sou · H2B35 · 2014-02-10 00:00:00 — Tyvärr blev erfarenheten att schemalöst innebar att några lärare la sina scheman varenda söndag, och vi fick därför återgå till ett grundschema så att elever o lärare åt- minstone visste var de skulle gå . Sammanfattning av inkätutsagorna under denna kategori Här pekar ett flertal informanter på olika administrativa ordningar som infördes för att underlätta professionellt frirumsarbete. Möjlig- heterna att frångå timplanen tas upp av flera (utsagorna 18, 19). Vidare ges exempel på att verksamheten efter dansk förebild orga- niseras i spår (utsagorna 17 och 19) som innebär att skolan åtminstone tillfälligt frångår en traditionell klass-, årskurs- och stadieindelning. I detta sammanhang nämns även arbetslagens (20) och den lokala arbetsplanens (21) betydelse. Även att frånvaro av en traditionellt schemastyrd arbetsordning nämns här (22) som en frirumsbefrämjande administrativ åtgärd. 23.På lågstadiet hade vi också insprängd fritidstimme där vi delade klassen i grupper och fritidspedagogerna arbetade i halvklass med t.ex. praktisk matematik eller praktisk svenska. Läraren gick då igenom samma ämne mer teoretiskt. Timmen därpå bytte eleverna pedagog. Skoldagen utökade därmed med per dag och skoldagarna blev mer sammanhållna. 24.Så hör man röster igen: Borde vi inte organisera oss i ämnes- lag hellre? säger lärare och rektorer som inte varit med om denna resa. Fascinerande – allt går i cirklar Att arbetslags- arbetet inte tog steget in i klassrummet hade att göra med att – om man har elever i lite äldre åldrar – står man till syvende och sist som lärare ensam framför eleverna. Kanske är förklaringen så enkel? Om arbetslagsarbetet ska fyllas med kött och blod så måste kanske själva undervisningen vara en kollektiv uppgift. 25.6-åringarna och fritidshemmen inkluderades i skolan . Den traditionella undervisningen komplettera- des med fria aktiviteter som genomfördes av fritidspedago- gerna. Tanken var att det traditionella, teoretiska skulle kom- pletteras med det praktiska, konkreta. Men min upplevelse är att det i mångt och mycket blev en verksamhet som löpte parallellt och den traditionella undervisningen löpte på i stort sett som . 26.När jag sammanfattade projektet kunde jag bland alla olika mått konstatera att vår skola kom på tredje plats i länet om övergång till högre studier, i närheten av , och avsevärt högre än grannkommuner med lik- artad demografi och geografi. Eleverna betyg och resultat var också goda. 27.Individuella undervisningsmetoder fick stort genomslag, exem- pelvis Learner autonomy, som är lärarledd, elevplanerad under- visning. Sammanfattning av inkätutsagorna under denna kategori Flera informanter pekar på att man även ägnade sig åt frirums- användning med direkta implikationer för den traditionella klass- rumsbundna ämnesundervisningen. Detta handlar i första hand om att man i lägre årskurser försöker blanda teoretiska och praktiska ämnen (utsagorna 23, 25), men också införande av nya under- visningsmetoder (27). En informant menar t.o.m. att det är möjligt att på en gymnasieskola påvisa att frirumsarbete haft klart påvisbara positiva effekter för elevernas betygs och högskolebehörighet (26). En informant tar upp problemet med att arbetslagsarbete aldrig nådde in i klassrummet (24). Elevinflytande-, värdegrunds- och demokratiarbete 28.Eleverna fick större inflytande och planerade sina skoldagar med både teori och praktik, dvs. skolämnen och praktiskt arbete som snickeri, måla, sy m.m. (20) 29.Det var också ett sätt att hantera skolans demokratiuppdrag. I dagens skola anser många av pedagogerna att man inte har tid med projektet. Ett annat exempel var skogsdagar där elever i åk åtta fick tillbringa ute i vildmarken i den mörka septembermånaden. I uppdraget ingick att praktiskt utföra ett antal skolrelaterade uppgifter. Syftet var att svetsa samman grupperna, att praktiskt utföra skolans kunskapsuppdrag etc. Många ungdomar får aldrig tillfälle att utmana eller uppleva vår natur och det här var ett sätt att ge alla en sådan upplevelse. 