sou · H2B383 · 2014-12-18 00:00:00 — analysera huruvida den föreslagna skärpningen av export- kontrollen gentemot icke-demokratiska stater kan förväntas påverka möjligheter att delta i internationella insatser för fred och säkerhet. Uppdraget att utreda en ny krigsmateriellagstiftning Lagen om krigsmateriel trädde i kraft . Därefter har i huvudsak två större ändringar ägt rum i lagen. Den första större ändringen ägde rum i samband med inrättandet av (prop. 1995/96:31, bet. 1995/96: UU3, rskr 1995/96:93). Den andra stora ändringen kommer att träda i kraft och rör en anpassning till det s.k. ICT-direktivet (prop. 2010/11:112). När KML först trädde i kraft innehöll den 30 paragrafer. När ändringarna till följd av ICT-direktivet träder i kraft kommer lagen att innehålla 45 paragrafer. Såsom ofta blir fallet när större ändringar görs i en befintlig lag kommer lagen då att bli ganska svåröverskådlig och därmed svårläst. En lag i stor- leksordningen 45 paragrafer innehåller dessutom ofta en kapitelin- delning, vilket KML inte gör. Det finns av dessa skäl anledning att undersöka om KML i klar- läggande syfte kan göras enklare och mer överskådlig, utan att sakinnehållet i lagen ändras. Möjligen bör i detta syfte en ny lag om krigsmateriel införas. utreda och bedöma om krigsmateriellagstiftningen ska förändras i klarläggande syfte, i detta fall ska kommittén lämna förslag till de författningsändringar som anses nödvändiga. Om det anses nödvändigt ska ett förslag till en ny lag om krigsmateriel lämnas. Uppdraget att utreda administrativa sanktionsavgifter har i en skrivelse till rege- ringen hemställt att sanktionsavgifter införs som en administrativ sanktion i krigsmateriel- lagstiftningen och i lag- stiftningen om produkter med dubbla användningsområden. Gällande sanktioner i KML och PDA-lagen Det nuvarande sanktionssystemet i KML (24–30 §§) och i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användnings- områden och av tekniskt bistånd (PDA-lagen, 18–23 §§) är straff- rättsligt. Därutöver finns enligt PDA-lagen möjlighet för ISP att meddela vitesförelägganden (24 och 24 a §§). har i flera lagstiftningsärenden ett straffrättsligt sanktionssystem helt eller delvis bytts ut mot ett administrativt påföljdssystem med avgifter (se bl.a. prop. 1994/95:123 Ny mark- nadsföringslag, s. 100 ff., och prop. 2003/04:121 Ny produktsäker- hetslag, s. 152 ff.). Regeringen har tagit ställning till detta i bl.a. prop. 2007/08:107 Administrativa sanktioner på yrkesfiskets om- råde. Ett liknande arbete pågår även på arbetsmiljöområdet, se be- tänkandet En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner, SOU 2011:57. När man i olika lagstiftningsärenden har bedömt under vilka förutsättningar sanktionsavgifter bör vara ett alternativ har man i många fall tagit intryck av de riktlinjer härom som framgår av rege- ringens proposition 1981/82:142 om ändring i (eko- nomiska sanktioner vid brott i näringsverksamhet). Enligt dessa riktlinjer bör sanktionsavgifter få ersätta straff endast inom speci- ella klart avgränsade rättsområden. Det ska vidare vara möjligt att förutse hur stor avgiften ska bli i det enskilda fallet. det aktuella rättsområdets natur, bör det särskilt prövas om uppsåt eller oaktsamhet ska förutsättas för avgiftsskyldighet eller om denna skyldighet ska bygga på strikt ansvar. För att en konstruk- tion med strikt ansvar ska vara försvarbar från rättssäkerhetssyn- punkt bör förutsättas att det finns starkt stöd för en presumtion att överträdelser på området inte kan ske på annat sätt än som en följd av uppsåt eller oaktsamhet. I detta sammanhang bör dock nämnas att regeringen har tillsatt en utredning som mer gene- rellt ska se över möjligheterna att ersätta straffrättslig reglering med sanktionsavgifter. Utredningen, som tagit namnet Straffrätts- användningsutredningen ska lämna sitt betänkande (dir. 2011:31). ISP anser i sin skrivelse att processen inom rättsväsendet ofta är utdragen för brott mot KML eller PDA-lagen samt att dessa