sou · H2B325 · 2014-04-25 00:00:00 — Internationella rättsförhållanden rörande arv Betänkande av Utredningen om arvsfrågor i internationella situationer SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utred- are i uppdrag att föreslå de författningsändringar som EU:s arvs- förordning och en nordisk överenskommelse om ändring av den nordiska arvskonventionen ger anledning till. utsåg chefen för , statsrådet , f.d. general- direktören till särskild utredare. Som sakkunnig i utredningen förordnades kanslirådet . Som experter förordnades hovrättsrådet tillika vice ordföranden , advokaten , bankjuristen , rättslige experten , professor , professor och advokaten . Hovrättsassessorn Dina Gutrad anställdes som sekreterare i utredningen fr.o.m. . Utredningen överlämnar härmed betänkandet Internationella rättsförhållanden rörande arv (SOU 2014:25). Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Uppdraget och utredningens arbete.............................. 3.1Svensk internationell privaträtt på successionsrättens Svensk behörighet och tillämplig lag för förfarandet ............ Erkännande och verkställighet ................................................ Reglerna om bouppteckning ........................................ Överklagande av bouppteckning.................................. 4.2Allmänna överväganden beträffande den kommande lagregleringen på området........................................................ Arvsförordningens tillämpningsområde och vissa Arvsförordningens sakliga tillämpningsområde ......... 5.4Förhållandet till gällande internationella konventioner och svenska autonoma regler................................................... Erkännande och verkställighet ..................................... Arvsförordningens bestämmelser om behörighet ................. Behörighet vid lagvalsförordnande.............................. 6.1.6 Särskilda behörighetsregler för accept av eller avstående från arv, legat eller laglott............................ 6.2.2 Behörighet att ta emot förklaringar om accept av eller avstående från arv, legat eller laglott ................... 6.2.4 Forum vid svensk internationell behörighet............. 7.2 Tillämplig lag enligt arvsförordningen.................................. 7.2.1 Tillämplig lag på arvet i dess helhet – även 7.2.2 Särskilda regler för boutredningsmän ....................... 7.2.3 Tillämplig lag för särskilda frågor.............................. 7.2.4 Särskilda regler för vissa tillgångar............................. 7.2.6 Arv där arvinge saknas................................................ 7.2.9 Stater med fler än en rättsordning ............................. 7.3.2 Några internationellt privaträttsliga principer vid tillämpning av utländsk rätt ....................................... 7.3.3 Tillämplig lag på arvet i dess helhet (artiklarna 21–23 i arvsförordningen).......................................... 7.3.4 De särskilda reglerna för boutredningsmän (artikel 29 i arvsförordningen)................................... 7.3.5 Testamenten och arvsavtal (artiklarna 24–26 i Formell giltighet för testamenten och andra skriftliga förordnanden om kvarlåtenskap (artikel 27 i arvsförordningen)................................... Särskilda regler för viss egendom (artikel 30 i Arv där arvinge saknas (artikel 33 i Ordre public (artikel 34 i arvsförordningen) ............ 7.3.10 Stater med fler än en rättsordning (artiklarna 36 och 37 i arvsförordningen) ......................................... Erkännande och verkställighet ................................... 8.1 Erkännande, verkställbarhet och verkställighet av domar ... 8.2 Officiella handlingar och förlikningar inför domstol .......... 8.2.2 Definitionen av förlikning och officiell handling ..... 8.2.3 Godkännande av officiella handlingar ....................... Officiella handlingars verkställbarhet........................ 8.2.5 Verkställbarhet av förlikningar inför domstol .......... 8.3.4 Interimistiska åtgärder och säkerhetsåtgärder .......... Ett europeiskt arvsintyg............................................. Behörig domstol/myndighet ...................................... Ansökan om arvsintyg................................................ 9.2.4 Prövning av ansökan och utfärdande av arvsintyg.... Utfärdande av arvsintyget .......................................... Arvsintygets närmare innehåll ................................... 9.2.8 Bestyrkta kopior av arvsintyget ................................. Rättelse och omprövning ........................................... 9.2.11 Hävning av arvsintygets rättsverkningar................... 