30.Mycket mer fokus på demokratiuppdraget med värdegrunden som tog sig uttryck i social självförtroendeträning av eleverna och kollektivt lärararbete. 31.Vi skapade egna rutiner för ett värdegrundsarbete som vilade på demokratiska förhållningssätt. Syftet med allt detta var att skapa motivation och arbetsglädje bland eleverna för att däri- genom förhindra håglöshet, dåligt uppträdande och skolk. Vi ville kort sagt involvera personal och elever i vardagens arbete och få dem att känna sig starkt delaktiga. Strategin för detta var ett bottom upperspektiv som gav ett starkare inflytande för rektorer och personal jämfört med hur utvecklingen går . 32.På min skola startades ett projekt som vilade på . Detta ledde till ett omfattande elevinflytandeprojekt som också kom att förändra arbets- formerna på skolan i stort och därmed blev betydelsefullt för hela skolans utveckling. Ett av projektets delmål var att i prak- tisk handling lära ut demokratiskt tänkande och ansvarstag- ande som var tydligt framställt i Lpo 94, men som i traditionell verksamhet i många fall reduceras till att läsa om demokrati. Det fanns två goda skäl till att vårt arbete utgick från elev- inflytande. Det ena bottnade i att skolan som sagt utsågs att som pilotskola medverka i ett projekt som skulle testa olika modeller för att göra känd bland barn och ungdomar. Det andra skälet var det tydliga elevinflytande- uppdraget som kom till uttryck i Lpo 94. Det kändes skönt för oss att få den verksamhet vi redan bedrev legitimerad i läro- planstexten. Det var alltså ett externt initiativ som gjorde att vi kom i gång och jag är säker på att vår skola valdes ut för att vi hade en väl utvecklad grogrund för ett sådant arbete. Men jag tror även att vi kunde utveckla den ursprungliga projektidén genom att bl.a. föra in vuxenstyrda samtalsgrupper. 33.På den skolan som jag arbetade då startade vi något som vi kallade . Grundtankarna hämtades från Tillers . Eleverna fick planera dagen med sin ämneslärare, de fick uppskatta ungefär hur mycket tid olika uppgifter skulle ta, var de skulle vara och jobba. Eleverna fick till stor del bestämma var de skulle vara ex hemma, biblio- teket, i skolan, göra studiebesök. I skolan fanns lärarna till- gängliga för mer enskild hjälp och genomgångar. De flesta elever valde att arbeta i skolan. Arbetet startade för att vi ville ha mer elevinflytande och delaktighet samt ge eleverna möjlig- het att påverka sin lärsituation. Resultat som vi kunde se var att eleverna tog ett större ansvar för sitt lärande, de som behövde mer lärarstöd kunde få det individanpassat. Några hade svårt att ta sitt ansvar och de blev mer styrda och hade inte möjlig- het att själva välja. Undervisningen har utvecklats och man arbetar mycket med inriktning mot EPL. 34.Märkligt nog var den kommunala gymnasieskola jag flyttade till ännu friare än den friskola jag jobbade i , och samtalen om värdegrund var mer omfattande än den var på min tidigare gymnasieskola som arbetade på grund. Sammanfattning av inkätutsagorna under denna kategori Här lyfter flera av informanterna fram olika former av elevinfly- tandearbeten som exempel på frirumsanvändning (utsagorna 27, 33). Ytterligare andra knyter verksamheten med elevinflytande direkt till skolans demokratiuppdrag (29, 30, 31, 32). En informant uttrycker viss förvåning över att en verksamhet med koppling till värdegrundsuppdraget kunde vara mer utpräglad i en gymnasieskola än i en friskola som vilade på en explicit uttalad värdegrund (34). 35.Under 1990-talet utvecklades även grundsynen att skolan skulle invänta elevens mognad. Detta gjorde att många elever var dåligt rustade inför högstadietiden. 