sou · H2B382 · 2014-12-16 00:00:00 — 3 § får överlåta förvaltningsuppgifter som gäller en säkerhetsutredning av en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss till ett utländskt organ som fullgör utredningsskyldighet enligt Europa- parlamentets och rådets direktiv /18/EG av om grundläggande principer för utredning av olyckor i sjötransport- sektorn och om ändring av rådets direktiv /35/EG och Europa- parlamentets och rådets direktiv /59/EG eller enligt IMO-koden för utredning av olyckor. får dock inte överlåta förvaltnings- uppgifter avseende svenska statsfartyg eller förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning. Bestämmelsen i första stycket motsvarar 5 § tredje stycket LUO. Av artikel 7 i direktivet 2009/18/EG följer att det inom EU normalt endast ska ske en säkerhetsutredning av varje sjöolycka eller tillbud till sjöss. Om flera medlemsstater har ett väsentligt intresse i olyckan eller tillbudet ska de samarbeta och komma över- ens om vem som ska ha ansvar för utredningen. Medlemsstaterna får också, efter överenskommelse, anförtro ledningen av en säker- hetsutredning eller särskilda uppgifter som rör en sådan utredning till en annan medlemsstat. I praktiken innebär detta att utrednings- myndigheten i en stat leder utredningen (som huvudregel flagg- staten) och att utredningsmyndigheterna i andra stater som har ett väsentligt intresse i olyckan eller tillbudet deltar i utredningen. De utredningsåtgärder som behöver vidtas, t.ex. undersökning av fartyget, förhör med besättningen, eller inhämtande av information från rederiet, vidtas av utredningsmyndigheten i den stat där åtgär- derna genomförs eller under överinseende av denna. Det är således inte i egentlig mening fråga om att överlåta förvaltningsuppgifter eller befogenheter till en annan stat. På motsvarande sätt finns det bestämmelser i för utredning av olyckor om att alla stater som har ett väsentligt intresse i en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss ska samarbeta. Den stat som genomför en säkerhetsutredning ska ge andra stater med väsentligt intresse möjlighet att delta i utredningen. I samband med genomförandet av direktiv /18/EG bedömde emellertid att det kunde vara fråga om sådan överlåtelse av förvaltningsuppgifter som avses i 10 kap. 8 § regeringsformen. På utskottets initiativ infördes därför ett bemyndigande för den svenska utredningsmyndigheten att överlåta förvaltningsuppgifter.8 Bestämmelsen har förts över till LSU. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar 8 d § tredje stycket FUO. 4 § Regeringen får meddela föreskrifter om att en säkerhetsutredning ska göras också när en olycka eller ett olyckstillbud inte är av sådan art som anges i denna lag, men en utredning ändå bedöms vara på- kallad från säkerhetssynpunkt. Regeringen får även i övrigt i enskilda fall besluta att en säkerhets- utredning ska göras enligt denna lag, om det finns särskilda skäl. Bestämmelsen i första stycket motsvarar 3 § LUO. Bestämmelsen i andra stycket är ny. Överväganden finns i avsnitt 4.5. Regeringens möjlighet att i ett enskilt fall besluta om att utred- ningsmyndigheten ska genomföra en säkerhetsutredning har brutits loss från den mer allmänna föreskriftsrätten som ges i första stycket. På detta sätt är regeringens möjligheter att i ett enskilt fall besluta om en säkerhetsutredning inte bundna till händelsens art eller ens till att en utredning måste vara påkallad från säkerhetssyn- punkt. Regeringens möjlighet att i ett enskilt fall besluta om en utredning, t.ex. därför att utredningsmyndigheten bör biträda en annan stat i utredning av någon viss händelse, blir därmed vidare. 8 betänkande 2010/11:TU23. Det införda kravet på särskilda skäl för ett sådant beslut medför emellertid att regeringen ska vara allmänt restriktiv med beslutande- rätten eftersom en säkerhetsutredning med stöd av LSU bl.a. med- för lagliga befogenheter att använda vissa ingripande åtgärder under utredningen. 5 § Regeringen får i fråga om meddela föreskrifter om att kommunen ska underrätta utredningsmyndigheten om en olycka eller ett tillbud som ska utredas enligt denna lag. Bestämmelsen motsvarar 15 § LUO. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om utfärdande av säkerhetsrekom- mendationer. Bestämmelsen är ny och möjliggör för utredningsmyndigheten eller annan att besluta ytterligare föreskrifter om utfärdandet av säkerhetsrekommendationer. 