sou · H2B349 · 2014-06-27 00:00:00 — Brottsofferjouren (), är en ideell organisation som arbetar för bättre villkor för alla brottsoffer oavsett kön, ålder, sexuell läggning, religion, etnisk tillhörighet eller funktionsnedsättning. Stöd ges till brottsutsatta personer, vittnen, anhöriga och deras vänner. Det finns cirka 93 lokala brottsofferjourer i hela . Volontärerna inom består av dels stödpersoner som ger stöd till brottsutsatta, vittnen och anhöriga när det gäller information, vägledning, krisbearbetning, medmänskligt stöd samt har kunskapen att hänvisa vidare till professionell instans när det är lämpligt. Dels finns också vittnesstöd som ger opartisk information om rättsprocessen till brottsutsatta, vittnen, anhöriga och miss- tänkta gärningspersoner. Vidare informerar om rätten till skadestånd.5 får cirka 90 000 brottsoffer, anhöriga och vittnen stöd av de lokala jourerna. fick 44 775 brottsoffer, anhöriga eller vittnen kontakt med någon lokal jour inom den brottsofferstödjande delen av verksamheten. Brottsofferjouren ger även stöd till runt 50 000 personer inom vittnes- stödsverksamheten som finns på landets tings- och hovrätter.6 De lokala brottsofferjourerna möter också många kvinnor och män som utsatts för våld i nära relation.7 De som söker stöd hos kommer i kontakt med dem antingen via polisen eller söker själva. I de allra flesta fall kon- taktar polisen efter att målsäganden i samband med en polisanmälan tackat ja till en kontakt. Även en stor andel av de som själva kontaktar gör det efter att ha fått information om möjligheten till stöd från polisen eller annan myndighet. till har minskat 2013 jämfört med . ökade antalet stödsökande hos kraftigt, vilket till stor del 5Brottsofferjouren (2012), Brottsofferjourernas Riksförbunds nationella arbete mot våld i nära relationer. 6Brottsofferjourens förbundskansli (2013), Brottsofferjourens statistik . 7Brottsofferjouren (2012), Brottsofferjourernas Riksförbunds nationella arbete mot våld i nära relationer. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete kunde förklaras med förändringar i polisens anmälningssystem som trädde i kraft . Det blev då obligatoriskt för att polisen att fråga varje målsägande om de vill ha kontakt med en stödorganisation. För att få en bild av hur polisens förmedling ser ut över landet jämför brottsofferjourernas ärendemängd med Brottsförebyggande rådets statistik över polisanmälda brott. blev av alla anmälda brott under brotts- balken samt lagen om kontaktförbud ett ärende hos . Det är en minskning då förmedlingsprocenten var 4,9 procent.8 7.2Organisationsbidrag och minskad administration ska stärka vissa idéburna organisationer Förslag: Det statliga stödet till kvinnojourer och andra idé- burna organisationer som arbetar mot våld i nära relationer ska stärkas genom att ändra nuvarande bidragsform till ett långsiktigt organisationsbidrag. Bidraget ska huvudsakligen gå till den ordinarie och långsiktiga verksamheten i de bidrags- berättigade organisationernas medlemsföreningar. Nuvarande former för statsbidrag till ideella organisationer Den huvudsakliga delen av statsbidraget till ideella organisationer som arbetar mot våld i nära relationer hanteras av . Därutöver finns vissa andra former av projektstöd som de lokala organisationerna kan ansöka om årsvis, till exempel har Myndigheten för ungdoms– och civilsamhällesfrågor medel för kvinnors organisering. 