36.Vi jobbade på detta sätt och aktiviteterna upp- hörde i och med att skolan lades ner 2005. Personalen skingra- des på till flera olika skolor i kommunen och vad jag vet har ingen tagit med sig arbetssättet till den nya skolan. Vi har alla hamnat i andra skolkulturer där det inte har varit Ok att fort- sätta. Efter skolnedläggningen kom jag, och nästan alla elev- erna, till en annan skola som varit en 4–6 skola. Här såg man ner på vårt arbetssätt och omtalade det som en flum- skola. Det var besvärligt med småbarn och fritids och här gäller det att passa in, åldersblandade klasser var helt fel. Här var man stolt över att jobba med homogena klasser. Vi är den enda skolan som stått kvar när andra flummat iväg. Det gällde för mig som ny biträdande rektor att inordna sig i kulturen eller hamna i kylan. Jag valde att stanna kvar och inordna mig – försöker ibland med min gamla idéer men det blir allt mer sällan. Att utvecklingsarbetet inte fick någon spridning berodde på att vår skola lades ner i en tuff process. När vi sedan fick jobb på 3–4 olika skolor var vi en minoritet som skulle lära känna många nya kollegor och en ny skolkultur. Vi kom från ett underläge och den skolkultur vi kom till var lika stark om inte starkare i att arbeta mera traditionellt. Vi var 3–4 st. nya som försökte men motståndarna var 25–30 som tydligt sa och visade med hela sitt kroppsspråk att de inte trodde på våra idéer. Det var som att svära i kyrkan. 37.Dessvärre har jag sedan arbetat i andra system och skolor som inte alls tagit för sig av frirummet på samma sätt, eller att det krävt mycket, mycket mer av olika insatser. Här har i stället traditionens makt varit förhärskande och ofta fastnat mellan följande påståenden: Så har vi alltid gjort. respektive Men, så har vi aldrig gjort. I den senaste kommunen jag var verk- sam i fick jag dessutom lära mig en ny variant: Det har vi prövat förut, och det fungerade inte då heller. 38.Lärares status i den kommunala regin avtog på samma sätt mot slutet av tioårsperioden. Man blev kommunanställd som alla andra och fick allt svårare att hävda sina speciella förutsätt- ningar och uppdrag. Skolan blev ett serviceuppdrag bland andra kommunala uppdrag. Om man frågar vem man är till för brukar ekonomer hävda att det är bara att ta reda på vem som betalar. I skolans fall var det staten som betalade för att utbilda och fostra framtida samhällsmedlemmar. Skolan var inte i första hand en service för föräldrar och elever utan för samhällets bästa. handlar det ofta om hur skolan ska anpassa sig till familjens behov av ledigheter och speciella önskemål. Det finns de som tänker bort skolan som samhälls- institution och betraktar den som en service bland andra. Sammanfattning av inkätutsagorna under denna rubrik Som hinder för ett professionellt frirumsarbete framförs att risk för orealistiska förväntningar på elever kan föreligga (utsaga 35). Vidare att skolnedläggelser kan innebära att frirumsbefrämjande skol- kulturer kan förstöras (36), och att traditionens makt kan vara en hindrande faktor (37). En ytterligare hindrande faktor som knyter an till marknadslogiken är att skolan uppfattas som en allmän service- inrättning som ska anpassa sig till familjers önskemål (38). Främjande faktorer för frirumsarbete 39.Lokalerna på den norrländska gymnasieskolan var anpassade efter konceptet Skola 2000. 40.Jag är övertygad om att eleverna når bättre resultat om läran- det är lustfyllt. Men jag anser att det blir mer lustfyllt om eleverna vet vad som är målet och tillsammans med sina kam- rater och läraren kan utforska vägen dit. Jag blir smått för- undrad över hur vi egentligen tänkte när vi till exempel firade vetebullens dag utan att vi hade något annat mål än att det i sig skulle vara ett lustfyllt inslag i skoldagens vardag. Verksam- het av detta slag kan dock bli meningsfullt om det ingår i ett sammanhang med ett tydligt mål i det goda lärandet; i det livslånga lärandet måste eleverna få ägna sig åt meningsfulla aktiviteter, inte trivialiteter. 41.Varje skola levde lite sitt eget liv. var det lättare att slira och göra lite som man ville. Om skolan visade upp positiva resultat, blev uppmärksammad genom teater- produktioner och annat, fick positivt stöd från massmedia så kunde jag och skolan leva vårt sitt eget liv. Kontrollapparaten var inte så påtaglig som den är . 