9.3.2 bör ansvara för utfärdande av 9.3.3 beslut om arvsintyg bör överklagas till allmän domstol ...................................................... 9.3.4 Automatiserad behandling av personuppgifter......... 9.3.5 Ett europeiskt arvsintyg utfärdat i en annan medlemsstat bör kunna ligga till grund för lagfart ... 10 Internordiska regler om arv........................................ Nuvarande svensk reglering .................................................. 10.2.1 Betydelsen av arvsförordningen................................. 10.2.2 Den nordiska ändringsöverenskommelsen ............... Undantaget i arvsförordningen............................................. Det nordiska arbetet med revidering av Den nordiska arvskonventionen ........................................... 10.5.1 Gällande lydelse .......................................................... 10.6.1 Ska tillträda den nordiska 10.6.2 Vilken inverkan har arvsförordningen på den nordiska regleringen?.................................................. Kompletterande bestämmelser i övrigt Makars och sambors förmögenhetsförhållanden den ena makens eller sambons död ............................ Inhemska regler om bodelning med anledning av makes Tillämpningsområdet för LIMF och förhållandet till Internationella frågor om makars förmögenhetsförhållanden vid dödsfall bör regleras i Svensk domsrätt vid tvist och domstols behörighet vid bodelning med anledning av makes död ............................... 11.5.1 Gällande regler ............................................................ 11.5.3 Vilken egendom ska omfattas av bodelningen Tillämplig lag för bodelningsförfarandet.............................. 11.6.1 Boutredningsman är utan särskilt förordnande 11.7Regler för erkännande och verkställighet av utländsk bodelning med anledning av makes död och utländskt avgörande avseende tvist om sådan bodelning ..................... 11.7.3 Formkrav för utländsk bodelning.............................. 12 Erkännande och verkställighet i svensk autonom rätt.... Bestämmelserna om erkännande och verkställighet i 12.2.1 Villkor för erkännande och verkställbarhet .............. Nya regler för erkännande och verkställighet av avgörande från stater som inte är bundna av arvsförordningen eller den nordiska arvskonventionen ...... 12.3.1 Erkännande och verkställighet................................... 12.3.2 Makars förmögenhetsförhållanden m.m. .................. Villkor för erkännande........................................................... 12.4.1 Bakgrund och tidigare överväganden ........................ 12.4.2 Laga kraft..................................................................... 12.4.3 Anknytning till den stat som meddelat Hinder för erkännande .......................................................... 12.5.1 Brister i det utländska förfarandet............................. 12.5.2 Konkurrerande avgöranden eller förfaranden........... 12.5.3 Ordre public................................................................ 12.5.4 Den tillämpade lagens betydelse................................ 12.6.1 Exekvaturprövning i ett steg...................................... 12.6.2 Behörig domstol ......................................................... 12.6.3 Tillämpliga regler för exekvaturförfarandet.............. 12.6.4 Formkrav för utländskt arvskifte............................... Några ytterligare frågor ............................................. Överväganden beträffande boutredningsmanna- och 13.2.2 Utredningens direktiv ................................................ 13.2.5 Särskild boutredningsman m.m.................................. 13.2.6 roll vid internationella 13.2.7 Hänsyn till resultatet av utländsk förrättning........... 13.2.8 Bestämmelser om och utlandsmyndigheters medverkan vid internationella 13.2.9 Stat och kommun........................................................ Genomförande av förslagen........................................ Införlivande av instrumenten och lagtekniska lösningar..... 14.1.1 Införlivande av instrumenten ..................................... 14.1.2 Lagtekniska lösningar ................................................. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ......................... Konsekvenser av förslagen..................................................... 14.3.1 Kostnadseffekter och finansiering ............................. 14.3.2 Konsekvenserna i övrigt ............................................. Förslaget till lag om internationella rättsförhållanden rörande arv m.m. .................................................................... Förslaget till lag om ändring i jordabalken ........................... Förslaget till lag om ändring i ........................... 