sou · H2B382 · 2014-12-16 00:00:00 — MAIB:s verksamhet regleras av Act 1995 och (Accident Reporting and Investigation) Regulations 2012. Beträffande sekretess gäller följande i det sist- nämnda lagstiftningsinstrumentet (Regulation 13): (1) Subject to the following paragraphs, the names, addresses or other details of anyone who has given evidence to an inspector must not be disclosed. (2) Subject to paragraphs (4) and (7) the following documents or records whether held electronically, mechanically or otherwise must not be made available for purposes other than a safety investigation, unless a Court orders otherwise (a)subject to paragraph (3), all declarations or statements taken from persons by an inspector or supplied to an inspector in the course of an investigation, together with any notes or recordings of witness inter- views; (b)or confidential information regarding persons involved in an accident; (c)any report made under regulation 6(4); (d)copies of the report other than the final report except as mentioned in regulation 14(4)(a), (5), or (12); (e)all correspondence received by the Chief Inspector from parties involved in a safety investigation; (f)evidence from voyage data recorders; (g)the notes made by an inspector or person appointed under regulation 11(2), whether written or held electronically along with any recordings or photographs; (h)all communications between persons having been involved in the operation of the ship or ships; and (i)Inspectors opinions expressed in the analysis of information. (3)A person who has given a declaration or statement to an inspector in the course of a safety investigation may make available a copy of their statement or declaration to another person as they see fit. (4)independent technical analysis commissioned by the Chief Inspector and opinions expressed in such analysis may be made publicly available if the Chief Inspector considers it appropriate to do so. (5)Subject to paragraph (6), no order must be made under paragraph (2)unless the Court is satisfied, having regard to the views of the Chief Inspector, that the interests of in disclosure outweigh any prejudice, or likely prejudice, to (a)the safety investigation into the accident to which the document or record relates; (b)any future accident safety investigation undertaken in the ; or (c)relations between the and any other State, or international organisation. (6)The provisions of this regulation shall be without prejudice to any rule of law which authorises or requires the withholding of any docu- ment or record or part thereof on the ground that disclosure of it would be injurious to the public interest. (7)Copies of information obtained from a voyage recorder or from other recording systems, pertinent to the accident, including voice recordings (other than any recordings mentioned in paragraph (2)(a)), video recordings and other electric or magnetic recordings and any transcripts made from such information or recordings, may be provided at the discretion of the Chief Inspector to the or other official authorities. I tillägg till detta begränsar Regulation 14 i samma lagstiftnings- instrument användningen av offentliga rapporter från MAIB i rättegångar som syftar till att fördela skuld eller ansvar. Reports of safety investigations (14)If any part of any document or analysis it contains to which this paragraph applies is based on information obtained in accordance with an inspectors powers under sections 259 and 267(8) of the Act, that part is inadmissible in any judicial proceedings whose purpose or one of whose purposes is to attribute or apportion liability or blame unless a Court, having regard to the factors mentioned in regulation 13(5)(b) or (c), determines otherwise. (15)For the purposes of paragraph (14) the documents are any publication produced by the Chief Inspector as a result of a safety investigation. (16)For the purposes of these Regulations where any inspector is required to attend judicial proceedings the inspector is not required to provide opinion evidence or analysis of information provided to them, or to provide information obtained in accordance with an inspectors powers under sections 259 and 267(8) of the Act where the purpose or one of the purposes of those proceedings is to attribute or apportion liability or blame unless a Court, having regard to all the factors mentioned in regulation 13(5)(b) or (c) determines otherwise. (17)In this regulation `judicial proceedings´ includes any civil or criminal proceedings before any Court, or person having by law the power to hear, receive and examine evidence on oath. En bestämmelse relaterad till sekretess finns i section 259 i Act 1995, som anger att inga utsagor som läm- nats av en person