sou · H2B360 · 2014-09-04 00:00:00 — När en kreditupplysning om en fysisk person lämnas ut ska det , till den som avses med upplysningen, kostnadsfritt sändas ett skriftligt meddelande om de uppgifter som upplysningen innehåller, vem som har begärt upplysningen samt viss ytterligare information, 11 § kreditupplysningslagen. I regel innebär det att en kopia av upplysningen skickas. 3.2.5Oriktiga eller missvisande uppgifter Om det finns anledning att misstänka att en uppgift som behandlas i kreditupplysningsverksamhet eller som har lämnats i en kredit- upplysning är oriktig eller missvisande, eller att den annars har behandlats i strid med kredit- upplysningslagen, ska, enligt 12 § kreditupplysningslagen, den som bedriver verksamheten utan dröjsmål vidta skäliga åtgärder för att utreda förhållandet. Visar det sig att uppgiften är oriktig eller miss- visande eller att den annars har behandlats i strid med lagen, ska den, om den förekommer i ett register, rättas, kompletteras eller uteslutas ur registret. Om en oriktig eller missvisande uppgift har tagits in i en kreditupplysning som lämnats ut ska rättelse eller komplettering, så snart det kan ske, tillställas var och en som fått del av uppgiften. Den skyldig- heten gäller dock endast om uppgiften var oriktig eller missvisande då den lämnades ut eller publicerades. Undantag från skyldigheten kan göras när uppgiften typiskt sett saknat betydelse för bedömningen av den ekonomiska pålitlig- heten. För kreditupplysning i tryckt periodisk skrift finns det särskilda regler. Åtgärder behöver dock inte vidtas om uppgiften uppen- barligen saknar betydelse för bedömningen av pålitlighet i ekono- miskt hänseende. Omfattningen av den utredning som kreditupplysningsföretaget behöver göra för att utreda påstådda felaktigheter blir beroende av förhållandena i det enskilda fallet. Om KFM har rättat en uppgift som kreditupplysningsföretagen har fått del av från KFM ger KFM information om rätt- ningen genom den dagliga informationsöverföringen, se avsnitt 3.3. Av 8 § första stycket kreditupplysningslagen följer att en uppgift om en fysisk person ska gallras när det inte är nödvändigt att bevara uppgiften med hänsyn till ändamålet med behandlingen. Enligt 8 § andra stycket ska uppgifter om fysiska personer som inte är näringsidkare gallras senast efter den dag då omständig- heten inträffade eller det förhållande upphörde som uppgiften avser. För uppgift om skuldsanering gäller särskilda regler som innebär att uppgiften ligger kvar . Omfrågeuppgifter, det vill säga uppgifter om hur många som har begärt kreditupplysning om en person ska, för en fysisk person som inte är näringsidkare, gallras senast efter att begäran framställdes. För uppgifter om bolag föreskrivs det inte någon gallringsfrist. Normalt gallras dock sådana uppgifter . Av 8 § fjärde stycket följer att en uppgift även ska gallras om den inhämtats från KFM i dess indrivnings- och utsökningsverksamhet och uppgiften inte längre omfattas av undantaget från sekretess i 34 kap. 1 § andra stycket OSL. Gallring ska även ske när KFM har blockerat eller utplånat en uppgift med stöd av 3 kap. 3 a § databas- lagen. För sådana uppgifter råder absolut sekretess enligt 34 kap. 3 § OSL. KFM har, som redan framgått (se avsnitt 3.1.6 KFM:s underrättelse om sekretess), en skyldighet att underrätta ett kreditupplysningsföretag när ett mål är pågående eller när en uppgift har blockerats eller utplånats, 4 kap. 6 § UF. En sådan underrättelse medför att företaget ska gallra uppgiften från sina register. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot kreditupplys- ningslagens bestämmelser om vad en kreditupplysning får innehålla eller till vem den får lämnas eller bryter mot reglerna om verksam- hetens tillståndspliktighet eller de villkor som meddelats i Data- inspektionens tillsynsverksamhet döms till böter eller fängelse i högst , 19 § kreditupplysningslagen. Det finns härutöver sär- skilda föreskrifter om förverkande av register, skadeersättning för enskild som drabbats och föreläggande om vite, 20–22 §§. 