sou · H2B349 · 2014-06-27 00:00:00 — För medicinska, psykologiska och psykosociala insatser ska det finnas tillgång till skolläkare, skolsköterska, psykolog och kurator. Dessvärre finns det enligt uppgifter till nationella samordnaren från bland annat representanter för inte tillgång till ovanstående personalkategorier i alla skolor annat än under begränsade tidpunkter.43 Därmed minskar möjligheterna för elev- hälsan att upptäcka våld i nära relationer. En skolsköterska, som är den som främst finns tillgänglig i skolan, kan till exempel behöva rådgöra med en skolläkare, kurator eller psykolog kring vad som är bäst för barnet. En lärare kan också behöva samarbeta med elevhälsan. Det finns en möjlighet att uppmärksamma våld i nära relationer vid de hälsobesök som alla elever enligt 2 kap. 27 § skollagen ska erbjudas.44 Utöver hälsoundersökningar hålls hälsosamtal med eleven där denne, med eller utan vårdnadshavare, kan samtala om sin hälsa och skolsituation. Av vägledningen för elevhälsan fram- kommer att hälsobesöken kan ge möjlighet att upptäcka elever som har allvarliga svårigheter i hemmet och det kan vara ett bra tillfälle att fråga om det finns något som eleven oroar sig över.45 Vid genomförandet av hälsobesöken anses ett nära samarbete med elev och vårdnadshavare vara viktigt. 424 § förordningen (2011:555) med instruktion för . 43Det är tillsynsmyndigheterna Skolinspektionen och Inspektionen för vård och omsorg som ytterst bedömer om en skola uppfyller kraven på kompetens och tillgång till elevhälsa. 44Elever i , grundsärskolan och specialskolan ska erbjudas minst tre hälsobesök och elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan minst ett. 45Socialstyrelsen och (2014), Vägledning för elevhälsan, s. 152. Lyssna på barnen och vidta åtgärder skriftliga hälsoformulär delas ut som besvaras av elev respektive vårdnadshavare. En stor fördel med hälsoformulär är enligt och att obekväma frågor normaliseras.46 Det finns dock ingen enhetlig modell för utformningen av ett hälsoformulär.47 Vårdnadshavarens delaktighet och närvaro vid hälsobesöket kan vara problematiskt vid våld i nära relationer.48 Särskilt om när- varande vårdnadshavare är den som utövar våld. Barnets ålder och mognad avgör om skolsköterskan kan samtala ensam med barnet. Nationella samordnaren föreslår att våld i nära relationer tas upp under hälsosamtalen på liknande sätt som görs med andra problem och risker. Vidare föreslås att frågor om våld i nära relationer tas in i de skriftliga hälsoformulären. Här finns enligt nationella sam- ordnaren ett behov av att utveckla nationella hälsoformulär. En annan sak är att elevhälsan, utöver att anmäla misstanke om att barn far illa till , måste ha kunskap om vart barnet kan få hjälp. Den situationen får inte uppstå att ett barn som berättar för en skolsköterska eller motsvarande om våld i hemmet, skickas hem utan närmare hjälp och information. Barn som lever med våld har olika behov av information. Informa- tionen måste anpassas utifrån barnets ålder och mognad samt vara lätt att nå. Det är väsentligt att barn som lever med våld får veta att de inte är ensamma och att det finns hjälp att få. Barn behöver även utifrån vad som bedöms lämpligt i förhållande till ålder få veta vad som är olagligt, vilka olika typer av hjälp som finns, vad som händer om de berättar för en vuxen, om föräldrarna kommer att meddelas, myndigheters olika ansvar och vad som sker vid en polis- anmälan. Ett barn som får reda på att en kompis är utsatt för våld eller övergrepp har också behov av information. Skolan har en stor del i barnens vardagsliv och utgör en miljö där barnet kan tillgodogöra sig information i lugn och ro. 46Socialstyrelsen och (2014), Vägledning för elevhälsan, s. 153. 