15.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors Bilaga 1 Kommittedirektiv............................................................. Bilaga 2 Arvsförordningen............................................................. SÖ 1935 nr 17................................................................... SÖ 1975 nr 56................................................................... Överenskommelse om ändring i den Utredaren har i uppdrag att föreslå de kompletterande bestäm- melser som föranleds av och rådets förordning (EU) nr 650/2012 om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg (arvsförordningen). I uppdraget ligger att analysera arvsförordningen och belysa likheter och skillnader i för- hållande till framför allt I-förordningen och underhålls- förordningen. Analysen ska bland annat innefatta en bedömning av vilken betydelse arvsförordningen får när det gäller kravet på ingivande av bouppteckning, vilka myndigheter och rättstillämpare i som ska anses vara domstol i arvsförordningens mening samt vilken myndighet i som ska ansvara för utfärdande av s.k. europeiskt arvsintyg. Särskild uppmärksamhet ska fästas vid att arvsförordningen, till skillnad från gällande svensk internationell privaträtt på området, inte innehåller regler om bodelning med anledning av makes död. I uppdraget ingår också att förslå bestäm- melser om erkännande och verkställighet i förhållande till stater som inte är bundna av arvsförordningen. Utredarens uppdrag omfattar att överväga om ska till- träda överenskommelsen om ändring i konven- tionen mellan , , , och om arv, testamente och bodelning (den nordiska arvskonventionen) och analysera vad arvsförordningen har för inverkan på den nordiska regleringen. I det sammanhanget ska analyseras vad det särskilda undantaget från arvsförordningens tillämpningsområde till förmån för de nordiska reglerna innebär. Utredaren ska lämna förslag till författningsändringar som krävs för att införliva överenskommelsen med svensk lag. Internationella arvsfrågor regleras, med undantag för förhållanden som rör nordiska länder, i lagen (1937:81) om internationella rätts- förhållanden rörande dödsbo (IDL). För internationella arvsfrågor som enbart berör de nordiska länderna gäller inte IDL utan tre andra lagar – lagen (1935:44) om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, som hade hemvist här i riket m.m., lagen (1935:45) om kvarlåtenskap efter den som hade hemvist i , , eller och lagen (1935:46) om tillsyn i vissa fall å oskiftat dödsbo efter medborgare i , , eller . Sistnämnda tre lagar införlivar den nordiska arvskonventionen. Arvsförordningen ersätter stora delar av såväl regleringen i IDL som den internordiska regleringen på området. Utredaren föreslår därför att IDL och lagar upphävs och att de komplet- terande bestämmelser som arvsförordningen föranleder samt de regler som kan fortsätta att tillämpa tas in i en särskild lag. IDL omfattar också vissa bestämmelser om bodelning med anled- ning av makes död. Frågor som rör makars förmögenhetsför- hållanden omfattas inte av arvsförordningens tillämpningsområde. Utredaren föreslår att frågor om bodelning med anledning av makes död framöver regleras i lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden (LIMF). Alla EU:s medlemsstatar deltar inte i antagandet av arvsförord- ningen. Arvsförordningen är direkt tillämplig i samtliga medlems- stater utom , och . Arvsförordningen reglerar när medlemsstaternas domstolar är behöriga att fatta beslut i frågor som rör arv. Behörighet finns hos domstol i det land där den avlidne hade hemvist vid sin död. Genom arvsförordningen införs en möjlighet för personer att gen- om lagvalsförordnande välja att lagen i medborgarskapslandet ska vara tillämplig på arvet. Vid lagvalsförordnande till förmån för lagen i en medlemsstat finns, under vissa förutsättningar, behörig- het hos domstolarna i den medlemsstat vars lag valts. finns bestämmelser om subsidiär behörighet och om behörighet i undantagsfall (t.ex. om det är omöjligt att få ett avgörande i en tredjestat till vilken målet har nära anknytning). Utgångspunkten är att behörighet enligt arvsförordningen är universell och omfattar såväl egendom inom som utom landet. Vid subsidiär behörighet kan behörigheten i vissa fall vara begränsad till att fatta beslut om egendom som finns i . Arvsförordningen innehåller också en regel som medger rätt för den annars behöriga domstolen att i vissa fall begränsa förfarandet till