3.3Informationsöverföringen från KFM till kreditupplysningsföretagen KFM:s databaser innehåller uppgifter om utslag, tillgångsunder- sökningar, utmätningsbeslut m.m. och är viktiga informations- källor för kreditupplysningsföretagen. Av 2 kap. 1 och 3 §§ tryck- frihetsförordningen (TF) följer att varje svensk medborgare har rätt att ta del av allmänna handlingar. En myndighet är skyldig att, på begäran av en enskild, lämna uppgift ur en allmän handling som förvaras hos myndigheten om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång, 6 kap. 4 § OSL. Var och en har således rätt att ta del av de uppgifter som finns i KFM:s databaser om de inte är sekretessbelagda. Genom KFM:s elektroniska tjänst för utlämnande av uppgifter i kreditupplysningssyfte får kreditupplysningsföretagen daglig infor- mation om förändringar i utsöknings- och indrivningsdatabasen. får de därutöver ta del av alla förändringar i dels betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen, dels gälde- närernas totala skuldsaldo.. För att få tillgång till tjänsten krävs till- stånd att bedriva kreditupplysningsverksamhet. Informationen om skuldsaldot innehåller uppgifter om en gälde- närs totala skuld i samtliga mål. Totalskulden, samt uppgift om det antal mål som bildar saldot, redovisas separat för allmänna och enskilda mål. Det finns ingen nedre beloppsgräns för när en skuld rapporteras. Uppgiften om skuldsaldot sparas av kreditupplysnings- företagen och lämnas ut som ett historiskt skuldsaldo. För vissa skulder lämnar KFM inte ut någon uppgift. I allmänna mål gäller det framför allt preskriberade skulder och skulder som gäldenären har fått betalningsanstånd med. Om skuldsaldot har ändrats som en följd av att en tidigare redo- visad skuld har gallringsmarkerats ska KFM lämna uppgift om datum för överlämnandet för indrivning för det gallringsmarkerade målet. Om KFM har rättat information som tidigare lämnats ut görs en särskild markering vid den information som rättats. 3.3.3Skulduppgifter och registrerade åtgärder Kreditupplysningsföretagen kan få uppgifter om enskilda och allmänna mål som hämtats från utsöknings- och indrivnings- databasen. Den information som kreditupplysningsföretagen får del av är uppgifter om nya mål och uppgifter om upprättade utred- ningsrapporter. Oavsett om en gäldenär har en registrerad skuld hos KFM eller inte lämnas det dessutom information om beslut att inleda skuldsanering, beslut om skuldsanering, beslut om företags- rekonstruktion samt konkursuppgifter. Av de slutliga utrednings- rapporterna framgår beslutsdag och registrerade åtgärder. Sådana registrerade åtgärder är bland annat vilka register som kontrolle- rats, vilka förrättningar som vidtagits, om tillgångar har hittats eller inte, huruvida tillgångarna har något utmätningsbart värde och är utmätningsbara, samt om gäldenären är okänd eller avflyttad. En del uppgifter som registrerats i utsöknings- och indrivnings- databasen lämnas inte ut för kreditupplysningsändamål. Sådana uppgifter är exempelvis de som återkallats eller ändrats som de registrerats och uppgifter som vid registreringstillfället har en notering från KFM eller om att betalning har skett. Om en skuld i sin helhet har registrerats felaktigt sätts den ned till noll kronor som den gallringsmarkeras. Genom gallringsmarkeringen blir uppgiften om skulden inte sökbar hos KFM. Vid en årligt återkommande gallring utplånas sedan gallrings- markerade uppgifter. Om det råder sekretess för en uppgift sekretess- markerar KFM den i databasen. Uppgifter som sekretessmarkerats i enlighet med 34 kap. 3 § OSL är därefter inte sökbara hos KFM. Om en registrerad uppgift har visat sig vara felaktig rättas upp- giften. En uppgift som bedömts missvisande enligt reglerna i 3 kap. 3 a § databaslagen ska dock normalt blockeras. I informationsöverföringen till kreditupplysningsföretagen finns en särskild rubrik för