sou · H2B382 · 2014-12-16 00:00:00 — En allmän definition föreslås där- för om att en säkerhetsrekommendation är ett förslag till åtgärder som lämnas i avsikt att förebygga olyckor och tillbud eller att begränsa effekten av sådana olyckor och tillbud. Det föreslås också att säkerhetsrekommendationer ska utfärdas om det kan anses motiverat från säkerhetssynpunkt. I de flesta fall uppnås störst säkerhetshöjande effekt genom att Statens säkerhetsrekommendationer utfärdas till en tillsynmyndighet. Utredaren har emellertid funnit att det kan finnas enskilda fall där bedömer att det är bättre att utfärda en säkerhetsrekommendation till någon annan aktör än till tillsynsmyndigheten. Den befintliga regleringen i FUO om att säkerhetsrekommendationer inom sjöfarten kan lämnas till den som bäst kan omsätta rekommendationen i praktiken, föreslås därför gälla även för säkerhetsutredningar utanför sjöfartens område. Vid olyckor och tillbud inom järnvägstrafiken kan på grund av utformningen av direktivet 2004/49/EG2 säkerhetsrekom- mendationer emellertid endast lämnas till myndigheter och andra organ samt till andra stater. För de säkerhetsutredningar inom luft- farten som genomförs med stöd av förordningen (EU) nr 996/2010 finns också särskilda bestämmelser. I konsekvens med att den sjörättsliga regleringen av säkerhets- rekommendationernas adressat föreslås göras mer allmänt tillämp- lig föreslås det även att FSU mer enhetligt ska ålägga myndigheter en återrapporteringsskyldighet för utfärdade säkerhetsrekom- mendationer. Enskilda aktörer föreslås emellertid inte få en sådan återrapporteringsskyldighet. 2 och rådets direktiv /49/EG av om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv /14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägs- säkerhetsdirektivet). Utredaren föreslår att bestämmelser om sekretess, som är enhetliga för alla typer av säkerhetsutredningar, ska införas i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) (OSL). Sekretessbestämmelser föreslås också införas i OSL till skydd för rapporteringsverksamheten avseende olyckor och tillbud. Vidare föreslås att gällande sekretess- bestämmelse i 7 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) ska utvidgas till att även gälla olycksunder- sökningar i järnvägstrafiken. Härigenom föreskrivs1 följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag innehåller föreskrifter om säkerhetsutredningar av olyckor och tillbud till olyckor. Med säkerhetsutredningar avses utredningar som görs i syfte att förebygga och begränsa effekterna av olyckor och tillbud men inte i syfte att fördela skuld eller ansvar. Lagens föreskrifter omfattar inte händelser som orsakats av en avsiktlig handling eller underlåtenhet i syfte att åstadkomma skada på människor, egendom eller miljö. 2 § För säkerhetsutredningar av vissa olyckor och tillbud inom luftfarten gäller och rådets förordning (EU) nr 996/2010 av om utredning och förebyg- gande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv /56/EG. 1 Jfr och rådets direktiv /49/EG av om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv /14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägs- säkerhetsdirektivet), (EUT L 164, 30.4.2004, s. 44, Celex 32004L0049, rättade versioner i EUT L 220, 21.6.2004, s. 16, Celex 32004L0049R(01) och EUT L 221, s. 48, Celex 32009L0149R(01)) samt och rådets direktiv /18/EG av om grundläggande principer för utredning av olyckor i sjötransportsektorn och om ändring av rådets direktiv /35/EG och och rådets direktiv /59/EG (EUT L 131, 28.5.2009, s. 114, Celex 32009L0018). 3 § När det i denna lag eller i föreskrifter beslutade med stöd av denna lag hänvisas till länder inom Europeiska unionen ska därmed innefattas även andra länder som genom bindande avtal inom det författningsreglerade området omfattas av bestämmelser som antagits inom ramen för samarbetet inom Europeiska unionen. 