att inte omfatta egendom som är belägen i en tredjestat. Arvsförordningens regler om behörighet är heltäckande och medger inte rätt till allmänt tillämpliga autonoma behörighets- regler. Huvudregeln enligt arvsförordningen är att lagen i den stat där den avlidne hade hemvist vid sin död ska tillämpas på arvet i dess helhet. Om det av samtliga omständigheter i fallet undantagsvis framgår att den avlidne vid sin död uppenbart hade en närmare anknytning till en annan stat än hemviststaten ska i stället lagen i den andra staten tillämpas. Genom arvsförordningen införs en möjlighet för personer att välja vilken lag som ska tillämpas på arvet efter honom eller henne. En person kan genom ett särskilt lagvalsförordnande ange att lagen i den stat där personen är medborgare för sitt val eller sin död ska tillämpas på arvet. För en person som är med- borgare i flera länder innebär reglerna att han eller hon kan välja lagen i en av de stater som han eller hon är medborgare i för sitt val eller vid sin död. Ett lagval ska göras uttryckligen. Det ska ske i en förklaring i form av ett förordnande om kvarlåtenskap (vanligen ett testamente) eller framgå av villkoren i ett sådant förordnande. Enligt arvsförordningen gäller universalitetsprincipen och den lag som enligt förordningens bestämmelser är tillämplig gäller oav- sett om det är lagen i en medlemsstat eller lagen i en tredjestat. Arvsförordningens regler om tillämplig lag ersätter till en början den allmänna regeln i IDL om tillämplig lag. Enligt IDL är den avlidnes medborgarskap styrande för vilket lands lag som ska till- lämpas på arvet, den s.k. nationalitetsprincipen. innebär, såvida lagvalsförordnande inte gjorts, att hemvistprincipen i stället kommer att gälla för frågan om tillämplig lag på arv. Arvsförordningen medger att de medlemsstater (bland annat ) som är parter i av rörande lagkonflikter i fråga om formen för testamentariska för- ordnanden, beträffande testamentes och gemensamma testamen- tens formella giltighet, fortsätter att tillämpa konventionen i stället för arvsförordningens regel i ämnet. Utredaren föreslår därför att en bestämmelse som införlivar nämnda behålls i den nya lagen. Enligt arvsförordningen är utgångspunkten att den på arvet tillämpliga lagen (arvsstatutet) ska reglera arvet i dess helhet, dvs. Bestämmelserna i arvsförordningen om arvs- statutets räckvidd innebär en förändring från vad som gällt i . I de fall det föreligger svensk internationell behörighet och utländsk rätt ska tillämpas på arvet innebär arvsförordningen att utländska regler ska tillämpas på boutredning och arvskifte. Ut- redaren föreslår vissa kompletterande regler rörande bouppteck- ning och därmed sammanhängande frågor samt krav på oberoende boutredningsmän i vissa fall. För internordiska förhållanden medger arvsförordningen under vissa förutsättningar undantag för nordiska särregler om förvalt- ningen av dödsboet och medverkan av myndigheter i de fördrags- slutande staterna. Utredaren föreslår att det i den nya lagen tas in regler om vilken lag som ska vara tillämplig på förfarandefrågor i internnordiska förhållanden. Vilken lag som i övrigt ska tillämpas på arvet kommer också i nordiska situationer att framöver styras av arvsförordningens bestämmelser. I detta sammanhang bör upp- märksammas att den mellanstatliga överenskommelsen om ändring i den nordiska arvskonventionen innebär att också de nordiska särregler som , på grund av arvsförordningen, inte kan tillämpa, i mångt och mycket kommer att stämma överens med arvsförordningens regler. Enligt arvsförordningen ska domar avseende arv från medlems- stater erkännas utan att det krävs något särskilt förfarande. För verkställighet krävs att domen har förklarats verkställbar i den medlemsstat där verkställighet begärs. Förfarandet vid ansökan om verkställbarhet ska enligt arvsför- ordningen, i den mån annat inte följer av förordningen, regleras av lagen i den verkställande medlemsstaten. Utredaren föreslår att för- farandet vid ansökan om verkställbarhet (exekvaturförfarandet) i huvudsak ska följa det som gäller för motsvarande förfaranden enligt andra internationella instrument. Mot bakgrund av lagförslag om nya regler för erkännande och verkställighet av utländska domar på civilrättens område föreslår utredaren att ansökan om verk- ställbarhet ska göras till de tingsrätter som regeringen föreskriver. Genom arvsförordningen inrättas ett europeiskt arvsintyg. Reg- lerna om det europeiska arvsintyget avser att underlätta hanter- ingen av arvsärenden med gränsöverskridande verkan inom EU. Ett arvsintyg ska kunna användas av