47Golsäter, M. (2012), Hälsosamtal som metod att främja barns och ungdomars hälsa – en utmanande uppgift. JO:s beslut , Dnr 1382-2012 om en skolsköterska som på eget initiativ höll ett flertal samtal med en tioårig elev om dennes hemsituation utan att först inhämta vårdnadshavarnas samtycke. Vårdnadshavarna informerades inte heller i efterhand om vad som kommit fram vid samtalen, vilket föranledde kritik. Lyssna på barnen och vidta åtgärder viktiga roll bekräftas av BO:s slutsatser efter att ha träffat och intervjuat barn och unga som lever med skyddade personuppgifter49 och som upplevt våld i nära relationer.50 Dessa barn vill ha information i skolan. Nationella samordnaren anser att med hjälp av andra myndigheter bör tillgodose barnens behov av information.51 har fått ett regeringsuppdrag att, i samverkan med BO, ta fram eller anpassa information om skydd och stöd direkt riktad till barn och unga som brottsoffer. Barn och unga ska involveras i framtagandet av informationen. Särskilt fokus ska ligga på att nå målgruppen barn och unga som lever med olika typer av skyddsåtgärder som till exempel skyddade person- uppgifter, kontaktförbud och larm.52 Nationella samordnaren har tillsammans med bland andra ingått i en samrådsgrupp för uppdraget. Resultatet av uppdraget är en barnbok som riktar sig till barn i förskoleålder, olika informationsbroschyrer och affischer, särskild information till barn som lever med skydd och webbsidan som erbjuder åldersanpassad information. Skolan bör dra nytta av detta material för att sprida information om barn som brottsoffer vid våld i nära relationer till barn i skolan. 4.2.3Inskolningssamtal till förskolan ska även ha våldsförebyggande perspektiv Förslag: ska ta fram allmänna råd kring hur inskol- ningssamtal vid förskolan kan användas för att ge information om vart man kan vända sig för att få råd och stöd i sin föräldra- roll, om förskolans eget förebyggande stödarbete, om barns grundläggande rättigheter och om förskolepersonalens plikt att orosanmäla till . 49Barnombudsmannen (2012), Oskyddad. 50Barnombudsmannen (2012), Signaler. 51Skolverket ska visserligen främst stödja kommuner och andra huvudmän i deras utbildningsverksamhet, 4 § förordningen (2011:555) med instruktion för , men det borde inte hindra ett visst ansvar. 52Regeringsbeslut , S2013/2348/FST. Uppdraget ska redovisas senast den Lyssna på barnen och vidta åtgärder I samband med att ett barn börjar på förskolan brukar personalen hålla inskolningssamtal med föräldrarna. Vid samtalet får föräldrar möjlighet att berätta om sitt barn och personalen berättar om förskolans verksamhet. Nationella samordnaren menar att inskriv- ningen också bör ses som ett viktigt tillfälle att i ett tidigt skede försöka fånga upp människor som behöver stöd. I inskolningssamtalen kan personalen förmedla sådan information till föräldrarna som ska fungera förebyggande och stödjande. Det innebär att föräldrar ska få veta vart man kan vända sig för att få råd och stöd i sin föräldraroll, till exempel till familjecentraler och förskolans eget stödarbete, föräldrastödsprogram samt social- tjänstens stödjande funktion. Föräldrar ska också få information om barnets rättigheter och om förskolepersonalens plikt att genast anmäla till socialnämnden om det finns kännedom eller misstanke om att ett barn far illa. Det är viktigt att tolk vid behov finns med vid inskolnings- samtalen. Om barnet har två vårdnadshavare bör båda bjudas in till samtalet. 4.2.4Socialtjänsten bör informera om sitt arbete vid föräldramöten Bedömning: bör regelbundet närvara vid föräldra- möten vid förskola/skola för att informera föräldrar om social- tjänstens uppdrag och vilket stöd som finns för barn och vuxna. bör informera personal vid förskola/skola om vad som händer vid en orosanmälan, rutiner och uppföljning. Vid ett flertal möten med nationella samordnaren har professionella som arbetar med våld i nära relationer lyft fram att det finns för dåliga kunskaper inom förskola och skola om vilka möjligheter har att stödja barn och föräldrar som utsätts för våld i nära relationer. upplevs inte som närvarande inom förskolor och skolor. Ofta har pedagoger, lärare eller rektorer endast kontakt med i konkreta anmälningssituationer. Inte