7 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela föreskrifter om rapportering om olyckor och tillbud. Bestämmelsen är ny. Bemyndigandet ligger till grund för ansvars- bestämmelsen i 9 kap. 3 § samt föreskriftsrätten för regeringen och Transportstyrelsen samt Försvarsmakten i 6 kap. FSU. 9 kap. Övriga bestämmelser Förbud att rubba egendom 1 § Om det har inträffat en olycka eller ett tillbud som utreds enligt denna lag får egendom som kan antas vara av betydelse för utred- ningen inte rubbas utan stöd i lag eller tillstånd av utredningsmyndig- heten. Detta gäller inte, om egendomen rubbas för att rädda människoliv eller om det i övrigt finns synnerliga skäl för det. Bestämmelsen motsvarar 11 § LUO. Som ett led i arbetet med att huvudsakligen rikta LSU mot utredningsmyndigheten och inte mot tillsynsmyndigheter eller såsom säkerhetsutre- dande myndigheter, kan endast utredningsmyndigheten meddela tillstånd till att egendom rubbas. har ändå en särskild rätt att hantera egendom på en olycksplats med stöd av regler. 2 § Den som har tagit till vara egendom som avses i 1 § första stycket ska genast anmäla det till utredningsmyndigheten. Detsamma gäller den som, efter en olycka eller ett tillbud som berör luftfarten, sjöfarten eller spårtrafiken och som utreds enligt denna lag, har tagit till vara egendom som har transporterats med, eller hör till det luftfartyg, fartyg eller spårfordon som berörs eller hör till den spåranläggning som berörs. Om det behövs, får utredningsmyndigheten ta hand om egen- domen. Bestämmelsen motsvarar 12 § LUO. Som ett led i tydliggörandet av att utredningsmyndigheten är huvudaktör vid säkerhetsutred- ningar och att polisen är en stödjande aktör till utredningsmyndig- heten när det gäller tillämpningen av LSU, har bestämmelsen ändrats på så sätt att en anmälan ska göras till utredningsmyndig- heten och inte till antingen utredningsmyndigheten eller Polis- myndigheten. 3 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 eller 2 §§, eller mot föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndi- gande, en myndighet har meddelat med stöd av 8 kap. 7 §, döms till böter. Ansvar ska inte dömas ut enligt denna paragraf, om ansvar för gärningen kan dömas ut enligt eller enligt sjölagen (1994:1009). I ringa fall ska inte dömas till straff. Bestämmelsen motsvarar till viss del 13 § LUO. Ansvars- bestämmelsen som tidigare fanns i 27 § FUO, avseende brott mot bestämmelser om rapportering av olyckor, har arbetats om och i stället placerats i denna paragraf. Detta innebär att inga ansvars- bestämmelser längre finns på förordningsnivå. 4 § Beslut enligt 7 kap. 1 § 2 och 4 får överklagas till allmän förvalt- ningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Bestämmelsen motsvarar 14 § LUO, men överklagandemöjligheten för rubbandeförbudet har tagits bort eftersom själva rubbande- förbudet följer av lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. 3.Vid tillämpning av den nya lagen ska beslut som har fattats med stöd av den gamla lagen anses ha meddelats enligt den nya lagen. ska efter ikraftträdandet av de nya bestämmelserna tillämpa LSU och FSU på såväl nya säkerhets- utredningar som sådana säkerhetsutredningar som har påbörjats men inte avslutats före ikraftträdandet. De beslut som utrednings- myndigheten har fattat i sådana utredningar ska då också fort- farande gälla och vid tillämpningen av den nya lagen anses ha meddelats med stöd av den nya lagen. I övrigt ska äldre föreskrifter gälla för förhållanden före ikraftträdandet och de nya bestäm- melserna för förhållanden efter ikraftträdandet. 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1938:121) om hittegods 7 § Beträffande fynd som har samband med olycka eller händelse som avses i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning ska iakttas vad som föreskrivs i 9 kap. 2 § nämnda lag. I den mån i särskilda författningar meddelats föreskrifter angående sådant som tillvaratages å fortskaffningsmedel i allmän trafik eller inom område som hör till företag för sådan trafik, ska vad sålunda stadgats lända till efterrättelse. Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg 24 § Om det inträffar en olycka vid användningen av ett fordon på en spåranläggning och olyckan medför att minst en person avlider eller minst fem personer blir allvarligt skadade eller att fordonet, spår- anläggningen, egendom som inte transporteras med fordonet eller miljön får omfattande skador, ska den som driver verksamheten rapportera det inträffade till tillsynsmyndigheten. Denne ska också rapportera, när det funnits någon allvarlig fara för att en sådan olycka skulle inträffa eller när något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos fordonet, spåranläggningen eller trafikledningen eller på andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. Regeringen får föreskriva att rapportering av händelser som är av betydelse för spårtrafikens säkerhet ska ske också i andra fall än som anges i första stycket. Om undersökning från säkerhetssynpunkt av olyckor och andra händelser som berör spårtrafiken finns bestämmelser i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 13.4Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 20 § Om undersökning från säkerhetssynpunkt av sjöolyckor och andra händelser som berör sjöfarten finns bestämmelser i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 13.5Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) 16 a § En lots eller en hamninnehavare som i samband med sin normala verksamhet uppmärksammar att ett fartyg har uppenbara avvikelser, ska rapportera detta till den myndighet som regeringen bestämmer, om avvikelserna –kan inverka menligt på fartygets säkra framförande, eller –kan utgöra ett hot mot den miljön. En hamninnehavare som i samband med sin normala verksamhet uppmärksammar en sådan händelse som anges i 6 kap. 14 § första stycket sjölagen (1994:1009), ska rapportera detta till den myndighet som regeringen bestämmer. Med hamninnehavare avses den fysiska eller juridiska person som utövar det avgörande inflytandet över hamnens drift. Rapporteringsskyldigheten för hamninnehavare i denna paragraf ska även omfatta händelser som anges i 6 kap. 14 § första stycket sjölagen (1994:1009). Bestämmelsen innebär endast en skyldighet att rapportera, men inte att aktivt undersöka de delar av fartyget eller dess utrustning som befattningshavare kommer i kontakt med. Lotsar är anställda i , och kommer därför att om- fattas av rapporteringsskyldighet som gäller den myndigheten, enligt 5 kap. 11 § FSU. Överväganden finns i avsnitt 10.2. 13.6Förslaget till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) 16 § Om det inträffar en olycka vid användningen av ett järnvägs- fordon, som medför att minst en person avlider eller minst fem personer blir allvarligt skadade eller att fordonet, järnvägsinfrastruk- turen, egendom som inte transporteras med fordonet eller miljön får omfattande skador, är järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare skyldiga att rapportera det inträffade till tillsynsmyndigheten. och förvaltare är också skyldiga att rapportera när det fun- nits allvarlig fara för en sådan olycka eller när något har hänt som tyder på ett väsentligt fel hos ett fordon eller hos infrastrukturen eller på att det finns andra väsentliga brister i säkerhetshänseende. Om undersökning från säkerhetssynpunkt av järnvägsolyckor och andra händelser som berör spårtrafiken finns bestämmelser i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 13.7Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Säkerhetsutredningar av olyckor eller tillbud 4 b § Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet som avser utredningar av olyckor eller tillbud enligt lagen (2016:00) om säkerhetsutredning, eller motsvarande äldre bestämmelser, om det kan antas att syftet med en sådan utredning motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Sekretessen enligt första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. Sekretessen gäller inte för uppgift som tagits in i en slutlig rapport om utredning enligt lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller sekretessbestämmelser till skydd för upp- gifter i myndighets verksamhet som avser säkerhetsutredning av olyckor enligt LSU. gällde bestämmelsen enbart för sjö- olycksundersökningar. avser bestämmelsen alla slags säkerhets- utredningar enligt LSU. I övrigt överensstämmer bestämmelsen med tidigare lydelse. Vid den skadeprövning som ska göras vid begäran om utläm- nande av allmän handling har den prövande myndigheten att beakta skyddet för uppgifter som regleras i artikel 14.1 och 14.2 i förord- ning (EU) nr 996/2010. Överväganden finns i avsnitt 9.6.3. Rapportering om olyckor eller tillbud 4 c § Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet som avser rapportering av olyckor eller tillbud enligt 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 376/2014 av om rapportering, analys och uppföljning av hän- delser inom civil luftfart om ändring av och rådets förordning (EU) nr 996/2010 och om upphävande av Europa- parlamentets och rådets direktiv /42/EG, kommissionens förord- ningar (EG) nr 1321/2007 och (EG) nr 1330/2007, 2.5 kap. 8 § luftfartslagen (2010:500), 3.6 kap. 14 § första