sou · H2B373 · 2014-11-14 00:00:00 — Ett led i detta är att Försvarsmakten måste bli mer transparent, sälja sig själv och inspirera till ökad delaktighet, ibland på mark- nadens villkor. Ett exempel på hur Försvarsmakten lokalt arbetar för att bättre synas ute i samhället är det informationscenter som Luftvärnsregementet (Lv 6) i har inrättat i . På detta informationscenter går det att träffa anställda i Försvarsmakten, få information om vad ett arbete i Försvarsmakten innebär samt få information om de frivilliga försvarsorganisation- ernas verksamhet m.m. Sådana här lokala informationscenter alternativt mobila rekryteringscenter är förhållandevis enkla och inte särskilt kostnadskrävande sätt för att nå ut till medborgarna i sam- hället. Vidare menar jag att Försvarsmakten ska bjuda in all- mänheten inklusive myndigheter, organisationer och representanter från näringslivet till förevisningar på varje förband. De frivilliga försvarsorganisationerna ska erbjudas att delta i och få en roll i dessa arrangemang. Försvarsmakten bör även ta ansvar för att bjuda in det civila försvaret på olika nivåer till diskussioner och plane- ringar samt ska det militära försvaret ta initiativ till övningar med det civila försvaret. Försvarsmakten genomför sådana här aktiviteter, men i väldigt olika omfattning. Jag anser att Försvarsmakten måste ge ut centrala planeringsdirektiv för hur sådana här föreslagna informa- tionsdagar ska anordnas, som det, precis som vid anord- nandet av i Försvarsmakten (se avsnitt 8.3.2), är av vikt att respektive förband ges relativt stor handlingsfrihet avseende inne- håll, metod, plats och tid för genomförandet av . 8.3.6Tydliggörande av skolans ansvar att bidra till kunskap om totalförsvaret Förslag: Skolan ska ha ansvar för att elever i och gymnasieskolan ska få utbildning om begreppen säkerhets- politik, militärt och civilt försvar i ett kunskapsområde kallat totalförsvarskunskap. Detta ska framgå av läro- En modern folkförankring av försvaret plan och i den däri ingående kursplanen för ämnet samhälls- kunskap samt i ämnesplanen för det gymnasiegemensamma ämnet samhällskunskap. Några tidigare utredningar och ståndpunkter om vikten av att skolungdomar får information om det svenska totalförsvaret Utredningen om totalförsvarsplikten framhöll i sitt slutbetänkande Totalförsvarsplikt och frivillighet (SOU 2009:63) att om skolungdomar ges en god grundkunskap om det svenska totalförsvaret så kommer kunskapsnivån om detta att höjas . Kommittén ansåg därför att fortsatta satsningar borde ske på skolinformationen och att särskild fokus borde läggas på samhällskunskapslärare och elever i årskurserna 7–9 och i gymnasieskolan. Genom att engagera i synner- het och även lärarnas arbetstagarorganisationer skulle större genomslag kunna uppnås för kommunikationsupp- gifter med beröring till försvar och samhällets krisberedskap. I propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115) framhöll även regeringen vikten av att skolan för- medlar kunskap om det svenska totalförsvaret. Vidare angavs att Försvarsmakten tillsammans med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) skulle utarbeta material för lärare och elever som underlättar skolans arbete med frågor som rör totalförsvars- området. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har tagit fram skolmaterial och anordnar utbildningar för gymnasielärare Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har tagit fram sådant skolmaterial om det svenska totalförsvaret och krisbered- skapen som regeringen angav i propositionen ovan. Skolmaterialet finns tillgängligt för alla åldersgrupper, från förskola till gymnasie- skola. I årskurs 7–9 och i gymnasieskolan är skol- materialet mer inriktat mot försvaret. MSB har även tillsammans med Försvarsmakten tagit fram ett informationsmaterial som riktar sig till elever i årskurs 7–9 som heter Har du koll?. Vidare har MSB en hemsida som heter som i huvudsak riktar