42.Vi tog vara på detta och utvecklade ett arbetssätt som vi trodde på och trivdes med. Skolan var en liten F-3 med cirka 125 barn vilket också underlättade arbetet och föräldrarna var nöjda. Sammanfattning av inkätutsagorna under denna kategori Ändamålsenliga lokaler och små enheter framställs som en främ- jande faktor (utsagorna 39 och 42), och här pekas särskilt på det s.k. Skola 2000-projektets roll i just detta sammanhang (40). En informant trycker på att elevers lust till lärande är beroende av att de kan se sammanhang i det som sker i skolan (40). En informant pekar som en främjande faktor på att kommunalt organisatoriskt kaos inom skolans område kan paradoxalt nog vara en främjande faktor för enskilda skolors professionella frirumsanvändning såtill- vida att man blir lämnad i fred (41). Frirummet, kommunaliseringen och de nya läroplanerna 43.Någon direkt koppling mellan detta utvecklingsarbete och kommunaliseringen fanns dock knappast. Möjligtvis hade det faktum att vi inte kände några begränsningar från statliga insti- tutioner som t.ex. länsskolnämnd en viss positiv betydelse i sammanhanget. 44.Jag tror att kommunaliseringen och frirummet gjorde att vi vågade prova på nya och friare sätt Vad som initierade dessa aktiviteter tror jag hade att göra med att vi såg möjligheterna i och med Lpo-94. 45.Lärare i tidigare åldrar följde elever upp i åldrarna. Diagnos- tiska prov respektive nationella prov var frivilliga om den egna kommunen inte bestämde något annat. Allt detta tror jag hade viss koppling till skolans kommunalisering. 46.Friutrymmet var större eller utnyttjades på ett annat sätt efter- som ramarna inte var lika tydliga. Innan kommunaliseringen var skolan mer centraliserad och regelstyrd. Efter kommunali- seringen decentraliserades skolan och övergick till en mer mål- styrd skola. Lärarna upptäckte mer och mer ett friutrymme dvs. att vägen till målen kunde vara många och glädjen över att upptäcka nya pedagogiska metoder, vägar och lärstilar var mycket stimulerande för både lärare och elever. 47.Kommunaliseringen hade dock knappast någon betydelse för alla denna verksamhet. Det var snarare en följd av 1970-talets diskussion härrörande från kampen mellan äpplen och päron. Vill minnas att någon bok här skrevs av Postman/Weingartner. Kampen då var densamma och diskuterade frågan om skolans egentliga och viktigaste uppdrag...? Ytterligare bränsle till dis- kussionen kom i samband med 1990-talets Lpo, Men här har funnits en stark önskan om utbildning av framtida medborgare ur ett demokratiskt perspektiv. Denna diskussion tycker jag saknas . 48.Först efter Lpo 94 började klassrumsarbetet hamna på arbets- lagets agenda t.ex. i form av att vi började prata om tema- arbete. Sammanfattning av inkätutsagorna under denna kategori Frågan huruvida kommunaliseringen hade någon egentlig betydelse för den professionella frirumsanvändningen splittrar informanterna. Några menar att kommunaliseringen inspirerade till nytänkande (utsagorna 44, 45, 46), medan några informanter menar att så inte var fallet (43, 47). Ytterligare andra (44, 48) hävdar att det snarare var läroplaner som var den huvudsakliga inspirationskällan. Vilka berättelser om skolan ger dessa utsagor? Vad som innehållsligt förenar utsagorna som tas upp ovan är att de sammantagna inte inskränker sig till att handla om enskilda avgränsade delar av skolors vardagsarbete. Som framgår spänner de snarare över åtta kategorier som tillsammans täcker ett brett spekt- rum av aspekter med bäring på operativ skolverksamhet. Aktiviteter kopplade till det professionella frirummet är alltså inte så som informanterna bedömer det en fråga om processer som enbart fokuserar enskilda ämnen, administrativa rutiner eller några andra dylika avgränsade delar av en skolas vardagsarbete. Ett frirumsarbete, så som informanterna