sou · H2B352 · 2014-07-03 00:00:00 — Bolaget torde därför komma att ta upp lån av olika slag. Det kan också behöva, eller välja, att öka sitt aktiekapital. Ett aktiebolags aktiekapital kan ökas på något av följande sätt: 1.Aktiekapitalet tillförs belopp genom en fondemission. 2.Nya aktier tecknas enligt ett beslut om nyemission av aktier. 3.Nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av tecknings- optioner som bolaget har gett ut. 4.Nya aktier lämnas i utbyte mot konvertibler som bolaget har gett ut.18 Ett bolag kan också öka sitt egna kapital genom s.k. kapitaltillskott. I det följande behandlas de ovan nämnda sätten att öka aktie- kapitalet, kapitaltillskott och några särskilda låneformer. Vad är en nyemission? En nyemission innebär att någon mot betalning tecknar nya aktier i ett aktiebolag. Detta leder till att aktiekapitalet ökas. Betalningen för aktierna kan ske antingen i form av pengar eller, under vissa förutsättningar, kvittning (kontantemission) eller genom att någon annan egendom tillförs bolaget (apportemission). 18 11 kap. 1 § aktiebolagslagen. Det belopp som betalas för de aktier som emitteras får som huvud- regel19 inte vara lägre än de tidigare aktiernas kvotvärde (underkurs- förbudet).20 Det är dock tillåtet att emittera aktier till överkurs, dvs. till en kurs som är högre än aktiernas kvotvärde. Det över- skjutande beloppet ska då sättas av till överkursfonden. Överkurs- fonden är, till skillnad från aktiekapitalet, fritt eget kapital. Beslut om nyemission ska fattas av bolagsstämman.21 Förfarandet kan dock skyndas på genom att styrelsen beslutar om nyemission av aktier under förutsättning av bolagsstämmans godkännande. Ett annat alternativ är att bolagsstämman i förväg bemyndigar styrelsen att fatta beslut om nyemission av aktier.22 Rätten till de nya aktierna Vid nyemission har de befintliga aktieägarna vid kontantemission och kvittningsemission företräde i förhållande till de aktier som de äger. Någon företrädesrätt gäller dock inte om emissionen sker mot betalning med apportegendom eller om företrädesrätten regleras på annat sätt i bolagsordningen, emissionsbeslutet eller föreskrifter som har meddelats vid en tidigare emission av teck- ningsoptioner eller konvertibler. Ett bolagsstämmobeslut som tas i samband med kontantemis- sion (inklusive kvittningsemission) och som innebär en avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt förutsätter kvalificerad majoritet. Ett sådant beslut får dock inte ge en otillbörlig fördel åt en aktie- ägare eller någon annan till nackdel för bolaget eller någon annan aktieägare.23 19I bolag vars aktier är noterade vid en svensk eller utländsk börs, en auktoriserad mark- nadsplats eller någon annan reglerad marknad får dock teckningskursen vara lägre, om ett belopp som motsvarar skillnaden mellan teckningskursen och aktiernas kvotvärde tillförs aktiekapitalet genom överföring från bolagets eget kapital i övrigt eller genom uppskrivning av värdet av anläggningstillgångar. En sådan överföring eller uppskrivning ska ske innan beslutet om nyemission registreras. 2013 kap. 19 § aktiebolagslagen. 2111 kap. 1 § aktiebolagslagen. 2213 kap. 35 § aktiebolagslagen. 2313 kap. 1 och 2 § aktiebolagslagen och prop. 2004/05:85 s. 340 f. Vad är en teckningsoption? Aktiekapitalet kan, som tidigare nämnts, ökas genom att nya aktier tecknas mot betalning med utnyttjande av en teckningsoption. En teckningsoption definieras som en utfästelse som har gjorts av ett aktiebolag om rätt att teckna nya aktier i bolaget mot betalning i pengar.24 Ökningen av aktiekapitalet sker i två led. I det första ledet ställs teckningsoptioner ut av bolaget och innehavare av optioner ges rätt att inom en bestämd tid teckna aktier till ett visst förutbestämt pris (teckningskursen). I ett andra led tecknar innehavaren av teck- ningsoptionen aktier i bolaget genom utnyttjande av optionsrätten, varvid aktiekapitalet ökas. Den kapitaltillförsel som motsvarar ökningen av aktiekapitalet sker först