sou · H2B344 · 2014-06-23 00:00:00 — Bestämmelsen i första stycket reglerar hur gäldenärens betalnings- utrymme ska beräknas. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 8.4. Bestämmelsens ordalydelse överensstämmer, bortsett från en redaktionell ändring, med motsvarande bestämmelse i skuldsaneringslagen (9 § andra stycket). Vid bedömningen av gäldenärens betalningsutrymme ska i stort samma principer som enligt skuldsaneringslagen gälla. Hänsyn måste emellertid tas till att en företagare med en pågående näringsverksamhet har något annorlunda ekonomiska förhållanden. Har det exempelvis från en F-skuldsanering undantagits vissa löpande krediter som behövs i gäldenärens näringsverksamhet, som exempelvis leasingavtal, måste gäldenären också få förbehålla sig utrymme att betala dessa. När det däremot gäller vanliga levnadskostnader som mat och liknande hushållsutgifter finns det ingen anledning att frångå vad som gäller för övriga skuldsaneringsgäldenärer. Gäldenären som driver näringsverksamhet i en enskild firma får inte förbehålla sig avsättning till pensioner som betalningsplanen löper. Enligt 8 § får F-skuldsanering inte beviljas om en gäldenär saknar betalningsutrymme eller endast har ett ringa sådant. Ett riktmärke för när en gäldenär ska anses ha ett ringa betalnings- utrymme är att han eller hon inte kan betala ett högre belopp än Det ska vara fråga om ett faktiskt betalningsutrymme framräknat enligt principerna i denna bestäm- melse. Det förtjänas dock att framhållas att bedömningen kommer att bygga på en uppskattning av företagarens förväntade inkomst. Företagarens egen bedömning måste här tillmätas stor betydelse. Om företagaren bedömer att han eller hon kommer att kunna leva på sin verksamhet och ha ett betalnings- utrymme som möjliggör skuldsanering bör uppgiften godtas om den inte framstår som helt grundlös. Förslaget skiljer sig års skuldsaneringsutrednings förslag vad gäller när gäldenären ska betala. Av andra stycket framgår att en F-skuldsaneringsgäldenär som huvudregel ska betala en gång per kvartal. får dock bestämma att gäldenären i stället ska betala månads- eller halvårsvis om det finns särskilda skäl för det. Huruvida det finns särskilda skäl får avgöras mot bakgrund av gäldenärens ekonomiska förhållanden och om gäldenären har några särskilda önskemål i denna fråga. Om gäldenären är en aktiv näringsidkare som tillämpar exempelvis 90 dagars betalningsvillkor kan det finnas skäl för halvårsvisa betalningar för att gäldenären ska ha förutsättningar att klara av sina betalningar. 16 § Gäldenärens betalningar enligt vad som har bestämts i 24 § och i en betalningsplan ska genomföras utan hinder av att beslutet om betalning inte har vunnit laga kraft. Betalning ska ske till Krono- fogdemyndigheten, om det inte finns särskilda skäl att betala direkt till borgenären. Vid beslut om avslag, avvisning eller avskrivning ska inbetalda medel enligt 24 § återbetalas till gäldenären när beslutet har vunnit laga kraft. Om pågående utmätning har avbrutits i enlighet med 32 § ska i stället inbetalda medel fördelas på de fordringar för vilka utmätningen pågick. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur gäldenären ska betala och hur inbetalda medel får betalas ut. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 8.4.3 och 10.6.3. Bestämmelsen motsvarar 9 a § skuldsaneringsutrednings förslag. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas på samma sätt (se SOU 2013:72, s. 322 ff.). 17 § En ansökan om F-skuldsanering ska göras skriftligen hos Krono- fogdemyndigheten. Ansökan ska vara egenhändigt undertecknad av gäldenären. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en ansökan får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. Med ett elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad databehandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. I så fall får kravet på egenhändigt undertecknande uppfyllas med elektroniska medel. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om elektroniska dokument. Paragrafen innehåller regler om ansökans form och var den ska göras. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.4. Det första och andra stycket motsvarar, bortsett från några redaktionella ändringar, 10 § skuldsaneringslagen. Bestämmelserna är avsedda att tillämpas på samma sätt. I likhet med skuldsaneringsutrednings förslag införs i det tredje, fjärde och femte stycket regler som syftar till att möjliggöra ansökan i elektronisk form (jfr SOU 2013:72, s. 325 f.). Regeln i det tredje stycket gör det möjligt för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om att ansökan får lämnas i form av ett elektroniskt dokument. I det fjärde stycket beskrivs närmare vad som avses med ett elektroniskt dokument. Av bestämmelsen framgår att ett egen- händigt undertecknande får göras i elektronisk form, dvs. med en elektronisk signatur. Av det femte stycket framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om elektroniska dokument. 18 § Ansökan ska innehålla uppgifter om 1.gäldenären enligt vad som anges i 33 kap. 1 § första och andra styckena samt uppgift som visar att gäldenären har hemvist i , 2.gäldenärens inkomster och utgifter, 3.gäldenären, eller den näringsverksamhet som skulderna härrör från, är eller har varit i konkurs eller genomgått en förhandling om offentligt ackord, 4.gäldenärens tillgångar och skulder med angivande av skuldens storlek, borgenärens namn, adress och telefon samt när och hur skulden har uppkommit, 5.vilka av skulderna som är näringsrelaterade, 6.förhållanden som avses i 8 § första stycket 1–4, 7.förhållanden som avses i 10 § andra stycket, och 8.gäldenärens och dennes familjs personliga och ekonomiska för- hållanden som i övrigt är av betydelse för prövning av frågan om F- skuldsanering ska inledas. Om gäldenären har varit i konkurs som har avslutats före dagen för ansökan om F-skuldsanering, kan uppgifterna ibouppteckningen ersätta uppgifter som avses i första stycket 4. Gälde- nären ska dock alltid lämna uppgift om sådana skulder eller tillgångar som har uppkommit efter konkursbeslutet. Uppgifterna enligt första stycket ska lämnas av gäldenären på heder och samvete. Paragrafen innehåller regler om ansökans innehåll. Bestämmelsen kompletteras med reglerna i 19 §. Våra överväganden finns i avsnitt 10.4.3. Det första stycket innehåller en uppräkning av vad en ansökan ska innehålla i åtta punkter. Enligt den första punkten ska en ansökan innehålla uppgifter om gäldenären i enlighet med vad som anges i 33 kap. 1 § första och andra styckena . Härmed avses bland annat personnummer, postadress, telefonnummer och e-postadress. Gäldenären ska också lämna uppgift som visar att han eller hon har hemvist i . Bestämmelsen motsvarar 11 § första stycket 1 i skuldsaneringslagen. Enligt den andra punkten ska gäldenären lämna uppgift om sina inkomster och utgifter. Bestämmelsen motsvarar 11 § första stycket 3 i skuldsaneringslagen. Men inkomst avses bland annat inkomst av tjänst, näringsverksamhet eller kapital, underhålls- bidrag, barnbidrag etc. Det är gäldenärens faktiska inkomst som ska uppges. Om gäldenären saknar inkomst, exempelvis på grund av att han eller hon har avvecklat sin näringsverksamhet och ännu inte har startat upp någon ny, ska detta anges. Eftersom en F- skuldsanering förutsätter att gäldenären har ett inte ringa betalningsutrymme bör gäldenären normalt kunna uppskatta sina framtida inkomster om det ska vara meningsfullt för honom eller henne att ansöka om F-skuldsanering. Med utgifter avses bland annat reskostnader, bostadskostnader, barnomsorgskostnader och kostnader i näringsverksamhet. Exempel på sistnämnda kostnader är kostnad för anskaffande av varor, arbetsresor, lokalkostnader etc. Av den tredje punkten framgår att gäldenären ska lämna uppgift om gäldenären själv, eller den näringsverksamhet varifrån skulderna härrör, har varit i konkurs eller genomgått en förhandling om