sig till gymnasieelever. Enligt uppgift från MSB har En modern folkförankring av försvaret hemsidan i snitt cirka 1 200 besök per dag. På denna hemsida finns även en lärarhandledning i frågor som rör totalförsvaret. utbildar MSB cirka 200 gymnasielärare i krisbered- skap och försvarsfrågor. Utbildningen är frivillig och kostnadsfri och pågår . MSB har emellertid gett uttryck för att uppslutningen till dessa utbildningstillfällen är för låg. Skollagen (2010:800) och läroplanen 2011 Enligt bestämmelser i skollagen (2010:800) syftar utbildningen inom skolväsendet till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Utbildningen ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. Utbildningen ska också förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Utbildningen utformas i överensstäm- melse med grundläggande demokratiska värderingar och de mänsk- liga rättigheterna som människolivets okränkbarhet, individens fri- het och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor. Utbildningen inom skolväsendet ska vara likvärdig inom varje skolform oavsett var i landet den anord- nas. I skollagen finns bl.a. allmänna bestämmelser om . Av skollagen framgår bl.a. att ska ge eleverna kun- skaper och värden och utveckla elevernas förmåga att tillägna sig dessa. Utbildningen ska utformas så att den bidrar till personlig utveckling samt förbereder eleverna för aktiva livsval och ligger till grund för fortsatt utbildning. Vidare ska utbildningen främja all- sidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhällslivet. I skollagens 10 kap. 4 § anges vilka ämnen som undervisningen i skolan ska omfatta. Samhällsorienterande ämnen är ett av de elva ämnen som särskilt omnämns (i detta ingår geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap). Gymnasieskolan ska enligt bestämmelser i skollagens femtonde kapitel ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhälls- livet. Utbildningen ska utformas så att den främjar social gemen- En modern folkförankring av försvaret skap och utvecklar elevernas förmåga att självständigt och till- sammans med andra tillägna sig, fördjupa och tillämpa kunskaper. Vidare ska utbildningen i gymnasieskolan utgöra en bas för den nationella och regionala kompetensförsörjningen till arbetslivet och en bas för rekrytering till högskolesektorn. Huvudmannen för gymnasieskolan ska samverka med samhället i övrigt. Det finns nio gymnasiegemensamma ämnen varav samhälls- kunskap är ett av dessa11. Gymnasiegemensamma ämnen är sådana som alla gymnasieelever läser på de nationella programmen. Däremot varierar ämnena i omfattning mellan de olika programmen. Det är skolhuvudmännen som har det huvudsakliga ansvaret och som ska se till att personalen ges möjligheter till kompetensutveck- ling12. Det är rektorn vid respektive skolenhet som ska leda och samordna skolarbetet. Det är sedan den enskilde läraren som har ansvar för den undervisning som han eller hon bedriver. För varje skolform ska det gälla en läroplan som utgår från bestämmelserna i skollagen. Läroplanen ska ange utbildningens värde- grund och uppdrag. Den ska också ange mål och riktlinjer för utbildningen. I läroplanen 2011 för , förskoleklassen och fritids- hemmet nämns inte den i läroplanen ingående kursplanen i ämnet samhällskunskap att eleverna ska lära sig om det svenska total- försvaret. Däremot finns det många närliggande ämnen där denna fråga eventuellt skulle kunna diskuteras och har relevans och där frågorna kanske diskuteras. Som framgått ovan är det dock upp till den enskilde läraren att ansvara för den undervisning som han eller hon bedriver. I kursplanen för årskurs 1–3 anges bl.a. att eleverna ska lära sig om: centrala samhällsfunktioner, till exempel sjukvård, räddnings- tjänst och skola, 11De nio gymnasiegemensamma ämnena är engelska, historia, idrott och hälsa, matematik, naturkunskap, religionskunskap, samhällskunskap och svenska/svenska som andraspråk. 