brott hanteras med låg prioritet. Förfarandet tar ofta och i vissa fall preskriberas ärenden utan att någon utredning har kommit till stånd. Kontrollsystemets brottspreventiva effekt förutsätter att brott mot lagen straffas. inhämta kunskap om effektiviteten och tillämpningen av de system med sanktionsavgifter som finns inom andra relevanta tillsynsområden, t.ex. inom miljöområdet. Utifrån en analys av de särskilda överväganden som råder inom tillsynen över krigs- materiel och produkter med dubbla användningsområden ska kommittén överväga om ett liknande system bör införas inom ett eller båda av dessa tillsynsområden och i så fall hur ett sådant system ska vara utformat. Kommittén ska vid sina överväganden särskilt beakta de riktlinjer beträffande sanktionsavgifter som redovisas i propositionen 1981/82:142 samt följa arbetet i denna del i , utarbeta och lämna förslag till de författningsändringar som övervägandena föranleder. genomföra en konsekvensbedömning för samtliga förslag. I denna ska ingå en beräkning av förslagens ekonomiska konse- kvenser för berörda myndigheter och andra delar av statens budget. Innebär förslagen ökade kostnader för statens budget ska kommittén presentera förslag till finansiering enligt gällande finansieringsprinciper. Samråd och redovisning av uppdraget Kommittén ska rådgöra med företrädare för tillsyns-myndigheter, organisationer i det civila samhället samt berörda verksamhetsut- övare och andra relevanta aktörer. Uppdraget ska redovisas . Hur fungerar sanktionsavgiftssystem inom andra tillsynsområden? I syfte att undersöka hur ett system med sanktionsavgift fungerar inom olika tillsynsområden har kommittén, som anges i avsnitt 6.2, inhämtat information från kontrollmyndigheter1 och Länsstyrelser. De tillskrivna myndigheterna är verksamma inom följande tillsyns- områden där sanktionsavgift förekommer: Nedan sammanfattas de svar och synpunkter som respektive myndighet lämnat till kommittén. 1 , , , , Havs- och vattenmyndigheten, Kemikalieinspektionen, , , , , , och . Därutöver har även , och hörts. och har angett att de utövar tillsyn bl.a. enligt , men att de inte har möjlighet att besluta om miljösanktionsavgift. har angett att myndigheten kan besluta om sanktionsavgift vid sin tillsyn inom genetikområdet, men att myndigheten hitintills inte fattat något sådant beslut. har sanktionsavgift förekommit inom miljöområdet. Inledningsvis benämndes avgiften miljöskyddsavgift, vars syfte var att eliminera uppkommen ekonomisk fördel. En förutsättning för uttag av miljöskyddsavgiften var att det bl.a. förekommit en eko- nomisk fördel hos den som påfördes avgiften. Då systemet utvär- derades visade sig att ytterst få överträdelser föranlett att någon avgift påförts.2 En orsak därtill var svårigheten att utreda om, och i vilken utsträckning, överträdelsen medfört ekonomisk fördel. Av- giften gjordes sedermera om till en ren repressiv sanktion. I miljö- balken benämnd miljösanktionsavgift.3 Miljösanktionsavgift fastställs inom intervallet 1 000–. Avgiften, som kan åläggas både juridiska och fysiska per- soner, tas ut enligt principen om strikt ansvar. Det vill säga, avgif- ten tas ut även om överträdelsen inte skett uppsåtligt eller av oakt- samhet. Regeringen lämnar närmare föreskrifter om vilka överträ- delser som ska föranleda avgift och hur stor avgiften ska vara för en viss överträdelse. Regeringen lämnar också närmare föreskrifter om vilka myndigheter som ska utöva tillsyn enligt . Merparten av de myndigheter som kommittén tillskrivit utövar tillsyn enligt . En till miljöområdet hörande fråga är fartygs förorening av far- vattnen. Denna fråga regleras i lag (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg. Lagen trädde i kraft och ersatte då äldre lagar. De straffrättsliga ansvarsbestämmelser som lagen inled- ningsvis föreskrev om ansågs vara otillräckliga och behövde kom- pletteras med en avskräckande ekonomisk avgift för att förhindra utsläpp.4 infördes bestämmelser om vattenföroreningsavgift. Vattenföroreningsavgiften, som kan åläggas både juridiska och fysiska personer, tas ut enligt principen om strikt ansvar. Vatten- föroreningsavgiften beräknas fram utifrån tabellvärden som baseras på utsläppets omfattning i liter och fartygets bruttodräktighet. Tabellvärdet multipliceras med det aktuella prisbasbeloppet. Straff kan utdömas trots att avgift utgår. 