offentligt ackord. Om gäldenären inte själv är företagare ska gäldenären således uppge om den näringsverksamhet från vilken gäldenärens skulder härrör, har varit föremål för konkurs eller genomgått förhandling om offentligt ackord. Enligt den fjärde punkten ska gäldenären ange sina tillgångar och skulder med angivande av skuldens storlek, borgenärens namn, adress och telefon samt när och hur skulden har uppkommit. Bestämmelsen motsvarar 11 § första stycket 2 skuldsaneringslagen. Uppgifterna ska vara kompletta. I den mån en fordran är förenad med någon form av säkerhet, såsom exempelvis borgen, pant eller företagshypotek, ska detta anges. Enligt den femte punkten ska gäldenären uttryckligen ange vilka av skulderna som är näringsrelaterade. Bestämmelsen möjliggör för att göra en bedömning av huruvida gäldenärens skuldbörda till huvudsaklig del har uppkommit i näringsverksamhet. Som framgår av kommentaren till 5 § kan en fordran vara såväl direkt som indirekt näringsrelaterad. Det är inte självklart att gäldenären känner till denna definition, och det kan inträffa att han eller hon anger att en skuld är av privat karaktär trots att den indirekt är att hänföra till näringsverksamheten. måste alltid göra en självständig bedömning av huruvida fordringen är näringsrelaterad eller inte. Eftersom gäldenären enligt den fjärde punkten ska ange hur en skuld har uppkommit, och enligt den sjunde punkten ska redogöra för bland annat omständigheterna vid skuldernas tillkomst, kom- mer att ha underlag för att göra denna bedömning. Av den sjätte punkten framgår att gäldenären ska lämna uppgift om sådana omständigheter som kan medföra att någon diskvali- ficeringsgrund enligt 8 § föreligger. Gäldenären ska därmed ange om, och i så fall i vilken omfattning, han eller hon har misskött sina förpliktelser gentemot staten avseende bland annat betalning av skatt eller avgift eller bokföring. Gäldenären ska också lämna en redogörelse över hur verksamheten drivs eller har drivits. Misskötsamhet i dessa hänseenden kan leda till avslag på F- skuldsaneringen. Men det kan också leda till att en beviljad F- skuldsanering upphävs om misskötsamheten uppdagas . Om gäldenären här öppet redovisar en mindre misskötsamhet och ändå beviljas F-skuldsanering kan denna misskötsamhet inte senare läggas till grund för omprövning. Gäldenären har därför ett incitament att redovisa och förklara mindre allvarlig misskötsamhet i stället för att dölja den. Enligt den sjunde punkten ska gäldenären också lämna uppgifter om sådana förhållanden som kan ha betydelse för den allmänna skälighetsprövningen som ska göras enligt 10 §. Gäldenären ska bland annat ange omständigheterna kring skuldernas uppkomst. Gäldenären bör även redogöra för vilka ansträngningar som han eller hon har gjort för att fullgöra sina förpliktelser och vilka försök som har gjorts i detta avseende. Slutligen bör gäldenären ange om en beviljad F-skuldsanering påverkar hans eller hennes framtida förvärvsförmåga. Gäldenären ska även i övrigt lämna uppgifter som kan ha betydelse vid den allmänna skälighetsprövningen. Slutligen ska gäldenären enligt den åttonde punkten lämna uppgift om gäldenärens och dennes familjs personliga och eko- nomiska förhållanden som i övrigt är av betydelse för prövningen av frågan om en F-skuldsanering ska inledas. Detta innebär normalt att gäldenären avseende övriga familjemedlemmar ska lämna sådana uppgifter som anges i punkterna 1, 2, 4 och 7. Motsvarande uppgiftsskyldighet finns enligt skuldsaneringslagen (11 § första stycket 5). En bouppteckning ska innehålla en fullständig redogörelse över konkursgäldenärens tillgångar och skulder. Enligt det andra stycket kan en bouppteckning i gäldenärens egen konkurs ersätta upp- gifterna om gäldenärens skulder enligt den fjärde punkten. En förutsättning för detta är att det inte har förflutit mer än sedan konkursen avslutades. I dessa situationer kan gäldenären bifoga bouppteckningen i stället för att lämna