12Kommuner är enligt skollagens 2 kap. 2 § huvudmän för förskola, förskoleklass, grund- skola, grundsärskola, gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna, utbildning i svenska för invandrare och fritidshem. Av samma kapitels 3–5 §§ framgår när landsting, staten och enskilda kan vara skolhuvudmän. Det är skol- huvudmännen som ansvarar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestämmelserna i skollagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och de bestämmelser för utbild- ningen som kan finnas i andra författningar. En modern folkförankring av försvaret yrken och verksamheter i närområdet, grundläggande mänskliga rättigheter såsom alla människors lika värde, barnets rättigheter i enlighet med , samt aktuella samhällsfrågor i olika medier. I kursplanen för årskurs 4–6 anges bl.a. att eleverna ska lära sig om: de mänskliga rättigheterna och deras innebörd och betydelse inklusive , vad demokrati är och hur demokratiska beslut fattas, politiska val och partier i , och regeringen och deras olika uppdrag, samt politiska skiljelinjer i aktuella politiska frågor som har betydelse för eleven. I kursplanen för årskurs 7–9 anges bl.a. att eleverna ska lära sig om: olika organisationers arbete för att främja mänskliga rättigheter, hur mänskliga rättigheter kränks i olika delar av världen, demokratiska fri- och rättigheter samt skyldigheter för med- borgare i demokratiska samhällen, etiska och demokratiska dilemman som hänger samman med demokratiska rättigheter och skyldigheter, rättssystemet i och principer för rättssäkerhet, aktuella samhällsfrågor, hotbilder och konflikter i och världen, FN:s syfte och huvudsakliga uppdrag och andra former av inter- nationell konflikthantering, samt folkrätten i väpnade konflikter. En modern folkförankring av försvaret I gymnasieskolans ämnesplan anges för det gymnasiegemensamma ämnet samhällskunskap att undervisningen i ämnet samhällskunskap bl.a. ska ge eleverna förutsättningar att utveckla kunskaper om: demokrati och de mänskliga rättigheterna, samhällsfrågor och samhällsförhållanden samt olika samhällens organisation och funktion, historiska förutsättningars betydelse, samt hur olika ideologiska, politiska, ekonomiska, sociala och miljö- mässiga förhållanden påverkar och påverkas av individer, grupper och samhällsstrukturer. Ett kunskapsområde kallat totalförsvarskunskap ska ingå som en del av det centrala innehållet i kursplanen respektive ämnesplanen för och gymnasieskolans ämne samhällskunskap Som jag har konstaterat finns det inte längre den naturliga informationsväg om det svenska försvaret som tidigare fanns genom värnplikten. Försvarsmaktens verksamhet är en angelägenhet för hela befolkning och det måste anses höra till allmänbild- ningen att ha en övergripande kunskap om samhällets krisbered- skap och det svenska totalförsvaret. Eftersom att det är skolhuvudmännen som ensamma beslutar om vilken fortbildning respektive lärare ska få är det naturligt att intresset för och lärarnas kunskap om krisberedskaps- och försvars- frågor varierar från en kommun till en annan. Sammantaget menar jag att ämnet totalförsvarskunskap redan kan anses ingå i ovan redovisade kurs- och ämnesplaners olika om- råden som ska behandlas inom ämnet samhällskunskap. Hur och om denna undervisning bedrivs blir dock beroende av den enskilde lärarens intresse och kompetens inom området. Då det varken i eller gymnasieskolans kurs- respektive ämnesplan för ämnet samhällskunskap, finns något tyd- ligt, uttalat krav på att elever ska lära sig om det svenska total- försvaret och krisberedskapen finns det som jag konstaterat ovan en påfallande risk att frågorna kommer att behandlas olika i olika En modern folkförankring av försvaret grund- och gymnasieskolor. Även om det i respektive kurs- och ämnesplan finns tolkningsutrymme för att tala om krisberedskap och försvar så får ämnet konkurrens av obligatoriska utbildnings- moment. Dagens utbildning om totalförsvaret blir