8 (2013), Brottsofferjourens statistik verksamhetsåret Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete Den kritik som förs fram om nuvarande bidragssystem är att det har blivit byråkratiskt, leder till kortsiktiga insatser och ställer krav på prestationer och måluppfyllelse som är orimliga att ställa på civilsamhället och på ideellt socialt arbete.9 Statens syn på de ideella organisationerna varierar och därmed även utformningen av olika bidrag. Styrningen av bidragen till ideella organisationer har i hög grad påverkats av den statliga resultatstyrningen och uppfattningen att även ideella föreningar ska resultatstyras.10 Som en konsekvens av detta kan nämnas att det i förordningen (2011:1062) om statsbidrag till vissa organisationer inom det sociala området m.m. regleras att formen för statsbidraget ska vara verksamhetsbidrag. är regeringens övergripande inriktning för det civila samhällets organisationer11 att andelen organisationsbidrag12 och liknande generella bidrag ska öka i förhållande till mer detaljstyrda bidrag, såsom projekt- och verksamhetsbidrag.13 Detta avspeglas också i förordningen (2011:65) om statsbidrag till barn- och ungdoms- organisationer, i vilken bidragsformen är organisationsbidrag och projektbidrag. Skillnaden mellan verksamhetsbidrag och organisationsbidrag Regeringens inriktning för val av bidragsform är att organisations- bidrag är en lämplig form för att stödja det civila samhällets organisationer i deras roll som röstbärare eller intresseorganisation. Det ska utgå från vissa baskriterier utan att ställa några tydliga 9Se t.ex. interpellationsdebatten i om långsiktig finansiering av kvinnojourer. 10Se t.ex. Statskontoret (2009:16), Bidrag till ideella organisationer på det sociala området. 11Det civila samhällets organisationer är ett samlingsnamn och avser alla organisationer som är organiserade utanför offentlig sektor och näringsliv, som inte är vinstdrivande och som har någon form av oegennyttigt uppdrag. Civilsamhällets organisationer har också inslag av idealitet, dvs. bidrag i form av gåvor eller ideellt arbete från privatpersoner. Detta utesluter inte att de har anställda. 2009/10:55, s. 30. 12Organisationsbidrag är ett generellt bidrag till en organisation inom det civila samhället där bidraget inte avgränsas till särskilda verksamheter. Bidraget kan också användas till kanslikostnader. 2009/10:55, s. 133. 2009/10:55, s. 138. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete krav på motprestationer. Exempel på sådana kriterier är att organisationen i sin verksamhet respekterar grundläggande demo- kratiska värderingar och har en riksomfattande organisation med lokalt eller regionalt förankrad verksamhet eller har ett riks- intresse. Organisationsbidraget ska inte resultatstyras. Verksam- hetsbidrag bör enligt regeringen väljas när syftet är att stödja en organisation inom det civila samhället i dess roll att ge service till såväl medlemmar som allmänhet. Det är då fråga om att stödja organisationen för vad den gör i form av en viss aktivitet eller verksamhet. Här bör staten kunna ställa tydliga krav på mot- prestation, måluppfyllelse och resultatstyrning.14 Ändra till långsiktigt organisationsbidrag Kvinnojourer, brottsofferjourer och andra idéburna organisationer har en central roll i samhällets gemensamma arbete mot våld i nära relationer. Den opinionsbildande roll som kvinnojoursrörelsen står för handlar om att ge röst åt kvinnor och barns upplevelse av det våld de utsätts för, bedriva opinionsbildning gentemot politiker och andra beslutsfattare samt att påtala brister när det gäller stöd för våldsutsatta kvinnor och barn (avsnitt 7.1.2). Det är dessa delar i de ideella organisationernas arbete som nationella samordnaren bedömer är angelägna att från statens sida bidra till att förstärka. Det är arbetsinsatser som gör att våldet uppmärksammas, gagnar människor i en svår livssituation och som inte är möjliga att göra till offentliga åtaganden. Flera lokala kvinnojourer uttrycker sin oro för att inte våga bedriva lokal opinionsbildning eftersom man då anser sig riskera ned- draget kommunalt bidrag. Det civila samhällets självständighet och oberoende, samt dess förmåga att utifrån denna självständighet bevaka olika gruppers intressen och kritiskt granska den offentliga sektorn, utgör ett grundläggande värde. Nationella samordnaren delar regeringens 2009/10:55. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete bedömning att när föreningar agerar som röstbärare och opinions- bildare och mottar statligt stöd i form av organisationsbidrag måste organisationernas behov av självständighet respekteras så att bidragen inte förenas med långtgående eller detaljerade villkor.15 Det bör noteras att de statliga bidragen till ideella organisationer som arbetar mot våld i nära relationer bara är en del av den samlade bidragsgivningen från offentlig sektor. Kommuner och landsting fördelar också omfattande bidrag och uppdrar i en tilltagande omfattning åt det civila samhällets organisationer att utföra tjänster. Som regeringen pekat på ligger det även i dessa huvud- mäns intresse att undvika att viljan bland det civila samhällets organisationer att agera opinionsbildande eller samhällskritiskt långsiktigt minskar. För medlemmarna och även för många av dem som mottar service eller tjänster av en organisation inom det civila samhället utgör också organisationens värdegrund ett särskilt värde. Det är just denna karaktär hos det civila samhällets organisationer som ger deras verksamhet dess särart och sär- skilda värde jämfört med verksamhet som bedrivs i offentlig regi eller företag. Det ligger därför även i uppdragsgivarnas lång- siktiga intresse att det civila samhällets organisationer värnas genom att oberoende och självständighet säkerställs, liksom de övriga principer som överenskommits mellan regeringen, idé- burna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting.16 Det skyddade boendet utgör en betydelsefull del av de flesta kvinnojourers verksamhet. Den delen ska inte finansieras genom statliga organisationsbidrag, utan av kommunen. Utöver boende bedrivs ett omfattande arbete för våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det gäller bland annat samtalsstöd, infor- mation, rådgivning avseende ekonomi och juridik samt allmän samhällsinformation. 2009/10:55, s. 43. 16Protokoll vid regeringssammanträde , IJ2008/2110/UF. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete Nationella samordnaren föreslår att det statliga stödet till kvinnojourer och andra ideella organisationer som arbetar mot våld i nära relationer förstärks genom att ändra nuvarande bidragsform till långsiktigt organisationsbidrag. Formerna för organisations- bidragen ska förordningsregleras, förslagsvis genom ändringar i förordningen om statsbidrag till vissa organisationer inom det sociala området med mera. Medlen ska utbetalas av . Bidraget ska huvudsakligen komma de bidragsberättigade organisa- tionernas medlemsföreningars ordinarie och långsiktiga verksamhet till del. En fördelningsmodell att beakta kan vara den som till- lämpas för vissa ungdomsorganisationer, där 2/3 ska komma de lokala organisationerna till del,17 och en annan nivå för idéburna organisationer som arbetar mot våld i nära relationer, som innebär att 55–fördelas till de lokala organisationerna. Berörda anslag och organisationsbidragets storlek Regeringen har anslagit till för att fördela medel enligt förordningen om statsbidrag till vissa organisationer inom det sociala området till organisationer som arbetar med att motverka våld mot kvinnor. I budgetpropositionen finns en planerad höjning till från år 2015.18 Därutöver fördelar 30–för samma ändamål men från ett annat anslag.19 Nationella sam- ordnaren bedömer att denna nivå bör ligga fast vid en övergång till organisationsbidrag i stället för verksamhetsbidrag. Av de 90 miljoner kronor20 som och läns- styrelserna får använda i enlighet med särskilt regeringsbeslut21 i 17Se t.ex. konstruktionen av anslag 12:2 Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet och villkoren för anslagspost 12 i reglerings- brev (Utgiftsområde 17). 18Anslaget 3:1 Särskilda jämställdhetsåtgärder (utgiftsområde 13). 19Anslaget 4:7, Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m., anslagspost 3 Bidrag till org. på det sociala området (Utgiftsområde 9). 