aviseringar. Under rubriken informerar KFM om nya mål och om uppgifter som har rättats, till exempel på grund av skuldnedsättning, anstånd eller återkallelse. Aviseringarna ger även besked om att sekretess gäller alternativt har upphört för mål eller uppgifter. Genom aviseringarna får kreditupplysningsföretagen de besked de behöver för att kunna rätta, komplettera och gallra sitt register. Som ett led i vårt arbete har vi studerat när och på vilket sätt kreditupplysningsföretag i , och får del av uppgifter om offentligrättsliga krav. I hanteras verkställighet av offentligrättsliga krav av tull- skatte- och pantefogdar. Uppgifter i pågående mål är som huvud- regel offentliga, med undantag för bland annat uppgifter om en privatpersons personliga och ekonomiska förhållanden. Danska myndigheter som har en obetald fordran mot en gälde- när får under vissa förhållanden lämna ut uppgifter om gäldenären och skuldens storlek till kreditupplysningsföretagen. För att detta ska få ske måste, såvitt utlämningen inte är särskilt föreskriven i lag, gäldenärens sammanlagda skuld till myndigheten uppgå till . Om skulden inte är erkänd, har fast- ställts i en dom eller varit föremål för utmätningsförsök ska myndig- heten dessutom ha framställt minst två betalningskrav mot gälde- nären. Det finns inget krav på att betalningskraven måste delges. Innan uppgifterna lämnas ut ska gäldenären underrättas och ges en fyra veckors frist inom vilken betalning kan ske. Om betalning sker eller en avbetalningsplan upprättas överlämnas inte uppgiften till kreditupplysningsföretagen. Om en skulduppgift har överlämnats till kreditupplysnings- företagen och full betalning därefter sker, eller om en skuld är mer än , ska myndigheten underrätta kreditupplysnings- företagen. Dessa måste då ta bort uppgiften från sina register. Utsökningsverksamheten i hanteras av lokala verkställande myndigheter. Dessa myndigheter har ett gemensamt utsöknings- register. Ur detta register kan allmänheten få del av uppgifter om en namngiven person, om uppgifterna inte är äldre än . Kreditupplysningsföretagen får ta del av uppgifter som har förts in i registret och som avser att en gäldenär saknar utmätningsbara tillgångar eller att en gäldenär är föremål för så kallad långvarig utsökning. En utsökning betraktas som långvarig om utmätning av lön eller annan periodisk inkomst har pågått . Före- tagen får även ta del av uppgifter om en gäldenär som, vid så kallad begränsad utsökning, inte har haft tillräckligt med utmätningsbar inkomst eller egendom för indrivning av avgifter. Begränsad utsök- ning innebär att en borgenär begär att utsökningsåtgärderna endast riktas mot inkomst, pension eller någon annan egendom som inte behöver realiseras för att omvandlas till pengar. En gäldenär kan under vissa förhållanden göra en återtagnings- anmälan och på så sätt åstadkomma att uppgifter tas bort från kreditupplysningsföretagens register. En återtagningsanmälan kan göras om gäldenären har betalat den fordran som drivits in genom begränsad utsökning, om en långvarig utsökning har upphört, om den tidsfrist som gäller för exekutionstitelns verkställbarhet har löpt ut (vanligtvis ), om exekutionstiteln har upphävts eller om utsökningen av någon annan anledning har varit ogrundad. Om en fordran som drivits in genom vanlig utsökning blir betald ska kreditupplysningsföretagen, på gäldenärens begäran, under- rättas om det. Uppgiften om betalningen registreras då i kredit- upplysningsregistret. Genom betalningen förkortas registrerings- tiden för skulden och uppgiften tas bort från det att anteckningen gjordes. Norska myndigheter som har en obetald fordran mot en gäldenär ska lämna vidare kravet till eller Kemner- kontoret. Om gäldenären inte heller därefter betalar sin skuld över- lämnas kravet för verkställighet till en utsökningsmyndighet, nams- lämnas en uppgift om det obetalda kravet till (pant i fast egendom) eller Brønnøysundregistrene (lösöreregister) för registrering där. Dessa