berättar om det, har således bäring på skolans verksamhet och vardagsarbete i alla dess delar. Detta utesluter självfallet inte att frirumsarbete kan koncen- treras till enskilda delar av arbetet, som t.ex. konferenser, schema- läggning och tjänstefördelning, eller ämnesutveckling med didak- tiska förtecken. Ett skolarbete som vilar på frirummets möjligheter och hinder bygger på professionella överväganden och hänsynstagan- den som har med yttre ramar som skolpolitik, budget, administration att göra. Men överväganden om frirumsmöjligheter bygger också på aspekter som skolkulturer, kreativitet, tekniska och sociala stöd- system och över huvud taget förkommande lokala förutsättningar. Slutsatsen av detta är att frirumsinriktat arbete av de slag som faller ut ur informanternas berättelser inte kan beskrivas som till- fälliga projektarbeten. Möjligen har dylika professionella frirums- arbeten ett startdatum men knappast något fastställt slutdatum utan handlar snarare om ständigt pågående vardagsnära skolarbeten. Projektarbete betraktar vi som en och rum avgränsad aktivitet som ligger vid sidan av det reguljära vardagsarbetet, bedrivs med sär- skilda ekonomiska medel och ofta med en särskilt utsedd personal. Skolans förändringsarbete har av tradition i hög grad drivits i projektform, men när det avgränsade projektarbetet upphört åter- går vanligtvis vardagsarbetet i sina tidigare hjulspår. Detta utesluter självfallet inte att det är fullt möjligt att ett arbete som startas som ett tillfälligt projekt i sin förlängning kan övergå till ett kontinuer- ligt pågående frirumsanvändande skolarbete. Vad som vidare är värt att notera är att av de 48 redovisade ut- sagorna knyter 46 mer eller mindre okritiskt an till decentralise- ringslinjen som togs upp i föregående kapitel. En utsaga kan oför- blommerat hänföras till marknadslinjen (informant 21, utsaga 8 ovan). En ytterligare informant (13) tar i följande passage upp ett resonemang som åtminstone indirekt knyter an till marknadslinjen: handlar det ofta om hur skolan ska anpassa sig till familjens behov av ledigheter och speciella önskemål. Det finns de som tänker bort skolan som samhällsinstitution och betraktar den som en service bland andra. Att vi inte finner fler utslag av marknadslinjen i detta material, trots det skolpolitiska genomslag som detta förhållnings- sätt hade , kan måhända till någon del förklaras med att några representanter för fristående skolor inte finns med bland informanterna. Men med tanke på att marknadslinjen även riktade sig mot kommunala skolor får det ändå betraktas som nota- belt, och måhända ligger förklaringen i att marknadstänkandet i realiteten inte hade etablerat sig som en bärande institutionell värde- bas i skolan under den här aktuella tidsperioden. Denna slutsats stöds f.ö. av Nytell (2006) som pekar på att ett antal intervjuade skolchefer och skolledare i två kommuner hade uppenbara problem att se egennyttan med de kvalitetsredovisningar som 1997 blev obligatoriska för samtliga kommuner och skolor att arbeta fram. Även Segerholm (2009) pekar på att s.k. QAE-aktiviteter (dvs. kontrollinsatser som utvärdering, tillsyn, kvalitetsredovisning m.m.) i första hand tycks ha fått fäste på nationell skolpolitisk och skol- administrativ nivå och i begränsad omfattning är något som institu- tionaliserats på verksamhetsnivå. Vi återkommer till inkätmaterialet i kapitel 8, och då redovisas hur samma informanter ställde sig till inkätdialogens tredje fråga, nämligen om 2000-talets möjligheter och hinder för ett frirums- användande skolprofessionellt arbete. Föreliggande kapitel avslutas här med att vi tittar närmare på ytterligare en i sammanhanget relevant empirisk studie. Den uppmärksammar hur en kommun i praktiken hanterade två formellt sett bärande inslag avreglerade skola, nämligen skolplan och lokal arbets- plan. skolplan och skolors arbetsplaner 1990-talets obligatorium för kommuner att upprätta skolplaner och för enskilda skolor att