sou · H2B330 · 2014-10-08 00:00:00 — Det empiriska stödet för att kvinnors arbete skulle vara enklare att kombinera med familje- ansvar är dock relativt svagt (t.ex. Glass och Camarigg 1992; le Grand 1997). Glauber (2011) visar i en studie från att det snarare är män och kvinnor som arbetar i könsintegrerade yrken som oftast har flexibla arbetstider. I samma studie finner de även att välbetalda jobb ofta är flexibla vilket ytterligare motsäger teorin om mamma-vänliga jobb. McCrate (2005) finner vidare att det inte finns någon könsskillnad i förekomsten av flexibel arbetstid. Andra studier från har dock visat att andelen kvinnor i yrket är positivt korrelerat med flexibelt arbete (och 2006). I är det bland TCO-medlemmar fler män än kvinnor som uppger att de har flexibla arbetsvillkor och i samma rapport visas också att de kvinnodominerade förbunden, som exempelvis , har mindre flexibla arbetstider (TCO 2011). I en analys på svenska data av relationen mellan yrkets könssamman- sättning och flexibilitet finner le Grand (1997) att kvinnodomine- rade yrken är mindre flexibla och snarare svårare att förena med familjeplikter. 7.4.1Flexibla jobb och psykiskt påfrestande arbetsvillkor och deras relation till könssammansättning i yrket, lön och psykisk ohälsa I syfte att empiriskt belysa teorin om mamma-vänliga jobb analyse- rar vi nedan hur vissa specifika arbetsvillkor av relevans för det teoretiska resonemanget är relaterade till könsskillnader i psykisk ohälsa och lön samt hur dessa arbetsvillkor är kopplade till andel kvinnor i yrket. Här kan endast uppgifter från LNU 2010 användas då information om emotionella krav och flexibilitet i arbetet inte finns att tillgå i tidigare undersökningar. I dessa analyser används dels psykiska besvär (se ovan för beskrivning), dels timlön som utfall (beroende variabler). I analyserna logaritmeras lönevariabeln, vilket betyder att estimaten i tabellerna kan tolkas som procentuell förändring i timlön vid en enhets förändring i de förklarande (obe- roende) variablerna (1999).16 I de fall uppgift om timlön saknas, har andra typer av lön (t.ex. , eller 16 Följande formel används för att beräkna procentuell förändring i timlön: 100 (exp (b) -1). ) räknats om till timlön. I lönevariabeln ingår även bonus, ackord, andra inkomstförmåner samt övertidsersättning. Indikatorn på flexibelt arbete baseras på uppgifter om möjligheten att skjuta upp när arbetet ska utföras. Att kunna skjuta upp sitt arbete minst räknas här som att ha ett flexibelt arbete. Utöver detta mäts flexibelt arbete med variablerna huruvida det är noga med tider eller ej där respondenten arbetar samt om respondenten har stämpelklocka eller ej på sitt arbete. Att ej ha stämpelklocka och att det ej är noga med tider anses här indikera flexibla arbetsvillkor. Emotionellt arbete definieras som ett arbete där minst en del av arbetstiden omfattar känslomässigt krävande arbete. Tidskrävande arbete mäts med två indikatorer, att ofta arbeta övertid samt krav på ständig tillgänglighet. Att arbeta över- tid eller mer räknas som att arbeta övertid ofta och ständig tillgänglighet är här mätt som en förväntan att arbeta övertid utan ersättning. Tidskrävande arbetsvillkor (s.k. time-consuming job characteristics, se 2010) karakte- riseras dels av att de kan tänkas vara svåra att förena med ett huvudansvar för familjelivet och dels av att de ofta är förenade med ett lönepåslag. I analyser om könslöneskillnader tar vi också hänsyn till sektorstillhörighet (privat eller offentlig), antal utbildningsår, arbetslivserfarenhet, jobbets utbildningskrav, upplärningstid i arbetet, antal underställda och yrkets klasstillhörighet (enligt socio-ekonomiska indelning, SEI). Figur 7.11 Psykiskt påfrestande arbetsvillkor efter kön Figur 7.11 visar könskillnader i psykiskt ansträngande samt emotion- ellt krävande arbeten. Kvinnor har generellt både mer emotionellt krävande arbeten och upplever mer negativ stress. Andelen kvinnor med ett emotionellt krävande arbete är