register är tillgängliga för kreditupplysningsföretagen. Om namsmannen beslutar om utmätning eller om utmätning har genomförts men inte lett till full betalning lämnar namsmannen uppgift om det till samma register. Så snart en borgenär har fått betalt måste kreditupplysnings- företagen omgående ta bort uppgiften om skulden från sina register. En uppgift får inte användas i kreditupplysningsverksamhet . Av det ovan redovisade framgår att det svenska systemet med automatiserad uppgiftsöverföring mellan den verkställande myndig- heten och kreditupplysningsföretagen inte tillämpas i vare sig , eller . En viktig skillnad är också att betalningsanmärkningar i , och , med något undantag, tas bort när skulden är betald. Det gäller oavsett hur många betalningsanmärkningar en gäldenär har haft tidigare. Vår slutsats av detta är att det är svårt att använda sig av det danska, finska eller norska systemet som direkt förebild eller inspirations- källa i vårt arbete. 5Tidigare åtgärder för att stärka integritetsskyddet 5.1Stärkt sekretess och införandet av tvåårsregeln Genom en lagändring 2001 stärktes skyddet för den enskildes personliga integritet för uppgifter som behandlas hos KFM i dess exekutiva verksamhet (se prop. 2000/01:33 s. 183 ff.). Ändringen gjordes i den då gällande sekretesslagen (1980:100) och bestämmel- serna återfinns numera i 34 kap. 1 § OSL. Integritetsskyddet stärktes i huvudsak genom införande av dels ett omvänt skade- rekvisit vid sekretessprövningen, dels den så kallade tvåårsregeln. Före införandet av ett omvänt skaderekvisit krävdes det att det kunde antas att en enskild eller någon närstående till henne eller honom skulle lida avsevärd skada eller betydande men för att sekretess skulle gälla. Efter lagändringen gäller i stället sekretess om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller dennes närstående lider skada eller men. Det råder med andra ord en presumtion för att uppgifterna, vid en prövning, ska om- fattas av sekretess. Före införandet av tvåårsregeln var uppgifter hos KFM om för- pliktelser helt undantagna sekretess. Genom lagändringen omfattas en uppgift om förpliktelse i ett avslutat mål av sekretess såvida det inte har inkommit ytterligare en ansökan om verkställighet mot gäldenären. Anledningen till att tvåårsregeln infördes var, enligt förarbetena, att en betalningsförsummelse i vissa mål berodde antingen på omständigheter som gäldenären inte rådde över eller på missförstånd från gäldenärens sida. I de fallen förorsakades försummelsen med andra ord inte av gäldenärens bristande betalningsvilja eller betalningsförmåga. Det var också oftast fråga om en enstaka betalningsförsummelse och av en offentligrättslig fordran som var direkt verkställbar. åtgärder för att stärka integritetsskyddet person som vid ett enstaka tillfälle registrerats för verkställighet hos KFM beslutades därför att sekretess ska gälla för förpliktelsen när skulden är betald och målet avslutat. Om en person () blir föremål för mer än en ansökan om verkställighet, blir dock uppgifter om skulderna offentliga och får användas i kreditupplysningsverksamheten. En uppgift om ett beslut som fattats under handläggningen är dock alltid offentlig på grund av undantaget från sekretessen i 34 kap. 1 § tredje stycket OSL. (Med vårt förslag föreslås detta bli fjärde stycket.) 5.2Blockering av missvisande uppgifter infördes en ny paragraf i 3 kap. databaslagen, 3 a §, som förbättrar möjligheterna för en enskild att få uppgifter rättade som visserligen inte är oriktiga till sitt innehåll, men som trots det kan anses missvisande (se prop. 2007/08:116). Förutom att KFM, på begäran av den registrerade, redan tidigare skulle rätta, blockera eller utplåna uppgifter som var felaktiga, ska genom lagändringen så även ske för uppgifter som är missvisande i fråga om den registrera- des vilja eller förmåga att uppfylla sina ekonomiska förpliktelser. Av diarieföringsskäl ska den huvudsakliga rättelsemetoden för missvisande