2Brottsförebyggande rådets rapport 1990:10, s. 35 f. 1997/98:45, s. 532 ff. , Sanktionsavgifter – särskilt i näringsverksamhet, s. 70. 1982/83:87, s. 23. Kommittén har tillskrivit samtliga 21 Länsstyrelser. Lejonparten av dessa har yttrat sig till kommittén. uppger att myndigheten fattat ca 40 beslut om miljösanktionsavgift. har man gjort 10 åtalsanmälningar. Fem avgiftsbeslut har över- klagats. Till övervägande del har den överprövande instansen fast- ställt beslutet. Handläggningstiden för miljösanktionsavgift är något längre jämfört med en åtalsanmälan på grund av att den första ärende- typen medför att gör en egen utredning. Åtals- anmälan sker redan vid misstanke om brott och själva utredningen genomförs då av annan. Båda systemen förutsätter dock ett visst administrativt arbete från . har ingen uppfattning om miljösanktionsavgift är mer effektiv jämfört med ett straffrättsligt förfarande. Över- gripande fungerar systemet med miljösanktionsavgift bra. Dock kan en beslutad avgift försvåra den fortsatta tillsynen då verksam- hetsutövaren blir avogt inställd till myndigheten efter att beslut om avgift fattats. Om det straffrättsliga systemet förbättrades på så sätt att flertalet av de anmälningar som gjordes ledde fram till åtal och fler fällande domar skulle det straffrättsliga systemet bättre före miljöbrott jämfört med sanktionsavgiftssystemet. uppger att myndigheten – 2013 kommunicerat 45 tänkta miljösanktionsavgifter. Läns- styrelsen kan inte genom sitt diariesystem få fram uppgift om vilka av de kommunicerade avgifterna som beslutats, men som huvud- regel blir en kommunicerad avgift också beslutad. Under tids- perioden har ingen miljösanktionsavgift överklagats. erfarenhet är att bara en bråkdel av de åtals- anmälningar som görs leder till en fällande dom. Om de förseelser som sanktioneras genom miljösanktionsavgift istället skulle hanteras inom ramen för ett straffrättsligt förfarande är det sannolikt att utfallet skulle bli det samma; ytterst få lagföringar. har handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende varit . Den totala arbetstid som lagts ned på dessa ärenden har uppgått till . För samhället i stort är det en besparing med miljösank- tionsavgift. Bl.a. då förfarandet endast innefattar två myndigheter; och kammarkollegiet. Vid ett straffrättsligt för- farande är åtminstone fyra myndigheter inblandade; , polisen, åklagaren och domstolen. Ett straffrättsligt förfarande skulle även ta mer tid i anspråk för , vars personal skulle höras av polis/åklagare samt eventuellt också vittna vid domstolsprövningen. Även tidsmässigt är det en besparing med miljösanktionsavgift jämfört med ett straffrättsligt förfarande. En miljösanktionsavgift kan beslutas , medan ett domstolsavgörande kan dröja ett till efter själva förseelsen. Nivån på den miljösanktionsavgift som beslutar om rörande miljörapportering – – är dock för låg för att förebygga brott. har vid sammanlagt 11 tillfällen fattat beslut om miljösanktionsavgift. Samtliga fall avser för sent inkomna miljörapporter för tillståndspliktig verksamhet. Inget av besluten har överklagats. avstår, på grund av sin relativt begränsade erfarenhet av tillämpningen av miljösanktionsavgift, från att göra någon fördjupad bedömning av miljösanktionsavgiftens för- respek- tive nackdelar. har beslutat om miljösanktionsavgift –3 , 2 och 1 respektive 2010. Ingen av besluten har överklagats. En trolig orsak till att antalet miljösanktionsavgifter minskat kan vara att man tagit ett beslut om att ingen dubbelbestraffning av samma överträdelse ska få ske. Detta har i praktiken medfört att ingen miljösanktionsavgift utgår för