sou · H2B349 · 2014-06-27 00:00:00 — Det har alltför länge varit den våldsutsatta som tvingats fly den gemensamma bostaden. Det finns flera starka argument för att det i stället är våldsutövaren som bör flytta på sig i högre omfattning. Alla människor har rätt att känna trygghet och säkerhet i sitt hem. Samhället har ett ansvar för att upprätthålla detta skydd. Det är våldsutövaren som begår brott som faller under allmänt åtal och som följaktligen bör ta konsekvenserna. Detta är en viktig princip- fråga. En våldsutsatt som inte ser något annat alternativ än att lämna det gemensamma hemmet drabbas av olika direkta och indirekta olägenheter, såväl praktiska och ekonomiska som känslomässiga. Av den s.k. Istanbulkonventionen följer även att det är säkerheten för den som avses skyddas av kontaktförbud i gemensamma hemmet som ska prioriteras.135 135 Artikel 52 konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet. Sätt fokus på våldsutövaren Ett annat viktigt argument för ökad längsta giltighetstid för kontaktförbud avseende gemensamma hemmet är barnperspek- tivet. Enligt ska barnets bästa sättas i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barnet.136 Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran.137 För ett barn är skillnaden mellan att fly till ett skyddat boende tillsammans med en våldsutsatt förälder eller bo kvar i sin bostad stor. Att ryckas upp från sin trygga miljö kan sätta djupa spår. Om barnet kan bo hemma och gå kvar i sin ordinarie förskola eller skola med ett bibehållet socialt liv och fritidsaktiviteter, kan i vart fall behovet av rutiner och skolplikten uppfyllas. Just barnens utsatta situation och hemlängtan till kompisar och leksaker är något som får kvinnor att lämna ett skyddat boende och återvända hem till våldsutövaren. Både och har en giltighetstid för kontaktförbud i gemensamma hemmet. Det kan givetvis ändå vara så att en våldsutsatt trots förutsätt- ningar för kontaktförbud avseende gemensamma hemmet väljer att lämna för att denne inte känner sig säker i bostaden eller för- knippar bostaden med minnen om våld. I vart fall bör inte en för kort förbudstid avhålla våldsutsatta för att ansöka om kontakt- förbud avseende gemensamma hemmet. Sammanfattningsvis anser nationella samordnaren att det finns skäl att förlänga giltighetstiden för kontaktförbud i den gemen- samma bostaden. Det föreslås att kontaktförbud avseende gemensam bostad får meddelas . Vid en intresse- avvägning där rörelsefriheten och egendomsskydd talar emot en utökning, får ändamålet med höjningen anses vara godtagbart i ett demokratiskt samhälle. Att förbudstiden höjs med en månad borde föranleda ökade möjligheter för skyddspersonen att ordna boendesituationen själv eller genom . är så pass att möjligheterna till förlängning borde vara begränsade. Gällande reglering att förbudet endast får förlängas om det finns särskilda skäl och med högst i taget är väl avvägt. 136Artikel 3 FN:s konvention om barnets rättigheter (antogs av den 20november 1989). , som ska redovisa sitt uppdrag , har bland annat till uppgift att kartlägga hur tillämpningen av lagar överensstämmer med och för- och nackdelar med att inkorporera i svensk rätt (Dir. 2013:35). 1376 kap. 1 § . Sätt fokus på våldsutövaren Detta förslag hänger samman med förslaget att i större utsträckning ska tillhandahålla bostäder för våldsutövare (avsnitt 6.3). 6.10Möjlighet att beslagta skriftligt meddelande mellan närstående vid brott mot närstående Förslag: Beslagsförbudet avseende skriftliga handlingar och meddelanden i 27 kap. 2 § ska delas upp för att göra regleringen mer begriplig. Från beslagsförbudet vid skrift- ligt meddelande mellan misstänkt och denne närstående undan- tas, utöver brott med minst två års fängelse, även brottsliga gär- ningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller 24 § lagen om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare närstående per- son. I övrigt uppdateras bestämmelsen endast språkligt. Beslag är en form av tvångsmedel och