en förteckning över sina tillgångar och skulder. Det är inte alltid som en bouppteckning kan ersätta uppgifterna om gäldenärens skulder. kan då begära att gäldenären komplet- terar sin ansökan i detta hänseende. Gäldenären är dessutom alltid skyldig att uppge nya skulder eller tillgångar som inte framgår av bouppteckningen. Om gäldenärens skulder härrör från en konkurs i en juridisk person kan konkursbouppteckningen visserligen inte ersätta uppgifterna om gäldenärens skulder. Men konkursboupp- teckningen kan naturligtvis i sådana fall utgöra ett värdefullt underlag för uppgifterna om gäldenärens skulder. Av det tredje stycket framgår att uppgifterna i första stycket ska lämnas av gäldenären på heder och samvete. 19 § Till ansökan ska bifogas årsredovisning eller årsbokslut avseende det senast avslutade räkenskapsåret för den näringsverksamhet som skulderna härrör från eller gäldenären driver. Om gäldenären eller den näringsverksamhet som skulderna härrör från är eller har varit i konkurs ska till ansökan bifogas förvaltar- berättelse, bouppteckning och eventuell slutredovisning enligt 7 kap. 13 och 15 §§ samt 13 kap. konkurslagen (1987:672). Om gäldenären eller den näringsverksamhet som skulderna härrör från har genomgått en förhandling om offentligt ackord ska till an- sökan bifogas rekonstruktörsberättelse och bouppteckning enligt 3 kap. 11 § första stycket 1 och 14 § lagen (1996:764) om företags- rekonstruktion. Paragrafen innehåller regler om vilka dokument som ska bifogas ansökan. Våra överväganden finns i avsnitt 10.4.3. Av första stycket framgår att gäldenären alltid ska bifoga årsredovisning eller årsbokslut avseende den näringsverksamhet som skulderna härrör från. Bestämmelsen innebär att det kommer att finnas en årsredovisning eller ett årsbokslut i samtliga F- skuldsaneringsärenden. Det finns ingen uttrycklig skyldighet att ge in en resultatrapport för verksamheten. Vid en F-skuldsanering utan konkurs kan en sådan rapport vara nödvändig för att visa att näringsverksamheten har förmåga att löpande betala uppkomna skulder (jfr bestämmelsen i 5 §). Av det andra stycket framgår att gäldenären i förekommande fall ska ge in bouppteckning och förvaltarberättelse från en föregående konkurs. Om förvaltaren har avgett en slutredovisning enligt 13 kap. konkurslagen, ska även denna ges in. Slutligen anges i det tredje stycket att gäldenären ska ge in rekonstruktörsberättelse och bouppteckning från ett eventuellt förfarande om företagsrekonstruktion. 20 § Om en ansökan är bristfällig, ska före- lägga gäldenären att avhjälpa bristen. Av föreläggandet ska det framgå att ansökan kan avvisas om föreläggandet inte följs. Föreläggandet behöver inte delges. ska avvisa en ansökan om F- skuldsanering, om den är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak och gäldenären inte har följt ett föreläggande att avhjälpa bristen. Paragrafen innehåller regler om att en ansökan om F-skuldsanering i vissa fall ska avvisas. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.1. Bestämmelsen motsvarar 12 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 21 § ska avvisa en ansökan om F- skuldsanering om gäldenären är föremål för ett förfarande om skuld- sanering enligt skuldsaneringslagen. Paragrafen reglerar situationen att en gäldenär som genomgår ett förfarande enligt skuldsaneringslagen ansöker om en F-skuld- sanering. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.8.3. Av bestämmelsen framgår att en gäldenär inte kan vara föremål för de båda skuldsaneringsförfarandena . Att vara föremål för ett skuldsaneringsförfarande innebär att gäldenären ska ha ansökt om en av skuldsaneringsformerna. Därefter anses en gäldenär vara föremål för ett skuldsaneringsförfarande ända till betalningsplanens slut. Om en skuldsaneringsgäldenär ansöker om en F-skuldsanering ska denna ansökan avvisas. Om en gäldenär lämnar in en ansökan om såväl skuldsanering som F- skuldsanering bör kontakta gäldenären och höra vilken av de båda skuldsaneringsformerna som gäldenären vill ansöka om. Motsvarande bestämmelse införs i 12 § tredje stycket skuld- saneringslagen. 