa och välbe- finnande, men också av stressupplevelse och sjukfrånvaro. I kun- skapsöversikten, Den goda arbetsmiljön och dess indikatorer (, Vingård, 2012), pekar litteratursammanställningen på ett antal punkter som har betydelse. Vissa av dessa behandlas i nedan- stående branschexempel. Branscherna är valda så att de illustrerar olika exempel med såväl könsintegrerade som könssegregerade arbets- platser. Mäns och kvinnors arbetssituation skiljer sig åt beroende på vilket kön som dominerar en arbetsplats. , psykiska- och fysiska arbetsförhållanden och konsekvenserna för hälsan kan således kopplas till könssegregeringen på arbetsplatsen. Samband mellan sjuklighet och stark numerär könssegregation av arbets- marknaden finns till viss del belagda i tidigare studier och dessa studier visar genomgående en lägre sjuklighet i gruppen av köns- integrerade yrken, högre i mans- och kvinnodominerade yrken och högst i de extremt könssegregerade yrkena (, 2001, s. 159). De slutsatser som redovisas här, i huvudsak baserad på en studie gjord i en mellansvensk region, (Gonäs, 2005), kompletterar i många avseenden denna bild och leder till slutsatsen att det finns mycket att vinna på att förbättra arbetets villkor för både kvinnor och män. Det är dock främst kvinnorna som skulle tjäna på en översyn och förbättring av arbetsvillkoren. Fler kvinnor än män på de kvinnodominerade arbetsplatserna rapporterade besvär från kroppens leder och muskler medan besvärsförekomsten var mer lika mellan könen på de mansdominerade arbetsplatserna. Den strukturellt ojämlika könsordningen leder till att kvinnor obero- ende av utbildningsbakgrund återfinns i arbetslivets underordnade positioner. Dessa generella slutsatser finner stöd i mer detaljerade, kvanti- tativa undersökningar. Här beskrivs i korthet en studie gjord i (och , 2013) på kvinnodominerade respektive mansdominerade arbetsplatser. Som ett mått på könssegregationen användes andelen kvin- nor/män: om flest kvinnor, , eller flest män, , arbetade på ett varierat antal arbetsplatser. Yrkesgrup- pernas kategoriserades på de olika arbetsplatserna i tre grupper (, och , 1983): människogrupp (exempelvis sjuksköterskor, tandläkare, lärare eller kassabiträde), tinggrupp (exempelvis byggarbetare, städare eller kock) och datagrupp (exempelvis journalist, administratör, dataoperatör eller ingenjör). På kvinnodominerade arbetsplatser arbetade såväl kvinnor som män huvudsakligen i människogruppen, medan tinggruppen var dominerande för såväl kvinnor som män, på mansdominerade arbetsplatser. Totalt ingick 227 män och 1 487 kvinnor på kvinno- dominerade arbetsplatser medan antalet var 1 236 respektive 268 på mansdominerade arbetsplatser. Undersökningarna, som baserades på frågeformulär, innehöll frågor om arbetsorganisation, fysisk arbetsbelastning, psykosocial arbetsbelastning och hälsan i kroppens skelett, leder och muskler liksom det generella psykologiska välbefinnandet samt en bedöm- ning av den allmänna hälsobilden Resultaten visade att det fanns stora skillnader i arbetsförhållandena för män och kvinnor, såväl mellan männen som mellan kvinnorna på både mans- och kvinno- dominerade arbetsplatser. En genomgående skillnad mellan män och kvinnor gäller deltids- arbete. På såväl kvinnodominerade som mansdominerade arbets- platser arbetade fler kvinnor än män mindre än . Kvinnor på kvinnodominerade arbetsplatser hade också negativa förväntningar . Andra faktorer som skilde ut kvin- norna från männen: – ingen möjlighet att stanna hemma för kortare sjukdom, – negativa förväntningar , – uppfattningen att anställningen var osäker. Fler män än kvinnor arbetade på ackord. Organisationsförhållanden som skilde sig åt på mansdominerade arbetsplatser var bl.a. att fler män inte kunde anpassa arbetsupp- gifterna till dagsformen, hade ackordsjobb och obekväma arbets- tider medan män på kvinnodominerade arbetsplatser hade mer flexibelt deltidsarbete. På kvinnodominerade arbetsplatser skilde sig de psykosociala arbetsförhållandena inte nämnvärt mellan män och kvinnor medan däremot skillnaderna var betydligt starkare på mansdominerade arbetsplatser. Kvinnorna upplevde där såväl lågt inflytande som ett ansträngt arbete (kombination