sällan upplevs återkopplingen från som alltför svag, trots de lagändringar som gjorts för att öka möjligheten till åter- koppling till anmälaren. Lyssna på barnen och vidta åtgärder Enligt 3 kap. 1 § i socialtjänstlagen (SoL) ska socialnämnden informera om i kommunen. ska även i den uppsökande verksamheten enligt 3 kap. 4 § upplysa om social- tjänsten och erbjuda grupper och enskilda hjälp. När det är lämpligt ska nämnden samverka med andra samhällsorgan och med organisationer och andra föreningar. Som ett resultat av propositionen Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m.53 infördes lagbestämmelser om skyldighet att sam- verka. Dessutom fick , i samverkan med och , i uppdrag att ta fram en nationell strategi för samverkan.54 Regeringen gav också i uppdrag att fördela medel till lokala projekt och lokalt utvecklingsarbete för att få till stånd en utökad samverkan mellan skola, socialtjänst, polis samt barn- och ungdomspsykiatri. En utvärdering av pilotverk- samheterna visade dock att samverkan hade utvecklats marginellt genom satsningen.55 Några viktiga punkter som lyfts fram i utvärderingen för att utveckla samverkan är att arbetet förankras på ledningsnivå, att det finns mötesplatser för dialog och att det råder en samsyn kring vad som ska uppnås. pågår två regeringsuppdrag som syftar till att öka kunskapen om stödjande verksamheter bland barn och föräldrar. Det ena är ett uppdrag till som beskrivs i avsnitt 4.2.2. Det andra är ett uppdrag till tillsammans med att göra mer känd bland barn, unga och föräldrar.56 Upp- draget ska slutredovisas . Nationella samordnaren menar att det är viktigt att följa upp resultaten av dessa satsningar. Utgångpunkten bör vara att stödet som kan erhållas av ska vara väl känt i varje kommun både bland barn och föräldrar. En form som enligt nationella samordnaren bör prövas i större omfattning är att kontinuerligt besöker skolornas föräldramöten för att informera om verksamheter. Det är också viktigt att social- tjänsten etablerar en nära samverkan med personal vid verk- 2002/03:53. 54Myndigheten för skolutveckling, och (2007), Strategi för samverkan – kring barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. 55Danemark, B. (2009), Samverkan kring barn som far illa eller riskerar att fara illa - En formativ utvärdering av samverkan mellan skola, socialtjänst, polis samt barn- och ungdomspsykiatri. 56Socialdepartementet (2013), Uppdrag att utforma och sprida information till barn och unga om och dess verksamhet. Lyssna på barnen och vidta åtgärder samheter som ofta kommer i kontakt med barn och föräldrar som kan vara i behov av stöd och hjälp. Personalen bör informeras om vad som händer hos vid en anmälan om misstanke att ett barn far illa, vilka rutiner som finns och möjligheterna till återkoppling och uppföljning. Samordnarens iakttagelser i korthet Föräldrastöd är ett brett begrepp för olika verksamheter som syftar till att stärka föräldern i sin föräldraroll och förbättra samspelet med barnet. Enligt regeringens definition är det en aktivitet som ger föräldrar kunskap om barns hälsa, emotionella, kognitiva samt sociala utveckling och/eller stärker föräldrars sociala nätverk.57 Det ska baseras på ett tydligt barnrättsperspektiv och utgå från det gemensamma och jämställda föräldraskapet. Även om stödet som ges kan vara våldsförebyggande så saknar definitionen ett våldsförebyggande perspektiv. Det är viktigt att den våldsförebyggande aspekten inte glöms bort, även när stödet ges till familjer som inte lever i riskmiljöer. Nationella samordnaren vill betona att föräldrastödsverksamheter är mycket betydelsefulla för samhällets förutsättningar att tidigt förebygga våld i nära rela- tioner, inklusive våld och övergrepp mot barn och ungdomar. har utbudet av generellt föräldrastöd utvecklats starkt. De flesta kommuner erbjuder numera föräldrastödsprogram eller föräldrastödjande verksamheter. Utbudet av mer specialiserat föräldrastöd är inte lika utbrett. Cirka var femte