därför i hög grad beroende av den enskilde lärarens intresse för och kunskap om de aktuella frågorna. I linje med regeringens ställningstagande i propositionen Soldat- anställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115) om att det är viktigt att skolan förmedlar kunskap om det svenska totalförsvaret föreslår jag att ett kunskapsområde kallat totalförsvarskunskap ska ingå som en del av det centrala innehållet i kursplanen respektive ämnesplanen för och gymnasieskolans ämne sam- hällskunskap. Innehållet i kurs- och ämnesplanerna ska vara väl anpassade efter respektive ålderskategori. Utbildningsmaterial och lärarhandledningar, utöver det som redan finns framtaget på området, kan lämpligen tas fram gemensamt av Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och Försvarshögskolan. Vidare bör rådfrågas i samband med att utbildningsmaterialet tas fram. Även de som väljer att inte gå en gymnasieutbildning ska kunna tillgodogöra sig en grundläggande kunskap om det svenska total- försvaret. Det är därför av vikt att ämnet införs redan i grund- skolan. Det förhållandet att ett ytterligare obligatoriskt kunskapsområde tillförs i kursplanen respektive ämnesplanen innebär inte någon markant ökning av arbetsbördan för ansvariga lärare då de ämnen som är tänkta att ingå i ämnet totalförsvarskunskap finns med inom det utrymme som lärarna enligt gällande kurs- och ämnesplaner ska undervisa i inom närliggande ämnesområden. Inläsning av undervisningsmaterial bör kunna ske inom ramen för lärarnas ordinarie arbetstid som är avsatt för planering av under- visning. Ett sådant här tydliggörande innebär emellertid att skolhuvud- männen, oavsett tidigare kunskap och intresse för totalförsvars- plikten och Försvarsmaktens frågor, får ett ansvar för att lärarna i samhällskunskap ges möjlighet att tillgodogöra sig denna kunskap. Avsikten med detta förslag är inte att skolan ska medverka i någon slags rekryteringsfrämjande åtgärd för det militära försvaret utan syftet är att förslaget ska bidra till en fördjupning av barn- och En modern folkförankring av försvaret ungdomars kunskap om det svenska samhället och den kontext i vilken Försvarsmakten verkar. Det förhållandet att försvarsreformen är en samhällsreform måste även få genomslag i skolans värld. Utbildning i totalförsvarskunskap i grund- och gymnasieskolan är en viktig förutsättning för en modern folkförankring av försvaret. 8.3.7De frivilliga försvarsorganisationerna bidrar till en långsiktig folkförankring av försvaret Bedömning och förslag: De frivilliga försvarsorganisationernas ungdomsverksamhet bidrar såväl till folkförankringen av försvaret som till att ungdomar ges möjligheter att lära sig mer om vad Försvars- makten kan erbjuda i form av arbetsgivare för de som önskar anställning och tjänstgöringsplats för de som önskar gå med i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. De frivilliga försvarsorganisationerna bör erhålla särskilda an- slag för att bedriva ungdomsverksamhet. Detta innebär ett långsiktigt säkerställande av de frivilliga försvarsorganisation- ernas möjlighet att bidra till försvaret, samhällets krisbered- skap och en modern folkförankring av försvaret. De frivilliga försvarsorganisationerna ska tillhandahålla riktade frivilliga försvarsutbildningar till tjänstgörande perso- nal i Försvarsmakten. Utbildningarna ska vara kopplade till den enskildes militära profession. Utbildningarna bör, liksom , vara uppdragsutbildningar relaterade till Försvarsmaktens behov. Regeringen bör avdela mer ekonomiska medel till de frivilliga försvarsorganisationerna. Frågorna om de frivilliga försvars- organisationernas framtida roll och hur de ekonomiska resurser som dessa ska tillförsäkras ska fördelas bör utredas i särskild ordning. En modern folkförankring av försvaret Försvarsorganisationerna bör erhålla särskilda anslag för att bedriva ungdomsverksamhet Utredningen inriktning av frivillig beredskapsverksamhet