i samband med aktieteckningen. Det är därför från ett kapital- skyddsperspektiv av mindre betydelse vilken ersättning som bolaget får för emissionen av teckningsoptionerna. Det finns inte heller några bestämmelser om vilken egendom som får utgöra apportegendom eller om hur sådan egendom ska värderas utan detta har över- lämnats till aktieägarna att bestämma. Teckningsoptioner kan ges ut gratis eller mot betalning i pengar. De får tecknas mot kvitt- ningsrätt eller mot betalning med apportegendom. Teckningsoptionerna kan vara fristående. Det kan emellertid också anges att bara den som lånar ut pengar till bolaget får för- värva en teckningsoption.25 Betalningen för aktierna vid utnyttjande av optionen När optionen utnyttjas ska aktierna betalas med pengar. I publika bolag får de även betalas genom kvittning mot en fordran i bolaget om vissa villkor är uppfyllda.26 Aktierna kan alltså inte i detta fall betalas med apportegendom. 2411 kap. 4 § aktiebolagslagen. 2514 kap. 5 § första stycket 7 aktiebolagslagen. 2614 kap. 39, 40 och 47 §§ aktiebolagslagen. Teckningskursen för de nya aktierna får inte understiga de tidigare aktiernas kvotvärde (underkursförbudet). Beslutet om emissionen av teckningsoptioner Liksom vid nyemission av aktier ska beslutet om emission av teck- ningsoptioner som huvudregel fattas av bolagsstämman, men den kan också fattas av styrelsen under förutsättning av bolagsstäm- mans godkännande eller enligt bolagsstämmans bemyndigande.27 Teckningen av nya aktier kräver dock inte något nytt bolags- stämmobeslut. Bestämmelserna om aktieägares företrädesrätt stämmer nära överens med motsvarande bestämmelser för nyemission. Huvud- regeln är således att aktieägarna har företrädesrätt till tecknings- optionerna i förhållande till det antal aktier som de äger. Huvud- regeln gäller om teckningsoptioner ges ut mot betalning i pengar eller om teckningsoptionerna ska betalas genom kvittning. En skillnad mellan nyemission av aktier och emission av tecknings- optioner är dock att optioner kan ges ut utan vederlag. Huvud- regeln om lika företrädesrätt gäller även i det fallet. Huvudregeln gäller dock inte om emissionen sker mot betalning med apport- egendom eller om företrädesrätten regleras på annat sätt i bolags- ordningen, emissionsbeslutet eller föreskrifter som har meddelats vid en tidigare emission av teckningsoptioner eller konvertibler. Ett beslut av bolagsstämman om avvikelse från företrädesrätt ska fattas med två tredjedelars majoritet av såväl de avgivna som de vid stämman företrädda aktierna. Ökning av aktiekapitalet i utbyte mot konvertibler Ökning av aktiekapitalet kan även ske genom utgivning av s.k. konvertibler, dvs. skuldförbindelser som har getts ut mot vederlag och som ger en rätt, eller en skyldighet, att helt eller delvis byta sin fordran mot aktier i bolaget.28 Aktiekapitalet ökas om konvertering 2714 kap. 3, 24 och 28 §§ aktiebolagslagen. 2811 kap. 4 § aktiebolagslagen. En konvertibel kännetecknas av att rätten att begära kon- vertering kan tillkomma konvertibelinnehavaren och/eller bolaget eller infalla eller då vissa omständigheter före- ligger.29 Konvertiblerna får betalas i pengar eller under vissa förutsättningar med apportegendom eller genom kvittning.30 Betalning för de nya aktierna i samband med konvertering Konvertering innebär att skuldförbindelsen byts mot aktier, varvid skuldförbindelsens nominella belopp avräknas mot konverterings- kursen. Konverteringskursen får emellertid som huvudregel inte vara lägre än att bolaget efter konvertering för varje aktie som lämnas i utbyte tillförs ett belopp som minst motsvarar de tidigare aktiernas kvotvärde. En lägre konverteringskurs får dock tillämpas om mellanskillnaden ska täckas genom betalning med pengar vid konverteringen. Apportegendom får alltså inte användas för att täcka mellanskillnaden.31 Beslutsordningen för ett beslut om emission av konvertibler Beslut om dessa former av emissioner fattas som huvudregel av bolagsstämman. Styrelsen kan också fatta beslut om emission antingen efter bolagsstämmans föregående bemyndigande eller under förutsättning av bolagsstämmans godkännande i efterhand. När konvertering begärs behövs inte något nytt bolagsstämmo- beslut. Beträffande aktieägarnas företrädesrätt till konvertibler gäller samma bestämmelser som för nyemission. 29Andersson, och , Aktiebolagslagen, 2013, webbversion, kommentaren till 3015 kap. 21–25 och 43 §§ aktiebolagslagen. 3115 kap. 6 § tredje stycket aktiebolagslagen. Vad är fondemission? Kännetecknande för en fondemission är att ökningen sker utan till- skott utifrån. Vid fondemission ökas i stället aktiekapitalet genom att belopp överförs från reservfonden, uppskrivningsfonden eller fritt eget kapital eller genom att värdet av en anläggningstillgång skrivs upp. En fondemission kan ske med eller utan utgivande av nya aktier.32 Beroende på vilket alternativ som väljs innebär en fondemission antingen att kvotvärdet på befintliga aktier höjs, eller att antalet aktier ökar. En fondemission ökar alltså inte bolagets förmögenhet utan är framför allt en bokföringsåtgärd vilken ökar aktiebolagets bundna kapital. Det är bolagsstämman som beslutar om fondemission. Rätten till de nya aktierna Vid fondemission ges de befintliga aktieägarna rätt även till de nya aktierna.33 Syftet med tillskottet är att stärka bolagets ställning, exempelvis för att hindra bolaget från att gå i likvidation. Genom kapitaltillskott tillförs ett aktiebolag medel , dvs. utan föregående beslut av bolagsstämma, Tillskottet lämnas formlöst och utan sam- band med aktieteckning. Det lämnas oftast av en aktieägare men det kan även lämnas av någon annan. Ett kapitaltillskott ger inte upphov till någon skuld i bolagets balansräkning, men det ökar bolagets tillgångar. Därigenom ökar också bolagets egna kapital. Tillskottet kan vara villkorat eller ovillkorat. Ett villkorat till- skott är ett kapitaltillskott som lämnas med förbehåll att det ska åter- 3212 kap. 1 § aktiebolagslagen. 3312 kap. 2 § aktiebolagslagen. betalas när det finns fritt eget kapital tillgängligt för detta ändamål. Ett ovillkorat kapitaltillskott är ett tillskott som lämnas utan ett sådant förbehåll. Ett kapitaltillskott kan fullgöras genom inbetalning av pengar till bolaget, genom tillskott av sakvärden eller genom att det utfärdas en revers där tillskottsgivaren förklara sig ha en skuld till bolaget. Ett aktiebolag kan ha en checkräkningskredit eller andra typer av banklån. Det kan också finansiera sig på kapitalmarknaden, t.ex. genom att ge ut obligationer. Lån som ett aktiebolag tar förbättrar inte bolagets soliditet men kan förbättra dess likviditet. I det följande behandlas inte några av dessa lånetyper men väl förlagslån, kapitalandelslån och vinstandelslån. Förlagslån (efterställd skuld) Förlagslån är en s.k. efterställd skuldförbindelse, dvs. en skuld- förbindelse som vid likvidation eller konkurs inte återbetalas förrän alla andra utestående skulder har reglerats. På grund av sin konstruktion innebär ett förlagslån att vanliga långivare kan känna en större trygghet. Förlagslånen ska ju betalas först när övriga låntagare har fått betalt. Vilka lån som ett bolag ska ta upp beslutas normalt av styrelsen utan stämmans bemyndigande. Om ett bolag vill ta upp ett vinst- andelslån eller ett kapitalandelslån ska beslut emellertid fattas av bolagsstämman eller, efter bolagsstämmans bemyndigande, av styrelsen. Ett vinstandelslån är ett lån där räntan är helt eller delvis beror på utdelningen till aktieägare i bolaget, kursutvecklingen på bolagets aktier, bolagets resultat eller bolagets finansiella ställning. Ett kapitalandelslån är ett lån där kapitalbeloppet som ska åter- betalas är knutet till någon av dessa faktorer. 3.11.5Bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag För bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag gäller aktiebolagslagens bestämmelser om kapitalanskaffning och kapitalskydd. Särskilt bankaktiebolag ger ut konvertibla obligationer som kan tas i anspråk för skuldtäckning t.ex. genom att de kon- verteras till aktier (hybridkapital), eftersom de får ingå i institutens kapitalbas (buffertkapital) om det uppfyller vissa kriterier, exempelvis om de konverteras till aktiekapital om vissa händelser inträffar. Sådana betingade konvertibla obligationer kallas ibland cocos. Ett sådant bolag ska, enligt regler i lagen om bank- och finansi- eringsrörelse respektive lagen om värdepappersmarknaden, ha en styrelse med minst tre ledamöter och det ska alltid ha en verk- ställande direktör. 3.11.6Kapitalanskaffning i ekonomiska föreningar Enligt lagen om ekonomiska föreningar har en ekonomisk förening till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i vilken medlemmarna deltar exempelvis som konsumenter. En ekonomisk förening ska ha minst tre medlemmar. Medlem- marnas bestämmanderätt utövas vid föreningsstämman. Den ska vidare ha en styrelse med minst tre ledamöter som normalt utses av föreningsstämman. Styrelsen ska utse en verkställande direktör om antalet anställda i föreningen under vart och ett av de två räken- skapsåren i medeltal har överstigit 200. Styrelsen svarar för föreningens organisation och för förvalt- ningen av föreningens angelägenheter. Styrelsen ska se till att organisationen beträffande bokföringen och medelsförvaltningen även innefattar en tillfredsställande kontroll. Den verkställande direktören ska ha hand om den löpande för- valtningen enligt de riktlinjer och anvisningar som styrelsen med- delar. Den verkställande direktören får dock utan styrelsens bemyndigande vidta sådana åtgärder som med hänsyn till omfatt- ningen och arten av föreningens verksamhet är av osedvanlig beskaffenhet eller stor betydelse om styrelsens beslut inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet för föreningens verksamhet. sådana fall ska styrelsen underrättas om åtgärderna. För en ekonomisk förenings förpliktelser svarar endast föreningens tillgångar. I tillgångarna inräknas insatser och avgifter som har för- fallit till betalning, även om de ännu inte har betalts. En ekonomisk förening, likaväl som ett aktiebolag, behöver ett visst eget kapital och att denna behöver ett visst skydd för att inte förflyktigas. Lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar inne- håller därför flera bestämmelser av kapitalskyddande karaktär. Dessa är emellertid mindre omfattande än aktiebolagslagens mot- svarande bestämmelser. Det sammanhänger bl.a. med att lagen inte uppställer något krav på att en ekonomisk förening ska ha ett visst minsta bundet eget kapital, motsvarande aktiekapitalet i ett aktie- bolag. Medlemsinsatser, förlagsinsatser, reservfond, kapitalandelsfond och eventuell uppskrivningsfond ingår i föreningens bundna egna kapital. Under fritt eget kapital ska tas upp fria fonder, var för sig, balanserad vinst eller förlust samt vinst eller förlust för räkenskaps- året. Balanserad förlust och förlust för räkenskapsåret tas därvid upp som avdragsposter. Skyddet för en ekonomisk förenings kapital Föreningslagen innehåller vissa bestämmelser om skydd för en eko- nomisk förenings kapital. Kapitalskyddsbestämmelserna kompletteras av en bestämmelse som ålägger styrelsen att ta upp frågan om likvidation av föreningen vid föreningsstämma om föreningens ekonomiska ställning har försämrats på visst i lagen angivet sätt. En medlem i en ekonomisk förening har en ovillkorlig rätt att lämna föreningen. Som huvudregel har han eller hon då också rätt att få tillbaka sin medlemsinsats. Medlemsinsatserna i en förening utgör därför ett över tiden föränderligt kapital. En medlem som har överinsatser i föreningen har rätt att få dessa återbetalda även om han eller hon inte går ur föreningen. Rätten att få tillbaka över- insatser följer samma principer som gäller för en avgången medlems rätt att få ut medlemsinsatser. Både medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar bedrivs i föreningsform. En kreditmarknadsförening är en ekonomisk förening enligt lagen om ekonomiska föreningar och den lagen gäller med några undantag för kreditmarknadsföreningarna. För medlemsbanker gäller i stället lagen (1995:1570) om medlems- banker. En medlemsbank är en ekonomisk förening som har till ändamål att främja medlemmarnas ekonomiska intressen genom att driva bankverksamhet i vilken medlemmarna deltar genom att använda bankens tjänster som insättare eller på annat sätt. Bestäm- melser i andra författningar om ekonomiska föreningar gäller även medlemsbanker, om inte annat anges. Även en medlemsbank ska ha minst tre medlemmar.34 För medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar är bestäm- melserna om kapitalanskaffning och kapitalskydd i allt väsentligt desamma som för andra ekonomiska föreningar. Betalning av med- lemsinsatser i en ekonomisk förening kan fullgöras i pengar men även på annat sätt. För medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar gäller däremot att medlemsinsatser – liksom förlagsinsatser – alltid ska betalas i pengar. Förlagsinsatser kan utformas på ett sätt som gör det möjligt att ta i anspråk dem för att täcka förluster och kan då ingå i kapital- basen. Bestämmelserna om återbetalning av medlemsinsatser skiljer sig i ett par avseenden från de motsvarande bestämmelserna i lagen om ekonomiska föreningar. Utbetalning får sålunda verkställas endast en gång per kvartal och endast efter tillstånd. Inspektionen ska ge tillstånd till utbetalning om inte bankens för- måga att fullgöra sina förpliktelser äventyras. Också reglerna om hur det belopp som kan återbetalas ska bestämmas skiljer sig något från föreningslagens bestämmelser. Till detta kommer att bestäm- melserna om storleken på de avsättningar som ska göras till reserv- fonden skiljer sig från föreningslagens bestämmelse. 34 2 kap. 1 § lagen om medlemsbanker. En sparbank ska enligt sparbankslagen genom att driva bankrörelse främja sparsamhet inom ett visst geografiskt område. I stället för ägare finns det 20 huvudmän som representerar insättarna. Huvudmännen övervakar och har de uppgifter som framgår av sparbankslagen. Hälften av huvud- männen utses av kommun- eller . Återstoden utses av huvudmännen själva bland insättarna. Huvudmännen utövar sin beslutanderätt vid sparbanksstämman. Sparbanks- stämman utser bl.a. styrelsen. Liksom för övriga associationsformer är det viktigt att säker- ställa att en sparbank har tillräckligt med kapital. Eftersom en sparbank inte har några ägare sker dock kapitaluppbyggnaden på ett annat sätt än i aktiebolag och ekonomiska föreningar. Å andra sidan finns det inte heller några ägare som gör anspråk på utdel- ning. En sparbank ska han en styrelse med minst fem ledamöter. Styrelsen ska förvalta bolagets angelägenheter. Styrelsen ska utse en eller flera verkställande direktörer som under styrelsens över- inseende ska leda verksamheten i . Den verkställande direktören ska ingå i styrelse. får dock medge att det inte utses någon verkställande direktör. I samband med att en sparbank bildas ska det avsättas pengar till en grundfond. Grundfonden får löpa med ränta. får också besluta att bilda en garantifond genom bidrag från huvudmän eller andra. Det kan utgå ränta på tillskjutna belopp. Garantifonden får återbetalas bara om utbetalningen inte äventyrar bankens förmåga att fullgöra sina förpliktelser. Garanti- fonden kan utformas så att den kan tas i anspråk för skuldtäckning och kan då komma att ingå i en sparbanks kapitalbas. Denna typ av instrument är dock ovanliga. En sparbanks vinst ska i första hand användas för att täcka eventuella underskott i en grundfond eller en garantifond som har uppkommit på grund av att har gjort förluster. Resten av vinsten ska avsättas till en reservfond. Som regel återbär sparbankerna de belopp som har betalats in till grundfonden. En sådan återbäring får dock bara ske om reserv- fonden uppgår till ett belopp som överstiger 10 gånger grund- fonden. Grundfonden får dock inte återbetalas om det finns en garantifond som inte återbetalats