kommun tycks kunna erbjuda föräldrastöd på andra språk än svenska eller för föräldrar till barn med funktionsnedsättning.58 57Regeringskansliet (2013), Nationell strategi för ett utvecklat föräldrastöd. En vinst för alla. 58Statens folkhälsoinstitut (2013), Så arbetar kommuner, landsting och ideella organisationer med föräldrastöd. Lyssna på barnen och vidta åtgärder Fortsätt utveckla generellt föräldrastöd Bedömning: Arbetet med att utveckla det generella föräldra- stödjande arbetet inom mödra- och barnhälsovård, förskolor med mera bör fortsatt stimuleras. Regeringen bör överväga om uppfostran utan våld i större utsträckning kan uppmärksammas i befintliga föräldrastödjande verksamheter. Redan i regeringens beslut om den framtida folkhälsopolitiken slogs det fast att föräldrastöd ska erbjudas kontinuerligt under barnets hela uppväxttid. En särskild utredare överlämnade ett förslag till regeringen om hur arbetet kunde utvecklas, något som resulterade i en nationell strategi för att utveckla föräldrastödet.59 Som ett resultat av detta arbete fick för att tillsammans med lärosäten utveckla, sprida och utvärdera det lokala föräldrastödsarbetet. senaste uppföljning av arbetet visar att en majoritet av kommunerna och landstingen bedriver ett strukturerat och systematiskt föräldrastödsarbete genom att utarbeta strategier för att samordna föräldrastödsfrågor, utbildning av personal, erbjuda föräldrastödsprogram och andra föräldrastödjande verk- samheter, kartlägga utbud och samverka med andra aktörer kring föräldrastöd.60 Uppföljningen visar att av de svarande kommunerna hade erbjudit föräldrastödsprogram . Utöver det erbjöd 60–av alla kom- muner andra föräldrastödjande verksamheter. Exempel på det är föräldragrupper inom mödra- och barnhälsovård, föräldra- rådgivning och öppen förskola. Däremot är det ovanligare med föräldrastöd vid föräldramöten på förskolor och skolor, samt webbaserade utbildningar. Det våldsförebyggande perspektivet lyfts inte fram i tillräckligt hög grad. När gjorde en kartläggning av de föräldrastödsprogram som rekommenderas av Statens folkhälso- institut (nuvarande ) nämndes exempelvis 60Statens folkhälsoinstitut, (2013), Så arbetar kommuner, landsting och ideella organisationer med föräldrastöd. Lyssna på barnen och vidta åtgärder inget om våld eller våldsförebyggande arbete.61 Nationella sam- ordnaren menar att den våldsförebyggande aspekten måste upp- märksammas mer. Det bör även övervägas om barnuppfostran utan våld i större utsträckning kan uppmärksammas i befintliga föräldrastödjande verksamheter. Utveckla riktat föräldrastöd för att tidigt förebygga våld mot små barn Bedömning: Insatserna för att tidigt förebygga våld mot barn som växer upp i riskmiljöer bör utvecklas. Fler barn och föräldrar bör erbjudas riktat föräldrastöd inom förskolan, barnhälsovården och . Många praktiker och forskare som arbetar inom barnavårdsområdet har till nationella samordnaren påpekat att det finns flera glapp i samhällets stödjande insatser för barn som i sin hemmiljö utsätts för våld eller upplever våld mellan föräldrarna. Flera ser ett behov av att utveckla mer differentierade metoder, både för att kunna upptäcka och ge riktat stöd till familjer som kan vara i behov av särskilt stöd. har i uppdrag att stimulera ett nationellt utvecklingsarbete för barn i familjer med missbruk, psykisk sjukdom, psykisk funktionsnedsättning eller där våld förekommer.62 Ett stort antal pilotverksamheter har startats på området och flera av dem ska också utvärderas vetenskapligt. Utifrån denna satsning på barn i riskgrupper menar nationella samordnaren att det borde finnas förutsättningar att utveckla ett riktat stöd till barn, unga och föräldrar som lever i familjer där det förekommer våld. En studie visar att föräldrar till barn med funktionsned- sättningar har upplevt problem med hur samordningen av stödet fungerar, i synnerhet under barnets tonårstid och övergång till vuxenlivet. Forskarna konstaterar att yrkesverksamheterna och huvudmännen kring familjer med barn med funktionsnedsättning behöver arbeta utifrån en gemensam modell när gäller att stärka 61Nilsson, C. (2010), Kartläggning av föräldrastödsprogram som rekommenderas av . 