av höga krav och lågt inflytande). Kvinnor på mansdominerade arbetsplatser upplevde dessutom ett lågt stöd från arbetskamrater. Det var fler män än kvinnor som på kvinnodominerade arbetsplatser upplevde höga krav. Fysiska arbetsförhållanden skilde sig mest på såväl kvinno- som mansdominerade arbetsplatser. På kvinnodominerade arbetsplatser hade flest män stillasittande arbete och använde datorer mer än kvinnor medan kvinnorna rörde sig mer och dessutom oftare stod stilla i ansträngande arbetsställningar. Kvinnorna hanterade tyngder mellan 1–än männen. Den fysiska ansträngningsgraden i arbetet upplevdes också högre för en större andel av kvinnorna än männen. På mansdominerade arbetsplatser var det flest kvinnor som hade stillasittande arbete och använde datorer som de hade en betydande andel repetitivt hand/fingerarbete. Här var det männen som rörde sig mer och flest som arbetade i ansträngande arbetsställningar som t.ex. med armarna ovan axelhöjd eller under knähöjd. De hanterade såväl lätta som tyngre föremål än kvinnorna och dessutom arbetade de en del med vibrerande verktyg eller på ett vibrerande underlag. Den fysiska ansträngningsgraden i arbetet upplevdes också högre för en större andel av männen än kvinnorna. Symtom i kroppens leder och muskler skiljer sig åt mellan kvin- nor och män på mans- respektive kvinnodominerade arbetsplatser. Totalt sett rapporterar en större andel kvinnor än män fler symtom från olika kroppsdelar. Att få besvär i kroppens leder och muskler skiljer sig åt för kvinnor och män på mans- respektive kvinno- dominerade arbetsplatser. För kvinnor på kvinnodominerade arbets- platser är risken att få besvär i skuldrorna dubbelt så stor och så stor att de drabbas av besvär i armbågar och hand- leder/händer än för männen. Denna och liknande undersökningar ger en beskrivning av häl- soläget och de orsakssamband som handlar om mäns respektives kvinnors arbetssituation. Vilka slutsatser kan då dras och framför allt vilka åtgärder borde vidtas? Könssegregeringen på arbetsplatser har betydelse för hur arbets- miljön ska utformas. Tydliga könsskillnader i utbredningen av risk- faktorer i arbetsmiljön visar att hänsyn måste tas till dessa risk- faktorer och användas för utvecklingsarbete på arbetsplatser. Speciellt männen på de mansdominerade arbetsplatserna upplevde ett gott psykologiskt välbefinnande, vilket också flera andra studier visar (Pugliesi, 1995; Shain and , 2004). En stor andel av både män och kvinnor visar besvär från kroppens leder och musk- ler. Dessa var särskilt mycket förekommande bland kvinnorna. Eftersom kvinnorna, särskilt på mansdominerade arbetsplatser, också upplevde mer begränsade möjligheter att komma till tals och i kombination med ett ansträngt arbete (höga krav och lågt infly- tande) är det angeläget att vidta åtgärder i arbetsmiljön. Det gäller att skräddarsy åtgärderna i enlighet med deras yrkesmässiga expo- nering. Dessutom bör speciella program tas fram som betonar utformning av arbetsplatserna, utrustning, verktyg och arbetsorga- nisation som anpassas till möjligheter och begränsningar hos den arbetande gruppen. Många arbetsplatser domineras av datoranvändning. Det gäller företag inom såväl privat som offentlig sektor. Dessa arbets- platser är ofta könsblandade. Det är allmänt känt att arbetsförhål- landena vid datorintensiva arbetsplatser innebär påfrestningar på leder och muskler som kan leda till besvär och sjukdom. I syfte att kartlägga och bedöma riskerna med datoranvändning gjordes en stor undersökning av förvärvsarbetande vid olika företag både inom privat som offentlig sektor (et al, 2002). Data om olika arbetsmiljöfaktorer samlades in med hjälp av I undersökningen ingick 785 kvinnor och 498 män. Samtliga hade besvarat frågor om symtom från kroppens leder och muskler liksom uppgifter om arbetsorganisation, t.ex. arbetsgivare, arbetstider och arbetsinnehåll, t.ex. variationen av arbetsuppgifter, tid spenderat med datorarbete, tid spenderat med datormus och tid med data/textinmatning. Yrkesgrupperna med mycket datorarbete delades in i 15 katego- rier, bl.a. administratörer, projektledare, call-center operatörer, datasupportrar, ingenjörer, grafisk