regleras i 27 kap. rättegångs- balken.138 Enligt de allmänna bestämmelserna om beslag i 27 kap. 1 § får föremål som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om brott eller vara avhänt någon genom brott eller förverkat på grund av brott tas i beslag. Regleringen gäller även skriftlig hand- ling om inte annat föreskrivs. Skriftliga meddelanden mellan misstänkt och dennes närstå- ende139 får dock enligt 27 kap. 2 § andra meningen inte tas i beslag om det inte är fråga om brott med minst två års fängelse i straffskalan. Detta innebär att skriftliga meddelanden mellan närstående får tas i beslag vid allvarliga brott som mord, människorov, våldtäkt, våldtäkt mot barn och grovt narkotikabrott men inte vid exempelvis grov misshandel och fridskränkningsbrotten. I första meningen regleras att beslag inte heller får tas av skriftlig handling om innehållet kan vara sådant att vissa särskilt utpekade 138I 27 kap. (1942:740) regleras beslag, hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation m.m. 139För definition av närstående hänvisas till 36 kap. 3 § (1942:740) som reglerar vilka närstående till en part som inte är skyldiga att vittna. Sätt fokus på våldsutövaren befattningshavare i 36 kap. 5 § , till exempel advokater, präster och läkare, inte får höras som vittne därom. Syftet med beslagsförbudet i 27 kap. 2 § andra meningen är att skydda förtroligheten mellan nära anhöriga.140 Rätten till ett privat- liv ska också beaktas.141 Det är inte nödvändigt att meddelandet finns kvar hos den misstänkte eller dennes närstående, men om meddelandet kommit utanför kretsen av närstående är beslag möj- ligt.142 Vad som avses med skriftliga meddelanden är inte definierat i . Av förarbetena framgår att beslagsförbudet inte enbart avser skriftliga meddelanden, utan även andra handlingar som till exempel läkarjournaler.143 Med teknikens utveckling har även elektroniskt lagrad information som sms, mms, e-post och liknande i praxis ansetts omfattas av beslagsförbudet.144 Vid förundersökningar om brott i nära relationer kan beslag vara viktiga bevismedel. Det kan vara fråga om beslag av föremål som använts som tillhygge, sönderrivna kläder, blodiga lakan och annat. är det vanligt förekommande att i polisutredningar beslagta mobiltelefoner och datorer som kan innehålla mycket information. Beslagtagna föremål kan undersökas och analyseras närmare vid behov. Vissa brott som olaga hot, ofredande och överträdelse av kon- taktförbud kan begås såväl muntligen som skriftligen. För det fall brottet finns nedtecknat i någon form är det av största vikt att säkra det skriftliga meddelandet som bevis. Ett beslag av ett brev eller sms innehållande ett hot kan ha högre bevisvärde än vittnes- förhör eller målsägandeförhör med någon som har läst hotet. Det kan även finnas skriftliga meddelanden där redan fullbordade brott diskuteras eller refereras till, vilket kan utgöra viktig stödbevisning. 140NJA II 1943, s. 359. 141Se 2 kap. 6 § regeringsformen och artikel 8 i Europeiska konventionen d. 1950 om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). 142NJA II 1943, s. 360. 143NJA II 1943, s. 360. 144Flera utredningar har berört elektroniskt lagrad informations förhållande till beslagsförbudsregeln, bland annat SOU 1995:47, SOU 1996:40, Ds 2005:6 samt SOU 2011:45. Se även beslut av JK dnr 6372-07-31 och beslut av JO dnr 2138-2007. Sätt fokus på våldsutövaren I dessa situationer finns behov av att kunna beslagta olika skriftliga meddelanden. Bestämmelsen om beslagsförbud vid skriftliga meddelanden mellan närstående har inte förändrats nämnvärt sedan rättegångs- balken trädde i kraft. Lagtexten är föråldrad och är inte könsneu- tral. Det finns behov av att förenkla bestämmelsen för att göra den mer lättillgänglig.145 I åklagarnas handbok om handläggning av fridskränknings- brotten konstateras att skriftliga och elektroniska meddelanden som brev och sms mellan makar faller under bestämmelsen om beslagsförbud. Om en make har hotat den andra genom ett brev eller sms kan