betydligt större än andelen män med emotionellt ansträngande jobb. En större andel män arbetar övertid ofta. Däremot finns det ingen signifikant könsskill- nad i kravet på ständig tillgänglighet (som här mäts med om indivi- der förväntas arbeta övertid utan ersättning). I figur 7.12 visas fördelningen mellan män och kvinnor gällande flexibla arbetsvillkor. Överlag är könsskillnaderna relativt små. Färre kvinnor än män anger att de har möjlighet att skjuta på sitt arbete . Kvinnor har också i mindre utsträckning arbeten där det inte är noga med tider. Figur 7.12 Flexibla arbetsvillkor efter kön Figur 7.13 Psykiskt ansträngande arbetsvillkor efter andel kvinnor i yrket Figur 7.13 visar hur graden av psykiskt påfrestande arbetsvillkor vari- erar med andelen kvinnor i yrket. I mansdominerande och köns- integrerade yrken är andelen anställda som utsätts för negativ stress relativt liten medan andelen med negativ stress är störst i yrken med allra flest kvinnor. Likaså är andelen som uppger att deras arbete är emotionellt krävande också störst i yrken kvinnor. I dessa yrken är det som uppger att deras arbete är känslomässigt krävande. När det gäller tidskrä- vande arbetsvillkor dvs. arbeten som kräver mycket övertid och ständig tillgänglighet, som också kan upplevas som psykiskt på- frestande arbetsvillkor, är det könsintegrerade yrken som uppvisar de högsta andelarna. Figur 7.14 Flexibla arbetsvillkor efter andel kvinnor i yrket Som vi ser i figur 7.14 har individer i könsintegrerade yrken störst möjlighet att skjuta upp sina arbetstider, ett resultat som även har visats i (Glauber 2011). Både anställda i de mest kvinnodomi- nerade och de mest mansdominerade yrkena har minst flexibla arbetsvillkor. Arbetsvillkoren i kvinnodominerade arbeten verkar således inte vara särskilt flexibla. Resultaten från figurerna 7.13 och 7.14 visar alltså att flexibla och tidskrävande arbetsvillkor i störst utsträckning förekommer i könsintegrerade yrken. Negativ stress och emotionellt krävande arbete verkar dock vara vanligare i kvin- nodominerade yrken vilket tidigare forskning också visat (t.ex. Karasek och 1990, LO 2013). Figur 7.15 Samband mellan psykisk ohälsa och arbetsvillkor. Koefficienter från en OLS-regression predicerade för en 40-årig individ, med kontroller för yrkets könssammansättning, yrkesklass (SEI), sektor (offentlig/privat) och bransch (omsorg eller servicearbete kontra annan verksamhet). I figur 7.15 skildras hur arbetsvillkor som negativ stress, emotio- nellt krävande och tidskrävande arbete är relaterade till den psyki- ska hälsan. Överlag är den psykiska ohälsan mer utbredd bland kvinnor än bland män, ett resultat i linje med resultaten ovan och med tidigare forskning (se t.ex. 2014; 1990; 2012; 2009). Bland kvin- nor och män i arbeten utan negativ stress är graden av psykisk ohälsa som lägst. Däremot har både män och kvinnor vars arbeten innehåller negativ stress en högre grad av psykisk ohälsa. Kvinnor med arbeten som också är emotionellt krävande tenderar att ha en ännu högre grad av psykisk ohälsa. För kvinnors psykiska hälsa är det således mest negativt att ha ett arbete med både negativ stress och emotionella krav. Detta samband finns inte bland män. Enligt den deskriptiva analysen i figur 7.11 vet vi att även om kvinnors arbete i högre grad innehåller emotionellt krävande arbets- uppgifter är det ändå en förhållandevis stor andel av männen som också uppger att deras arbete är känslomässigt krävande. Resultaten i figur 7.15 tyder dock på att emotionellt krävande arbetsuppgifter är negativt relaterade till den psykiska hälsan endast bland kvinnor. Eftersom yrken dominerade av, och förknippade med, kvinnor ofta innehåller emotionellt krävande arbetsuppgifter (1992) har vi även kontrollerat för yrkets könssammansättning och sektorstill- hörighet. Dessa faktorer kan dock inte förklara könsskillnaden i betydelsen av emotionellt krävande arbete. Slutligen har vi också kontrollerat för om individerna har ett omsorgs- eller