industrioperatörer, försäkrings- tjänstemän, bibliotekarier, läkarsekreterare, företagshälsovårdsper- sonal, receptionister och forskare. Kvinnor fanns representerade i alla grupper men män saknades i grupperna läkarsekreterare och receptionister. Utbildningsbakgrund skiljde sig åt. Av kvinnorna var det som hade universitetsstudier som sin högsta utbildningsgrad medan dubbelt så hög andel män hade detta. Fysiska arbetsbelastningar gällde exempelvis tiden som tillbring- ades sittande/stående eller gående, perioder av datorarbete utan avbrott och placeringen av datormusen på arbetsbordet. Psykosoci- ala arbetsbelastningar besvarades genom frågor om kraven i relation till kompetensen, ansträngningsgraden (höga krav och lågt infly- tande) och möjligheten att uppfylla kraven på tidspress och kvali- tet. Även socialt stöd från arbetskamrater och chefer ingick samt upplevelsen av olika komfortfrågor i arbetsmiljön. Individuella faktorer som exempelvis civilstånd, ålder, utbildningsnivå och livs- stilsfaktorer skulle också besvaras. Hälsan i kroppens skelett, leder och muskler koncentrerades till frågor om antal dagar den senaste månaden med smärta/värk (stelhet i händer/fingrar) i nacke, rygg, höger och vänster skuldra, överarmar, armbågar, handleder och händer/fingrar. Resultaten visade inte överraskande att det fanns stora skillna- der i arbetsförhållandena för kvinnor och män. I genomsnitt arbetade kvinnorna mindre än männen och fler än hälften arbetade övertid i genomsnitt drygt tre respektive . Datorarbete var den van- ligaste arbetsuppgiften bland både kvinnorna och männen. För- utom datorarbete, var de vanligaste arbetsuppgifterna som till- bringades minst per dag, skrivbordsarbete och telefon- samtal. Möten/seminarier eller diskussioner med medarbetare ägnade nästan hälften av männen sig åt medan en tredjedel av kvinnorna gjorde så. Kvinnorna hade en lägre variation av arbetsuppgifter, som varade minst , än männen och kvinnorna rapporterade även mer än 3 timmars fortgående datorarbete utan raster. Den vanligaste arbetsuppgiften vid datorn var skrivande och ordbehand- ling bland både kvinnor och män men fler kvinnor utförde data/textinmatning. Beskrivningarna av arbetsmiljön, skattades med hjälp av komfortfrågor. De gav tydliga indikationer på könsskillna- der. Den generella miljön och arbetsplatsbelysningen skattade kvinnorna betydligt lägre än männen. Likaså det fysiska klimatet (värme-kyla-drag) på arbetsplatsen. Möjlighet att arbeta i goda arbets- ställningar liksom tillfredsställande arbetsutrymmen skattades också betydligt lägre av kvinnorna. Stor skillnad var det också på möjlighet att placera datormusen på bordet inom bekvämt arbets- område. Placering av datormusen på arbetsbordet påverkade också den fysiska arbetsbelastningen. En ogynnsam placering medför stor belastning för överarm/axel, något som rapporterades av drygt tre fjärdedelar av kvinnorna och drygt hälften av männen. Vid bedöm- ning av arbetsställningar innebär datorarbete att såväl kvinnor som män arbetar mest i sittande ställning. Bara några få av kvinnorna och männen tillbringade drygt halva sin arbetstid i stående/gående position. Konsekvenser av brister i arbetsmiljön visade sig i form av symtom från kroppens leder och muskler från en eller flera kropps- delar: hos kvinnor nästan tre fjärdedelar och hos män drygt hälften. Nack- och skulderproblem var störst hos kvinnorna medan nack- och ländryggsproblem var störst hos männen. För många av de studerade fysiska arbetsbelastningarna ökade besvärsrapporteringen med ökad exponering vilket visar ett dos-responssamband. Nota- belt var att kvinnor i gruppen som ägnade mycket tid till fysisk träning fick avsevärt mindre symptom från kroppens leder och muskler än de som inte tränade. I så gott som alla olika yrkesgrupper med datorarbete rapporte- rade kvinnorna en högre besvärsfrekvens än männen. Könsskillna- derna var särskilt stor bland operatörer inom grafisk industri och forskare. Kvinnliga call-center operatörer rapporterade fler besvär från alla kroppens leder och muskler än någon annan yrkesgrupp som arbetade med datorer. Samband mellan exponeringar och symtom var mest uttalade för nack-skulderregionen följd av armbåge-underarm-händer. Mellan