som besvarat frågor i en MAIB-undersökning får användas som bevis mot denne person, eller dennes make eller maka, i några andra mål än sådana som är föranledda av att förhörs- personen har lämnat osanna uppgifter. För AAIB gäller i fråga om sekretess (Investigation of ) Regulations 1996, Regulation 18: Disclosure of relevant records (1) Subject to paragraphs (2) and (4) to (6) below no relevant record shall be made available by the Secretary of State to any person for purposes other than accident or incident investigation. (2) Nothing in paragraph (1) above shall preclude the Secretary of State making a relevant record available to any person where (a)in a case where that person is a party to or otherwise entitled to appear at judicial proceedings, the relevant court has ordered that the relevant record shall be made available to him for the purpose of those proceedings, or (b)in any other circumstances, the relevant court has ordered that the relevant record shall be made available to him for the purpose of those circumstances. (3) In this regulation `judicial proceedings´ includes any proceedings before any court, tribunal or person having by law power to hear, receive and examine evidence on oath, `relevant court´ in the case of judicial proceedings or an application for disclosure made in and means the , in the case of judicial proceedings or an application for disclosure made in means the Court of Session and in the case of judicial proceedings or an application for disclosure made in Northern means the , `relevant record´ means any item in the possession, custody or power of the Secretary of State which is of a kind referred to in sub- paragraphs (a) to (e) of paragraph 5.12 of the ; and `Secretary of State´ includes any officer of his. (4) Subject to paragraph (6) below no order shall be made under para- graph (2) above unless the relevant court is satisfied that the interests of in the judicial proceedings or circumstances in question outweigh any adverse domestic and international impact which disclosure may have on the investigation into the accident or incident to which the record relates or any future accident or incident investigation undertaken in the . (5)A relevant record or part thereof shall not be treated as having been made available contrary to paragraph (1) above in any case where that record or part is included in the final report (or the appendices to the final report) of the accident or incident. (6)The provisions of this regulation shall be without prejudice to any rule of law which authorises or requires the withholding of any relevant record or part thereof on the ground that the disclosure of it would be injurious to the public interest. Avseende AAIB:s verksamhet finns ingen motsvarighet till bestämmelsen för MAIB om användningen av myndighetens rap- porter som bevis i domstol. I ett mål avgjort fast- slog Court of Appeal of and att en skulle tillåtas som bevisning i ett skadeståndsmål, där de efter- levande till en passagerare som omkommit vid en flygolycka stämt piloten, då han enligt deras mening vållat olyckan.39 9.4Sekretess för uppgifter i olycksundersökningar Vid sidan av de olycksundersökningar som görs av Statens haveri- kommission har i uppdrag att göra s.k. djupstudier av vägtrafikolyckor som lett till dödsfall. Djupstudierna har beskrivits mer ingående i utredarens delbetänkande SOU 2014:24, Olycks- register och djupstudier på transportområdet. Djupstudierna genomförs av egna olycksutredare. Studierna är olycksutredningar som kan liknas vid fallstudier, dvs. olycksutredaren betraktar varje olycka som den första i sitt slag. Syftet med en studie är att förstå om något hade kunnat förhindra att olyckan uppstod eller om något hade kunnat lindra konsekven- serna av olyckan. Utredningarna, som regleras i förordning (2010:185) med instruktion för , är ett led i Trafik- verkets trafiksäkerhetsarbete, och ska inte förväxlas med olycks- undersökningar enligt LUO, som kan göras parallellt med en djup- studie, men då med sin grund i lagen. 