sou · H2B383 · 2014-12-18 00:00:00 — Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att möjligheten att påföra en sanktions- avgift preskriberas om inte den som anspråket riktas mot givits tillfälle att yttra sig från det att överträdelsen skedde alternativt upphörde. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.3. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att möjligheten att verkställa en beslutad sanktionsavgift preskriberas efter det att avgiftsbeslutet vunnit laga kraft. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.3. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att en sanktionsavgift ska återbetalas om betalningsansvaret upphävts. Ränta ska lämnas på det beloppet som återbetalas. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen bemyndigas regeringen att meddela före- skrifter om bl.a. sättet för betalning av sanktionsavgift. Bestäm- melsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen införs en möjlighet för ISP att inom ramen för sin tillsynsverkshet utfärda förelägganden. Dessa ska alltid förenas med vite. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3.1. 15.2Förslaget till lag ändring i lag (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd I paragrafen reglerades tidigare vilka begränsningar som gällde för tillstånd till utförsel av använt kärnbränsle. Bestämmelsen upphävdes då den var överflödig i och med att den begränsning som föreskrevs följde av annan författning. Paragrafen föreslås nu åter komma till användning. Paragrafen föreskriver att ISP och SSM i sin tillstånds- verksamhet kan meddela vissa föreskrifter. Denna föreskrivnings- rätt förbättrar myndigheternas tillsynsverksamhet. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3.3. En särskild fråga är på vilken plats som bestämmelsen bör föras in i PDA-lagen. Beaktat att bestämmelsen är kopplad till tillståndsprövningen vore det naturligt att placera den i direkt anslutning till 4 § PDA-lagen, vilken berör tillståndsprövningen. Emellertid finns det redan flera paragrafer i direkt anslutning till 4 §, nämligen 4 a–4 d §§. Eftersom det saknas skäl att härvid ta ett samlat grepp om PDA-lagen lämnas inget förslag till en mer genom- gripande förändring av befintliga paragrafnummer. Kommittén för- ordar istället att den nya bestämmelsen placeras i så nära anslutning till 4 § som är möjligt. En lämplig placering därvid är 8 §. Ett nytt tredje stycke har införts i bestämmelsen av vilket framgår att ISP eller SSM kan meddela en varning vid ett mindre allvarligs åsidosättande av en föreskrift i förordning (EG) 428/2009 eller en föreskrift som meddelats med stöd av förordningen eller med stöd av PDA-lagen. Varning utgör en ny administrativ sanktion som införs i lagen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3.2. I bestämmelsen har tagits bort regeringens möjlighet att delegera uppgiften att lämna närmare föreskrifter rörande deklaration. För- ändringen är motiverad av att det är tveksamt om det blankett- straffbud som fylls ut genom myndighetsföreskriften, genom utfyllandet, står i överensstämmelse med regeringsformens regler om normgivning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.4. I bestämmelsen har vidare gjorts en redaktionell justering genom att ordet skall har ersatts av ordet ska. Delar av bestämmelsen föreslås bli föremål för sanktionsväxling. De beteenden som fortsättningsvis föreslås sanktioneras genom sanktionsavgift istället för genom straffrättsliga sanktioner har tagits bort från bestämmelsen och förts över till 22 b §. Bestäm- melsen har behandlats i avsnitt 9.4.3. Paragrafen är ny. I bestämmelsen har införts en skrivning om att en straffrättslig sanktion inte ska utgå ifall gärningen beivrats administrativt. Tillägghet är föranlett av att dubbelbestraffning inte ska före- komma. Frågan har behandlats i avsnitt 8.3.4 och 10.4. Paragrafen är ny. Genom paragrafen införs sanktionsavgift som administrativ sanktion i PDA-lagen. I första stycket anges att regeringen bestämmer det avgiftsbelopp som ska utgå för respektive förseelse samt de hänsyntaganden regeringen därvid har att göra. I andra stycket anges de beteenden som ska beivras genom sanktionsavgift. Frågan har behandlats i avsnitt 9.4.3 och 10.2. Paragrafen är ny. Genom paragrafen tydliggörs att sanktionsavgift inte ska ådömas någon för en gärning som beivrats genom en annan admi- nistrativ sanktion. Bestämmelsen är föranledd av att dubbel- bestraffning inte ska förekomma. Frågan har behandlats i avsnitt 8.3.4 och 10.4. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att en sanktionsavgift kan sättas ned helt eller delvis. Bestämmelsen har tillkommit av rättssäkerhetsskäl då sanktionsavgift ska utgå enligt principen om strikt ansvar. Jämk- ningsmöjligheten finns också för att motverka obilliga resultat. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.4. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att det är tillsynsmyndigheterna som inom sina respektive områden beslutar om sanktionsavgift i de flesta fall och att före så sker ska den som berörs av avgiften ges möjlighet att yttra sig däröver. ISP står explicit upptagen i lag- texten medan den andra tillsynsmyndigheten, SSM, inte gör det. Orsaken härtill är att SSM inte nämns i övrigt i lagtexten utan endast i förordningen. Förordningen bör förtydligas härvidlag. Som kommittén uppfattat är det inte aktuellt att överföra det tillsynsområde, kärnämnen m.m., som åligger SSM att utöva tillsyn över till någon annan. För det fall regeringen anser att rådande förhållande ska bestå föreslår kommittén att även SSM:s namn skrivs ut direkt i lagtexten, istället för att som endast i förordningen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.1 och 10.5.4. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att beslut om sanktionsavgift ska delges den avgiftsskyldige. Delgivning ska ske för att säkerställa att den avgifts- skyldige får del av beslutet. Att delgivning skett är en förutsättning för verkställighet. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Paragrafen redogör för betalningsfrist och förutsättningar för verkställighet. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att möjligheten att påföra en sanktions- avgift preskriberas om inte den som anspråket riktas mot givits tillfälle att yttra sig från det att överträdelsen skedde alternativt upphörde. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.3. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att möjligheten att verkställa en beslutad sanktionsavgift preskriberas efter det att avgiftsbeslutet vunnit laga kraft. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.3. Paragrafen är ny. Paragrafen föreskriver att en sanktionsavgift ska återbetalas om betalningsansvaret upphävts. Ränta ska lämnas på det beloppet som återbetalas. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen bemyndigas regeringen att meddela före- skrifter om bl.a. sättet för betalning av sanktionsavgift. Bestäm- melsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Skrivningarna i bestämmelsen är nya. Den tidigare skrivningen i 24 § har helt utgått och ersatts av nu föreslagen skrivning. Den föreslagna skrivningen innefattar den situation som tidigare regle- rades i 24 §. Genom bestämmelsen införs en möjlighet för ISP respektive för SSM att inom ramen för sin tillsynsverkshet utfärda förelägganden. Dessa ska alltid förenas med vite. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3.1. I likhet med 22 e § är endast ISP, men inte SSM, explicit upptagen i lagtexten. Orsaken är att SSM inte nämns i övrigt i lagtexten utan endast i förordningen. Förordningen bör förtydligas härvidlag. Som kommittén uppfattat är det inte aktuellt att överföra det tillsynsområde, kärnämnen m.m., som åligger SSM att utöva tillsyn över till någon annan. För det fall regeringen anser att rådande förhållande ska bestå föreslår kommittén att även SSM:s namn skrivs ut direkt i lagtexten, istället för att som endast i förordningen. Kommittén föreslår att paragrafen utgår. Den situation som beskrevs i paragrafen inryms i det nya förslaget i 24 §. I bestämmelsen som rör möjligheten till överklagande har lagts till att beslut om vitesföreläggande, varning och sanktionsavgift kan överklagas hos förvaltningsdomstol. Frågan har behandlats i avsitt 8.3.1, 8.3.2 och 10.5.4. Översyn av exportkontrollen av krigsmateriel En parlamentarisk kommitté ska tillkallas för att utreda den fram- tida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Det huvudsakliga syftet med utredningen är att lämna förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiskastater. utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Det huvudsakliga syftet med utred- ningen är att lämna förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater, föreslå de överväganden som lämpligen bör göras för att fast- ställa om ett land är en icke-demokrati och som bör ligga till grund för den tillståndsprövning som görs när det gäller utförsel av krigsmateriel ur samt analysera hur dessa övervägan- den kan genomföras i den svenska exportkontrollen av krigs- materiel, utreda på vilket sätt en skärpning ska göras av exportkontrollen av krigsmateriel, gentemot icke-demokratier. Kommittén ska därvid lämna förslag på de författningsändringar och andra åt- gärder som behövs för en sådan skärpning, pröva vad som bör betraktas som följdleveranser och vilka regler som bör gälla för dessa, mot bakgrund av utredning- ens övergripande