spenderat med datorarbete och utan avbrott fanns ett sam- band med nack-skulderproblem och armbåge-underarm-händer för både kvinnor och män. För männen, men inte för kvinnorna, fanns också ett samband mellan lång tids arbete med datormus och sym- För kvinnorna, men inte för männen, fanns ett samband mellan hög mental belastning (höga krav och lågt inflytande) och symptom. Resultaten från denna studie bekräftar samband mellan skadliga exponeringar hos datorarbetare och symptom i nacke/axlar, skuld- ror och armbågar/handleder/händer. Dessa inkluderar såväl arbets- organisatoriska som fysiska och psykosociala exponeringar. Resul- taten visar också att fler kvinnor än män vistades i miljöer där de var utsatta för organisatoriska, fysiska och psykosociala arbetsmil- jöer som även i tidigare undersökningar ansetts skadliga (, 1997; och Wigaeus Tornqvist 2004). Också här ser vi tecken på den könssegregerade arbetsmarknaden. Även i samma yrken har män och kvinnor olika arbetsuppgifter under olika tidslängder och med olika variation av arbetsuppgifter. Det kan vara värt att notera att utvecklingen på datorområdet har gått snabbt sedan denna studie gjordes. Sålunda hade då varken smarta telefoner eller paddor kommit i allmänt bruk. finns det anledning att uppmärksamma de risker (kanske främst vad gäller nackbesvär) som ett flitigt bruk av dessa hjälpmedel kan medföra, såväl i arbetslivet som . Detaljhandeln är en kvinnodominerad arbetsplats och många arbe- tar deltid. Befolkningens bosättningsmönster och teknisk utveck- ling är exempel på ändrade förhållanden i samhälle och arbetsliv som har påverkat detaljhandeln i olika avseenden under . En stor organisatorisk förändring är förändrade öppet- tider och därmed ändrade arbetstider för personalen. Sedan 1990- talet har många butiker och kedjor öppet . Vissa butiker och framför allt bensinstationer, som också säljer livsmedel, har öppet dygnet runt. Antalet lanthandlare minskar och fler anställda koncentreras till större butikskedjor. får folk, som fortfarande bor kvar på landsorten, betala högre priser på många varor i de få butiker som fortfarande existerar. Lanthandlarna kan inte alltid få leveranser eftersom kedjorna inte levererar varor i alltför små mängder. Av samtliga anställda arbetar knappt hälften deltid, dvs. är antalet handelsanställda 150 955 (SCB, ) kvinnor och män. Drygt en fjärdedel är . För att fördjupa kunskapen om arbetsorganisation och arbets- miljö och dess konsekvenser för hälsan genomfördes en studie av tre livsmedelsbutiker i (Drejhammar och , 2004). Den baserades dels på enkäter till alla 129 anställda i de tre butikerna, dels på strukturerade intervjuer med 29 anställda vid olika avdelningar i de tre butikerna. Avsikten var även att ge under- lag för ett utvecklingsarbete inom butikerna. Timanställd personal deltog inte i studien. Enkäten innehöll frågor om den fysiska och psykosociala arbetsmiljön, balansen mellan arbete och livet utanför arbetet och om hälsotillstånd hos personalen. I intervjugruppen ingick 12 kvinnor och 17 män där hälften av båda grupperna hade en arbetsledande befattning. Det fanns stora skillnader mellan männen och kvinnorna när det gällde arbetsuppgifter och arbetstider. Kvinnorna arbetade i kassan, medan den största andelen av männen arbetade med kolonialvaror. De flesta män arbetade heltid, medan i genomsnitt endast 39 pro- cent av kvinnorna gjorde detta. Av de 12 manliga arbetsledarna arbetade alla heltid medan 9 av de 10 kvinnliga arbetsledarna gjorde så. Kraven i arbetet upplevdes av de kvinnliga arbetsledarna vara högre jämfört med övriga kvinnor, vilket även var fallet jämfört med de manliga arbetsledarna. Inflytande över arbetet ansåg såväl manliga som kvinnliga arbetsledare sig ha i större utsträckning än den övriga personalen, eftersom de förra hade större frihet att bestämma hur och vad som ska utföras i arbetet. Manliga arbets- ledare ansåg sig ha högst inflytande och de övriga männen hade betydligt större inflytande än övriga kvinnor. De flesta av de senare menade att de måste göra samma sak om och om igen vilket gällde av den kvinnliga personalen, som inte var arbetsledare. För kvinnorna kan detta med stor sannolikhet