sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — I lagen (2004:297) om bank och finansieringsrörelse finns det krav på att ett kreditinstituts rörelse ska drivas på ett sådant sätt att institutets förpliktelser inte äventyras (avseende soliditet och likvi- ditet), se 6 kap. 1 §. Vidare finns det bestämmelser om att ett kreditinstitut ska identifiera, mäta, styra, internt rapportera och ha kontroll över de risker som dess rörelse är förknippad med samt ha en tillfredsställande intern kontroll, se 6 kap. 2 §. Utöver detta ska ett kreditinstituts rörelse även i andra avseenden drivas på ett sätt som är sunt. se 6 kap. 4 §. I lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden finns det krav på att ett värdepappersbolags rörelse ska drivas på ett sådant sätt att bolagets förmåga att fullgöra sina förpliktelser inte äventyras avse- ende soliditet och likviditet, se 8 kap. 3 §. Vidare finns det bestäm- melser om att ett värdepappersbolag ska identifiera, mäta, styra, internt rapportera och ha kontroll över de risker som dess rörelse är förknippad med samt ha en tillfredsställande intern kontroll, se 8 kap. 4 §. I lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande finns det sundhetskrav. Pensionssparrörelse ska bedrivas så att allmänhetens förtroende för verksamheten upprätthålls och tillgångar på pen- sionssparkonton inte otillbörligt riskeras samt i övrigt så att rörel- sen kan anses sund. Utredningen anser att kraven i artikel 14.1 bör genomföras genom införande av tre olika lagbestämmelser. melsen ska lägga fast att ett tjänstepensionsföretags verksamhet ska drivas på ett sådant sätt att företagets förmåga att fullgöra sina åta- ganden inte äventyras, och så att företaget har en tillfredsställande likviditet. Bestämmelsen innebär bl.a. krav på tillräcklig soliditet, dvs. att den långfristiga betalningsförmågan är tillräcklig mätt i förhållandet mellan eget kapital och främmande kapital samt att verksamhetens kapitalbas är tillräcklig. Den nu aktuella bestämmel- sen innebär också uttryckliga krav på att företaget ska ha en till- fredsställande likviditet, dvs. har en fullgod kortfristig betalnings- förmåga. Bestämmelsen innebär även krav på lämplig matchning av olika slag, t.ex. med avseende på olika löptider. I den andra bestämmelsen ska det ställas krav på god riskhante- ring och intern kontroll. En god riskhantering innebär att tjänste- pensionsföretaget ska kunna identifiera, mäta, styra och internt rapportera samt ha kontroll över de olika slags risker som direkt eller indirekt berör företagets möjligheter att fullgöra sina åtaganden. Slutligen anser utredningen att det finns anledning att genom en tredje bestämmelse införa ett mer generellt krav på sund verksamhet som inte avser soliditet, likviditet eller riskkontroll. De bestämmelser som införs motsvarar till stor del reglerna om stabilitetsprincipen i FRL förutom att utredningen gjort bedöm- ningen att de risker som finns i ett tjänstepensionsföretags verk- samhet inte ska specificeras i lag utan ska avgöras med hänsyn till de olika tjänstepensionslösningar som finns och pensionsför- månernas natur. Detta innebär att det kan förekomma olika risker beroende på om det är tjänstepensionsföretaget, det uppdrags- givande företaget (den som betalar in premien) eller den som erhåller pensionsförmånen som avses. Den mer generella regel som föreslås bör kompletteras genom föreskrifter utformade av . Förslaget till IORP II-direktiv Förslag: De föreslagna bestämmelserna, som har sin grund i sundhetsprinciper samt krav på riskkontroll och internkontroll, ska samordnas med de förslag till bestämmelser om företag- styrning som redovisas i avsnitt 9.7. Denna samordning föran- leder dock inte någon ändring av förslaget i rutan i avsnitt 9.1.9. Skälen för förslaget: I förslaget till IORP II-direktiv finns förslag till nya bestämmelser om företagstyrning. De föreslagna bestäm- melserna har vissa likheter med den reglering som finns i Solvens II-regleringen. En särskild fråga inom ramen för det nu pågående arbetet med genomförande av Solvens II-direktivet är hur den nya formen av reglering kring företagsstyrning ska samspela med äldre reglering grundad på bl.a. stabilitetsprincip och principer om god standard. I dessa delar krävs fortsatta