22 § Om det framgår av ansökan om F-skuldsanering eller annan till- gänglig utredning att gäldenären inte uppfyller villkoren enligt 5–7, 9 eller 10 § eller inte får beviljas F-skuldsanering enligt 8 §, ska avslå ansökan. Om det, efter inledandebeslutet, framkommer att förutsättningarna för F-skuldsanering inte är uppfyllda, ska avslå ansökan. Ansökan får också avslås, om gäldenären inte inställer sig personligen vid ett sammanträde eller om gäldenären i övrigt inte medverkar vid ärendets handläggning. Paragrafen reglerar när en ansökan ska avslås. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.1. Bestämmelsen motsvarar, bortsett från några redaktionella ändringar, 13 § skuldsaneringslagen. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas på samma sätt. 23 § ska i den utsträckning det behövs inhämta upplysningar om gäldenärens personliga och ekonomiska för- hållanden och om hans eller hennes näringsverksamhet från andra myndigheter. får också, om det finns särskilda skäl, hålla ett sammanträde enligt 27 § för att avgöra om F- skuldsanering ska inledas. Om inte enligt 20 eller 21 § avvisar eller enligt 22 § första stycket avslår en ansökan om F-skuldsanering, ska myndigheten fatta ett inledandebeslut. Paragrafen anger förutsättningarna för inledandebeslut och vilken utredning som ska föreligga inför det beslutet. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.1 och 10.5.2. Av det första stycket framgår att är skyldig att se till att myndigheten har tillgång till den utredning om gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden och om närings- verksamheten som är nödvändig för att ta ställning till om F- skuldsanering ska inledas. Bestämmelsen reglerar Kronofogde- myndighetens utredningsskyldighet. handläggning av F-skuldsaneringsärendena gäller, utöver de särskilda handläggningsreglerna i denna lag, de allmänna bestäm- melserna i förvaltningslagen (1986:223). Bestämmelsen motsvarar 14 § skuldsaneringslagen men med det tillägget att utredningsskyldigheten även omfattar gäldenärens näringsverksamhet. har alltså i princip samma utredningsskyldighet i ett F-skuldsaneringsärende som i övriga skuldsaneringsärenden. Generellt sett finns det emellertid ofta anledning att ställa högre krav på de gäldenärer som ansöker om F-skuldsanering. Dessa gäldenärer har nämligen vanligtvis rela- tivt goda förutsättningar att själv presentera den utredning som krävs. För det första ska en komplett och korrekt ansökan enligt 18 § finnas. Därutöver kan det ibland finnas skäl att inhämta upplys- ningar från andra myndigheter. I de fall gäldenären har drivit näringsverksamhet utomlands saknar möjlighet att inhämta upplysningar från utländska myndigheter. I dessa situationer får det ankomma på gäldenären att själv prestera sådan utredning som krävs för att hans eller hennes ansökan om F-skuldsanering ska kunna prövas. kan, i undantagsfall, hålla ett samman- träde. Bestämmelsen är fakultativ och om redan förfogar även tillräcklig utredning behöver inte ytterligare upplysningar inhämtas eller sammanträde hållas. Med hänsyn till att det kan ställas relativt höga krav på de gäldenärer som ansöker om F-skuldsanering, borde det bli relativt sällsynt att själv inhämtar utredning från andra myndigheter. Av paragrafens andra stycke framgår att Kronofogde- myndigheten ska pröva om en F-skuldsanering ska inledas. Det är viktigt att ärenden om F-skuldsanering handläggs så skyndsamt som möjligt. Eftersom ett eventuellt inledandebeslut medför att gäldenären kan påbörja betalning av skulderna är det angeläget att inledandebeslutet fattas utan dröjsmål. 