uppgifter vara blockering. I den nya paragrafen stadgas även att KFM som huvudregel ska underrätta tredje man som fått del av rättade, blockerade eller utplånade uppgifter. Lagändringen föranleddes av att ett inte obetydligt antal personer hade saknat möjlighet att få rättelse av missvisande uppgifter som inte rätt återspeglade personens betalningsvilja. Eftersom rättelse inte kunde ske hade betalningsanmärkningar hos kreditupplys- ningsföretagen kvarstått, vilket medfört stora olägenheter för den enskilde. När en uppgift har blockerats i en databas lämnas uppgiften inte ut i elektronisk form. Blockeringen hindrar dock inte utlämnande med stöd av offentlighetsprincipen. För att göra blockering fullt effektiv som rättelsemetod infördes därför en ny regel i den dåvar- ande sekretesslagen, numera 34 kap. 3 § OSL. Genom den nya sekretessregeln omfattas uppgifter som blockerats med stöd av 3 kap. 3 a § databaslagen av absolut sekretess. åtgärder för att stärka integritetsskyddet Kreditupplysningsföretagens skyldighet att gallra uppgifter regle- ras i 8 § kreditupplysningslagen. Genom lagändringen är dessa gallringsregler även tillämpliga på uppgifter som blockerats enligt 3 kap. 3 a § databaslagen. I förarbetena uppmärksammades att det genom valet av blocke- ring som rättelsemetod uppkom en möjlighet att kringgå sekre- tessen. Vid blockering ligger uppgifter om personen fortfarande kvar hos KFM, låt vara att de är blockerade. En utomstående kan därför få informationen att det finns uppgifter om en person hos KFM men att de är sekretesskyddade. Enligt förarbetena var det bästa KFM kunde göra i den situationen att upplysa om att upp- gifter fanns men att de var blockerade eftersom de var felaktiga eller missvisande samt att uppgifterna skyddades av sekretess på grund av blockeringen. 5.3Ett starkare skydd för den enskildes integritet vid kreditupplysning stärktes den enskildes personliga integritet i samband med kreditupplysning genom ändringar i kreditupplysningslagen (se prop. 2009/10:151). Ändringarna tog sikte på sådan kreditupplys- ningsverksamhet som sker genom att kreditupplysningar tillhanda- hålls ur databaser, t.ex. via internet. Före lagändringen var kredit- upplysningslagens integritetsskyddande bestämmelser i 9 och 11 §§ inte tillämpliga vid offentliggörande av en kreditupplysning på ett sådant sätt som avses i TF och YGL. Genom lagändringen stärktes skyddet för den enskilde på så sätt att kravet på legitimt behov av kreditupplysning (9 §), kravet på kopia på utlämnad information till den omfrågade (11 §) och kravet på att upplysa om oriktiga och missvisande uppgifter (12 §) gjordes tillämpliga också när kredit- upplysning lämnas ur en databas. Vidare är efter lagändringen reglerna om straffansvar för överträdelser av bestämmelserna om legitimt behov tillämpliga även vid utlämnande ur en databas. En ytterligare ändring som genomförts till skydd för fysiska personer som inte är näringsidkare är att omfrågeuppgifter, det vill säga uppgifter om hur många som har begärt kreditupplysning om den efterfrågade, ska gallras senast efter att begäran fram- ställdes. åtgärder för att stärka integritetsskyddet Utöver de nu nämnda ändringarna föreslogs i promemorian (Ds 2008:34) att det vid kreditupplysning om en fysisk person som inte var näringsidkare skulle krävas att en skuld uppgick till för att uppgift om skulden skulle få lämnas ut. De som hade en enstaka skuld förorsakad av annat än betalningsovilja eller betalningsoförmåga skulle därigenom i många fall undvika betalningsanmärkning. I promemorian angavs att ändringsförslaget särskilt föranleddes av de offentligrättsliga fordringar som är direkt verkställbara och i allmänhet kan lämnas för indrivning utan krav på delgivning. Regeringen konstaterade dock i propositionen att även uppgifter om mindre betalningsförsummelser typiskt sett är relevanta för en kreditgivare. Eftersom bristerna särskilt gällde offentligrättsliga krav ansåg regeringen att det var lämpligare att överväga åtgärder som direkt tog sikte på de offentligrättsliga kraven och uppgav att det kunde bli aktuellt att återkomma i den frågan. Ändringsförslaget kom därför inte att genomföras . 