överträdelser om misstänkta miljöbrott som lämnas till åklagaren. Handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende är ganska begränsad. I storleksordningen har handläggningstiden varit 8–för ett ärende. Tidsåtgången är normalt längre om en åtalsanmälan sker, särskilt i de fall där åklagaren beslutar om att gå vidare. Då tillkommer bl.a. både förhör och medverkan i domstol som arbetsmoment. Systemet med miljösanktionsavgift är enklare jämfört med ett straffrättsligt förfarande och mer tidseffektivt. Det är dock ytterst tveksamt om systemet med miljösanktionsavgift har någon större brottspreventiv funktion. I den delen anser att det straffrättsliga systemet har en fördel. införde nytt diariesystem 2011. För tiden dess- förinnan går det inte att söka efter ärendemeningen miljösank- tionsavgift i myndighetens diarium. I den sökning som genomförts har återfunnit 2 ärenden vari myndigheten beslutat om miljösanktionsavgift. -2012 har gjort 43 åtalsanmälningar. I vilken utsträckning dessa lett till åtal och lagföring har ingen statistik över. Uppskattningsvis är handläggningstiden för ett miljösanktions- avgiftsärende och en åtalsanmälan ungefär den samma. Statistik för tidsperioden –2012 visar att i snitt har det lagts ned ca på miljösanktionsavgiftsärenden och på åtalsanmälningar. En miljösanktionsavgift är tydligt formulerad och väl avgränsad för att inte lämna utrymme för tolkning. Detta gör att endast överträdelser där det tydligt går att formulera vad överträdelsen består i kan bli föremål för miljösanktionsavgift. fattar ett antal olika beslut om påförande av miljösanktionsavgift, främst avseende miljörapporter som inte inkommit i rätt tid. Det är endast ett fåtal av dessa som överklagas. I inget ärende har beslut upphävts av domstolen. Handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende är varierande, men relativt kort. Handläggningstiden är klart kortare än om överträdelsen skulle prövats inom ramen för ett straff- rättsligt förfarande. En av fördelarna med miljösanktionsavgiftssystemet är att det går snabbt att beivra en konstaterad överträdelse. Nackdelar med systemet är t.ex. att en verksamhetsutövare kan kalkylera med en sanktionsavgift som inte är proportionerlig och medvetet ta risken att bli ertappad. En annan är att miljösanktionsavgiften ofta är så låg at den inte får någon preventiv verkan. har meddelat 108 beslut om miljösanktionsavgift. 18 av dessa har överklagats. Inget av de överklagade besluten har upphävts. Handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende är . Vid ett straffrättsligt förfarande är handläggningstiden betydligt längre. Arbetstiden per ärende uppgår till ca 4–, vilket motsvarar 0,03 årsarbetskrafter. uppfattning är att färre överträdelser skulle beivras inom ramen för ett straffrättsligt förfarande eftersom miljöbrott inte är prioriterade. Övergripande är miljösanktionsavgiftssystemet bra. En nackdel är de låga belopp som tas ut. Beloppen understiger i flera fall kost- naden för handläggningen. Väsentligt högre belopp skulle sannolikt förebygga brott. uppskattar att myndigheten beslutar om 5–10 miljö- sanktionsavgifter . Endast en liten del av dessa överklagas till domstol och av dessa är det få avgiftsbeslut som ändras. Handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende är betydligt kortare jämfört med ett straffrättsligt förfarande. Ett beslut om miljösanktionsavgift meddelas oftast inom en månad från upptäckt. Då det är fråga om få ärenden tas endast en mindre del av en årsarbetskraft i anspråk för dessa. Om de överträdelser som sanktioneras med en miljö- sanktionsavgift istället skulle beivras genom ett straffrättsligt förfarande skulle färre överträdelser beivras jämfört med . Orsaken därtill torde vara att ett straffrättsligt beivrande förut- sätter uppsåt eller oaktsamhet, vilket miljösanktionsavgiften inte gör. Att avgiften kan utgå utifrån principen om strikt ansvar förenklar ofta handläggningen. bedömer att myndigheten hanterar maximalt 10–20 ärenden