kopp- las till kassaarbetet, som är ett låst och bundet arbete där persona- len inte har frihet att bestämma hur arbetet ska utföras eller vad som ska utföras. Den stora andelen kvinnor som ansåg sig ha ett ansträngt arbete (höga krav och lågt inflytande) kopplade också detta till sitt kassaarbete. Socialt stöd från överordnade upplevde hälften av de manliga arbetsledarna att de fått, men dock inte av arbetskamrater. En betydligt större andel av övriga kvinnor upp- levde stöd av både överordnade och arbetskamrater. Ett gott socialt stöd kan innebära en buffert mot ansträngt arbete, vilket för dessa kvinnor kunde underlätta möjligheten att orka med sitt arbete. Stora skillnader mellan männen och kvinnorna fanns i deras fysiska arbetsmiljö. En mycket stor andel av kvinnorna hade ett stillasittande, bundet arbete som speglar arbetsmiljön i utgångs- kassorna där de flesta kvinnorna arbetade. De hade ett belastande arbete i form av upprepade hand/fingerrörelser och arbetade dessutom med böjd och vriden kropp i större utsträckning än männen. De flesta av männen hade däremot ett rörligt, men också belastande arbete, som visade sig i en stor andel som uppgav arbete ovan axelhöjd eller under knähöjd. Männen hade också i större utsträckning tung hantering. Möjligheten att byta arbetspass med arbetskamraterna ansåg en stor del av både männen och kvinnorna sig ha. De hade också möj- lighet att sköta privata ärenden per telefon. När det gällde situa- tionen utanför arbetsplatsen använde mer än dubbelt så många kvinnor som män en vanlig arbetsdag till hem- och hushållsarbete. Att arbetet i butiken var mycket bundet (speci- ellt för kvinnorna) visade den låga andelen som kunde anpassa arbetet efter hur de kände sig (att vara hängig, ha värk, vara förkyld eller liknande). Andelen män och kvinnor som haft ont i övre delen av ryggen eller nacken var lika stor bland de anställda i livsmedelsbutikerna som hos anställda med datorinten- sivt arbete. Fler kvinnor i livsmedelsbutikerna än kvinnor med datorintensivt arbete hade däremot ont i nedre delen av ryggen, axlar eller armar, handleder eller händer, samt höfter, ben, knän eller fötter. Att så många av kvinnorna i livsmedelbutikerna dag- ligen har symtom från kroppens leder och muskler är illavarslande, eftersom det kan leda till skador som innebär sjukfrånvaro och långvariga sjukskrivningar. Fler män i livsmedelsbutikerna än män med datorintensivt arbete hade endast ont i höfter, ben, knän eller fötter. De skilda fysiska exponeringarna som kvinnorna och männen hade i livsmedelsbutikerna återspeglas således som konse- kvenserna i form av symtomen i skelett, leder och muskler. Samverkan mellan psykosociala förhållanden och fysisk belast- ning är väl känd där fysiska faktorer samspelar med psykosociala förhållanden vid uppkomsten av besvär och skador (Bongers, et al, 1993). Den höga frekvensen av besvär i kroppens leder och musk- ler, bland framför allt kvinnor, visar hur ogynnsam fysisk expone- ring samspelar med dåliga psykosociala förhållanden. norna med datorintensivt arbete var risken att ha besvär i nacke/ axlar, armar och händer nästan dubbelt så stor om de också hade dåliga psykosociala förhållanden i arbetet jämfört med gruppen som inte hade sådana förhållanden. Att kunna vila och återhämta sig är nödvändigt för att motverka stressrelaterad sjukdom och ohälsa. Långa arbetspass, oregelbundna arbetstider och avsaknad av pauser i kombination med höga krav i arbetet ökar behovet av återhämtning. Negativa återverkningar i form av sjukdom och ohälsa framkom av intervjuerna där arbets- tagare talade om att de hade underlåtit att ta pauser under arbets- dagen och att de hoppade över måltider. Ett annat viktigt medel för att påverka balansen mellan krav som ställs i arbetet och de resurser som individen har att hantera kraven med är s.k. socialt stöd från arbetsledare och kollegor. Ett gott samarbete med arbetskamra- terna bidrog framför allt till att arbetet ansågs meningsfullt och gjorde att man orkade med den höga arbetsbelastningen och tids- pressen. Organisationsstrukturen i butikerna var hierarkiskt uppbyggd vilket försvårade en öppen och direkt dialog mellan olika nivåer och befattningar.