an- förde i sitt betänkande (SOU 2008:101) att betydelsen av de fri- villiga försvarsorganisationernas arbete med rekrytering, inte minst bland ungdomar, med information, utbildning, övningsverksamhet och med deltagande vid kriser och andra allvarliga händelser i sam- hället sannolikt har större betydelse som en försvars- och utbild- ningsfaktor när försvaret är relativt sett mindre, verkar utomlands och soldater rekryteras utan stöd av den allmänna värnplikten. I propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115) framhöll regeringen att i den nya Försvarsmakten, där soldatnivån inte längre består av värnpliktiga utan av anställd personal, är det angeläget att Försvarsmakten vidtar särskilda åtgär- der för att upprätthålla försvarets folkliga förankring. En god kännedom om, och ett intresse för försvaret över hela landet är också en nödvändig grund för rekrytering till den grundläggande militära utbildningen och för rekrytering av anställda gruppbefäl, soldater och sjömän. Enligt regeringen bör även frivilligrörelsen kunna ha en uppgift i detta sammanhang då bl.a. Försvarsmaktens verksamhet främjas av en aktiv frivillig försvarsverksamhet. Jag delar de uppfattningar som framhållits beträffande vikten av de frivilliga försvarsorganisationerna och att de utgör en resurs för försvar på olika plan. De har bl.a. viktiga uppgifter när det gäller att sprida information om säkerhets- och försvarspolitik, an- ordna utbildningar, att skapa diskussion och samhällsdebatt om försvaret och samhällets krisberedskap och krishantering. De har alltså en mycket viktig uppgift för att säkerställa försvarets folk- förankring. Precis som Försvarsberedningen framhöll i sin rapport Försvaret av – Starkare försvar för en osäker tid (Ds 2014:20) anser jag att en viktig uppgift för de frivilliga försvarsorganisa- tionerna är att ge rekryteringsstöd till Försvarsmakten inklusive hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Ett brett medlemskap i de frivilliga försvarsorganisationerna bidrar till att stärka försvarets folkförankring. De frivilliga försvars- organisationerna är alltså inte bara en personalresurs för försvaret utan de har även en stor betydelse för att vara en brygga mellan allmänheten och försvaret. Medlemmarna bidrar till folkförank- En modern folkförankring av försvaret ringen av försvaret genom att de sprider kunskap om Försvars- makten på sina arbetsplatser och i samhället. De frivilliga försvarsorganisationernas förmåga att väcka ung- domars intresse för militär verksamhet och att erbjuda dem utbild- ning i försvarsrelaterade frågor är mycket viktig. De frivilliga för- svarsorganisationernas ungdomsverksamhet bidrar såväl till folk- förankringen av försvaret som till att ungdomar ges möjligheter att lära sig mer om vad Försvarsmakten kan erbjuda i form av arbets- givare alternativt tjänstgöringsplats för de som önskar gå med i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Jag menar därför att de frivilliga försvarsorganisationerna bör erhålla särskilda anslag för att bedriva ungdomsverksamhet, precis som de får särskilda anslag för medlemsrekryteringsåtgärder och informationsverksamhet. En sådan ordning skulle kunna inne- bära ett långsiktigt säkerställande av de frivilliga försvarsorganisa- tionernas möjlighet att bidra till försvaret, samhällets krisberedskap och en modern folkförankring av försvaret. De frivilliga försvarsorganisationerna ska tillhandahålla riktade frivilliga försvarsutbildningar till tjänstgörande personal i Försvarsmakten I Försvarsberedningens rapport av – Starkare försvar för en osäker tid (Ds 2014:20) föreslogs att de frivilliga försvars- organisationerna skulle kunna bidra till att stärka engagemanget för den tjänstgörande personalen genom att de i större utsträck- ning tillhandahåller riktade frivilliga försvarsutbildningar kopplade till den enskildes militära profession. Försvarsmakten är av uppfattningen att de frivilliga