24 § Vid inledandebeslutet ska det, för tiden till dess att frågan om F- skuldsanering slutligt har avgjorts eller annat har beslutats, bestämmas ett belopp som gäldenären ska betala vid varje betalningstillfälle samt när och hur denna betalning ska ske. Beloppet ska bestämmas utifrån vad som föreskrivs i 15 § första stycket. Paragrafen innehåller regler om gäldenärens betalning efter inledandebeslutet. Våra överväganden finns i avsnitt 10.6.3. Bestämmelsen motsvarar, bortsett från en redaktionell ändring, 14 a § skuldsaneringsutrednings förslag. Enligt bestämmelsen i första stycket ska gäldenären påbörja sina betalningar redan vid inledandebeslutet. Vid ett inledandebeslut ska därför fatta ett interimistiskt beslut om att gäldenären ska påbörja betalningarna. ska i beslutet ange vilket belopp gäldenären ska betala vid varje betalningstillfälle samt när och hur betalning ska ske. Av 15 § andra stycket framgår att gäldenären vanligen ska betala kvartalsvis men att ska besluta om eller halvårsvis betalning om det finns skäl för det. Betalning ska ske till , som agerar betalningsförmedling. Det är viktigt att vid inledandebeslutet informerar gäldenären om hans eller hennes skyldigheter att betala och hur denna betalning ska gå till. Av andra stycket framgår att det belopp som gäldenären ska betala ska bestämmas enligt samma regler som betalningsutrymmet i övrigt (se 15 § första stycket). I detta skede har Kronofogde- myndigheten emellertid vanligtvis ett mer begränsat besluts- underlag, varför viss försiktighet bör iakttas vid denna inledande bedömning av gäldenärens betalningsutrymme. Det kan dock aldrig bli fråga om att gäldenären ska betala ett lägre belopp än per kvartal. Om kommer fram till att gäldenärens betalningsutrymme är lägre än så, ska inledande- beslut inte meddelas (jfr 8 §). Som framhålls i kommentaren till 15 § måste dock gäldenärens egen uppskattning av sina framtida inkomster tillmätas stor betydelse. Beslutet om betalning är ett interimistiskt beslut som gäller till dess att frågan om F-skuldsanering har avgjorts eller annat beslutats. Beslutet går enligt 41 § att överklaga, men betalning ska påbörjas utan hinder av att beslutet inte har vunnit laga kraft. Beslutet kan ändras under handläggningens gång, antingen på begäran av parterna eller av myndigheten ex officio. Betalnings- skyldigheten upphör i samband med beslut om avslag, avvisning eller avskrivning. Detta gäller även om avslagsbeslutet överklagas, och det kan därför inte göras någon avräkning för tiden efter avslagsbeslutet. Det framgår av 15 § att gäldenären förlorar rådigheten över medlen när han eller hon har betalat till . Det saknas alltså möjlighet för en gäldenär att ångra en inbetalning. Av 33 § följer att inbetalda medel är skyddade från utmätning. 25 § När ett inledandebeslut har meddelats ska Kronofogde- myndigheten genast kungöra detta i Post- och . I kungörelsen ska var och en som har en fordran mot gäldenären uppmanas att inom en månad för kungörelsens införande skriftligen 1.anmäla sina fordringar mot gäldenären, 2.ange till vilket konto som betalning ska ske, och 3.lämna synpunkter av betydelse för ansökan om F-skuldsanering. Om det är skäligt, kan införa kungörelsen även i en eller flera ortstidningar. kan också förlänga fristen i andra stycket , om det finns särskilda skäl. Paragrafen reglerar skyldighet att kun- göra ett inledandebeslut. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.5.2. Bestämmelsen motsvarar 15 § skuldsanerings- utrednings förslag. skuldsaneringsutredning har föreslagit att bestämmelsen kompletteras med en ny paragraf, 15 a §, enligt vilken borgenärerna åläggs en större skyldighet att i anmälan redo- göra för sina fordringar. Den bestämmelsen är föranledd av att skuldsaneringsutredning föreslår lättnader vad gäller gäldenärens redogörelse av sina skulder. Någon motsvarande lättnad föreslås inte för F-skuldsaneringsärendena och vi föreslår därför inte heller någon utökad skyldighet för borgenärerna att redogöra för sina fordringar. Av första stycket framgår att genast ska kungöra ett inledandebeslut i Post- och Inrikestidningar. I andra stycket anges vad kungörelsen ska innehålla.