ta fram arbetsplaner var grundbultar i det nya statliga styrsystemet baserat på decentraliseringslinjen. denna bakgrund redovisas nedan ett komprimerat sammandrag av en utvärderingsstudie som genomfördes , och som ger bilder av hur en kommun skolpolitiskt och professionellt och reellt hanterade dessa pålagor. Syftet med studien var primärt att ta reda på om eventuella innehållsliga relationer (avtryck) mellan skolplanen och arbetsplanerna förelåg, och i så fall vilka. Studien redovisas i Sundh m.fl. (2003) och var empiriskt upplagd enligt följande tratt-modell: Genomgång och bedömning av den aktuella kommunala skol- planen. Översiktlig genomgång och bedömning av 56 skolors arbets- planer. Detaljerad genomgång och bedömning av 14 av de totalt 56 ut- valda arbetsplanerna. Intervjuer vid tre av de 14 utvalda arbetsplanerna. Kulturanalys vid en av de tre utvalda skolorna. I den studerade skolplanen lyftes lärande och utveckling fram som uttryck för kommunens övergripande inriktningsmål för den sam- lade skolverksamheten. Vidare pekades områdena språkutveckling och matematik ut som nyckelområden i sammanhanget. För skol- planens tredje ben stod området kultur, och detta område fram- ställdes som ledstjärna för den operativa vardagsmiljö där visionen om ett skolarbete grundat på elevers lärande och utveckling, med speciell tonvikt på språkutveckling och matematik, skulle omsättas i handling. En förutsättning för lärande och utveckling är enligt skolplanens skrivningar att den påverkan elever utsätts för faller i god jord. Med detta avses elevers förmåga att inte bara ta emot och söka information, utan också att reflektera över dess innehåll. Reflektionen är i sin tur en nödvändig förutsättning för att infor- mation förädlas till kunskap. För att en pedagogisk grundsyn med denna innebörd ska kunna omvandlas till praktisk vardagspedagogik förutsätts enligt skolplanen att elevers tidigare kunskaper, erfaren- heter och förhållningssätt öppnar för lärandeprocesser grundade på reflekterande förhållningssätt. I dagens samhälle översköljs eleverna med information, och en av skolans huvuduppgifter som faller ut ur denna skolplan är att skapa och vidmakthålla en lärandemiljö som ger möjligheter för elever att reflektera över, ta till sig och kritiskt granska innebörden i dagens gigantiska informationsutbud. Sammanfattningsvis framstod skolplanen som ett påtagligt vision- ärt och skolideologiskt dokument med en textmassa och ett skriv- sätt som i sak inte i några mer väsentliga avseenden avvek från de allmänna delarna i den då gällande läroplanen för , Lpo 94. Några kopplingar till den kommunala skolbudgeten fanns inte med i skolplanen, och inte heller framställdes några strategier eller idéer med koppling till uppföljning och lokal utvärdering av vare sig skolplanen eller de lokala arbetsplanerna. Av den dåvarande nationella läroplanen för , Lpo 94, framgick att i den lokala arbetsplanen skall den enskilda skolan ange hur målen skall förverkligas och hur verksamheten skall ut- formas och organiseras. Där anges således mål för verksamheten som helhet. Lärarna utformar tillsammans med eleverna undervis- ningsmål. Dessa mål och elevgruppers behov och förutsättningar är utgångspunkten för val av arbetssätt. En rådgivande skrift från faller läroplanen i talet när det om skolors lokala arbetsplaner bl.a. sägs att syftet med arbetsplanen visa hur nationella mål och kommunala mål i skolplanen skall uppnås, vilka mål och åtgärder i övrigt som är av särskild vikt för skolan och hur verksamheten därför skall utformas och organiseras. Arbetsplanen avser verksamheten som helhet. Lärarna skall tillsammans med sina elever utforma undervisningsmål, välja stoff, arbetsmetoder och former för utvärdering. Om just arbetsplaner stod i kommunens skolplan att läsa: I skolornas lokala arbetsplaner ska det också tydligt framgå hur skolan tänker arbeta för att nå målen i lärande och utveckling, språkutveckling, matematik och inom kulturområdet.