39 Court of Appeal, v , Case No: B3/2013/1817, [2014] EWCA 257 Djupstudierna utgör enligt en grundläggande del i ett systematiskt trafiksäkerhetsarbete där syftet är att inhämta faktakunskap som gör det möjligt att dra slutsatser om vilka orsaker som påverkar händelsekedjan i olyckor, vilka faktorer som har betydelse för att någon avlider i vägtrans- portsystemet samt skadors uppkomst och vad som bör göras för att förhindra att motsvarande olyckor och skador uppkommer igen, dvs. som underlag för planering och genomförande av olycks- och skadepreventiva åtgärder, primärt på systemnivå men också på den enskilda platsen. har även i uppgift att genomföra olycksutredningar som åligger myndigheten som förvaltare av det statliga järnvägs- nätet, som utgör av det samlade järnvägsnätet. Syftet med olycksutredningen är, förutom att klargöra orsakerna till hän- delsen även att undersöka om åtgärder behövs för att undvika eller begränsa följderna av liknande händelser , såsom juste- ring av drift- och underhållsrutiner. Även denna verksamhet har beskrivits närmare i utredarens delbetänkande SOU 2014:24. Regleringen av skyldigheterna för infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag finns bl.a. i direktiv /49/EG. I artikel 9 anges att verksamhetsutövare på järnvägsområdet ska inrätta säkerhets- styrningssystem för att se till att järnvägssystemet uppfyller vissa krav. Bland annat åligger det verksamhetsutövare att ha ett säker- hetsstyrningssystem med förfaranden för att säkerställa att olyckor, tillbud och händelser som kunde ha lett till olyckor och andra farliga händelser rapporteras, utreds och analyseras och att nödvändiga förebyggande åtgärder vidtas (bilaga III, 2 h)). Denna olycksutredning är av annan omfattning och har ett annat syfte än de olycksutredningar av allvarliga olyckor som enligt direktivets kapitel V ska göras av ett oberoende utredningsorgan, i . Ytterligare bestämmelser om rapportering och utredning av olyckor på järnväg återfinns i järnvägslagen (2004:519), järnvägs- förordningen (2004:526) samt i Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2013:43) om säkerhetsstyrningssystem och övriga säker- hetsbestämmelser för infrastrukturförvaltare och Transportstyrel- sens föreskrifter (TSFS 2011:86) om olycks- och säkerhetsrappor- tering för järnväg. Som beskrivits i utredarens delbetänkande SOU 2014:24 har inlett ett systematiskt arbete i syfte att minska suicid och andra personpåkörningar i järnvägsanläggningen. tillämpar numera ett gemensamt arbetssätt för djupstudier på väg och olycksundersökningar på järnväg och anser det önskvärt att olycksutredningarna avseende dödsfall på järnväg kan genomföras på liknande sätt som för vägtrafiken, som fördjupade fallstudier. är verksamheten för djupstudier av vägtrafik- olyckor och olycksutredning av järnvägsolyckor samorganiserade på nationell nivå i med alla resurser samlade. Utreda- ren har i sitt delbetänkande SOU 2014:24 bedömt att dödsolyckor på det statliga järnvägsnätet med fördel kan undersökas av Trafik- verket på samma sätt som i djupstudierna av dödsolyckor i väg- trafiken. Vidare har utredaren uttalat att den verksamhet för sådana olycksundersökningar som redan inletts vid synes ändamålsenlig och får anses förenlig med gällande författnings- reglering på området. För djupstudierna av olyckor i vägtrafik finns ett sekretesskydd enligt 7 § OSF. Bestämmelsen anger att sekretess gäller hos Trafik- verket avseende haveriundersökningar inom vägtrafikområdet för uppgifter som avser en enskilds personliga eller ekonomiska för- hållanden. Beträffande sekretessen ska föreskrifterna i 24 kap. 8 § första stycket tredje meningen och andra stycket OSL gälla. I det angivna lagrummet anges att uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål och uppgift som inte genom namn, annan identitetsbeteckning eller liknande förhållande är direkt hänförlig till den enskilde, får lämnas ut, om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Detsamma gäller en uppgift som avser en avliden och som rör dödsorsak eller dödsdatum, om uppgiften behövs i ett nationellt eller regionalt kvalitetsregister enligt patientdatalagen (2008:355). Det innebär alltså att ett omvänt skaderekvisit, inne- bärande en presumtion för sekretess, ska tillämpas vid prövning av om uppgifterna ska lämnas ut. Sekretessen gäller för uppgift i allmän handling i högst , om uppgiften avser en enskilds personliga förhållanden, och annars i högst . Någon motsvarande sekretessbestämmelse finns inte för olycks- utredningsverksamheten på järnväg. 9.5Tillämpningen av sekretessbestämmelser vid olycksundersökningar i verksamhet Uppgifterna i detta avsnitt har inhämtats från . Inom ramen för djupstudierna av dödsolyckor på vägnätet sker inledningsvis en faktainsamling som kan vara mer eller mindre om- fattande, beroende på olyckans komplexitet. Faktainsamlingen om- fattar ett besök på olycksplatsen, där t.ex. sladdspårens längd, av- stånd till fasta föremål och diken m.m. noteras. Vidare inhämtas uppgifter om fordonet och om föraren. Uppgifterna om föraren hämtas från t.ex. körkortsregister, förundersökningsprotokoll och obduktionsprotokoll och kan avse bl.a. körkortsinnehav, kör- beteende samt konstaterade skador. Vidare hämtas uppgifter om eventuellt bruk av alkohol, medicin och droger från rapporten om rättsmedicinsk undersökning, som innehåller analys av prover som tagits vid obduktion. Vad gäller djupstudieutredningar finns som ovan