servicearbete för att undersöka om sambandet mellan emotionellt krävande arbete och psykisk hälsa bland kvinnor hör samman med att kvinnor i stor utsträckning arbetar inom dessa områden. Detta tycks dock inte vara fallet då varken arbete med service eller omsorg är signifikant relaterat till den psykiska hälsan. Till skillnad från emotionellt krävande arbeten finns det ingen tydlig könsskillnad gällande sambandet mellan negativ stress och psykisk hälsa, dvs. att ha ett arbete där man utsätts för negativ stress är negativt relaterat till både kvinnors och mäns psykiska välbefinnande. För både män och kvinnor tenderar också tidskrä- vande arbetsvillkor, dvs. krav på ständig tillgänglighet samt mycket övertidsarbete, att öka den psykiska ohälsan. Sammantaget gäller således att oavsett var individen arbetar är den psykiska hälsan överlag sämre bland kvinnor än bland än män. För både män och kvinnor är det negativt för det psykiska välbe- finnandet att utsättas för negativ stress och att ha tidskrävande arbets- villkor. Slutligen tenderar kvinnor (men inte män) vars arbetsupp- gifter också är emotionellt krävande att ha ännu sämre psykisk hälsa än kvinnor utan emotionellt krävande arbeten. 7.4.2Samband mellan andel kvinnor i yrket, arbetsvillkor och lön Tidigare studier, såväl nationella som internationella, har visat att det finns ett samband mellan lönenivå och andel kvinnor i yrket och därmed att könsegregeringen på arbetsmarknaden har bety- delse för könslönegapet. Flertalet av dessa studier tyder på att ju större andel kvinnor i yrket, desto lägre lön (1992). Dock har vissa studier visat att detta samband snarare är icke-linjärt än linjärt, dvs. att både mansdominerade och kvinnodominerade yrken har lägre löner än könintegrerade yrken (se Cotter, Hermsen och Vanneman 2004; , och 2007; 2013). Oavsett om sambandet är linjärt eller ej råder det olika meningar om hur detta samband ska förstås eller hur det kan förklaras. En förklaring som emellanåt lyfts fram, och som nämnts ovan, är att arbeten som domineras av kvinnor skulle ha flexibla arbetsvillkor som gör det möjligt att förena betalt och obetalt arbete (s.k. mamma-vänliga jobb) men som ger lägre löner. Tankegången är alltså att vissa anställda (främst kvinnor) köper flexibla arbetsvill- kor till priset av lägre löner. I de följande analyserna testas om kvinnodominerade yrken, lik- som kvinnor överlag, har mer flexibla arbetsvillkor, dvs. om deras arbetsvillkor är enklare än andras att kombinera med familjeansvar. Syftet är således att testa om det finns stöd i för hypotesen att yrken dominerade av kvinnor har mamma-vänliga arbetsvill- kor samt om kvinnor generellt, oavsett yrkets könssammansätt- ning, har mamma-vänliga arbetsvillkor. Mycket tyder på att så inte är fallet: dels karakteriseras många kvinnodominerade yrken (såsom omsorgsarbete) av fasta snarare än flexibla tider, dels är flexibla arbetsvillkor minst vanliga i yrken som domineras av kvinnor (se figur 7.14). Vi ska nu undersöka hur dessa samband ser ut i en regressionsanalys, där vi kan ta hänsyn till flera potentiella orsaks- faktorer . Därvid används en annan indelning av andelen kvinnor (0–30, 31–50, 51–80 och 80–kvinnor) än tidigare i kapitlet, eftersom det empiriska sambandet (i för den aktuella perioden) mellan yrkets könssammansättning och löne- nivå bättre svarar mot en sådan kategorisering (jfr. Tabell 7.1 Sambandet mellan timlön, andel kvinnor i yrket och mamma- vänliga arbetsvillkor. Koefficienter från en OLS-regression (tolkas som procent). -0,073*** -0,068*** -0,068*** -0,066*** Andel kvinnor i yrket: -0,156*** -0,047*** -0,051*** -0,043*** -0,231*** -0,143*** -0,139*** 0,135*** -0,27*** -0,142*** -0,129*** 0,122*** 0,063*** 0,059*** Ej noga med tider 0,027* -0,013 -0,020 0,046*** 0,032** a = kontroll för utbildning, arbetslivserfarenhet, kvadrerad arbetslivserfarenhet, kvalifikationskrav i yrket, upplärningstid, sektor, antal underställda, social klasstillhörighet. ***= statistiskt signifikant på 0.001 %-nivån, **=statistiskt signifikant på 0.01 %-nivån, *=statistiskt signifikant på 0.05 %-nivån. I tabell 7.1, modell 1, ser vi att yrkets könssammansättning är tyd- ligt kopplat till lön. Sambandet är dock inte linjärt då såväl kvinno- dominerade som mansdominerade yrken har lägre lön än könsinte- grerade yrken. Modell 1 visar även att oavsett könssammansättning i yrket har kvinnor lägre timlön än män (lägre). I modell 2 kontrolleras för utbildning, arbetslivserfarenhet, jobbets utbildningskrav, upplärningstid, sektorstillhörighet, antal under- ställda och yrkesklass, dvs. individuella och yrkesmässiga egen- skaper som tidigare forskning visar påverkar lönenivån. I modellen ser vi att sambandet mellan yrkens könsammansättning och lön minskar när hänsyn tas till dessa egenskaper. En del av sambandet mellan yrkets könssammansättning och lön kan därför förklaras av att det finns individmässiga och yrkesmässiga skillnader som är kopplade till andelen kvinnor i yrket. Den generella löneskillnaden mellan kvinnor och män (koefficienten för kvinna) minskar något genom dessa kontroller, men män har, givet alla dessa betydelse- fulla faktorer som påverkar lönenivån, runt 6–mer i tim- lön. När vi tagit hänsyn till dessa individ- och yrkesmässiga faktorer som påverkar lönenivån kan vi analysera huruvida det finns fog för påståendet att kvinnors lägre löner, och i synnerhet lägre löner i kvinnodominerade yrken, kan förklaras av att dessa har mer flexibla arbetsvillkor. Det första som talar emot hypotesen om mamma- vänliga jobb (flexibla jobb) är att både möjligheten att skjuta upp sina arbetstider och att ha arbeten där det inte är noga med tiderna, som inkluderas i modell 3 är tydligt positivt snarare än negativt kopplat till lönenivån. Det innebär alltså att individer inte får flex- ibla arbetsvillkor till priset av lägre löner; i stället tycks flexibla arbeten medföra ett lönepåslag. När indikatorerna på flexibelt arbete inkluderas påverkas sambandet mellan yrkets könssamman- sättning och lön marginellt och det som händer talar också emot hypotesen om mamma-vänliga jobb. En viss del av den negativa löneeffekten av att arbeta i ett kvinnodominerat yrke i jämförelse med ett könsintegrerat yrke kan förklaras av att individer i kvinno- dominerade yrken inte har flexibla arbetsvillkor. När hänsyn tas till flexibla arbetsvillkor minskar den procentuella löneskillnaden mellan könsintegrerade och kvinnodominerade yrken från cirka 14 till . Individer i kvinnodominerade yrken har alltså, i viss utsträckning, lägre löner för att de går miste om det löne- påslag som flexibla arbetsvillkor verkar ge. Detta är alltså ett resul- tat som går tvärt emot teorin om mamma-vänliga jobb. Koeffici- enten för kvinna påverkas inte alls av flexibla arbetsvillkor utan ligger fortfarande på . Dessa resultat ger alltså heller inte något stöd för att den generella löneskillnaden som finns mellan kvinnor och män, oavsett yrkets könssammansättning, skulle kunna förklaras av flexibla arbetsvillkor. I den sista modellen (4) ingår kontroll för två arbetsvillkor som kan anses svåra att förena med familjeansvar eftersom de är tidskrä- vande, men som tidigare forskning visat vara lönefrämjande (2010; och 2014). Såväl krav på ständig tillgänglighet som att ofta arbeta övertid är tydligt positivt relaterat till lön. Det generella könslönegapet påverkas inte nämn- värt av dessa arbetsvillkor, dvs. skillnaden i mäns och kvinnors löner kan inte förklaras av skillnader i övertidsarbete eller krav på tillgänglighet. De lägre lönerna i de mest mansdominerade och de mest kvinnodominerade yrkena i förhållande till könsintegrerade yrken minskar något när tidskrävande arbetsvillkor ingår i analysen. Detta betyder att en viss del av de lägre lönerna i dessa två katego- rier kan förklaras av att mansdominerade och kvinnodominerade yrken har mindre tidskrävande arbetsvillkor än könsintegrerade yrken, dvs. här är resultaten mer förenliga med teorin om mamma- vänliga jobb. Som vi såg i figur 