beräknat över tiden. Omfattningen av användningen av miljösanktionsavgiften är begränsad jämfört med vid systemets införande. uppfattning är att detta beror på att regelefterlevnaden blivit bättre. Handläggningstiden för miljösanktionsavgiftsärenden är begränsad och utgör ca 0,2–0,4 årsarbetskrafter. Miljötillsynen bedrivs inom ramen för vikande ekonomiska resurser, vilket förutsätter effek- tivisering. har svårt att ange vilken av vägarna – brotts- anmälan eller miljösanktionsavgift – som är mest resurseffektiv för myndigheten. anser att miljösanktionsavgiften kan vara ända- målsenlig vid mindre överträdelser, där den utgör en ordnings- bot. Övriga tillsynsverktyg måste dock utvecklas och samordnas. har i snitt beslutat om två sanktionsavgifter . har ett beslut överklagats till domstol, som inte ändrade beslutet. Handläggningstiden för ett ärende uppgår till , med en effektiv arbetstid om 8–. Beräknat på antalet ärenden har hanteringen tagit i anspråk ca 1–av en årsarbetskraft. bedömning är att handläggningstiden vid beslut om miljösanktionsavgift är kortare jämfört med handläggnings- tiden vid ett straffrättsligt förfarande. Dock behöver det inte skilja alltförmycket . Det finns inget som tyder på att skulle göra en ekonomisk besparing om de överträdelser som beivras med sanktionsavgift istället skulle hanteras inom ramen för ett straffrättsligt förfarande. Sanktionsavgiften och den straffrättsliga sanktionen komplet- terar varandra. Det straffrättsliga systemet kan ersätta miljö- sanktionsavgifter men inte tvärt om. Miljösanktionsavgiften fungerar bra som sanktion vid tydliga och enkla former av överträdelser. har –2013 beslutat om miljö- sanktionsavgift . Av dessa har två överklagats till domstol, som inte ändrat besluten. Handläggningstiden för ett ärende uppgår till någon/. Totalt ianspråktar hanteringen av dessa ärenden av en årsarbetskraft. Genom miljösanktionsavgiften beivras fler överträdelser jämfört med om dessa överträdelser hanterats inom ramen för ett straff- rättsligt förfarande. Bl.a. beroende på att de överträdelser som beivras genom sanktionsavgiften är av administrativ natur – t.ex. om en rapport inkommit efter föreskrivet datum – och utan kopp- ling till konstaterad miljöstörning. Generellt kräver ett miljösanktionsavgiftsärende mindre arbets- insats än en åtalsanmälan med efterföljande process. Det är dock inte sannolikt att de överträdelser som beivras genom sanktionsavgift skulle vara aktuella för åtal. Därmed kommer i praktiken den totala arbetsinsatsen för överträdelser inte att minska genom att de hanteras inom ramen för miljösanktionsavgift. Systemet med miljösanktionsavgift är ett bra sätt att hantera överträdelser som är uppenbara och inte kräver behov av tolkning/bedömning. För de verksamheter som har för avsikt att följa reglerna blir miljösanktionsavgiften kännbar även utan finan- siell tyngd. utöver tillsyn mot få tillsynsobjekt, vilket avspeglar sig i statistiken. har endast meddelats fyra beslut om miljösanktionsavgift. Administrativt är det en relativt måttlig börda att handlägga miljösanktionsavgiftsärendena. Skälet därtill är dels att avgiften tas ut utifrån principen om strikt ansvar, dels att tolkningen görs till verksamhetsutövarens fördel vid tveksamhet om överträdelse skett. har –2013 beslutat om miljösanktionsavgift . Av dessa har ett beslut över- klagats till domstol, som avslog överklagandet. Handläggningstiden för ett miljösanktionsavgiftsärende varierar . Totalt ianspråktar hanteringen av dessa ärenden en mycket liten del av en årsarbetskraft. har ingen uppfattning om antalet överträdelser som beivras skulle öka eller minska ifall de överträdelser som hanteras inom ramen för miljösanktionsavgift istället beivrades inom ramen för ett straffrättsligt förfarande. Med tanke på de längre handläggningstider som förekommer inom det straffrättsliga förfarandet skulle en sådan förändring dock inte medföra vare sig någon ekonomisk besparing eller tidsbesparing. Övergripande fungerar systemet