arvingar, testamentstagare, testa- mentsexekutorer eller boutredningsmän bland annat för att bevisa sin ställning, sina rättigheter och sina befogenheter i en annan medlemsstat, t.ex. där egendomen är belägen. Arvsintyget ersätter inte nationella dokument som används för liknande ändamål i med- lemsstaterna och det är inte obligatoriskt att använda sig av arvsintyget. Ett arvsintyg har dock rättsverkningar i alla medlems- stater utan att det krävs något särskilt förfarande. Ingen myndighet eller person som mottagit ett arvsintyg som utfärdats i en annan medlemsstat har rätt att begära att man i stället för ett arvsintyg ska redovisa en dom, en officiell handling eller en förlikning inför domstol. Utredaren föreslår att anförtros uppgiften att utfärda arvsintyg i . Överenskommelsen om ändring i den nordiska arvskonventionen Tillträde till den nordiska överenskommelsen En förutsättning för att (och ) ska få tillämpa vissa bestämmelser i den nordiska arvskonventionen är att konventionen ändras på det sätt som de nordiska länderna har kommit överens om i en mellanstatlig överenskommelse. har undertecknat överenskommelsen med förbehåll för ratifikation. Överenskommelsen innebär bland annat att lagvalsreglerna i den nordiska arvskonventionen anpassats till arvsförordningen för att möjliggöra att utfallet i de olika nordiska länderna vid tillämpning av lagvalsreglerna ska komma att bli väsentligen desamma, trots att och är skyldiga att tillämpa lagvalsreglerna i arvs- förordningen medan , och kommer att tillämpa lagvalsreglerna i den nordiska konventionen. Utredaren föreslår att ska tillträda den nordiska överens- kommelsen om ändring i den nordiska arvskonventionen. Det nordiska undantaget innebär att utan hinder av arvsförordningen får tillämpa en reviderad nordisk arvskonvention såvitt avser regler om förvaltningen av dödsboet och medverkan av myndigheter i de fördragsslutande staterna, samt enklare och snabbare förfaranden för erkännande och verkställighet av domar. Utredaren föreslår att de regler i den reviderade nordiska arvskonventionen som får fortsätta att tillämpa införlivas i svensk rätt genom bestämmelser i den nya lagen. Makars förmögenhetsförhållanden vid den ena makens död I IDL regleras inte bara frågor som rör arv utan också frågor som rör makars förmögenhetsförhållanden vid makes död. Det är fråga om behörighet vid tvist om efterlevande makes rätt i dödsbo, när bodelning med anledning av makes död ska ske i , erkän- nande av utländsk bodelning med anledning av makes död eller av utländsk dom avseende sådan bodelning samt verkställighet av utländsk dom varigenom tvist om bodelning med anledning av makes död prövats. För sambors del regleras nu aktuella fråge- ställningar i LIMF. Utredaren föreslår att nu berörda frågor om makars förmögen- hetsförhållanden vid den ena makens död ska regleras i LIMF. Autonoma regler om erkännande och verkställighet Arvsförordningens regler om erkännande och verkställighet är endast tillämpliga i förhållande till avgöranden från andra medlems- stater som deltar i antagandet av arvsförordningen och inte är parter i den nordiska arvskonventionen (dvs. samtliga medlems- stater utom , , och ). För avgöranden från nordiska länder gäller de regler som införlivar den nordiska arvskonventionens bestämmelser om erkännande och verkställighet. Det finns ett behov av regler om erkännande och verkställighet för avgöranden från stater som inte är bundna av arvsförordningen eller den nordiska arvskonventionen. Gällande regler i IDL innebär en mycket restriktiv inställning till erkännande och verkställighet av utländska avgöranden. Ut- redaren föreslår nya regler för erkännande och verkställighet av av- göranden från stater som inte är bundna av arvsförordningen eller den nordiska överenskommelsen. Reglerna innehåller dels grundläggande krav för erkännande och verkställighet, dels vissa särskilda omständigheter som utgör hinder mot erkännande och verkställighet. Även om det utländska avgör- andet uppfyller de grundläggande kraven ska avgörandet inte er- kännas eller verkställas i om det föreligger hinder för erkännande. Hinder för erkännande föreligger om det utländska avgörandet inte uppfyller rimliga krav på rättssäkerhet, såsom rätten att inte dömas ohörd. Ett utländskt avgörande gäller inte heller om det utländska avgörandet är uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen (ordre public). Också den omständigheten att det finns ett konkurrerande svenskt eller utländskt avgörande eller ett pågående förfarande som kan leda fram till ett motstridigt avgörande kan leda till att det utländska avgörandet inte erkänns i .