syfte. Konsekvenserna ska analyseras. De för- ändringar som kommittén föreslår ska inte få retroaktiv verkan. Nuvarande regelverk och praxis måste alltså tillämpas på följdle- veranser avseende export som godkänts innan ny lagstiftning trätt i kraft, undersöka och kartlägga andra samarbetsländers – såsom de nordiska länderna, , , och – exportkontrollsystem och då särskilt deras export- kontroll av krigsmateriel gentemot icke-demokratiska länder, utreda konsekvenserna om exportkontrollen avseende krigs- materiel skärps gentemot icke-demokratiska stater, t.ex. på- verkan på bredare bilaterala relationer. Vidare ska kommittén bl.a. analysera och bedöma om krigsmateriellagstiftningen ska för- ändras i klarläggande syfte. Om kommittén bedömer att krigs- materiellagstiftningen bör förändras i klarläggande syfte ska kommittén lämna förslag till de författnings-ändringar som anses nödvändiga, utreda lämpligheten av att införa administrativa sanktionsav- gifter i krigsmateriellagstiftningen och i lagstiftningen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden samt lämna förslag till de författningsändringar som anses nöd- vändiga, utreda möjligheten att öka öppenheten och transparensen inom den svenska exportkontrollen, inklusive , redovisa hur den gemensamma ståndpunkten, de svenska rikt- linjerna för krigsmaterielexport och politik för global utveckling omvandlats i praxis och om denna förändrats . Uppdraget ska redovisas . Uppdraget att skärpa exportkontrollen gentemot icke- demokratiska stater har tillkännagett att regeringen ska återkomma till riks- dagen med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen av krigsmateriel gentemot icke-demokratiska stater (bet. 2010/11:UU3, rskr. 2010/11:261). Nuvarande exportkontroll av krigsmateriel – hänsyn till mänskliga rättigheter 1 § andra stycket lagen (1992:1300) om krigsmateriel (KML) anger vilken inriktning som prövningen av ansökningar om tillstånd till bl.a. utförsel av krigsmateriel ska ha. I paragrafen föreskrivs att tillstånd enligt lagen får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utri- kespolitik. Närmare principer för prövningen har lagts fast dels i de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och annan utlandssam- verkan, dels i rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/GUSP1 om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av militär teknik och krigsmateriel. Enligt de svenska riktlinjerna ska en to- talbedömning göras vid prövningen av ett tillståndsärende. De svenska riktlinjerna har redovisats för, och godkänts av, i proposi- tionen Lag om krigsmateriel (prop. 1991/92:174, bet. 1992/93:UU1, rskr. 1992/93:61). Både de svenska riktlinjerna och den gemensamma ståndpunk- ten innehåller formuleringar som innebär att utförsel av krigsmate- riel inte bör ske till länder där allvarliga kränkningar – i de svenska riktlinjerna: omfattande och grova kränkningar – av mänskliga rättigheter förekommer. Den gemensamma ståndpunkten innehål- ler därutöver en formulering som innebär att exporttillstånd inte ska beviljas om det finns en uppenbar risk att just den militära teknik eller den krigsmateriel som ska exporteras kan komma att användas för internt förtryck. Den gemensamma ståndpunkten innehåller därutöver ett stad- gande (det s.k. åttonde kriteriet) som bl.a. föreskriver att medlems- 1 Rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/GUSP av om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel. staterna ska beakta huruvida den tilltänkta exporten allvarligt skulle hindra en hållbar utveckling i mottagarlandet. I de svenska riktlinjerna slås fast att Respekt för mänskliga rät- tigheter är ett centralt villkor för att tillstånd ska beviljas. Där- emot finns det varken i de svenska riktlinjerna, eller i den gemen- samma ståndpunkten, någon explicit formulering som säger att exportkontrollen gentemot icke-demokratier bör vara särskilt strikt, även om många av de ovan nämnda kriterierna i praktiken kan antas innebära just detta. I regeringens skrivelse politik för global utveckling (skr. 2007/08:89) redogör regeringen för hur på ett effek- tivt sätt ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling som innebär att fattiga människor mer framgångsrikt kan dra nytta av globaliseringen. Regeringen pekar i skrivelsen på att den svenska krigsmaterielexporten ska ske på ett sätt som inte motverkar en rättvis och hållbar global utveckling. vad gäller ovanstående aspekter, redovisa hur den gemensamma ståndpunkten, de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och politik för global utveckling omvandlats i praxis och om denna förändrats . Vad kännetecknar en icke-demokrati? Alltsedan det slut och de kommunistiska regimernas fall i har det förekommit ett