eller andra stycket sjölagen (1994:1009), 4.5 kap. 16 a § fartygssäkerhetslagen (2003:364), 5.sådan rapportering som åligger verksamhetsutövare i fråga om olyckor och tillbud som avses i 4 kap. 1 och 2 §§ lagen (2016:00)om säkerhetsutredning vid drift av järnväg, tunnelbana eller spårväg, eller 6.föreskrifter som meddelats med stöd av lagen (2016:00) om säkerhetsutredning, eller motsvarande äldre bestämmelser, om det kan antas att syftet med verksamheten motverkas eller den framtida verk- samheten skadas om uppgiften röjs. Sekretessen enligt första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny. Enligt första stycket gäller sekretess för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet avseende sådan rapportering av olyckor och tillbud som avses i 5 kap. 10–12 §§ och 6 kap. 6–7 §§ FSU, om det kan antas att syftet med verksamheten motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Detta innebär att rapportering avseende sjöfart, luftfart och spårbunden trafik kom- mer att omfattas av bestämmelsen. Formuleringen uppgift som hänför sig till ska, som i 17 kap. 4 b §, innebära att sekretessen inte bara gäller hos tillsynsmyndigheten, Transportstyrelsen eller, för militär luftfart och militär sjöfart, Försvarsmakten, utan även hos andra myndigheter som får uppgiften. Detsamma gäller om en mottagande myndighet lämnar uppgiften vidare till en tredje myndighet. Bestämmelsen har ett rakt skaderekvisit, innebärande att sekre- tess gäller för aktuella uppgifter, om det kan antas att syftet med verksamheten motverkas eller den framtida verksamheten skadas. Vid den sekretessprövning som ska ske vid begäran om utlämnande av allmän handling avseende händelserapportering i den civila luft- farten har prövande myndighet att särskilt beakta, att risk för skada föreligger så snart ett utlämnande inte kan anses syfta till att bibehålla eller förbättra flygsäkerheten. Prövningen sker därmed mot bakgrund av bestämmelserna om konfidentialitet i förordning (EU) nr 376/2014. Enligt andra stycket ska sekretessen enligt första stycket gälla även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. Bestämmelsen ska omfatta t.ex. uppgifter som andra myndigheter får avseende olyckor och tillbud och som dessa myndigheter har skyldighet att i sin tur rapportera till Transportstyrelsen eller Försvarsmakten. Detta kan avse exempelvis , , Kustbevak- ningen, och . Sekretesstiden ska enligt tredje stycket gälla i högst . Överväganden finns i avsnitt 9.6.4. Rapportering om olyckor eller tillbud 13 b § Sekretess gäller för uppgift om enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden som hänför sig till myndighets verksamhet som avser rapportering av olyckor eller tillbud enligt 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 376/2014 av om rapportering, analys och uppföljning av hän- delser inom civil luftfart om ändring av och rådets förordning (EU) nr 996/2010 och om upphävande av Europa- parlamentets och rådets direktiv /42/EG, kommissionens förord- ningar (EG) nr 1321/2007 och (EG) nr 1330/2007, 2.5 kap. 8 § luftfartslagen (2010:500), 3.6 kap. 14 § första eller andra stycket sjölagen (1994:1009), 4.5 kap. 16 a § fartygssäkerhetslagen (2003:364), 5.sådan rapportering som åligger verksamhetsutövare i fråga om olyckor och tillbud som avses i 4 kap. 1 och 2 §§ lagen (2016:00)om säkerhetsutredning vid drift av järnväg, tunnelbana eller spårväg, eller 6.föreskrifter som meddelats med stöd av lagen (2016:00) om säkerhetsutredning, eller motsvarande äldre bestämmelser, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon när- stående till denne lider skada eller men. Sekretessen enligt första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny. Enligt första stycket gäller sekretess för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet avseende sådan rapportering av olyckor och tillbud som avses i 5 kap. 10–12 §§ och 6 kap. 6–7 §§ FSU, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Bestämmelsen har ändrats med innebörd att bestämmelsen omfattar uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska för- hållanden i den aktuella verksamheten. All rapportering av olyckor och tillbud ska omfattas av bestämmelsen, dvs. inte som tidigare enbart händelserapportering inom den civila luftfarten. Därför har paragrafen lagts under en egen rubrik. Den nya lydelsen omfattar ett skydd både för uppgiftslämnares identitet och för uppgifter om andra enskilda än uppgiftslämnaren. Ett omvänt skaderekvisit gäller, dvs. presumtion för sekretess. Vid den sekretessprövning som ska ske vid