analyser. Bestämmelserna i artikel 14.1 om kravet på sunda förvaltnings- och redovisningsmetoder samt tillfredsställande mekanismer för intern kontroll, artikel 14.2 om att myndigheterna ska vidta åtgär- der för att förebygga oegentligheter att skada förmånstagare och medlemmar samt artikel 14.4 a om de behöriga myndigheternas rätt att skydda medlemmarnas och förmånstagarnas intressen har inte ändrats i förslaget (se artikel 62 i förslaget). Förslag: Ett tjänstepensionsföretags verksamhet ska drivas enligt god tjänstepensionsstandard. får bemyndigande att utfärda närmare föreskrifter om vilka åtgärder ett tjänstepensionsföretag ska vidta för att uppfylla kraven på god tjänstepensionsstandard. Tjänstepensionsdirektivet: De behöriga myndigheterna får för- bjuda eller begränsa verksamheten i ett institut särskilt om institu- tet allvarligt åsidosatt sina skyldigheter enligt de regler de omfattas av, se artikel 14.4 c. Europeiska försäkrings och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) får enligt direktivet utarbeta tekniska standarder för genomförande när det gäller formerna för och utformningen av de dokument som anges i artikel 13 avseende uppgifter som ska läm- nas till de behöriga myndigheterna om placeringsriktlinjer, årsbok- slut och förvaltningsberättelse, interna delårsrapporter, aktuariella värderingar och beräkningar, analyser om matchning av tillgångar och skulder, dokumentation om inbetalningar samt rapportering avseende revision, se artikel 13.213. För att säkerställa enhetliga 13 Se även artikel 4.2 i Omnibus I-direktivet. tillämpningsvillkor vid verksamhet över gränserna ska Eiopa utar- beta förslag till tekniska standarder för de förfarande som ska följas och de format och mallar som de behöriga myndigheterna ska använda när de överlämnar och uppdaterar relevanta uppgifter till Eiopa14. För att säkerställa att medlemmars och förmånstagares intressen skyddas på ett fullgott sätt får medlemsstaterna ställa upp ytterli- gare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet, se artikel 9.3. stadgar ska vara ägnade att trygga att före- ningen kan fullgöra sina försäkringsutfästelser och ska tillgodose medlemmarnas intresse av att kostnader och villkor för försäkringarna är skäliga med hänsyn till förmånernas art och omfattning och föreningens förhållanden, se 11 § UFL. Ett försäkringsföretags rörelse ska drivar enligt god försäkrings- standard, se 4 kap. 3 § FRL. får meddela före- skrifter om vilka åtgärder ett försäkringsföretag ska vidta för att uppfylla kravet på god försäkringsstandard, se 4 kap.18 § 3 och 7 kap. 2 § 9 FRF. Skälen för förslaget: Principen om en god försäkringsstandard i FRL syftar till att skydda direktförsäkringstagare, de försäkrade och andra som är ersättningsberättigade på grund av försäkringar. Bestämmelsen tar främst sikte på skyddet för konsumenter och mindre företag. Ett krav på god försäkringsstandard är inte begrän- sat till själva försäkringsrörelsen utan gäller bolagets verksamhet i dess helhet. Med god försäkringsstandard avses att verksamheten ska överensstämmelse med en kvalitativ tillfredsställande standard hos en representativ krets av försäkringsgivare. Innebörden av begreppet god försäkringsstandard får fyllas ut främst i tillsyns- 14 Se artikel 4.5 i Omnibus I-direktivet. allmänna råd kan därmed ge vägledning för vad som är god försäkringsstandard. Förekommande praxis hos den aktuella kretsen av försäkringsgivare kan också ge viss ledning för tillämpningen.15 Utredningen anser att en liknande bestämmelse som god försäk- ringsstandard ska införas för tjänstepensionsföretag för att kund- skyddet för de ersättningsberättigade i tjänstepensionsföretag inte ska vara sämre än de ersättningsberättigade i ett försäkringsföretag. En sådan god tjänstepensionsstandard ska liksom god försäkringsstandard avse hela verksamheten. Innebörden av begreppet får i likhet med god försäkringsstandard fyllas ut främst av tillsynspraxis i form av allmänna råd i avvaktan på tekniska standarder från Eiopa. bör även i dessa fall ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vika åtgärder ett tjänstepensionsföretag ska vidta för att uppfylla kraven på god tjänstepensionsstandard. Viss ledning torde här kunna hämtas från den praxis som har utvecklats såvitt avser