meddelandet därför som huvudregel inte tas i beslag. En målsäganden som mottagit ett brev eller sms som innehåller olaga hot eller annat brott kan i stället överlämna brevet eller mobiltelefonen till polisen. Därigenom anses målsäganden ha avstått från det skydd för förtroligheter som beslagsförbudet är avsett för och åklagaren eller polisen kan därefter fatta beslut om att ta brevet eller telefonen i beslag.146 Beslagsförbudet innebär även hinder för åklagaren att ta hotfulla brev i beslag som en misstänkt som är häktad med restriktioner avser att skicka till målsäganden. Brevet kan i stället stoppas av åklagaren om innehållet bedöms utgöra en otillåten påverkan mot målsäganden.147 Dessa konsekvenser av reglerna om beslagsförbud vid skriftliga meddelanden mellan närstående är enligt nationella samordnaren orimliga vid brott i nära relationer. I stället för att sätta fokus på den misstänkta och beslagta skriftliga meddelanden som fort- farande finns i den misstänktas innehav, är det målsäganden som drabbas av samtliga olägenheter och eventuella kostnader. Om meddelandet finns i en mobiltelefon måste denna tas i beslag för att kunna tömmas. E-post måste på motsvarande sätt säkras i datorn. Det är ur bevishänseende inte tillfredsställande att polisen endast fotar av det hotfulla meddelandet eller att en polisman skriver en promemoria om sina iakttagelser. En mobiltömning eller under- sökning av dator kan vara tidskrävande och är det målsäganden själv som måste ordna och bekosta ersättningstelefon eller dator. 145Jfr förslag, SOU 1995:47, s. 366. 146Åklagarmyndigheten (2012), , Handläggning av fridskränkningsbrotten, s. 15 f. 147Åklagarmyndigheten (2012), , Handläggning av fridskränkningsbrotten, s. 16. Sätt fokus på våldsutövaren Att beslagsförbudet går ut över den brottsutsatta, inte sällan en kvinna med svaga ekonomiska resurser, är något som flera kvinno- jourer särskilt har uppmärksammat.148 Ett annat problem är om det skriftliga meddelandet inte finns sparat hos den våldsutsatta. I en sådan situation är polisen förhind- rad att i stället säkra beviset hos den misstänkte. Den misstänkte kan få uppfattningen att det är straffritt att hota en närstående eller tidigare närstående genom skriftligt meddelande eftersom polisen inte kan agera självständigt. Det är befogat att revidera den otidsenliga bestämmelsen om beslagsförbud i 27 kap. 2 § . För att tillgodose behovet av en tydligare lagstiftning finns skäl att dela upp bestämmelsen i två olika paragrafer; 2 a § som gäller skriftliga handlingar och frågeförbud för befattningshavare i 36 kap. 5 § samt 2 b § som avser skriftliga meddelanden mellan misstänkt och denne närstående enligt definitionen i 36 kap. 3 §. Den första delen omfattas inte av nationella samordnarens uppdrag och härvid före- slås endast en språklig förändring. Lagtexten blir i båda delarna könsneutral. Vad gäller skriftliga meddelanden mellan närstående finns alltjämt skäl att från beslagsförbudet undanta brott med minst två års fängelse i straffskalan. För sådana allvarliga brott, där det är oväsentligt om brottet riktar sig mot en närstående, annan eller staten, finns starka skäl att rätten till ett privatliv får stå tillbaka för samhällets intresse av att lagföra brott. Därutöver föreslår nationella samordnaren att brott i nära relationer också ska undantas för att beslagsförbudet inte ska leda till de orimliga konsekvenser som beskrivits ovan. Ett skriftligt meddelande till en närstående som innefattar en brottslig handling mot den närstående eller skäligen kan antas ha betydelse för utred- ning om sådant brott,149 bör inte anses omfattas av skyddet för förtrolig information. Brott mot en närstående eller tidigare närstå- ende är inte en privatsak, utan faller under allmänt åtal. Samhället måste få ökade möjligheter att kunna ingripa mot dessa brott. 148Bland annat har problemet uppmärksammats av kvinno- och tjejjour. 