62Socialdepartementet, S2011/6353/FST. Lyssna på barnen och vidta åtgärder förälderns kommunikation och relation med barnet, att hjälpa föräldrarna med samordning av barnets insatser eller se till att föräldrarna får en väl fungerande avlastning.63 En annan grupp i behov av riktat föräldrastöd gäller utlands- födda föräldrar. I kapitel fem ges flera förslag på ett utvecklat arbete med föräldrastöd som ska motivera utlandsfödda föräldrar att ta hjälp från samhället vid behov, informera om barns rättigheter och diskutera möjligheter och svårigheter med att vara förälder i . Myndighetssamverkan vid barnavårdscentraler och familjecentraler Flera kommuner har barnhälsovården samlokaliserad med flera andra verksamheter i det som kallas familjecentral. definierar familjecentraler som en samlokalisering av mödrahälso- vård, barnhälsovård, öppen förskola och socialtjänst med minst en förebyggande verksamhet. Vid sidan av familjecentralerna finns även det som kallas för familjecentralsliknande verksamhet. Denna verksamhet definieras som barnhälsovård som är samlokaliserad med öppen förskola eller socialtjänst. Innehållet på familje- centralerna varierar och kan även omfatta ytterligare verksamheter såsom familjerådgivning och riktat stöd till föräldrar. Enligt en kartläggning som främjande genomfört finns 251 verksamheter som själva kallar sig familjecentral. Av dem uppger 112 att de består av fyra samlokali- serade basverksamheter och 70 att de består av tre samlokaliserade basverksamheter. fungerar familjecentralerna på många håll som en gemensam arena för föräldrastöd.64 Enligt nationella samordnaren borde det finnas möjligheter att inom ramen för barnavårds- centralerna och familjecentralerna arbeta mer riktat mot barn som riskerar att utsättas för våld. I flera lokala verksamheter pågår försök att hitta nya metoder för att identifiera vilka barn som riskerar att fara illa. Ofta bygger det på en närmare operativ samverkan mellan olika verksamheter. 63Broberg, M., , , , H., & Starke, M. (2014), Riktat föräldrastöd RiFS- projektets slutrapport. En aktionsforskningsansats för att kartlägga behov och förbättra stödet till föräldrar som har barn med funktionsnedsättning. 2013/14:87. Lyssna på barnen och vidta åtgärder kommun har till exempel prövat att arbeta med så kallade konsultationsteam. I konsultationsteamen träffas kontinuerligt representanter för förskola, socialtjänst och barn- och ung- domspsykiatrin för att i avidentifierade fall diskutera barn som någon verksamhet är oroade för. Konsultationen blir ett effektivt sätt att hjälpas åt att bedöma vilka fall där riskfaktorer talar för att barnets utsatthet bör utredas av . Arbetssättet borde i förlängningen kunna bidra till en större samsyn och enhetligare rutiner kring anmälningsplikten i de olika verksamheterna. Hur ett stödjande och förebyggande arbete för barn som riskerar att utsättas för våld skulle kunna utvecklas inom ramen för förskolan och barnhälsovården rent praktiskt är svårt att ange i detalj. Det måste anpassas utifrån de förutsättningar och resurser som finns lokalt i varje kommun. På många håll finns inte den typen av samlokaliserade lösningar som familjecentraler. Tillgången till särskilt stöd inom förskolan, som förskolepsykologer, kan också visa stor variation. På ett mer allmänt plan finns det ett stort behov av att utveckla samverkan och samarbete mellan olika myndigheter och inom myndigheter kring barn och unga som utsätts för våld eller lever med våld. Det är exempel på samverkansfrågor som måste lösas i det lokala arbetet, genom samverkansöverens- kommelser och strategisk samverkan på ledningsnivåerna inom polisen, , hälso- och sjukvården och andra. Här skulle nationella samordnarens förslag om operativa arbetsgrupper och individuella handlingsplaner