4 § En säkerhetsutredning ska göras av den myndighet som rege- ringen bestämmer (utredningsmyndigheten). I 8 kap. 1 § finns bestämmelser om att utredningsmyndigheten kan överlåta en säkerhetsutredning till någon annan i vissa fall. 5 § En säkerhetsutredning ska 1.så långt som möjligt klarlägga såväl händelseförloppet och orsaken till olyckan eller tillbudet som skador och effekter i övrigt, 2.ge underlag för beslut om åtgärder som har som mål att före- bygga liknande olyckor eller tillbud, eller att begränsa effekten av sådana olyckor eller tillbud, och 3.om utredningsmyndigheten anser att det är motiverat från säkerhetssynpunkt, ge underlag för en bedömning av de insatser som samhällets räddningstjänst har gjort i samband med olyckan eller tillbudet och för förbättringar av räddningstjänsten. 6 § ska med beaktande av 5 § och vad som följer av internationella åtaganden bestämma omfattningen av säkerhetsutredningen med utgångspunkt i olyckans eller till- budets art och omfattning samt vad som bedöms motiverat från säkerhetssynpunkt. 7 § Olyckor och tillbud ska utredas om de har inträffat i . Särskilda bestämmelser om säkerhetsutredning av olyckor och tillbud med internationell anknytning finns i 2–4 kap. 8 § får även genomföra temautredningar om det är motiverat från säkerhetssynpunkt. Med temautredningar avses analyser av flera likartade händelser eller annan information i syfte att ge underlag för sådana beslut och bedömningar som anges i 5 § 2 och 3. 2 kap. Luftfartsolyckor och tillbud inom luftfarten Olyckor och tillbud som ska utredas 1 § En olycka som har inträffat vid användning av ett luftfartyg (luftfartsolycka) ska utredas om 1.någon har avlidit eller blivit allvarligt skadad, 2.luftfartyget har fått betydande skador, 3.egendom som inte transporterats med luftfartyget har fått betydande skador, 4.omfattande skador har uppkommit i miljön, 5.luftfartyget är oåtkomligt, eller 6.luftfartyget har försvunnit under flygning och inte har kunnat återfinnas. 2 § Ett tillbud till en luftfartsolycka ska utredas om tillbudet 1.inneburit allvarlig fara för att en olycka som avses i 1 § skulle inträffa, 2.tyder på ett väsentligt fel hos luftfartyget, eller 3.tyder på andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. 3 § Olyckor och tillbud till olyckor som avses i 1–2 §§ och som rör luftfartyg med en maximal startmassa om högst , vilka enligt en internationell överenskommelse som har biträtts av inte ska ha luftvärdighetsbevis, ska endast utredas om en utredning är av betydelse från säkerhetssynpunkt. Olyckor och tillbud till olyckor som avses i 1–2 §§ och som rör obemannade svenska statsluftfartyg, ska endast utredas om en utredning är av betydelse från säkerhetssynpunkt. Olyckor och tillbud med internationell anknytning 4 § Olyckor och tillbud som har inträffat i och som rör utländska statsluftfartyg ska endast utredas om det finns särskilda skäl för en sådan utredning. 5 § Olyckor och tillbud som har inträffat utanför terri- torium och som rör ett svenskt luftfartyg ska utredas, om inte annat följer av en internationell överenskommelse som har biträtts av . 6 § Olyckor och tillbud som har inträffat utanför terri- torium och som rör svenska statsluftfartyg ska utredas om inte särskilda skäl föreligger mot det. 7 § Olyckor och tillbud som har inträffat utanför terri- torium och som rör svenska luftfartyg med en maximal startmassa om högst , vilka enligt en internationell överenskommelse som har biträtts av inte ska ha luftvärdighetsbevis, ska endast utredas om det är av synnerlig vikt från säkerhetssynpunkt och en utredning inte görs i den stat inom vars territorium olyckan eller tillbudet inträffade. 