20Av dessa medel ska enligt regeringsbeslutet fördelas till kom- munerna för prestationsbaserade insatser och ska avsättas för att stödja ideella föreningar som bedriver verksamhet på lokal nivå. Ge bättre förutsättningar för idéburet arbete syfte att kvalitetsutveckla arbetet med våldsutsatta kvinnor, barn som bevittnat våld och våldsutövare menar nationella samord- naren att dessa medel ska fördelas och användas av länsstyrelserna i enlighet med förslaget i avsnitt 8.6, för att därigenom stödja det regionala och lokala samarbetet mot våld i nära relationer mellan myndigheter, kommuner och idéburna organisationer.22 21S2011/11337/FST. 22Det är de s.k. utvecklingsmedlen från anslaget 4:7, Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m., anslagspost 4 Utvecklingsmedel (Utgiftsområde 9). 8Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning 8.1Frihet från våld ska vara ett folkhälsomål Förslag: Frihet från våld i nära relationer ska vara ett nation- ellt folkhälsomål. Våldet är en folkhälsofråga Ända sedan publiceringen av WHO: s rapport om våld och hälsa 2002 har förståelsen av våldet, inklusive våld i nära relationer, som en folkhälsofråga vuxit, att våldet kan förebyggas, och att hälso-och sjukvården har en viktig roll att spela.1 Under det senaste årtiondet har en ökande mängd forskning och erfarenhet gett bättre förståelse av riskfaktorer som kan bidra till våld och vad som kan göras för att förhindra det. Det finns goda kunskaper om vilka grupper som är särskilt utsatta liksom vilka hälsorisker våld i nära relationer medför. Den stora kartläggning som Nationellt centrum för kvinno- frid har gjort visar att fysisk och psykisk ohälsa är betydligt van- ligare bland personer som har utsatts för allvarligt våld tidigare i livet än bland andra.2 Våldsutsatta kvinnor hade en fördubblad risk för fysisk ohälsa och en så stor risk för psykisk ohälsa. Var fjärde kvinna utsatt för allvarligt våld visade tecken på posttraumatiskt stressyndrom och var femte tecken på depres- 1WHO (2002), World report on violence and health. 2Nationellt centrum för kvinnofrid (2014). Våld och hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning Både posttraumatiskt stressyndrom och depression hade samband med annan psykisk och fysisk ohälsa, hälsofarliga vanor som rökning och riskbruk av alkohol, liksom med självskade- beteende, självmordstankar och självmordsförsök. Även män hade överrisker för ohälsa, särskilt om de hade utsatts för psyk- iskt och sexuellt våld. Internationell forskning visar också att psykiska problem som sömnsvårigheter, ångest, depression och posttraumatiskt stress- syndrom är två till fyra gånger vanligare bland våldsutsatta kvinnor än bland andra. Kroniskt smärttillstånd är dubbelt så vanligt. Det har också påvisats samband mellan våldsutsatthet och mag- och tarmbesvär, allergier, cancer, gynekologiska sjukdomar, oönskade graviditeter och sexuellt överförbara infektioner.3 Interventioner, speciellt de i tidiga barndomen, kan inte bara hindra personer att utveckla en benägenhet för våld, men även förbättra utbildningsresultat och framtida möjligheter att få arbete och god hälsa. Våld i nära relationer har stora konsekvenser för människors liv och hälsa. Många är utsatta, och de samhällsekonomiska kost- naderna är stora (avsnitt 9.1). Det är hög tid att tydliggöra arbetet mot våld i nära relationer även inom folkhälsoarbetet, vars syfte är att skapa samhälleliga förut- sättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen.4 För jämställdhetspolitiken finns målsättningen att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. För att ytterligare stärka arbetet före- 3Forskning i urval: Campell, J. (2002), Health consequences of initimate partner violence. , , l, , G. & , B. (2007), The association between ill-health and abuse: A cross-sectional population based study. WHO (2013), Global and regional estimates of violence against women: prevalence and health effects of intimate partner violence and nonpartner sexual violence. 2002/03:35. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning slår nationella samordnaren att ett nationellt mål mot våldet formuleras inom folkhälsopolitiken. Folkhälsopolitiken utgår från elva mål och är arbetet uppdelat i områdena: Start – Barns och ungas uppväxtvillkor Stöd – För att underlätta hälsosamma val Skydd – Ett effektivt och säkert skydd mot hälsohot Samverkan – Det gemensamma ansvaret för en god hälsa Stärkt kunskapsstyrning – För ett effektivare folkhälsoarbete.5 Alla fem är väsentliga delar i ett framgångsrikt arbete mot våld i nära relationer – från goda uppväxtvillkor till samverkan och kunskapsbaserat arbete. Genom ett tydligt folkhälsoperspektiv ökar fokus på att det preventiva arbetet och förebyggande insat- ser är av stor betydelse för att minska våldet. Nuvarande folkhäl- soområdena spänner över flera politikområden och samhällets samtliga nivåer och detta måste också gälla för ett framgångsrikt arbete mot våldet i nära relationer. Drygt har gått sedan utgångspunkterna för dagens folk- hälsoarbete fastställdes och en revidering kan därför vara lämplig. Flertalet aktörer benämner redan våldet som en folkhälsofråga och att tydliggöra arbetet mot våldet i målsättningarna för folk- hälsopolitiken är viktigt. Medvetenheten om våld i nära relationer måste öka i hela sam- hället och särskilt hos alla som arbetar för att främja människors hälsa, utveckling och välbefinnande. Det gäller primärvård, akut- mottagningar, psykiatri, elevhälsa, personal i förskola, skola och fritidshem och många andra. Det är viktigt att utsatthet för våld och våldsbeteenden uppmärksammas av många fler, för att möj- liggöra förebyggande och tidiga insatser. Om frihet från våld i nära relationer görs till ett mål för folkhälsoarbetet, ökar upp- 2011/12:166. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning märksamheten på problemet. Med förslaget följer också att får ett tydligare uppdrag i arbetet mot våld i nära relationer. Nationella samordnaren föreslår att frihet från våld i nära relationer ska vara ett nationellt folkhälsomål. 8.2Våld i nära relationer en del av ANDT-arbetet Förslag: Arbetet mot våld i nära relationer ska ingå som en del av arbetet med alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaks- frågor (ANDT). För in frågan i ett reviderat ANDT-arbete antog en samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken som syftar till att under- lätta statens styrning av stödet på ANDT-området. Strategin anger mål och inriktning för hur samhällets insatser ska genomföras, samordnas och följas upp –2015. Åtgärderna beskrivs i regeringens årliga åtgärdsprogram för ANDT-politiken. Det övergripande målet för ANDT-politiken är ett samhälle fritt från narkotika och dopning, med minskade medicinska och sociala skador orsakade av alkohol och med ett minskat tobaks- bruk. Det innebär en nolltolerans mot narkotika och dopning, att minska allt tobaksbruk och förhindra att minderåriga börjar använda tobak samt att förhindra all skadlig alkoholkonsumtion, bland annat genom att minska konsumtionen och minska skadliga dryckesvanor. Enligt nationella samordnaren finns det flera starka skäl som talar för att utvidga ANDT-arbetet så att även våld i nära relation samordnas i denna struktur: 1.Det finns en stark koppling mellan våld och alkohol/narkotika. I operativa arbete är det inte ovanligt att arbeta parallellt med dessa frågor. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning 2.Våld i relation är också en riskfaktor som bidrar till den s.k. sjukdomsbördan. 3.Våld i nära relationer finns redan med som ett utpekat område i regeringens ANDT-arbete. Vissa av regeringens målindikatorer pekar till och med ut våld i nära relationer.6 4.Det finns redan en upparbetad struktur i ANDT-arbetet för att nå ut regionalt och lokalt med statliga insatser som går att dra nytta av. 5.Den nationella struktur som finns genom inne- håller i princip redan samma myndigheter som skulle komma i fråga för en samordnande grupp kring våld i nära relationer. 