nämnts skydd för uppgifterna om enskilds ekonomiska och personliga förhållan- den i utredningen enligt 7 § OSF. Bestämmelsen anger att sekretess gäller hos avseende haveriundersökningar inom väg- trafikområdet, dvs. anser att det förebyggande arbetet med trafiksäker- hetsåtgärder på järnväg kräver att faktainsamlingen kring person- påkörningar borde förbättras. Detta gäller särskilt suicid, som utgör en stor del av dödsfallen på järnvägsanläggningar. Det faktum att det saknas särskilt sekretesskydd för utredningar och fakta- underlag om järnvägsolyckor medför att utredningar av olyckor vid järnväg varit offentliga, oavsett händelsetyp. Det rör sig om uppgifter i samband med urspårningar, kollisioner, plankorsnings- olyckor eller personolyckor. I samband med sådana utredningar behöver uppgifter som hänför sig till enskildas personliga för- hållanden samlas in, eftersom dessa kan vara viktiga för att förklara orsaker till olyckan och bidra till förståelsen av händelseförloppet. Utvecklingen av utredningsverksamheten på järnväg har enligt kommit att inriktas mot individrelaterade frågor som kan vara av känslig art. Exempel på uppgifter som behöver in- hämtas är förekomst av alkohol eller droger, distraktion, trötthet och psykiska problem både hos den som framförde fordonet och hos den som vistats på spårområdet, samt övrigt händelseförlopp, i den mån det kan ge relevant information om den enskilde. har till utredaren framfört att bristen på sekretess- bestämmelser till skydd för uppgifter om enskilds personliga för- hållanden omöjliggör att olycksutredningarna avseende järnvägs- olyckor kan utföras på önskat sätt i praktiken. lämnar polisen inte ut uppgifter från förundersökningar om personpåkör- ningar på järnväg till eftersom känsliga uppgifter då kan bli offentliga, vilket kan leda till men för den enskilde eller någon närstående till denna. menar att en utvidgning av 7 § OSF, som avser sekretess för djupstudier av vägtrafikolyckor, till att avse även olycksundersökningar på järnväg, skulle vara ända- målsenlig. i säkerhetsutredningar och vid rapportering om olyckor och tillbud 9.6.1Finns det behov av nya sekretessbestämmelser? Utredarens bedömning: Mot bakgrund av behovet av enhetlig och mer verkningsfull sekretess i säkerhetsutredningar oavsett olyckstyp, samt i Transportstyrelsens verksamhet avseende rapportering av olyckor och tillbud, jämte kraven på sekretess som ställs i förordning (EU) nr 996/2010 och i förordning (EU) nr 376/2014, ska nya sekretessregler införas i OSL. Behovet av sekretess vid verksamhet omfattar utredningar av olyckor som har medfört allvarliga konsekvenser. Ofta är allmänheten intresserad av utredningarna. Utgångspunkten för Statens haveri- kommission är att verksamheten ska bedrivas med största möjliga öppenhet, vilket också är en förutsättning för arbetet med olycks- undersökningar enligt de EU-bestämmelser som finns på området. Utredningarna redovisas i rapporter som offentliggörs och publi- ceras på myndighetens hemsida. Intresset av insyn i verksamheten måste dock vägas mot behovet av att hemlighålla vissa uppgifter i olycksundersökningarna. Det kan handla om känslig information om enskildas personliga för- hållanden, såsom uppgifter om personskador. Företagshemligheter, t.ex. tekniska detaljer i ett luftfartyg, kan behöva hämtas in. Informa- tion om Försvarsmakten blir aktuell i utredningar av olyckor i mili- tär verksamhet. Offentliggörande av den här typen av information kan leda till stor skada för enskilda, respektive för säker- het. Som angett är myndigheten beroende av stort förtroende i de verksamhetsområden som dess arbete berör, och hos allmänheten. För att ett sådant förtroende ska skapas är det avgörande att uppgiftslämnarna inte behöver befara att deras information blir offentlig. Målsättningen är att enskilda ska känna sig fria att berätta allt som de uppmärksammat i samband med en olycka. Om känsliga uppgifter riskerar att röjas kan effekten bli den motsatta. Uppgiftslämnarna kan bli benägna att lämna ofull- ständiga utsagor, och i värsta fall avskräckas från att medverka i utredningar . Det kan inte heller uteslutas att utredarna vid kan påverkas av ett osäkert sekretesskydd och blir mer försiktiga vid inhämtande av uppgifter till utred- ningen. Dessa omständigheter kan äventyra syftet med en utred- ning eller göra att den blir mindre fullständig. Osäkerhet kring sekretesskyddet för informationsinhämtningen kan också bidra till att utredningen inte kan slutföras . Den yttersta konsekvensen är att slutsatser som kunnat vara viktiga för säkerheten inte kan dras . Ett ändamålsenligt sekretesskydd för uppgifter i säkerhetsutred- ningar är därför motiverat. har pekat på vissa omständigheter som utgör brister i gällande