3 kap. Sjöolyckor och tillbud till sjöss 1 § Med sjöolyckor avses olyckor till följd av en händelse eller en serie av händelser som inträffar i direkt anslutning till driften av handelsfartyg, fiskefartyg eller statsfartyg. Med tillbud till sjöss avses händelser eller en serie av händelser som inte utgör en mycket allvarlig sjöolycka, en allvarlig sjöolycka eller en annan sjöolycka enligt 3 §, 6 § eller 9 §, men som har utsatt eller, om händelserna inte åtgärdats, skulle ha kunnat utsätta fartyget, personer ombord eller utanför fartyget, eller miljön för fara. Olyckor och tillbud som ska utredas 2 § En sjöolycka ska utredas om olyckan utgör en mycket allvarlig sjöolycka eller en olycka som likställs med en mycket allvarlig sjöolycka. 3 § Med en mycket allvarlig sjöolycka avses en olycka som innebär att: 1.en eller flera människor har avlidit, 2.fartyget har försvunnit, eller 3.allvarlig skada har uppkommit i miljön. Med en mycket allvarlig sjöolycka likställs att: 1.flera människor har blivit allvarligt skadade, 2.fartyget eller egendom som inte transporterats med fartyget har fått omfattande skador, eller 3. fartyget har övergetts i sjön. 4 § Ett tillbud till sjöss ska utredas om tillbudet skulle ha kunnat leda till en mycket allvarlig sjöolycka eller en olycka som likställs med en mycket allvarlig sjöolycka. Olyckor och tillbud som får utredas 5 § En allvarlig sjöolycka får utredas. 6 § Med en allvarlig sjöolycka avses en olycka som inte utgör en mycket allvarlig sjöolycka och där händelser såsom brand, explosion, kollision, grundstötning, skada på grund av hårt väder eller is, eller inträffad eller misstänkt skada på fartygets skrov, innebär att 1.fartyget inte är i sådant skick att det uppfyller gällande säker- hetskrav, och detta innebär fara för att fartyget eller personer ombord skadas, eller det utgör ett oskäligt hot mot miljön, 2.skada har uppkommit i miljön, eller 3.fartyget har råkat ut för ett haveri som medfört behov av bogsering eller assistans från land. Som allvarlig sjöolycka anses också när en eller flera människor har försvunnit från fartyget. 7 § Vid en allvarlig sjöolycka ska utredningsmyndigheten först göra en preliminär bedömning i syfte att ta ställning till om en säker- hetsutredning ska genomföras eller inte. 8 § Även en annan sjöolycka får utredas. 9 § Med en annan sjöolycka avses en mindre allvarlig sjöolycka som inte utgör en mycket allvarlig sjöolycka, eller en allvarlig sjöolycka. 10 § Ett tillbud till sjöss får utredas om tillbudet skulle ha kunnat leda till en allvarlig sjöolycka eller annan sjöolycka. 11 § Vid en preliminär bedömning av en allvarlig sjöolycka ska det beaktas hur allvarlig olyckan är, vilket slags fartyg och vilken last som berörs och i vilken mån en säkerhetsutrednings resultat kan förhindra framtida olyckor eller tillbud. Detsamma gäller vid en bedömning av om en säkerhetsutred- ning av en annan sjöolycka eller ett tillbud till sjöss ska genomföras eller inte. Olyckor och tillbud med internationell anknytning 12 § Sjöolyckor och tillbud till sjöss som har inträffat utanför Sveriges sjöterritorium ska utredas om olyckan eller tillbudet berör ett fartyg som för svensk flagg eller är av annat väsentligt intresse för . Med annat väsentligt intresse för avses: 1.att en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss medför att svensk miljö får allvarliga skador, 2.att följden av en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss orsakar, eller hotar att orsaka, allvarlig skada för som stat, inne- fattande konstgjorda öar, installationer och konstruktioner som omfattas av svensk jurisdiktion, 3.att följden av en sjöolycka medfört att svenska medborgare har avlidit eller fått allvarliga skador, eller 4.att en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss i annat fall bedöms vara av ett betydande svenskt intresse. 13 § En utredning ska också göras när ett utländskt ro-ro-passagerar- fartyg eller höghastighetspassagerarfartyg i reguljär trafik har varit inblandat i en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss utanför eller annan EU-medlemsstats sjöterritorium om fartyget senast besökte . Har en utredning enligt första stycket inletts ska den fortgå till dess berörda stater har enats om vilken stat som ska ansvara för utredningen. 