försvars- organisationerna generellt sett är väl skickade att kunna utbilda gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS) i syfte att vidmakthålla viss kompetens. Det finns dock begränsningar i organisationernas möj- ligheter. Organisationerna kan i första hand verka inom områden som handlar om en enskild soldat och den materiel och de för- mågor som krävs på den nivån. De kan däremot svårligen hantera taktiska och stridstekniska aspekter på gruppnivå och däröver. De kan rimligen inte heller engageras i områden som kräver tillgång till komplexa materielsystem, t.ex. stridsfordon, ledningssystem, avan- cerade vapensystem m.m. En modern folkförankring av försvaret Försvarsmaktens behov av stöd från de frivilliga försvarsorga- nisationerna skiftar . kan behov uppstå, och för den delen utgå, med kort varsel. Därmed är det av avgörande vikt att den beställning av utbildning som görs, är aktuell relativt Försvarsmaktens behov. Utbildningarna bör därför, liksom , vara uppdragsutbildningar relaterade till Försvarsmaktens be- hov. Det enklaste sättet att säkerställa detta är att Försvarsmakten beställer utbildningen av organisationerna. De frivilliga försvarsorganisationernas framtida roll och de ekonomiska resurser som dessa bör tillförsäkras behöver utredas i särskild ordning I och med att jag föreslår en förstärkt roll för de frivilliga försvars- organisationerna bör regeringen avdela mer ekonomiska medel till de frivilliga försvarsorganisationerna. För att närmare kunna konkretisera vad som krävs av de fri- villiga försvarsorganisationerna måste Försvarsmakten först göra en översyn av vilka behov av exempelvis försvarsutbildningar som skulle kunna bli aktuella samt i vilken omfattning. Först härefter går det att bedöma de ekonomiska konsekvenserna och vilka resur- ser som de frivilliga försvarsorganisationerna behöver tillförsäkras för att kunna utföra nu nämnda utbildningar och andra uppdrag. Frågorna om de frivilliga försvarsorganisationernas framtida roll och de ekonomiska resurser som dessa måste erhålla bör sedan ut- redas i särskild ordning. 9En långsiktigt hållbar militär personalförsörjning Gruppbefäls, soldaters och sjömäns (GSS) anställningar är tids- begränsade. GSS kan vara antingen kontinuerligt eller tjänst- görande i Försvarsmakten. I detta avsnitt kommer terminologi som att GSS avslutar sina anställningar och avgång att användas. Med detta menas, om inte annat särskilt anges, att enskilda GSS väljer att avsluta sin anställning hos Försvarsmakten innan den i anställningsavtalet angivna möjliga anställningstiden är uppnådd. Även om Försvarsmaktens ingående av anställningsavtal med enskilda GSS har formen av ett myndighetsbeslut kommer uttryck som anställningsavtal mellan Försvarsmakten och den enskilde att användas1. I avsnitt 9.2 redovisar jag några tänkbara anledningar till varför det är sannolikt att andelen avslut av anställningar som GSS kommer att ske i större utsträckning än vad Försvarsmakten inled- ningsvis har räknat med. Därefter kommer jag i avsnitt 9.3 att redo- visa mina bedömningar och förslag som har till syfte att bidra till en långsiktigt hållbar militär personalförsörjning i Försvarsmakten. 1 Även om där finns klara offentligrättsliga inslag i statliga anställningar, t.ex. att anställ- ningsmyndighetens, i förevarande fall Försvarsmaktens, ingående av sådana avtal har formen av ett myndighetsbeslut, anses statliga anställningar vila på en civilrättslig grund i form av enskilda anställningsavtal mellan en anställd och dennes anställningsmyndighet, se proposi- tionen En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl., (prop. 1993/94:65 s. 30). En långsiktigt hållbar militär personalförsörjning Personer som ansöker och genomför grundläggande militär utbild- ning och som därefter väljer att ta anställning i Försvarsmakten delas av Försvarsmakten in i följande tre olika grupper: personer som ser Försvarsmakten som en möjlig långsiktig arbets- givare,