ökat fokus på vad som ut- gör en demokrati samt hur man avgör huruvida ett land har ett demokratiskt styre. Vissa tillämpar ett mera statiskt synsätt där dikotomin demokrati eller icke-demokrati är avgörande. Andra tillämpar en mer kontinuerlig syn där graden av demokratiskt styre kan variera . I folkrätten finns i huvudsak två definitioner av termen demokrati. Den första är inriktad på processen i sig och fokuserar på rösträtten och rätten att vara politiskt aktiv. Rätten till fria, hemliga, direkta och regelbundna val, som är grundläggande för den här definitionen, omfattas av alla de stora och viktiga kon- ventionerna om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (se t.ex. artikel 25 Internationella konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, SÖ 1971:42). Den andra definitionen är mer inriktad på en helhetsbild, att demokrati innefattar en mängd olika väsentliga mänskliga rättigheter som samtliga är beroende av och sammankopplade med varandra. Röst- rätten, rätten att vara politiskt aktiv samt rätten till fria och rättvisa val omfattas visserligen av den här definitionen men den går längre än så. Utan respekt för andra väsentliga mänskliga rättigheter är enligt den definitionen ett verkligt demokratiskt styrelseskick nämligen omöjligt. har anslutit sig till en definition av demokrati som är in- riktad på en helhetsbild. Detta framgår av uttalanden från rege- ringen och , och har uttrycks bland annat i regeringens skrivelser Frihet från förtryck (skr. 2008/09:11), Mänskliga rättig- heter i svensk utrikespolitik (skr. 2007/08:109), och i proposi- tionen Gemensamt ansvar – politik för global utveckling (prop. 2002/03:122). Genomförande av en eventuell skärpning av exportkontrollen av krigsmateriel gentemot icke-demokratier Exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater ska skärpas, och en grundläggande förutsättning för detta är att det går att klar- göra hur bedömningen ska göras som slår fast vilka länder som bör omfattas av en sådan skärpning, samt hur denna bedömning ska användas i det svenska regelverket, alternativt omsättas i konkreta åtgärder som exempelvis utökade kontrollinsatser från Inspek- tionen för strategiska produkter och utlandsmyndigheterna. En särskild utmaning ligger i hantering av situationer där för- hållandena i mottagarländerna förändras under en pågående export eller exportkontrollprocess, och hur länder som inte enkelt låter sig klassificeras som demokratier eller icke-demokrati ska hanteras. I enlighet med 16 § KML kan tillstånd återkallas om tillstånds- havaren åsidosatt en föreskrift i lagstiftningen eller föreskrifter, villkor och bestämmelse som har meddelats med stöd av lagen, eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Särskilda skäl att återkalla ett utförseltillstånd kan exempelvis vara att staten kommer i väpnad konflikt med annan stat, eller får inre väpnade oroligheter. Ett beslut av , av EU eller av om vapenembargo utgör därutöver ett ovillkorligt hinder mot Kommittén ska pröva vad som bör be- traktas som följdleveranser och vilka regler som bör gälla för dessa, mot bakgrund av utredningens övergripande syfte. Konsekvenserna ska analyseras. De förändringar som kommittén föreslår ska inte få retroaktiv verkan. Nuvarande regelverk och praxis måste alltså til- lämpas på följdleveranser avseende export som godkänts innan ny lagstiftning trätt i kraft. utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Det huvudsakliga syftet med utred- ningen är att lämna förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater, föreslå de överväganden som lämpligen bör göras för att fast- ställa om ett land är en icke-demokrati och som bör ligga till grund för den tillståndsprövning som görs när det gäller utförsel av krigsmateriel ur samt analysera hur dessa övervägan- den kan genomföras i den svenska exportkontrollen av krigs- materiel, utreda en skärpning av exportkontrollen av krigsmateriel gent- emot icke-demokratier. De föreslagna åtgärderna ska beakta förändringar i mottagarländerna, inte minst i samband med affä- rer som sträcker sig över , och hur länder som kan klas- sas som icke-demokratier bör hanteras, samt lämna förslag på de åtgärder som är lämpliga för en sådan skärpning, pröva vad som bör betraktas som följdleveranser och vilka regler som bör gälla för dessa, mot bakgrund av utredning- ens övergripande syfte. Konsekvenserna ska analyseras. De för- ändringar som kommittén föreslår ska inte få retroaktiv verkan. Nuvarande regelverk och praxis måste alltså tillämpas på följdle- veranser avseende export som godkänts innan ny lagstiftning trätt i kraft, undersöka och kartlägga andra samarbetsländers – såsom de nordiska länderna, , , och – exportkontrollsystem och då