sekretessreglering. För det första är försvarssekretessen i 15 kap. 2 § OSL begrän- sad på så sätt att den inte kan tillämpas på utländsk militär verk- samhet, vilket kan medföra problem i internationella utredningar. Vidare är tillämpningen av sekretessbestämmelserna i förord- ning (EU) nr 996/2010 förenad med flera oklarheter. Det före- kommer att utreder luftfartshändelser som inte omfattas av förordning (EU) nr 996/2010. Detta gäller militär luftfart eller luftfart som uttryckligen undantas från förord- ningens tillämpningsområde enligt bilaga II till förordning (EG) nr 216/2008. brukar då vanligen tillämpa sekretessbestämmelsen i 30 kap. 24 § OSL. Bestämmelsen anger att sekretess gäller, om ingått internationellt avtal om detta, för uppgifter som myndigheten förfogar över enligt avtalet, i en myndig- hets tillsynsverksamhet. Tillämpningen av 30 kap. 24 § OSL avser endast uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska för- hållanden. Till detta kommer att tillsynssekretessen i 30 kap. 23 § OSL jämte 9 § OSF och punkten 100 i bilagan till OSF har vissa begränsningar. Sekretessen gäller enligt punkten 1 uppgifter om enskilds affärs- och driftsförhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. Uppgifter om enskilds personliga för- hållanden omfattas inte, och bestämmelsens skaderekvisit medför en presumtion för att uppgifterna ska vara offentliga. Enligt punkten 2 gäller dock absolut sekretess för uppgift om andra ekonomiska eller personliga förhållanden än som avses i punkten 1 för den som trätt i affärsförbindelse eller liknande för- bindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet. Sekretess till skydd för utredningen som sådan och myndig- heternas framtida verksamhet finns inte för andra olycksunder- sökningar än för sjöolycksundersökningarna. anser att den begränsade möjligheten att tillämpa sekretessbestäm- melser på informationen i bl.a. ärenden om undersökning av händelser på järnväg får negativa effekter för viljan att rapportera och lämna information om sådana händelser. Sammanfattningsvis framstår sekretessregleringen som otill- räcklig för det konstaterade behovet i säkerhetsutredningar. Enligt är det angeläget att införa enhetlig utredningssekretess för samtliga olyckstyper. Sekretess- bestämmelser borde enligt utformas i enlig- het med vad som gäller för sjöolycksundersökningar i 17 kap. 4 b § OSL samt 29 kap. 12 a § OSL. Denna reglering är enligt tillfredsställande och dess tillämpning klarlagd. menar att skyddsbehoven och de hänsyn som ska tas till olika medverkande aktörer är desamma oavsett olycks- typ, varför det inte finns anledning att göra åtskillnad på sekre- tesskyddet för olika typer av olycksundersökningar. Utredaren delar den uppfattningen. I SOU 2010:23, Tredje sjösäkerhetspaketet- Klassdirektivet, Klass- förordningen, Olycksutredningsdirektivet och IMO:s olycksutred- ningskod, s. 236–237 angavs följande skäl att förbättra sekre- tesskyddet för uppgifter i Statens verksamhet. Statens verksamhet rör svåra olyckor som i regel väcker stor uppmärksamhet hos allmänhet och media. Intresset kan avse bl.a. vad som orsakat en viss olycka, hur utredningsverksamheten fungerar och att kunna få del av tydliga utredningsresultat. Insyn är enligt utredningens mening av stor vikt för att allmänheten ska kunna känna tilltro till Statens verksamhet. Det är också viktigt att sprida information om omständigheterna kring svåra olyckor för att liknande händelser ska kunna undvikas . Utgångs- punkten är därför att en sekretessreglering för sjöolycksundersök- ningar bör utformas så att [allmänhetens] befogade intresse av att ta del av uppgifter och av att granska Statens verk- samhet inte inskränks mer än nödvändigt.-- Behovet av ny reglering understryks av de praktiska problem som upp- står i olycksundersökningssammanhang på grund av avsaknad av sekre- tesskydd och som beskrivits av både och Transportstyrelsen. En följd --- kan bli att personer som varit berörda av en olycka inte vågar tala om allt som hänt. Det kan inte heller uteslutas att t.ex. besättningsmedlemmar överväger att undanhålla vissa uppgifter, av rädsla att detta ska bli undersökningsmaterial som kan komma att lämnas ut på begäran under olycksundersökningen. Personal kan också komma att uppträda mer försiktigt på sin arbetsplats. En risk är då att automatisk inspelningsapparatur såsom mikrofoner och kameror inte används på det sätt som är tänkt. Det svaga sekretesskyddet för upp- gifter i olycksundersökningar kan därför befaras leda till sämre kvalitet i undersökningarna än vad som annars kunde blivit fallet. Bristen på sekretesskydd kan också, som påpekat, leda till stort lidande för berörda personer i de fall känsliga uppgifter lämnas ut samt skada förtroendet för .