14 § Sjöolyckor och tillbud till sjöss som har inträffat i och som rör utländska statsfartyg ska endast utredas om det finns särskilda skäl för en sådan utredning. 15 § Sjölyckor och tillbud till sjöss som har inträffat utanför Sveriges sjöterritorium och som rör svenska statsfartyg ska utredas om inte särskilda skäl föreligger mot det. 16 § Varje sjöolycka eller tillbud till sjöss ska som huvudregel vara föremål för endast en säkerhetsutredning om den utförs av en med- lemsstat i Europeiska unionen. Om ett tredje land leder en säkerhetsutredning, som berör svenska väsentliga intressen, kan utredningsmyndigheten besluta att inte genomföra en parallell utredning under förutsättning att den utredning som leds av det tredje landet genomförs i enlighet med den av Internationella sjöfartsorganisationen antagna resolutionen MSC.255(84) (IMO-koden för utredning av olyckor). Olyckor och tillbud med spårbunden trafik Olyckor och tillbud som ska utredas 1 § En olycka vid järnvägs-, tunnelbane- eller spårvägsdrift (olycka med spårbunden trafik) som utgörs av antingen kollisioner mellan spårfordon, urspårningar eller andra händelser med betydelse för säkerheten för den spårbundna trafiken ska utredas om den har medfört att 1.minst en person har avlidit eller minst fem personer har blivit allvarligt skadade, eller 2.spårfordon, spåranläggningar, egendom som inte transpor- terats med spårfordonet eller miljön har fått så omfattande skador att de sammanlagda kostnaderna uppskattas till ett belopp mot- svarande . 2 § Ett tillbud till en olycka med spårbunden trafik ska utredas om tillbudet 1.inneburit allvarlig fara för att en olycka som avses i 1 § skulle inträffa, 2.tyder på ett väsentligt fel hos spårfordonet eller spåranlägg- ningen, eller 3.tyder på andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. Olyckor och tillbud med internationell anknytning 3 § Om en olycka eller ett tillbud som berör spårfordon i inter- nationell trafik har inträffat på eller nära den svenska gränsen, får utredningsmyndigheten komma överens med motsvarande myndig- het i den andra berörda staten om vilken av dem som ska göra utredningen eller att de ska göra den tillsammans. 5 kap. Vägtrafikolyckor och andra allvarliga olyckor Olyckor och tillbud som ska utredas 1 § Vägtrafikolyckor och andra allvarliga olyckor än sådana som avses i 2–4 kap. ska utredas om 1.flera människor har avlidit, 2.flera människor har blivit allvarligt skadade, eller 3.omfattande skador har uppkommit på egendom eller i miljön. 2 § Tillbud till sådana olyckor som avses i 1 § ska utredas om 1.tillbudet inneburit allvarlig fara för att en olycka som avses i 1§ skulle inträffa, eller 2.tillbudet tyder på andra väsentliga brister i säkerhetshän- seende. 3 § Sådana utredningar som avses i 1–2 §§ ska göras endast om en utredning är av betydelse från säkerhetssynpunkt. Särskilda bestämmelser om säkerhetsutredningens genomförande 1 § ska, i den mån det är praktiskt genom- förbart, underrätta dem som kan vara berörda av olyckan eller till- budet och ge dem tillfälle att yttra sig. Dessa har rätt att: 1.närvara vid utredningen på olycksplatsen och vid utrednings- arbetet i övrigt, om det kan ske utan men för utredningen, 2.regelbundet få information om hur utredningen framskrider 3.så långt det är praktiskt möjligt, ges tillfälle att lägga fram sina synpunkter. 2 § Vid tillämpning av 1 § ska utredningsmyndigheten iaktta de bestämmelser om medverkan vid säkerhetsutredningar som finns i internationella överenskommelser som har biträtts av . 3 § Om en säkerhetsutredning genomförs av en olycka eller ett tillbud som även är föremål för en förundersökning enligt 23 kap. ska utredningsmyndigheten och förundersök- ningsledaren hålla varandra underrättade om arbetets gång. 4 § ska utfärda säkerhetsrekommenda- tioner om det är motiverat från säkerhetssynpunkt. En säkerhetsrekommendation får riktas till den som bedöms bäst kunna omsätta säkerhetsrekommendationen i praktiken. Vid säkerhetsutredning av en olycka eller tillbud till olycka inom järn- vägstrafiken får en säkerhetsrekommendation emellertid endast riktas till myndigheter och andra organ samt till andra stater. 5 § Med en säkerhetsrekommendation avses ett förslag till åtgärder, som på grund av information som erhållits från en säkerhetsutred- ning eller på annat sätt, lämnas i avsikt att förebygga olyckor och tillbud eller att begränsa effekten av sådana olyckor och tillbud eller, i förekommande fall, att genomföra förbättringar av sam- hällets räddningstjänst. 7 kap. befogenheter m.m. 1 § har rätt att: 1.få tillträde till platsen för olyckan eller tillbudet, 2.förbjuda tillträde till det område där olyckan eller tillbudet har inträffat samt besluta att området ska vara avspärrat, 3.hålla förhör med den som antas kunna ge upplysningar av betydelse för utredningen, 4.ta med sig och granska handlingar eller föremål som kan antas vara av betydelse för utredningen, 5.få omedelbar tillgång till resultat av tester och provtagningar som har utförts av andra med anledning av olyckan eller tillbudet, och 6.begära att vittnen eller sakkunniga hörs vid domstol eller att någon föreläggs att tillhandahålla handlingar eller föremål. Vid tillämpning av första stycket 4 och 5 ska myndigheter på begäran lämna utredningsmyndigheten de uppgifter och upplys- ningar som utredningsmyndigheten behöver för säkerhetsutred- ningen. En begäran enligt första stycket 6 ska göras vid den tingsrätt inom vars område olyckan eller tillbudet har inträffat eller den berörda personen vistas. Rätten ska hålla förhör eller meddela före- läggande, om det finns lagliga förutsättningar för åtgärden. Därvid gäller bestämmelserna om bevisupptagning utom huvudförhand- ling. 2 § ska på begäran av utredningsmyndigheten verkställa ett avspärrningsbeslut som meddelats enligt 1 § första stycket 2. ska på begäran från utredningsmyndigheten även i övrigt lämna den hjälp som behövs vid utredningen. 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om att utredningsmyndig- heten får överlåta åt någon annan att göra en säkerhetsutredning. En sådan överlåtelse får avse en enskild olycka, ett enskilt tillbud eller en viss typ av olyckor eller tillbud. Vad som i denna lag har sagts om utredningsmyndigheten ska i så fall gälla för annan svensk myndighet som har fått utredningsansvaret överlåtet till sig. En säkerhetsutredning får inte överlåtas om det skulle rubba till- tron till utredningens objektivitet eller om det i övrigt finns sär- skilda skäl för att utredningen ska göras av utredningsmyndig- heten. 2 § En säkerhetsutredning får inte överlåtas om den avser olyckor vid järnvägsdrift eller tillbud till sådana olyckor. En säkerhetsutredning av sjöolyckor eller tillbud till sjöss får inte överlåtas till någon annan svensk myndighet. Detsamma gäller sådana preliminära bedömningar om att inleda en säkerhetsutred- ning som ska göras enligt 3 kap. 7 §. Andra stycket gäller inte i fråga om den militära sjöfarten. 3 § får överlåta förvaltningsuppgifter som gäller en säkerhetsutredning av en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss till ett utländskt organ som fullgör utredningsskyldighet enligt och rådets direktiv /18/EG av om grundläggande principer för utredning av olyckor i sjö- transportsektorn och om ändring av rådets direktiv /35/EG och och rådets direktiv /59/EG eller enligt IMO-koden för utredning av olyckor. får dock inte överlåta förvaltnings- uppgifter avseende svenska statsfartyg eller förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning. 