begäran om utlämnande av allmän handling avseende händelserapportering i den civila luft- farten har prövande myndighet att särskilt beakta, att risk för skada föreligger så snart ett utlämnande inte kan anses syfta till att bibehålla eller förbättra flygsäkerheten. Prövningen sker därmed mot bakgrund av bestämmelserna om konfidentialitet i förordning (EU) nr 376/2014. Sekretessen gäller enligt andra stycket även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. Bestämmelsen ska omfatta t.ex. upp- gifter som andra myndigheter får avseende olyckor och tillbud och som dessa myndigheter har skyldighet att i sin tur rapportera till Transportstyrelsen eller Försvarsmakten. Detta kan vara exempel- vis , , och Sjöfarts- verket. Sekretesstiden ska enligt tredje stycket gälla i högst . Överväganden finns i avsnitt 9.6.6. Säkerhetsutredningar av olyckor eller tillbud 7 a § Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som hänför sig till myndighets verksamhet som avser utredningar av olyckor eller tillbud enligt lagen (2016:00) om säkerhetsutredning, eller motsvarande äldre bestämmelser, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Sekretessen enligt första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till myndighets verksamhet för att biträda verksamhet som avses i första stycket. Sekretessen gäller inte för uppgift som tagits in i en slutlig rapport om utredning enligt lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och innehåller sekretessbestämmelser till skydd för uppgifter om enskildas personliga eller ekonomiska förhållan- den, som hänför sig till myndighets verksamhet som avser säker- hetsutredningar enligt LSU. återfanns bestämmelsen i 29 kap. 12 a § och gällde enbart för sjöolycksundersökningar. avser bestämmelsen alla slags säkerhetsutredningar enligt LSU. I övrigt överensstämmer bestämmelsen med tidigare lydelse. Vid den skadeprövning som ska göras vid begäran om utläm- nande av allmän handling har den prövande myndigheten att beakta skyddet för uppgifter som regleras i artikel 14.1 och 14.2 i för- ordning (EU) nr 996/2010. Överväganden finns i avsnitt 9.6.5. 13.8Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) 7 § Bestämmelser om undersökning från säkerhetssynpunkt av luftfartsolyckor och tillbud till sådana olyckor finns i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. 8 § I syfte att förbättra flygsäkerheten ska händelser inom luftfart rapporteras till behörig myndighet. Med händelse inom luftfart avses i denna lag driftsavbrott, defekt, fel eller annan onormal omständighet som har inverkat eller kan inverka på flygsäkerheten, men som inte lett till sådana luftfartsolyckor eller tillbud som avses i lagen (2016:00) om säkerhetsutredning. Ändringarna är endast av redaktionell karaktär. 13.9Förslaget till förordning om säkerhetsutredning Förordningen är ny och innehåller i huvudsak bestämmelser som har hämtats från FUO. En del av bestämmelserna från FUO har ändrats antingen av språkliga skäl eller i syfte att förtydliga regle- ringen. Vissa bestämmelser är helt nya och föreslås med ledning av de överväganden som har gjorts i detta betänkande. Följande bestämmelser från FUO har inte föreslagits överföras till LSU eller FSU: 1 a § FUO. Bestämmelsen har ansetts överflödig då hänvisning till direktivet 2009/18/EG ändå görs i fotnot till förordningen. 4 § FUO. Transportstyrelsen och Försvarsmakten föreslås tas bort som självständigt utpekade säkerhetsutredande myndigheter i LSU och FSU. 5 § första stycket FUO. Utredaren har funnit att regleringarna mot tillsynsmyndigheter i förordningen i vissa fall ska kunna träffa även andra tillsynsmyndigheter än Transportstyrelsen och För- svarsmakten. 8 d § andra stycket FUO. Regleringen framgår redan av 8 kap. 3 § LSU. 8 f § första och andra styckena FUO. Förtydligandena behövs inte utan framgår av 8 kap. 3 § LSU samt regleringen i FSU. 9 § FUO. , Transportstyrelsen och Försvars- makten har utrangerats som primära utredningsaktörer enligt LSU. Regleringen från 9 § FUO kan följaktligen utgå. 12 § första stycket andra meningen FUO. Bestämmelsen får anses motsägelsefull eftersom utredningsmyndigheten ska vara en fristående och oberoende myndighet. Det bör då inte ges sken av att tillsynsmyndigheten har beslutanderätt över utredningsmyndig- heten, även om det är tillsynsmyndigheten som fattar beslut om vem eller vilka från den egna personalen som kan komma i fråga för att bistå utredningsmyndigheten. 13 b § andra stycket FUO. Bestämmelsen motsvarar artikel 14.1 andra stycket i direktivet 2009/18/EG.