7.16 tenderar tidskrävande arbets- villkor – som alltså ger ett visst lönepåslag – att vara negativa för den psykiska hälsan, och detta gäller för både kvinnor och män. Kapitlets syfte har varit att studera hur arbetsvillkoren skiljer sig åt mellan mansdominerade och kvinnodominerade yrken i , hur dessa mönster har förändrats samt hur arbetsvillkoren är kopplade till hälsoskillnader och löneskillnader mellan kvinnor och män. Ett övergripande resultat av de empiriska analyserna är att det finns relativt stora könsskillnader i hälsa, lön och delvis även i arbetsförhållanden. Orsaken till dessa skillnader är dock inte i första hand arbetsmarknadens könssegregering. Det finns dock betydelsefulla skillnader mellan yrken med olika könssammansätt- ning. Överlag avviker könsintegrerade yrken från både mansdomi- nerade och kvinnodominerade yrken. De bästa jobben återfinns i könsintegrerade yrken. Dessa arbeten har den högsta kvalifika- tionsnivån, de lägsta fysiska kraven, och den högsta sammantagna jobbkvaliteten. Könsintegrerade yrken har också mest flexibla arbetsvillkor och den högsta lönenivån. Likaså är förekomsten av god självskattad hälsa högre och förekomsten av värkbesvär lägre i dessa yrken. Sett ur detta perspektiv har könssammansättningen i yrket en stor betydelse för hur arbetsförhållanden skiljer sig åt mellan yrken. Eftersom både mansdominerade och kvinnodomine- rade yrken har sämre villkor än könsintegrerade yrken är det dock mindre sannolikt att könssegregeringen är den största orsaken till skillnader i arbetsvillkor mellan kvinnor och män. I kvinnodominerade yrken är dock den negativa stressen högre än i andra yrken. Likaså är sjukfrånvaron bland individer i kvinno- dominerade yrken större. Könsskillnaden i sjukfrånvaro finns emellertid inom snarare än mellan yrken, dvs. det egna könet är klart viktigare för sjukfrånvarons omfattning än vad yrkets köns- sammansättning är. Psykisk ohälsa är vanligast i kvinnodominerade yrken, men skillnaden gentemot andra yrken är statistiskt signifi- kant endast bland män. Den psykiska ohälsan är genomgående högre för kvinnor än för män . Bland kvinnor ser vi inte någon påtaglig skillnad i psykisk hälsa efter könssammansättningen i yrket. Däremot finns det en stor skillnad gällande kvinnors psykiska ohälsa med höga nivåer både 2000 och 2010, vilket stäm- mer väl överens med tidigare rapporter om ökad psykisk ohälsa bland kvinnor (se t.ex. 2014; 2009; 2012; 2009). Ökningen av kvinnors psykiska ohälsa går att finna i varje kategori av yrken, dvs. kvinnors psykiska ohälsa har ökat oavsett hur könssammansättningen i yrket ser ut. Sammanfattningsvis kan vi alltså säga att skillnader i hälsa mellan män och kvinnor inte i sig kan förklaras utifrån könssegregering på arbetsmarknaden. För både män och kvinnor sammanhänger negativ stress i arbe- tet och tidskrävande arbetsvillkor med psykisk ohälsa. Kvinnor vars arbetsuppgifter också är emotionellt krävande har sämre psykisk hälsa än andra, men detta samband finns inte bland män. Såväl flexibla som tidskrävande arbetsvillkor är vanligast i köns- integrerade yrken. Både flexibla arbetsvillkor och tidskrävande arbetsvillkor är också positivt relaterade till lön, dvs. anställda med dessa arbetsvillkor ligger generellt på en högre lönenivå. Det empi- riska stödet för att kvinnodominerade jobb skulle vara speciellt mamma-vänliga är således svagt i våra resultat – dels genom att flexibla arbetsvillkor är lönefrämjande, dels genom att flexibla arbets- villkor är vanligast i könsintegrerade yrken. Det enda som tyder på att kvinnors lägre löner i skulle vara kopplade till att de väljer mamma-vänliga arbetsvillkor är att kvinnor arbetar övertid mindre ofta än män. När det gäller förändring i arbetsinnehåll visar resulta- ten att den totala jobbkvaliteten har stigit något för kvinnor medan den har varit nästan helt stabil för män. har den genomsnittliga kvaliteten i mäns arbeten varit något högre än i kvinnors, men vid den senaste tid- punkten (2010) har