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en säkerhetsutred- ning ska göras också när en olycka eller ett olyckstillbud inte är av sådan art som anges i denna lag, men en utredning ändå bedöms vara påkallad från säkerhetssynpunkt. Regeringen får även i övrigt i enskilda fall besluta att en säker- hetsutredning ska göras enligt denna lag, om det finns särskilda skäl. 5 § Regeringen får i fråga om meddela föreskrifter om att kommunen ska underrätta utredningsmyndig- heten om en olycka eller ett tillbud som ska utredas enligt denna lag. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om utfärdande av säkerhetsrekom- mendationer. 7 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om rapportering om olyckor och tillbud. 9 kap. Övriga bestämmelser Förbud att rubba egendom 1 § Om det har inträffat en olycka eller ett tillbud som utreds enligt denna lag får egendom som kan antas vara av betydelse för utred- ningen inte rubbas utan stöd i lag eller tillstånd av utrednings- myndigheten. Detta gäller inte, om egendomen rubbas för att rädda människo- liv eller om det i övrigt finns synnerliga skäl för det. 2 § Den som har tagit till vara egendom som avses i 1 § första stycket ska genast anmäla det till utredningsmyndigheten. Detsam- ma gäller den som, efter en olycka eller ett tillbud som berör luft- farten, sjöfarten eller spårtrafiken och som utreds enligt denna lag, har tagit till vara egendom som har transporterats med, eller hör till det luftfartyg, fartyg eller spårfordon som berörs eller hör till den spåranläggning som berörs. Om det behövs, får utrednings- myndigheten ta hand om egendomen. 3 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 eller 2 §§, eller mot föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en myndighet har meddelat med stöd av 8 kap. 7 §, döms till böter. Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt eller enligt sjölagen (1994:1009). I ringa fall ska inte dömas till straff. 4 § Beslut enligt 7 kap. 1 § 2 och 4 får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 3.Vid tillämpning av den nya lagen ska beslut som har fattats med stöd av den gamla lagen anses ha meddelats enligt den nya lagen. lag om ändring i lagen (1938:121) om hittegods Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1938:121) om hittegods ska ha följande lydelse. samband med olycka eller hän- samband med olycka eller hän- delse som avses i lagen (1990:712) delse som avses i lagen (2016:00) om undersökning av olyckor skall om säkerhetsutredning ska iakttas iakttas vad som föreskrivs i 12 § vad som föreskrivs i 9 kap. 2 § I den mån i särskilda författ- I den mån i särskilda författ- angående sådant som tillvara- angående sådant som tillvara- tages å fortskaffningsmedel i all- tages å fortskaffningsmedel i all- män trafik eller inom område män trafik eller inom område som hör till företag för sådan som hör till företag för sådan trafik, skall vad sålunda stadgats trafik, ska vad sålunda stadgats lända till efterrättelse. lända till efterrättelse. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg Härigenom föreskrivs att 24 § lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg ska ha följande lydelse. Om det inträffar en olycka Om det inträffar en olycka vid användningen av ett fordon vid användningen av ett fordon på en spåranläggning och olyckan på en spåranläggning och olyckan medför att minst en person medför att minst en person avlider eller minst fem personer avlider eller minst fem personer blir allvarligt skadade eller att blir allvarligt skadade eller att egendom som inte transporteras egendom som inte transporteras med fordonet eller miljön får med fordonet eller miljön får omfattande skador, ska den som som driver verksamheten rappor- tera det inträffade till tillsyns- det inträffade till tillsyns- någon allvarlig fara för att en någon allvarlig fara för att en sådan olycka skulle inträffa eller sådan olycka skulle inträffa eller när något har hänt som tyder på när något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos fordonet, ett väsentligt fel hos fordonet, ningen eller på andra väsentliga