kunna spela en stor roll (avsnitt 3.1). pågår ett utvecklingsarbete inom vad som kallas första linjens barn- och ungdomspsykiatri. Arbetet bygger på en överenskommelse mellan regeringen och Kommuner och Landsting, där de senare har fått medel för att driva ett antal pilotverksamheter över landet för att utveckla tidiga insatser för unga och barn som lider av psykisk ohälsa. Flera pilotprojekt pågår där strävan är att hitta bättre samverkansformer mellan barnhälso- vård, elevhälsan, och barn- och ungdomspsykiatrin. På flera håll bedrivs utvecklingsarbetet inom ramen för familjecentraler.65 Även utifrån denna satsning bedömer den nationella samordnaren att insatser för att tidigt förebygga vålds- utsatthet skulle kunna utvecklas. Lyssna på barnen och vidta åtgärder 4.2.6Arbeta med mobila team Förslag: Mobila team bör erbjuda riktat stöd för barn i förskole- ålder. De mobila teamen bör vara ett stöd för förskolepersonal, föräldrar och barn. Arbetet med barn och föräldrar bör i första hand bedrivas på barnets förskola. I arbetet med att utveckla tydliga insatser för barn som riskerar att utsättas för våld i sin hemmiljö, bör möjligheten att arbeta med mobila team övervägas. Det mobila teamet skulle kunna vara en praktisk modell för att erbjuda det riktade föräldrastödet som beskrivs i avsnitt 4.2.5. Ett mobilt team skulle till exempel kunna innehålla kompetenser som psykolog, specialpedagog och socio- nom, som åker ut till förskolor och handleder de professionella som arbetar med barnen i vardagen. Fördelen med ett mobilt team är att det kan vara ett stöd för personalen som träffar barnet och föräldrarna . Det kan också vara ett sätt att nå föräldrar som är i behov av extra stöd och uppmärksamhet, men där det inte finns en etablerad kontakt med eller barnhälsovården. Genom att arbeta med barn och föräldrar inom ramen för förskolan avdramatiseras framför allt mötet med . Föräldrar som har haft många och ibland uppslitande kontakter med , men även socialt etablerade föräldrar, kan uppleva ett möte med som skamligt och ett underkännande av deras föräldraförmåga. Tidigt stödjande insatser till barn och föräldrar bör erbjudas i vardagen. Genom att arbeta mobilt kan stödet ges i ett sammanhang där föräldrar och barn känner sig mer trygga. Det borde öka möjligheterna att fler självmant söker stöd från samhället. Lyssna på barnen och vidta åtgärder 4.3.1Samordnarens iakttagelser i korthet Barn saknar kunskap om att finns till även för dem.66 För många barn är en myndighet som beviljar försörjningsstöd. Barn som far illa kontaktar inte och ber om hjälp. När en anmälan om misstanke att barn far illa görs till social- nämnden är det inte säkert att berört barn får komma till tals trots att socialnämnden har en möjlighet att samtala med barnet utan vårdnadshavarens samtycke och dennes närvaro.67 Det finns inte krav på att socialsekreterare som utreder och samtalar med dessa barn har särskild kompetens för uppgiften motsvarande polisens barnförhörsledare.68 Inte sällan är det förhållandevis oerfarna socio- nomer som tilldelas denna extra svåra uppgift. Genom en lagändring i 3 kap. 3 a § socialtjänstlagen (SoL)kommer dock från att krävas socionomexamen och socialnämnden får ansvar för att handläggaren har tillräcklig erfarenhet för upp- giften.69 Det stora antalet anmälningar enligt 14 kap. 1 § SoL har trots lagstiftning inneburit att anmälningar blir liggande och att utredningar inte inleds och barn hänvisas till serviceinsatser. specialisering och organisation är en bidragande orsak till att barn som lever med våld inte uppmärksammas. Granskningar av Inspektionen för vård och omsorg () visar till exempel att många socialnämnder inte utreder barn vars mamma blivit utsatt för våld i nära relationer.70 Om det pågår en barnavårdsutredning och en utredning om vårdnad, boende och umgänge kan barnet ha kontakt med flera socialsekreterare . Ofta är det inte någon som är särskilt ansvarig för att bevaka barnets bästa och att samordna arbetet.