149Jfr formuleringen om bevisbeslag i 27 kap. 1 § (1942:740). Sätt fokus på våldsutövaren Vid överträdelse av kontaktförbud blir inkonsekvensen mellan olika lagbestämmelser särskilt påtaglig, eftersom kontaktförbudet i sig innebär ett förbud att på alla sätt ta kontakt med skyddsper- sonen som skriftliga meddelanden ändå inte kan tas i beslag hos den misstänkte. I enlighet med hur bestämmelsen för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning150 är uppbyggd, föreslås att från beslags- förbudet undantas brottsliga gärningar enligt 3, 4, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen om kontaktförbud mot en när- stående eller tidigare närstående person. Med närstående eller tidi- gare närstående person avses samma definition som i fridskränk- ningsbrotten. Det skulle kunna diskuteras om undantagna brottstyper är allt- för omfattande och att en begränsning i stället skulle ske till olaga hot och överträdelse av kontaktförbud, dvs. sådana vanliga brott i nära relation som ofta begås genom skriftliga meddelanden. På grund av teknikens utveckling och möjligheterna att skicka elektroniskt lagrad information som anses omfattas av beslagsför- budet, anser dock nationella samordnaren att flera brott bör omfattas. Exempelvis kan ett sexuellt ofredande151 ske genom sms, mms eller e-post. Syftet är inte heller att endast inkludera skriftliga meddelanden som i sig utgör brott, utan även sådana som kan utgöra bevisbeslag för brott i nära relationer. Motsvarande gäller undantaget för brott vilket inte är stadgat lindrigare straff än fäng- else . Det är således av vikt att kunna beslagta till exempel en mobiltelefon av den misstänkte för att säkra sms mellan den miss- tänkte och en närstående där tidigare brott mot den närstående diskuteras eller berörs. Genom att undanta brott i nära relationer från beslagsförbudet är det möjligt att beslagta skriftliga meddelanden direkt från den misstänkte, vilket ligger i linje med nationella samordnarens upp- fattning att fler åtgärder måste riktas mot våldsutövaren. Det blir då den misstänkte som får stå för eventuella kostnader och olägen- heter i anledning av beslaget. Genom att beslagta det skriftliga meddelandet direkt från avsändaren garanteras principen om bästa bevismedel. Beslag får endast beslutas om skälen för åtgärden upp- 1504 kap. 4 a § (1962:700). 1516 kap. 10 § (1962:700). Sätt fokus på våldsutövaren väger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller för något annat motstående intresse.152 Om det skriftliga meddelandet av någon anledning inte finns kvar hos den misstänkte eller det inte är möjligt att säkra som bevis, finns fortfarande möjligheten att vända sig till målsäganden. 152 Proportionalitetsprincipen kommer till uttryck i 27 kap. 1 § tredje stycket rättegångs- balken (1942:740). 7Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete 7.1Idéburna organisationer har en fortsatt viktig roll De ideella organisationerna inom området för våld i nära rela- tioner består främst av cirka 140 kvinnojourer, ett 60-tal tjej- jourer, ungdomsjourer och 93 brottsofferjourer. I princip alla kvinnojourer, tjej- och ungdomsjourer är anslutna till någon av de båda riksorganisationerna för Kvinno- och Tjejjourer i (Roks) och Kvinno- och (). Brottsofferjourerna är anslutna till (). Kvinnojourers, brottsofferjourers och andra ideella organisa- tioners verksamhet är ett betydelsefullt komplement till kommunernas ansvar för stöd till brottsutsatta. I många kommuner är de ideella verksamheterna till och med de enda alternativet för dem som söker stöd och skydd från våld i nära relationer, i andra kommuner finns olika alternativ tillgängliga. Nationella samordnarens utgångspunkt är att ett nära samarbete mellan alla berörda är nödvändigt för att arbetet mot våld i nära relationer ska bli kraftfullt och effektivt. I detta samarbete spelar de ideella organisationerna en mycket viktig roll. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete 7.1.2Kvinno– och brottsofferjourernas roll och uppgifter Kvinnojourernas huvudsakliga verksamhet kan delas in i tre huvudområden: erbjuda rådgivning och stöd till våldsutsatta, bedriva skyddat boende för våldsutsatta kvinnor och deras medföljande barn, och påverkansarbete med opinionsbildning och kunskapsutveckling inom området mäns våld mot kvinnor och våld i nära rela- tioner. Kvinnojourerna bedriver ett omfattande stödarbete och råd- givning för våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det gäller till exempel samtalsstöd, information via telefon eller chat samt rådgivning när det gäller ekonomi, juridik, rättsväsende och annan samhällsinformation. En stor del av detta arbete ges till kvinnor som inte bor i skyddat boende. Denna typ av arbetsuppgifter utgör också huvuddelen av de ideella tjej- och ungdomsjourernas samt brottsofferjourernas verksamhet. De organisationer som är anslutna till Roks eller SKR svarar på omkring 100 000 telefon- samtal och tar emot mer än 30 000 besök per år.1 Kvinnojourerna hjälper också till med en rad praktiska saker, som att kontakta socialtjänst, sjukvård, försäkringskassa och, arbetsförmedling med mera. De passar barn, följer barn till för- skola och skola, arrangerar utflykter och läger, följer med till idrotts- och andra fritidsaktiviteter, hjälper till att öppna bank- konton, söka ny bostad samt att hjälpa till med utflyttning från jouren. Många bedriver också omfattande verksamhet i relation till rättsprocessen och följer med på rättegångar, polisförhör och 1 Statistik från Roks och SKR 2012. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete Många kvinnor behöver omfattande stöd i processen att lämna en våldsam partner, men inte alla behöver ett skyddat boende. Dessa praktiska uppgifter är sådana som sällan ingår i den kommunala verksamhet, men som har ett mycket stort värde för kvinnor och barn som lever med våld eller är våldsutsatta. Det statistiska underlaget avseende de skyddade boendenas inne- håll och omfattning är knapphändigt. presenterade en första kartläggning över de skyddade boenden som genomfördes . Uppgifter kan även inhämtas från de årsredovisningar som de båda riksorganisationerna samman- ställer från de lokala kvinno- och tjejjourerna. Uppgifterna från de lokala organisationerna är dock inte fullständiga eftersom dessa lämnas på frivillig väg.2 Kartläggningen från , som genomfördes inom ramen för ett regeringsuppdrag, ger en helhetsbild över hur situationen ser ut. identifierade 206 skyddade boen- den. av dessa, 197 stycken, besvarade enkäten som skickades ut. Resultaten visar att i hälften av landets kommuner finns minst ett skyddat boende. Flest skyddade boenden finns i storstadsregionerna och , eller 141 av de 195 skyddade boenden som besvarade enkät, bedrivs i ideell regi. , 41 skyddade boenden, bedrivs i regi och , eller 16 skyddade boenden, bedrivs i privat regi. De flesta skyddade boenden är små, har 4 platser eller färre.3 Den enda variabel som efterfrågades avseende verksamhetens omfattning var hur många personer av olika kategorier som ber- 2Socialstyrelsen (2013), Kartläggning av skyddade boende, Roks (2012), Verksamhetsberättelse 2011, SKR (2013), Årsberättelse 2012. 3Socialstyrelsen (2013), Kartläggning av skyddade boenden. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete etts skyddat boende under minst . Detta antal uppgick till fler än 4 000 vuxna och närmare 2 700 medföljande barn med den fördelning på olika kategorier av boenden som framgår av tabell 7.1. Tabell 7.1 Antal personer som beretts plats vid skyddade boenden Källa: kartläggning. De idéburna organisationerna svarade således för närmare två tredjedelar av samtliga boendedygn. Hur många personer som de närmare 6 700 omhändertagandena motsvarar finns det ingen uppgift om. För lämnade sammanlagt av de lokala organisationerna inom Roks och SKR en redovisning för sin verksamhet. Av tabell 7.2 framgår vissa uppgifter om verksamhetens omfattning. Tabell 7.2 Antal kvinnor och medföljande barn som under varit i skyddat boende vid kvinnojourerna * Som hänvisas vidare till annat boende. Vid SKR:s jourer har även fyra män beretts boende. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete Den tid som kvinnor och barn stannar vid det skyddade boendet varierar, såväl mellan olika personer som vid olika kvinnojourer. Med ledning av uppgifterna i tabellen kan den genomsnittliga tid som kvinnorna stannar i det skyddade boendet beräknas och barnen . Det är dock stor variation i hur lång boendetiden är, mycket korta vistelser är vanligt likväl som mycket långa. Upptill i ett skyddat boende är inte ovanligt. Antalet avvisade kvinnor överstiger antalet mottagna. Att någon avvisats innebär dock sällan att personen lämnas på gatan utan kan vara en följd av en tillfällig brist på plats på en viss jour. eller kvinnojouren ringer då runt till andra kvinno- jourer för att hitta en plats. uppger riksorganisationerna SKR och Roks att det i takt med ökade svårigheter att finna permanenta boendelösningar för kvinnor vid skyddade boenden har tiderna i skyddade boenden successivt förlängts och det blir stopp i det tillfälliga boendet som en kvinnojour innebär.4 De flesta kvinnojourer är små och redovisar färre än för omhändertagna kvinnor . Det kan innebära att dessa 68 jourer har högst tre platser till sitt förfogande. Många har endast någon enstaka plats. Som framgått ovan finns det i stora delar av landet ännu inget kommunalt boendestöd för vålds- utsatta kvinnor. Delar av dessa vita fält på kartan täcks av kvinnojourerna. Idéburna organisationerna har också möjlighet att ge skyddat boende till de kvinnor som av olika skäl inte önskar kontakt med i de fall där kvinnojourerna väljer att arbeta på det sättet. Det är i de fallen svårare att finansiera verksamheten eftersom en stor del av intäkterna till jouren kommer via dygnsavgifter som betalar när kvinnojourer utför socialtjänst. I avsnitt 3.3 lämnar nationella samordnaren förslag som rör skyddade boenden. I den fortsatta utvecklingen i det avsnittet har landets kvinnojourer en given roll inom området skyddat boende – som utförare av socialtjänstinsatsen skyddat boende Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete och som utförare av socialtjänstinsatsen annat tillfälligt boende. Det är möjligt att inte alla kvinnojourer väljer att utföra social- tjänst utan en del kanske prioriterar en obunden, icke myndig- hetsreglerad verksamhet. Företrädare för delar av kvinnojoursrörelsen betonar i flera sammanhang jourernas roll som alternativ till och ifrågasätter den pågående regleringen med bland annat tillsyn av jourerna när de utför socialtjänst. Varje kvinnojour är en själv- ständig förening och har därmed möjlighet att avstå från att utföra socialtjänst. Inom kvinnojoursrörelsen ryms många olika typer av jourer från de med flera anställda, med stor omsättning och vana att hantera administration, till små föreningar med en handfull volontärer och liten budget. Vissa kvinnojourer väljer förmodligen att utveckla verksamheten som socialtjänstutförare, som en gren av föreningens utbud. Här är det rimligt att anta att en utveckling mot ökad professionalitet och kvalitet kommer att ske. En sådan utveckling pågår redan inom de större kvinnojourerna. Den opinionsbildande roll som kvinnojoursrörelsen står för handlar om att ge röst åt utsatta kvinnor och barns upplevelse av våld, bedriva opinionsbildning och påtala brister när det gäller stöd för våldsutsatta kvinnor och barn. Ofta innebär det att ge röst åt dem som det offentliga inte alltid tar hand om, exempelvis kvinnor utan uppehållstillstånd. Behovet av information till media är stort eftersom många saknar kunskap om den våldsutsattas vardag. Förebyggande arbete är en viktig del av verksamheten. Det kan vara utbildningsfilmer, workshops och kampanjer. En ideell organisation har särskilda möjligheter att bedriva påverkansarbete utifrån vad den ser i sin sociala verksamhet. I avsnitt 7.2 lägger nationella samordnaren förslag som syftar till att ge de idéburna organisationerna bättre förutsättningar att bedriva detta arbete. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete