sou · H2B327 · 2014-05-07 00:00:00 — Utredningen anser därför att en nationell veteranmyndighet redan från början bör vara organisatoriskt skilt från de anställningsmyn- digheter som myndigheten ska kunna ge råd och stöd till. Syftet är att renodla veteranmyndighetens respektive anställningsmyndig- heternas verksamheter, förbättra möjligheterna till en tydlig och långsiktigt hållbar styrning av verksamheten samt undvika att det uppstår rollkonflikter i myndighetsledningen och den övriga verk- samheten. Utredningen anser därför att syftena med organisatoriskt obe- roende bäst uppnås genom att bilda en ny självständig myndighet för de uppgifter som utredningen föreslår. Sammantaget är det således utredningens bedömning att de upp- gifter som utredningen föreslår ska utföras av en nationell instans bäst löses av en nationell veteranmyndighet som dessutom ska vara en egen myndighet. De skäl som sammantaget väger tyngst är enligt utredningen att veteranernas och de anhörigas förtroende för veteran- myndigheten stärks av att myndigheten inte kopplas samman med en annan myndighets kärnverksamhet och att ledningen av veteran- myndigheten stärks om myndighetens högsta ledning har verksam- heten som kärnverksamhet. Förvaltningsmyndigheter under regeringen ska som regel ledas av antingen en myndighetschef, en styrelse eller en nämnd, vilket fram- går av myndighetsförordningen. I en enrådighetsmyndighet är det myndighetschefen som ansvarar för verksamheten inför regeringen. väljs i de fall det finns behov av en mer direkt styrning av myndigheten och där politiska beslut måste genomföras utan fördröjning. I en styrelsemyndighet är det styrelsen som ansvarar inför rege- ringen för verksamheten. Myndighetschefen ansvarar inför styrelsen för den löpande verksamheten enligt de direktiv och riktlinjer som styrelsen utfärdar. Styrelseformen är lämplig när regeringen har behov av att ge myndigheten stor frihet, att ansvarsområdet är av tvärsektoriell och komplex karaktär eller när verksamheten bedrivs under affärsliknande förhållanden. En nämnd består av ett antal ledamöter, och ansvarar inför rege- ringen för verksamheten. Nämndformen förekommer för myndig- heter med väl avgränsade frågor och ofta är uppgifterna reglerade i lag. Organisationens ringa storlek framhålls ofta som känneteck- nande för nämndmyndigheter. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att veteranmyndig- heten ska vara en styrelsemyndighet. Skälet är främst att myndig- heten får en central roll för veteranpolitikens genomförande, att veteranfrågorna är av tvärsektoriell och komplex karaktär samt veteranmyndighetens roll i statsförvaltningens administration. Verk- samheten kommer också att bedrivas i form av uppdrag från anställ- ningsmyndigheterna, vilket talar för styrelseformen. Utredningen vill också framhålla att styrelseformen ger utrymme för att berörda aktörer kan bli representerade i ledningen av veteranmyndigheten. Det är enligt utredningen viktigt mot bakgrund av de frågor som myndigheten kommer att hantera. Styrelsens ansvar och sammansättning Eftersom veteranmyndigheten enligt utredningens förslag ska ut- göra en egen myndighet behöver en myndighetsledning skapas. Utredningens förslag är att myndigheten ska vara en styrelsemyn- dighet. Styrelsen ska enligt myndighetsförordningen (2007:515) besluta en arbetsordning, ange föreskrifter om myndighetens organisation och inre ledning, besluta en verksamhetsplan, säkerställa att det finns en intern styrning och kontroll och avgöra andra ärenden av prin- cipiell karaktär. Styrelsen består av det antal ledamöter som regeringen bestäm- mer. Utredningen föreslår att styrelsen ska bestå av fem ledamöter. Förslaget motiveras med att ledningen inte bör vara större än nödvändigt. Om erfarenheten senare visar att styrelsen bör vara större är det emellertid en fördel om instruktionen medger detta. Utredningen föreslår därför att instruktionen ska stadga att styrelsen högst ska bestå av sju ledamöter. Styrelsen bör bestå av en kombination av ledamöter med erfaren- het av den offentliga sektorn och ledamöter med bred erfarenhet av veteran- och personalfrågor och ledamöter med medicinsk sakkun- skap. Styrelsen bör vara sammansatt så att den kan driva frågor som har betydelse för genomförandet och utvecklingen av veteranpolitiken. Det innebär enligt utredningen att även företrädare för anställ- ningsmyndigheterna samt veteran- och anhörigorganisationerna bör ingå i styrelsen. Därigenom kan de kunskaper och kompetenser som finns inom dessa myndigheter och organisationer komma verk- samheten vid den nationella veteranmyndigheten till godo. Även samverkan mellan veteranmyndigheten och berörda anställnings- myndigheter och organisationer underlättas, bland annat får an- ställningsmyndigheterna en naturlig insyn i veteranmyndighetens verksamhet, vilket bör bidra till att verksamheten kan ses som ett naturligt komplement till anställningsmyndigheternas egna verksam- heter med veteranfrågorna. Övriga berörda aktörers intressen bör tillgodoses genom olika typer av samverkansforum, där alla olika berörda intressenter bör beredas möjlighet att delta. Utredningen lämnar nedan ett förslag på hur den nya nationella veteranmyndigheten kan organiseras och bemannas. Figur 17.1 Förslag till organisation och bemanning av Nationella veteranmyndigheten Styrelse (7) Generaldirektör (1) Administrativ ledning (5) Strategiska frågor (5) –strategisk styrning/ samordning FoU (2) –utveckling av koncept och metodik –samordning av FoU –sekretariat för vetenskapligt råd Veteranstöd (7) –rådgivning och samordning av stöd –enheten för särskild kompetens –kvalificerad rådgivning i försäkringsfrågor –erkännande, bl.a. ceremoni, medaljer och meritvärde –särskild enhet för råd och vägledning till enskild veteran och anhörig Utredningen föreslår att den nya nationella veteranmyndigheten får namnet Nationella veteranmyndigheten. Som framgår av förslagen i betänkandet så kommer den nya nationella veteranmyndigheten före- trädesvis att – utöver vissa strategiska uppgifter på veteranområdet – få samordnings- och samverkansuppgifter på nationell nivå, dvs. att arbeta med samordning och samverkan mellan olika anställnings- myndigheter samt mellan dessa myndigheter och andra berörda aktörer på veteranområdet. Myndigheten får även i uppgift att svara för nationell kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning på veteran- området. ska även vara en nationell resurs för råd och vägledning som avser mer komplexa ärenden med skadade veteraner. Eftersom de frågor, som veteranmyndigheten kommer att ansvara för, kännetecknas av att de har särskild betydelse för vetera- nerna och deras anhöriga är det motiverat att sätta begreppet veteran i fokus. I detta sammanhang är det dock viktigt att framhålla att till följd av veteranpolitikens sektorsövergripande karaktär kommer även fortsättningsvis flera andra myndigheter att hantera frågor som rör veteraner. Utredningen föreslår att den nya veteranmyndigheten med hänsyn till att flera av uppgifterna är av strategisk och myndighetsöver- skridande karaktär i huvudsak blir anslagsfinansierad. Myndighetens verksamhet kommer att då att finansieras på motsvarande sätt som gäller för anställningsmyndigheternas verksamhet på personal- och veteranområdet. En sådan finansiering ger även ekonomisk stabilitet åt den nya myndighetens verksamhet över tiden. Finansieringens omfattning får dock anpassas utifrån de förändringar i verksamhet och ansvar som kan bli följden av att verksamheten utvecklas över tiden. Den nya nationella veteranmyndighetens verksamhet kommer i allt väsentligt att gälla frågor på veteranområdet som har anknytning till statens verksamhet med fredsfrämjande och humanitära insatser. Viss del av denna verksamhet finansieras i och för sig även över utvecklings- och biståndsanslaget. Utredningen anser att på motsvarande sätt som i allt väsentligt gäller för finansiering av personalen i fredsfrämjande och humanitära internationella insatser och verksamheter bör även kostnaden för föreslagna åtgärder på det veteranpolitiska området i huvudsak finansieras genom samma anslag, dvs. huvuddelen av kost- naderna bör finansieras genom anslaget 1:2 inom utgiftsområde 6, eftersom huvudelen av veteranerna återfinns inom Försvarsmaktens verksamhet. Det bör dock även övervägas om anslag som finan- sierar övriga anställningsmyndigheters internationella insatser och verksamheter till del ska omfördelas till finansiering av den före- slagna veteranmyndigheten. Utredningen föreslår vidare att uppdragsverksamheten med att lämna råd och vägledning till anställningsmyndigheterna och, vid behov, även andra berörda aktörer i komplexa ärenden med svårt skadade veteraner ska avgiftsfinansieras. Därigenom uppnås full kostadstäckning i dessa ärenden. Avgiftsfinansieringen omfattar den uppdragsverksamhet inom det särskilda kompetensområde som myndighetens enhet för dessa ärenden ska besitta. I detta avsnitt avhandlas budgetära konsekvenser för myndighetens uppstart, löpande verksamhetskostnader och investeringar, med hänsyn taget till att rådgivnings- och stödverksamheten ska uppnå full kostnadstäckningen och täckas av avgifter. Utredningen bedömer att budgetära konsekvenser för inrättan- det av en nationell veteranmyndighet framför allt rör Kostnader som ska finansieras av anslag I de följande avsnitten anges beräknade kostnader för veteranmyn- dighetens uppstart, investeringar och löpande verksamhet. De uppstarts- och investeringskostnader för veteranmyndigheten som behöver täckas av anslag är beräknade till att uppgå till . Avgiftsfinansiering av uppstartskostnaderna för rådgivnings- och stödverksamheten kan föranleda anställningsmyndigheter att vänta med att lämna uppdrag för att kunna undgå uppstartskost- naderna för veteranmyndigheten. då att öka de sammanlagda samhällsekonomiska kostnaderna i form av ökade vård- och omsorgskostnader om skadade veteraner inte får adekvat behandling, vård och omsorg för sina skador. Det måste enligt utredningen vara tydligt för anställningsmyndigheter- na att det är de offentliga vårdaktörerna som står risken för ökade kostnader i dessa fall. Utredningen vill framhålla att den samlade sam- hällsekonomiska nyttan är uppenbar om skadade veteraner tidigt får behandling för sina fysiska och psykiska besvär som den enskilde veteranens och dennes anhörigas lidande kan minimeras. Kostnader för löpande verksamhet Utredningen beräknar att veteranmyndighetens kostnad för den löpande verksamheten under första verksamhetsåret uppgår till ca . Beräkningen bygger på beräknade kostnader på antagen verksamhetsvolym, bland annat 20 årsarbetskrafter. Kost- naden är beräknad på den genomsnittliga kostnaden för en års- arbetskraft, som inklusive gemensamma kostnader, beräknas uppgå till ca 1,2 miljoner per årsarbetskraft. Inom staten samlokaliseras många myndigheter av bl.a. effektivitets- skäl, vilket ger myndigheterna möjligeter att gemensamt nyttja olika stödfunktioner. Det kan även finnas verksamhetsmässiga berörings- punkter som motiverar samlokalisering av myndigheter. Utredningen anser att den nya föreslagna veteranmyndigheten bör samlokaliseras med en värdmyndighet för att bl.a. kunna nyttja befintlig struktur och minska uppstarts- och investeringskostnader och kunna nyttja gemensamma stödfunktioner för att få lägre löpan- de kostnader för verksamheten. Utredningen har tidigare angett skäl för att den nationella veteranmyndigheten inte bör inordnas i en annan myndighet och menar att samma skäl även gör sig gällande när frågan om lokali- sering till värdmyndighet övervägs. Utredningen anser därför att veteranmyndigheten inte bör samlokaliseras med någon av de större anställningsmyndigheterna, eftersom det finns risk för att bilden av veteranmyndighetens oberoende kan ifrågasättas. Utredningen gör vidare bedömningen att veteranmyndigheten bör lokliseras till med hänsyn till kraven på samverkan med många olika aktörer i samhället och där flertalet redan är lokaliserade. Utredningen har under utredningsarbetets gång informerats om att , som är lokaliserat bland annat i , redan står som värdmyndighet för två mindre myndigheter och har lång erfarenhet av denna verksamhet. Enligt utredningens bedömning kan det därför övervägas om lokaliseringen av den nya föreslagna veteranmyndigheten ska ske i anslutning till Totalför- svarets forskningsinstitut i . Utredningen erfar att det finns lediga lokaler och tillgång till angivna stödfunktioner, vilket kan medföra att den nya nationella veteranmyndigheten efter rege- ringens beslut kan påbörja uppstart av verksamheten. Ytterligare skäl för samlokalisering är att bedriver forsknings- och utredningsverksamhet på uppdrag av såväl försvarsmyndigheter som civila myndigheter, bland annat vad gäller frågor som rör Försvarsmaktens personalförsörjning, och därigenom även utgör en naturlig samverkanspartner till den nya veteran- myndigheten. Hanteringen av förslaget om att bilda en ny myndighet på veteran- området som redovisas i betänkandet bör följa de sedvanliga rutinerna vid inrättandet av en ny myndighet. Detta innebär att utgångspunkten bör vara att betänkandet inledningsvis remitteras för att skapa ett så bra beslutsunderlag som möjligt. bör en proposition tas fram med förslag på de lagändringar som krävs med anledning av förslaget. Propositionen bör överlämnas till senast . Avsikten är att den nya myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet redan den Utredningens förslag ställer krav på ett systematiskt och ut- vecklat förändringsarbete i anställningsmyndigheterna och där olika aspekter behöver beaktas. Mot denna bakgrund bör övervägas om en särskild utredare behöver tillkallas för att skapa goda förutsätt- ningar som innebär att arbetet med de viktiga frågor som anställ- ningsmyndigheterna ansvarar för kan fortgå utan avbrott. Utredarens uppdrag bör omfatta att beakta alla de aspekter som har betydelse för bildandet av den nya nationella veteranmyndig- heten. Som framgår av förslaget ska den nya nationella veteran- myndigheten få vissa uppgifter av myndighetsöverskridande karaktär varför frågor som påverkar omfattningen av finansieringen hos den nya myndigheten bör analyseras närmare. Vidare bör utredaren bl.a. få i uppdrag att ta fram förslag till regleringsbrev för myndigheten. Förslag angående anslagskonsekvenser med anledning av bildandet av den nya myndigheten bör finnas med i budgetpropositionen för att myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . 18Ny lag om civil personal vid internationella insatser, m.m. En ny lag med bestämmelser om civil personal vid internationella insatser och internationell verksamhet som är riskfylld eller av påfrestande karaktär införs. I den nya lagen anges vad som särskilt ska gälla för anställningsmyndighetens personal vid sådana insatser och verksamheter. I lagen finns bestämmelser om bland annat: -stöd och ersättning till anhöriga -stöd i vissa fall till internationellt och lokalt anställd personal Utredningen föreslår i detta betänkande att veteranperspektivet ska vidgas och även bör omfatta andra områden med internationell verksamhet, vilka innefattar risker eller påfrestningar för personalen. Även civil statligt anställd personal som tjänstgör eller har tjänst- gjort i sådan verksamhet ska kunna betraktas som veteraner, och där- med vid behov kunna komma i åtnjutande av samhällets särskilda stödåtgärder. Utredningen har tidigare i betänkandet övervägt och lämnat förslag på olika åtgärder som bör genomföras inom ramen för en samlad och utvecklad veteranpolitik, bland annat att en veteran- lag bör införas på motsvarande sätt som gäller för Försvars- maktens personal i internationella militära insatser. Ny lag om civil personal vid internationella insatser, m.m. Utredningen har i kapitel 2 redogjort för hur utredningen tolkar uppdraget när det gäller den principiella frågan om vilka personal- kategorier som i detta skede bör omfattas av en utvecklad veteran- lagstiftning. Som tidigare angetts tolkar utredningen uppdraget som att det endast innefattar frågan om sådan personal som är anställd i svenska myndigheter och genomför insatser eller verksamhet som bör omfattas av veteranlagstiftningen. En utgångspunkt är då att alla statligt anställda som deltar, såväl civila som militära, i internatio- nella insatser eller motsvarande verksamheter bör omfattas av samma förstärkta socialrättsliga lagstiftning. Det innebär att all statligt an- ställd personal omfattas av veteranpolitiken och veteranlagstiftning- en vad avser stöd, uppföljning och rehabilitering när behov föreligger. Motsvarande stöd ska också ges till de anhöriga till de anställda, särskilt barnen. 18.3En ny lag med bestämmelser för civil personal vid internationella insatser, m.m. Utredningen föreslår att en ny lag med bestämmelser om civil per- sonal vid internationella insatser införs. I lagen finns bestämmelser som i stora delar motsvarar vad som gäller enligt lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella mili- tära insatser. Genom den föreslagna lagen tillförsäkras även civila statligt anställda ett ökat stöd och skydd i samband med tjänst- vid internationella insatser eller verksamhet som är riskfylld eller av påfrestande karaktär. Genom lagstiftningen införs också samlad och utvecklad veteranpolitik som omfattar alla veteraner, såväl civila som militära. Utredningen föreslår att den nya veteranlagen ska tillämpas på an- ställda i en myndighet vid tjänstgöring vid en internationell insats. Sådan myndighet benämns i lagen för anställningsmyndighet. I lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser anges närmare vad som avses med internationella militära insatser. Med internationell insats i nu föreslagna veteranlag avses motsvarande insatser som i den ovan nämnda lagen. Ny lag om civil personal vid internationella insatser, m.m. typ av insatser kan civil personal även delta i mer renodlade civila internationella insatser, t.ex. humanitära insatser eller bistånds- och utvecklingsinsatser. Lagens bestämmelser ska även tillämpas på anställda i en myndig- het vid tjänstgöring i internationell verksamhet som inte betraktas som en internationell insats i vedertagen mening men där tjänst- göringen äger rum under riskfyllda eller påfrestande förhållanden i verksamhetsområdet (internationell verksamhet). Sådan verksam- het kan t.ex. genomföras av den nationella stödstyrkan i samband med katastrof- och räddningsinsatser. Även enskilda som genomför verksamhet i olika länder under riksfyllda eller annars påfrestande förhållanden omfattas av denna bestämmelse. Det är anställnings- myndigheten som när en internationell tjänstgöring aktualiseras ska bedöma och avgöra om lagen ska vara tillämplig på tjänstgöringen. Avsikten är inte att all tjänstgöring utomlands ska omfattas av lagens tillämpningsområde. För att lagen ska vara tillämplig förut- sätts att det föreligger sådana riskfyllda eller påfrestande förhållan- den i verksamhetsområdet att det finns skäl att ge särskilt stöd och följa upp personalen efter tjänstgöringen. bedömningar och råd om olika länder och regioner kan ge stöd i bedömningen om riskfyllda och påfrestande förhållanden ska anses råda i verksamhetsområdet. ska även pröva om lagen ska bli tillämplig om förhållandena i verksamhetsområdet förändras . I lagen bör även finnas bestämmelser som i vissa fall ger anställ- ningsmyndigheten en möjlighet att ge stöd till en internationellt eller lokalt anställd person som skadas i tjänsten i insats- eller verk- samhetsområdet (se avsnitt 18.9). I 5 § lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internation- ella militära insatser finns bestämmelser om i vad mån arbetsmiljö- lagen (1977:1160) ska tillämpas i ett insatsområde. Utredningen anser att motsvarande bestämmelser också ska gälla för anställ- ningsmyndighetens verksamhet i en internationell insats eller verk- samhet om inte anställnings- eller tjänstgöringsförhållandena hind- rar det. Regeln innebär att vissa bestämmelserna om arbetsmiljöns beskaffenhet och om allmänna skyldigheter blir tillämpliga i insats- eller verksamhetsområdet. Ny lag om civil personal vid internationella insatser, m.m. I 6 § lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid interna- militära insatser finns bestämmelser om den myndighetens uppföljningsansvar för personal som tjänstgör eller tjänstgjort i en internationell militär insats. Utredningen förslår att anställningsmyndigheten ska ha motsva- rande uppföljningsansvar för sin personal. Myndigheten ska utreda om personal som tjänstgjort i en internationell insats eller tjänst- gjort i internationell verksamhet under riskfyllda eller påfrestande förhållanden har fått fysiska eller psykiska besvär till följd av tjänst- göringen i insatsområdet eller den internationella verksamheten. Utredning ska ha den form och den omfattning som motiveras av förhållandena under tjänstgöringen i insatsområdet eller den inter- nationella verksamheten. Uppföljningsansvaret ska även innefatta en personlig kontakt med den anställde, om detta inte kan anses uppenbart obehövligt eller är omöjligt att genomföra. Det är viktigt att den enskildes önskemål i frågan om personlig kontakt respekteras och att myndigheten inom rimliga gränser försöker tillmötesgå den enskildes önskemål i detta avseende. särskilda uppföljningsansvar ska kvarstå efter det att tjänstgöringen i insatsområdet eller i den internationella verksamheten har avslutats. I 7 § lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid inter- nationella militära insatser finns bestämmelser om att myndigheten vid utredning ska bistå den enskilde med information och vägledning och att så ska ske även efter tjänstgöringen avslutades. Myndigheten har därmed ett begränsat ansvar i detta avseende, även . Utredningen anser att motsvarande bestämmelser också bör gälla för anställningsmyndigheten. Den information och den väg- ledning som ska lämnas ska dock ha koppling till uppföljnings- ansvaret som sådant och är därmed avgränsat till frågor kopplade till tjänstgöringen i en internationell insats och verksamhet och därtill konstaterade besvär eller andra problem. Det kan bli fråga om att vidareförmedla sådan information som myndigheten har om försäkringsfrågor, uppgifter om kontaktvägar m.m. Ny lag om civil personal vid internationella insatser, m.m. I 8 § lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid inter- nationella militära insatser finns bestämmelser om att myndigheten ska stödja och bistå en anställd som fått fysiska eller psykiska besvär under tjänstgöringen i insatsområdet eller i en internationell verk- samhet, eller under resa till eller från tjänstgöring i sådant område eller verksamhet. Detta ska ske i syfte att underlätta för drabbade att återgå till arbetslivet och, i vissa allvarliga fall, leva ett aktivt och självständigt liv. Stöd ska lämnas vid besvär såväl till följd av t.ex. en olyckshändelse som till följd av sjukdom. Ansvaret enligt denna bestämmelse omfattar såväl fysiska som psykiska besvär som den enskilde drabbats av till följd av sin tjänstgöring i den internation- ella insatsen. Av bestämmelsen följer att anställningsmyndigheten, när en anställd drabbats av sådana besvär, har att ta ställning till vilket stöd som kan lämnas av myndigheten. Utredningen anser att även motsvarande bestämmelse ska införas i den föreslagna nya veteranlagstiftningen. Det innebär att anställ- ningsmyndigheten har att i samråd med den enskilde, och i enlighet med vad som följer av andra bestämmelser, i samarbete med andra berörda myndigheter och organisationer utreda behovet av åtgärder för att kunna bidra till att stärka den enskildes möjligheter att återfå full arbetsförmåga eller att försörja sig genom förvärvsarbete. Be- stämmelsen bör utformas och tillämpas på motsvarande sätt som enligt 8 § lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid inter- nationella militära insatser. Även bestämmelserna i 9–12 §§ samma lag bör få sin motsvarig- het i den föreslagna nya veteranlagen.