6.ANDT-arbetet är redan en del av det nationella folkhälso- arbetet. Genom att föra in våld i nära relationer i ANDT- arbetet blir det på ett tydligare sätt en del av folkhälsopolitiken. Nationella samordnaren föreslår därför arbetet mot våld i nära relationer ska ingå som en del av ANDT-arbetet. 8.3Barns utsatthet och förebyggande åtgärder ska tydliggöras i nationella strategier Förslag: Regeringen ska se över de nationella strategier som berör området våld i nära relationer. Strategierna bör tydligare lyfta fram vikten av att utveckla våldsförebyggande åtgärder, det gäller särskilt insatser för barn som utsatts för eller har bevittnat våld. 6 Se t.ex. mål 2.2 och 6.2. Regeringens åtgärdsprogram för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken 2011. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning En återkommande synpunkt bland många praktiker och besluts- fattare är att det behövs en långsiktig strategi för vad samhället vill åstadkomma med sina insatser mot våld i nära relationer. Många menar att regeringens handlingsplan som kom har fått en god effekt på arbetet. Flera av åtgärderna har dock haft karaktären av punktinsatser, med risken att de klingar av när projektmedlen tar slut. Därför efterfrågas en långsiktig nationell strategi om hur arbetet bör utvecklas. Nationella samordnaren ställer sig bakom behovet av ett förtydligat nationellt strategiskt arbete och menar att detta i första hand måste vara inriktat på ett kontinuerligt och långsiktigt förebyggande arbete som riktar in sig på våldets bakomliggande orsaker. pågår en utredning som regeringen har tillsatt med uppdraget att ta fram en nationell strategi mot mäns våld mot kvinnor. Strategin ska omfatta det våld som män utövar mot kvinnor i nära relationer, men även det våld som bekanta och obekanta män utövar mot kvinnor, till exempel gatuvåld eller arbetsplatsvåld. Strategin ska enligt direktivet inte omfatta våld eller övergrepp mot barn.7 Mot bakgrund av detta vill nationella samordnaren peka på några strategiskt viktiga områden som bör finnas med i reger- ingens strategier: Värdet av tidiga, samordnade och långsiktiga insatser kring barn och unga kan inte överskattas både sett till livskvalitet och psykisk hälsa för den enskilde eller till risken för att själva begå brott. När det gäller livskvalitet och hälsa så finns det starkt stöd i forskning för att våld under uppväxten kan påverka människor negativt under hela deras livstid. Bilden bekräftas av den stora undersökning som Nationellt centrum för kvinnofrid gjort. I undersökningen framkommer en tydlig koppling mellan utsatt- het för våld och fysisk och psykisk ohälsa senare i livet.8 8Nationellt centrum för kvinnofrid (2014), Våld och hälsa. En befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa. Förtydliga den nationella strukturen för koordinering och uppföljning Det finns ett stort behov att arbeta mer utifrån ett brotts- förebyggande perspektiv. Mycket av arbetet mot våld i nära relationer är inriktat mot åtgärderna i de akuta situationerna. Två viktiga områden är insatser för att påverka attityder till våld bland ungdomar och föräldrar samt att hitta bättre met- oder för att tidigt upptäcka ungas våldsutsatthet. Insatser som riktas mot våldsutövare har fått uppmärksamhet först . Det finns ett mycket stort behov av att ytterligare utveckla kunskaper och metoder inom detta område (avsnitt 6.4). finns det stora utvecklingsbehov kring våld mot särskilt utsatta grupper. Det gäller hedersrelaterat våld och för- tryck (kapitel 5), men också våld mot personer med funktions- nedsättningar, missbruksproblem eller inom hbtq-gruppen. Ett särskilt angeläget område gäller våld mot barn i familjer med missbruksproblem eller psykisk ohälsa (avsnitt 3.4). Förebyggande insatser syftar även till ökad samhällsekonomisk effektivet och bör därför kopplas samman med samhällseko- nomiska analyser ( avsnitt 9.1.6). Nationella samordnaren vill också peka på värdet av att integrera arbetet mot våld i nära relationer i fler strategier än ANDT- strategin (avsnitt 8.2).