särskilt deras export- kontroll av krigsmateriel gentemot icke-demokratiska länder. Konsekvenser av skärpt exportkontroll av krigsmateriel till icke- demokratier En skärpning av exportkontrollen av krigsmateriel gentemot icke- demokratier kan antas leda till konsekvenser ur en rad olika aspekter. Påverkan på export av krigsmateriel totala export av krigsmateriel kan komma att minska. Hur stor en sådan minskning blir – och under hur lång tidsperiod minskningen sker – är avhängig av ett flertal faktorer. Sådana fak- torer är bl.a. vilka överväganden som ska gälla för att avgöra om ett land är en icke-demokrati samt omfattningen och utformningen av de föreslagna skärpningarna. utreda hur stor påverkan ett införande av en skärpt exportkon- troll gentemot icke-demokratier kan väntas ha på den svenska exporten av krigsmateriel och tekniskt bistånd i jämförelse med nuvarande exportkontrollordning samt vilka ekonomiska kon- sekvenser förslaget har, dels för industrin, dels för ekonomin i stort. Påverkan på försvars- och säkerhetspolitik En skärpning av exportkontrollen gentemot icke-demokratier kan få följder för försvarsförmåga i vissa avseenden och där- med på försvars- och säkerhetspolitik. utrikesutskott noterade i sitt betänkande om svensk exportkontroll att det föreligger en särskild utmaning i att uppnå samstämmighet mellan olika politikområden. Utskottet framhöll vidare att exportkontrollpolitik inte får tillåtas motverka och det internationella samfundets ansträngningar att uppnå en rättvis och hållbar global utveckling, liksom ansträng- ningarna att uppnå ökad global säkerhet genom fredsbevarande eller fredsframtvingande insatser, vilka sker i enlighet med mandat från FN (bet. 2010/11:UU3). säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och stärks genom förtroendeskapande åtgärder, genom gemensam kris- hantering samt genom aktiva och trovärdiga bidrag till nordisk, europeisk och global säkerhet. Sådan samverkan sker med såväl civila som militära medel. Bland de utrikes- och säkerhetspolitiska intressena finns möjligheter att bidra till internationell fred och säkerhet genom effektiv medverkan i internationell freds- främjande verksamhet, där en generell teknisk systemlikhet med våra främsta samarbetspartners ökar den operativa effekten. Den tidigare önskan att vara självförsörjande när det gäller ma- teriel till det svenska försvaret har ersatts av det växande behovet av samarbete med likasinnade stater och grannar. Materielförsörj- ningen, såväl i som i andra länder, bygger på ömsesidiga beroenden och ingångna avtal rörande leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom av produkter som är tillver- kade i respektive land. eftersträvar en öppnare och effekti- vare försvarsmaterielmarknad inom inklusive öppna upp- handlingar i konkurrens med likabehandling av leverantörer. Enligt de principer för försvarets materielförsörjning som rege- ringen angav i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) ska vidmakthållande och uppgradering av befintligt materiel väljas före nyanskaffning om det är ekonomiskt försvar- bart och operativa krav kan uppnås. Om nyanskaffning är nödvän- dig ska den i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigut- vecklad och beprövad materiel. Först när behoven varken kan till- godoses med befintlig materiel eller med materiel tillgänglig på marknaden bör utveckling genomföras. I enlighet med regeringens uttalanden i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1, utg.omr. 5) bör deltagande i internationella samarbeten som syftar till att finna gemensamma kostnadseffektiva lösningar för vidmakt- hållande och till att gemensamt anskaffa på marknaden tillgänglig materiel öka. En internationellt konkurrenskraftig teknologinivå innebär i ett internationellt samarbete också utökade möjligheter för att påverka det internationella exportkontroll- samarbetet. Detta gäller främst inom EU, men även i ett bredare internationellt sammanhang. Genom att t.ex. delta i det s.k. sexna- tionsinitiativet mellan , , , , och (Framework Agreement/ Letter of Intent, FA/LoI) påverkar den försvarsindustri- och exportpolitik som utvecklas i . Det ger direkt och indirekt ett större in- flytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. Med beaktande av kommitténs förslag till överväganden till grund för bedömning av huruvida ett land är en icke-demokrati, på vilket sätt och när en skärpning av exportkontrollen ska ske, ska kommittén: utreda, analysera och ta ställning till i vilken mån den föreslagna skärpningen av exportkontrollen gentemot icke-demokratier kan förväntas påverka möjligheter till samarbete med andra länder när det gäller materielförsörjning, men även i övrigt påverka svensk materielförsörjning,