detta gap så gott som eliminerats. Den måttliga förändringen av total kvalitet i arbetet är nettoutfallet av en stor positiv förändring i utbildningskrav, där förbättringen för kvinnor är klart större än för män, en stor negativ förändring i mental belastning (negativ stress), där försämringen för kvinnor är klart större än för män, och en närmast nivå gällande de upp- levda fysiska arbetskraven. Ett återkommande resultat är alltså att könsintegrerade yrken utmärker sig positivt gällande nästintill alla arbetsvillkor. Det är företrädesvis tjänstemannayrken med höga utbildningskrav, låga fysiska krav och höga löner. Det är därmed frågan om attraktiva yrken, vilket rimligen kan bidra till att förklara deras jämna köns- fördelning: både kvinnor och män attraheras till dem. Men det är svårt att se attraktion som den enda eller viktigaste orsaken. Makt- relationer och uteslutningsprocesser av olika slag är knappast utan betydelse i sammanhanget, och det är inte uppenbart hur den typen av mekanismer kan förklara det goda och jämlika utfallet att de bästa jobben har den jämnaste könsfördelningen. Här har framtida forskning en viktig fråga att ta sig an. (2001) Den könssegregerade arbetsmarknaden – samband med hälsa och sjukdom I Gonäs, L., , G. och Bildt, C. (red.) Könssegregering i arbetslivet. (1999) Multiple Regression. Thousand Oaks: Pine Forge Press. Angelov, N., , P., , och , E-A. (2011) Kvinnors och mäns sjukfrånvaro. Birkelund, G. et al. (1996) The Latent Structure of of Men and Women, , 102:80–113. Bakker, A. and Demerouti, E. (2007) The job demands-resources model: state of the art, , 22:309–328. Blau, FD., Brummund, P. och , AYH. (2013) Trends in Occu- pational Segregation by Gender 1970–2009: Adjusting for the Impact of Changes in the , Demography, 50: 471–492. Burström, B. och , P. (2001) rated health: Is it a good predictor of subsequent mortality among adults in lower as well as in higher social ?, , 55: 836–840. , och , C. (2000) Work Environment and Work-related Health Problems in the 1990s, i , S. ), Worklife and Health in , , , pp101–117. , O., Bryngelson, A. och , O. (2007) Den ojämlika sjukfrånvaron. Klass- och könsskillnader i sjukfrånvaro Socialvetenskaplig tidskrift 2–3:179– 196. , P. och Treiman, D. (1981) as a Source of , , 46(3):253–278. , M. och Grusky, D. (2004) Occupational Ghettos. The Worldwide Segregation of women and men. (2011) A World of Difference: International Trends in Women's Economic Status, , 37: 355–371. Cotter, D. Hermsen, J. och Vanneman, R. (2004) Gender inequa- lity at work. A volume in the series, The American People: census 2000. , NY: reference . Courtenay, W.H. (2000) Constructions of masculinity and their influence on men's well-being: a theory of gender and health, Social Science & Medicine, 50: 1385–1401. , A. och Kalleberg, A. (2006) Family-friendly organizations? Work and family programs in the 1990s, Work and Occupa- tions, 33:191–223. Daw, J. och , J. (2012) Compensating differenti- als, labor market segmentation, and wage inequality, Social Sci- ence Research, 41: 1179–1197. , L.S., Checkoway, H., Keifer, M.C., Seixas, N.S., Longstreth Jr, W.T., , K.C., Hudnell, K., Anger, W.K. och Camicioli, R. (2001) Parkinsonism and occupational exposure to pestici- des, Occupational and Environmental Medicine, 58: 582–589. (1992) Comparable Worth. Theories and Evidence. , P., , P. och , X. (2007) Does bad pay cause occupations to feminize, does feminization reduce pay, and how can we tell with longitudinal data? 36: 1237–1256. , G. och Kantrowitz, E. (2002) Socioeconomic status and health: The potential role of environmental risk exposure, Health, 23: 303–331. , O. och Steptoe, A. (2002) The contribution of gender-role orientation, work factors and home stressors to psychological well-being and sickness absence in male- and female-dominated occupational groups, Social Science & Medicine, 54: 481–492. , M. och , C. (2014) Ojämlikhetens dimens- ioner. Uppväxtvillkor, arbete och hälsa i .