5.4Ett teknikoberoende skydd för den enskildes integritet vid kreditupplysning Kort tid efter det att kreditupplysningslagens integritetsskyddande regler kommit att tillämpas även på kreditupplysningar från en databas, erbjöd kreditupplysningsföretag en ny tjänst som kring- gick de nya reglerna. Genom att lämna ut krypterad kreditupplys- ningsinformation på ett usb-minne tillhandahölls upplysningarna inte ur en databas, varför förfarandet kunde undantas från kredit- upplysningslagens integritetsskyddande bestämmelser. I Ds 2013:27 föreslås att bestämmelserna ändras så att även kreditupplysning på usb-minnen och liknande faller under kreditupplysningslagens tillämpning. Förslaget bereds i . Huvudsyftet med kreditupplysningsverksamheten är att en kredit- givare ska få kännedom om en kredittagares betalningsvilja och betalningsförmåga. Uppgifter om skulder som är obetalda och har lämnats för indrivning kan, i förening med bl.a. inkomstuppgifter, ge besked om såväl viljan som förmågan att betala en skuld. En för- utsättning för det är dock att den skuld som har lämnats för indriv- ning är känd för gäldenären. Om gäldenären saknar kännedom om skulden är det ovetskapen om skulden som gör att den är obetald, och inte vare sig oviljan eller oförmågan att betala. Om en uppgift om en sådan obetald skuld tillhandahålls av ett kreditupplysnings- företag är risken stor att en kreditgivare drar felaktiga slutsatser om den omfrågade. Den felaktiga slutsatsen drabbar såväl kreditgivaren som kredittagaren och den tänkta samhällsnyttan med kreditupp- lysningen uteblir. Risken för att en skuld som har lämnats för indrivning leder till en missvisande betalningsanmärkning är störst när det är fråga om en offentligrättslig fordran. De flesta offentligrättsliga fordringarna fastställs genom myndighetsbeslut utan krav på att gäldenären först har delgetts kravet. Det finns därför en risk för att ett offentlig- rättsligt krav lämnas för indrivning innan gäldenären känner till skulden och att en lämnad kreditupplysning om gäldenären leder till felaktiga slutsatser. Det faktum att obetalda offentligrättsliga krav kan leda till miss- visande betalningsanmärkningar har uppmärksammats i tidigare lagstiftningsarbeten. Genom införandet av den så kallade tvåårs- regeln 2001 och genom ändringen i databaslagen 2008 har man i viss mån försökt att komma tillrätta med problemet. 6.2Reformbehovet efter införandet av tvåårsregeln 2001 Tvåårsregeln innebär som framgått tidigare att om det enbart inkommer en verkställighetsansökan mot en gäldenär, och denne betalar sin skuld, blir uppgiften om kravet sekretessbelagd hos KFM så snart målet avslutats. Konsekvensen blir att uppgiften gallras i kreditupplysningsföretagens register och inte längre utgör en betalningsanmärkning. Om det däremot in- kommer mer än en ansökan om verkställighet mot en gäldenär omfattas uppgifterna om dessa förpliktelser inte av sekretesskyddet. Det innebär att uppgifterna utgör betal- ningsanmärkningar även sedan KFM har avslutat handläggningen av målen. Enligt förarbetena (prop. 2000/01:33 s. 189 och 190) var syftet med införandet av tvåårsregeln att förhindra att uppgifter lämnades ut till kreditupplysningsföretag framför allt när rättelse inte kunde ske men omständigheterna var sådana att det var olyckligt att upp- giften lämnades ut. En sådan situation kunde föreligga när en betal- ningsförsummelse berodde på omständigheter som gäldenären inte rådde över eller på missförstånd från hans eller hennes sida. De berörda uppgavs ofta vara förstagångsgäldenärer med skulder på små belopp som avsåg direkt verkställbara offentlig- rättsliga fordringar. Tvåårsregeln har inneburit att ett stort antal gäldenärer har und- gått betalningsanmärkning genom att betala en enstaka skuld.