med miljösanktionsavgift bra. Systemet tar en mindre del av samhällets resurser i anspråk jämfört med att förseelsen gått till åtal. Många av de åtalsanmälningar som görs läggs dessutom ned av åklagare. storlek har troligtvis ingen avskräckande effekt – i vart fall inte för större verksamheter. Däremot kan den negativt publicitet som riskeras genom en miljösanktionsavgift utgöra ett bärande incita- ment för att följa lagstiftningen. En förbättring av systemet vore att avgifterna stod i paritet med den kostnad som varje ärende orsakar myndigheten. Miljösanktionsavgiften utgör ett effektivt verktyg inom tillsynen och troligtvis förebygger det brott bättre än om förseelser hanterats inom det straffrättsliga systemet. Den dominerande ärendetypen för är täkt- verksamhet. –2012 har beslutat om miljösanktionsavgift för täktverksamhet vid 155 till- fällen. har åtalsanmälan för täktverksamhet gjorts . 18 beslut om miljösanktionsavgift har överklagats och av dessa har domstolen upphävt betalningsansvaret i fem fall. bedömning är att den faktiska handläggningen för ett ärende rörande försenad/utebliven rapport är jämförbar med ett straffrättsligt förfarande rörande brott mot ett villkor om redovisning. Det är således mera typen av förseelse snarare än inom vilket system – sanktionsavgift eller straffrättsligt – förseelsen beivras som avgör tidsåtgången. Övergripande innebär systemet med miljösanktionsavgift sannolikt lägre samhällsekonomiska kostnader sett över hela processen. En nackdel med miljösanktionsavgift är de låga beloppen, vilka inte skapar en preventiv effekt. Om straffansvar saknas helt kan en verksamhetsutövare kalkylera med avgiften och med uppsåt bryta mot bestämmelsen. bedömning avseende de två systemens förmåga att förebygga brott är att systemet med miljösanktionsavgift respektive det straffrättsliga förfarandet är jämförbara om miljö- sanktionsavgiften motsvarar beloppet för företagsbot. har endast använt miljö- sanktionsverktyget för försent inkommen rapport. har uppskattningsvis endast några enstaka beslut om miljösanktions- avgift meddelats. var antalet 20 och var antalet 3. Inget av besluten har överklagats. Handläggningstiden för ett ärende uppgick . Tiden skulle ha kunnat vara kortare, men valde att invänta alla miljörapporter. Tiden från upptäckt till beslut varierar kraftigt och är i huvudsak en prioriteringsfråga. Totalt tog de 20 ärendena i anspråk. bedömer att systemet med miljösanktionsavgift är effektivt och tydligt preventivt. En nackdel med systemet är avgiftens storlek, vilken inte korrensponderar mot kostnaderna för att hantera ärendet. har inte kunnat ta fram statistik för antalet beslutade miljösanktionsavgifter. Det är ovanligt att en beslutad miljö- sanktionsavgift överklagas och ännu ovanligare att domstolen ändrar beslutet. Handläggningstiden för ett ärende – från underrättelse till beslut – uppgår . Det är troligare att en överträdelse beivras med miljö- sanktionsavgift jämfört med straffrättsligt. Detta beror främst på att miljösanktionsavgiften används för betydligt mindre och enklare förseelser. har –2012 beslutat om miljösanktionsavgift . Av dessa har sex överklagats till domstol. I ett fall har domstolen upphävt beslutet. Handläggningstiden för ett ärende (från underrättelse till beslut) uppgår i genomsnitt . Totalt ianspråktar hante- ringen av dessa ärenden ca 0,7 årsarbetskrafter. Genom miljösanktionsavgiften beivras fler överträdelser jämfört med om dessa överträdelser hanterats inom ramen för ett straff- rättsligt förfarande. Ett straffrättsligt förfarande skulle inte inne- bära någon ekonomisk besparing för myndigheten jämfört med miljösanktionsavgiften. En åtalsanmälan kräver också administra- tion och därutöver tillkommer tid för förhör och deltagande vid huvudförhandling m.m. Systemet med miljösanktionsavgift är ett bra sätt att hantera Avgiften behöver dock höjas. har meddelat 0– 15 beslut om miljösanktionsavgift. Få fall har överklagats. Handläggningstiden för ett ärende varierar .