eller om det skulle äventyra bankens förmåga att fullgöra sina förpliktelser. I en sparbank delas det egna kapitalet upp i fonder och vinst eller förlust för räkenskapsåret. Med fonder avses grundfond, uppskrivningsfond, reservfond, kapitalandelsfond, fond för verkligt värde och garantifond. En sparbank kan upplösas genom likvidation. Sparbanksstämman kan dock besluta att kan upplösas utan likvidation för ombildning till aktiebolag. En sådan ombildning prövas av . prövar om ombildningen kan anses förenlig med insättarnas och fordringsägarnas intressen samt om ombildningen framstår som ändamålsenlig från allmän synpunkt. Enligt 6 kap. 8 § riksbankslagen i dess nuvarande lydelse får , om det finns synnerliga skäl, i likviditetsstödjande syfte på särskilda villkor bevilja kredit eller lämna garanti till sådana bankinstitut och svenska företag som står under tillsyn av (s.k. nödkrediter). När bestämmelsen infördes riksbankslag var det enligt förarbetena för att undvika att handlingsmöjligheter blev för hårt beskurna av den då lydande bestämmelsen om krediter på penningpolitiska villkor. Den bestämmelse som infördes löd: får på penningpolitiskt motiverade villkor bevilja kredit till och ta emot inlåning från samt medverka i betalningsutjämning. Räntevillkoren för denna ut- och inlåning skall offentliggöras. Om det finns synnerliga skäl, får även på andra villkor än som avses i första stycket bevilja kredit till och till andra företag som står under tillsyn av bank- eller försäkringsinspektionen. Enligt förarbetena till bestämmelsen skulle möjligheten att ge kredit på särskilda villkor ge en extraordinär möjlighet till utlåning om t.ex. konkurs hotar ett bankinstitut eller ett annat finansiellt företag och om en sådan utveckling enligt bedömning medför att förtroendet för landets kredit- och betal- ningssystem riskerar att allvarligt undergrävas.35 I samband med en större översyn av riksbankslagen ändrades nödkreditbestämmelsen, varvid den fick sin nuvarande lydelse. Nedan beskriver vi med utgångspunkt från den propositionen den närmare innebörden av de övriga rekvisiten i bestämmelsen.36 Enligt förarbetena utkristalliserades under den svenska bank- krisen en arbetsfördelning mellan regeringen och där regeringen gavs ansvar för åtgärder som avsåg att förbättra företagens soliditet medan gavs likvid- itetsstödjande uppgifter. Det fanns därför enligt förarbetena anled- ning att denna ansvarsfördelning slås fast i lag. dåvarande mandat borde därför begränsas till att endast avse likviditetsstödjande kreditgivning. Enligt förarbetena innebar detta att fortsättningsvis inte ges möjlighet att bevilja krediter till insolventa företag. Det anfördes vidare att frågor om nödkredit oftast är av en sådan karaktär att beslut måste fattas med mycket kort varsel och med bristfälligt underlag och att det i sådana sammanhang kan vara svårt att bedöma institutets finansiella ställning. Kredit bör dock inte beviljas i det fall institutet vid en sådan bedömning uppen- barligen är insolvent. Enligt förarbetena kan det i vissa fall finnas lämpligare åtgärder att vidta än kreditgivning på särskilda villkor, t.ex. att utfärdar en garanti. För att ska kunna fullgöra sina likviditetsstödjande uppgifter bör banken därför uttryckligen få ge garanti som ett alternativ till att bevilja kredit. Bestämmelsen ändrades också så att även vissa utländska företag skulle kunna få nödkredit. Det anfördes att utländska filialer deltar i det svenska betalningssystemet och att det därför under vissa omständigheter kan finnas skäl för att ge krediter också till dessa företag i syfte att undvika störningar i betalnings- systemet. Regeringen ansåg därför att det saknades skäl att begränsa möjligheter att ge stöd till enbart . gavs således möjlighet att ge likviditets- stödjande krediter till utländska bankfilialer i . Med att lånen får ges på särskilda villkor avses att för denna typ av lån kan det komma att gälla helt andra villkor än de som 1987/88:143 s. 69. 1997/98:164.