tjänstepensions- verksamhet inom försäkringsregleringen. Förslaget till IORP II-direktiv Förslag: De föreslagna bestämmelserna om krav på god tjänste- pensionsstandard ska samordnas med de förslag till bestämmel- ser om företagstyrning som redovisas i avsnitt 9.7. Denna sam- ordning föranleder dock inte någon ändring av förslaget i rutan i avsnitt 9.1.10. Skälen för förslaget: I förslaget till IORP II-direktiv finns förslag till nya bestämmelser om företagstyrning. De föreslagna bestäm- melserna har vissa likheter med den reglering som finns i Solvens II-regleringen. En särskild fråga inom ramen för det nu pågående arbetet med genomförande av Solvens II-direktivet är hur den nya formen av reglering kring företagsstyrning ska samspela med äldre reglering grundad på bl.a. stabilitetsprincip och principer om god standard. I dessa delar krävs fortsatta analyser. 15 Se prop. 1998/99:87 s. 390–391. Förslag: Ett tjänstepensionsföretag får inte driva annan verk- samhet än tjänstepensionsrörelse och sådan verksamhet som föranleds av tjänstepensionsrörelsen. Tjänstepensionsdirektivet: Institutet ska begränsa sin verksamhet till sådan verksamhet som avser pensionsförmåner, inbegripet verk- samheter som föranleds av dessa, se artikel 7. En understödsförening som driver verksamhet avseende tjänste- pensionsförsäkring får inte driva någon annan verksamhet, om den inte är föranledd av verksamheten avseende tjänstepensions- försäkring, se 7 § UFL. Ett försäkringsföretag får inte driva annan rörelse än försäkrings- rörelse och därmed sammanhängande verksamhet, se 4 kap. 4 § FRL. Skälen för förslaget: Direktivets bestämmelser om begräns- ningar av tjänstepensionsinstitutets verksamhet är grundläggande och bör införas. Den bör lämpligen utformas med huvudsaklig förebild i FRL. I avsnitt 16.4.2 behandlas behovet av särskilda övergångsregler när det gäller tjänstepensionsfrämmande verk- samhet i företag som omvandlas. Förslaget till IORP II-direktiv IORP II-direktivet innehåller ingen ändring av betydelse i denna del. 9.1.12Förmåner med solidarisk ansvarighet Bedömning: Inga regler om solidarisk ansvarighet införs för tjänstepensionsföretag. Tjänstepensionsdirektivet: Direktivet innehåller inga bestämmel- ser om förmåner med solidarisk ansvarighet. För att säkerställa att medlemmars och förmånstagares intressen skyddas på ett fullgott sätt får medlemsstaterna emellertid ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet, se artikel 9.3. Regler om solidarisk ansvarighet saknas för understödsföreningar. Försäkringsföretag får inte utan tillstånd meddela försäkringar med solidarisk ansvarighet, se 4 kap. 11 § FRL. Skälen för bedömningen: Regeln på försäkringsområdet kan härledas bakåt till FRL. I motiven till FRL nämns det att det kan förekomma solidariskt ansvar för vissa försäkrings- bestånd t.ex. på flygförsäkringsområdet. Regeln torde sakna relevans på tjänstepensionsområdet. Förslaget till IORP II-direktiv IORP II-direktivet innehåller ingen bestämmelse om detta. Förslag: Ett förbud mot att förespegla framtida förmåner som saknar grund i tjänstepensionsförmånsavtalet införs för tjänste- pensionsföretag. Tjänstepensionsdirektivet: Direktivet innehåller inga regler om förespeglingsförbud. För att säkerställa att medlemmars och för- månstagares intressen skyddas på ett fullgott sätt får medlemssta- terna emellertid ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet, se artikel 9.3. Överskottshantering regleras dock i stadgarna. Försäkringsföretag får inte förespegla framtida återbäring som sak- nar grund i försäkringsavtalen, se 4 kap. 12 § FRL. Skälen för förslaget: För att motverka att tjänstepensionsteck- nare ingår tjänstepensionsförmånsavtal under felaktiga förutsätt- ningar bör ett tjänstepensionsföretag inte få förespegla framtida återbäring som saknar grund i förmånsavtalet. I likhet med vad som gäller på försäkringsområdet ska alltså ett tjänstepensionsföretag vara skyldigt att i sin marknadsföring och övriga kommunikation gentemot kunder klargöra när det är fråga om värden som tjänste- pensionstecknaren inte har rätt till enligt avtal. Förslaget till IORP II-direktivet IORP II-direktivet innehåller ingen bestämmelse om detta. Förslag: En motsvarande sekretessreglering som för försäk- ringsföretag ska gälla för tjänstepensionsföretag. Tjänstepensionsdirektivet: Direktivet innehåller inga regler om sekretess. För att säkerställa att medlemmars och förmånstagares intressen skyddas på ett fullgott sätt får medlemsstaterna emeller- tid ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet, se artikel 9.3. Uppgift om genetisk undersökning eller genetisk information som avser en enskild person får inte obehörigen röjas. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), se 20 b § UFL. Personuppgifter om att förmånen tillfaller någon annan än försäk- ringstagaren som ska behandlas enligt personuppgiftslagen (1998:204) får inte lämnas ut till förmånstagaren. Den som uppsåt- ligt eller oaktsamt bryter mot detta krav döms till böter eller fäng- else i högst . Uppgifter om genetisk undersökning eller gene- tisk information som avse en enskild person får inte obehörigen röjas. I det allmännas verksamhet tillämpas bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i stället, se 4 kap. 14– 16 §§ FRL. Skälen för förslaget: överlämnade regeringen till en proposition om genetisk integritet m.m. (prop. 2005/06:64). Där föreslogs en sekretessbestämmelse motsvarande banksekretessen (se a. prop. s. 168 ff. och 213). Den föreslagna bestämmelsen innebar alltså att enskildas förhållanden till försäk- ringsbolag inte obehörigen får röjas. Förslaget om generell sekre- tess avslogs emellertid av med hänvisning till att konse- kvenserna av införandet av en sådan sekretess inte var tillräckligt noga beskrivna. Det förutsattes att regeringen skulle återkomma med ett nytt förslag, åtminstone vad gäller uppgift om genetisk undersökning och genetisk information (se bet.2005/06:SoU16 och rskr. 2005/06:219). En sådan smalare regel om tystnadsplikt inför- des genom 7 kap. 20 a § FRL och 20 b § UFL med ikraftträdande (prop. 2006/07:41). Denna regel finns numera i 4 kap. 16 § FRL. I en departementspromemoria om sekretess för finansiella företag (Ds 2011:17) lämnades förslag bl.a. till en gene- rell bestämmelse om tystnadsplikt som innebär att den som är eller har varit knuten till ett försäkringsföretag som anställd eller upp- dragstagare inte obehörigen får röja eller utnyttja vad han eller hon i anställningen eller under uppdraget har fått veta om enskildas hälsotillstånd eller om andra förhållanden till försäkringsföretaget. Förslaget bereds inom . I syfte att stärka allmänhetens och försäkringstagarnas förtro- ende för försäkringsföretagen kan det finnas anledning att införa en generell regel om tystnadsplikt för dessa företag. Detsamma gäller för tjänstepensionsföretagen. Förslag med en sådan inriktning skulle emellertid föregripa den fortsatta beredningen av förslagen i departementspromemorian. Utredningen anser att det därför är lämpligt att nu i stället föreslå att motsvarande sekretessreglering som gäller på försäkringsområdet ska gälla även på tjänste- pensionsområdet. Förslaget till IORP II-direktiv IORP II-direktivet innehåller ingen bestämmelse om detta. 9.1.15Kapitalbaskrav när verksamheten startar Förslag: Ett tjänstepensionsföretag ska ha en viss minsta kapi- talbas när verksamheten startar (garantibelopp). Tjänstepensionsdirektivet: För att säkerställa att medlemmarnas och förmånstagarnas intressen skyddas på ett fullgott sätt får med- lemsstaterna enligt artikel 9.3 ställa upp ytterligare villkor för att ett institut ska tillåtas att bedriva verksamhet. En understödsförening som bedriver verksamhet avseende tjänste- pensionsförsäkring ska ha en tillräcklig kapital- bas, se 25 § UFL. Ett försäkringsföretag ska ha en kapitalbas när rörelsen startas som uppgår till minst garantibeloppet enligt 7 kap. 17 eller 18 § FRL, se 2 kap. 10 § FRL. Skälen för förslaget: För att säkerställa att tjänstepensionsteck- narnas, tjänstepensionsberättigades och övriga intressenters intressen skyddas föreslår utredningen att ett tjänstepensionsföretag, i likhet med försäkringsföretag och understödsföreningar, ska ha en viss minsta kapitalbas när rörelsen startar. Direktivets regler om lagstadgat kapitalkrav behandlas mer utförligt i avsnitt 9.6. Förslaget till IORP II-direktiv IORP II-direktivet innehåller ingen bestämmelse om detta. Förslag: Tillstånd ska avse tjänstepensionsrörelse och ges för huvudförmåner, tilläggsförmåner eller huvudförmåner och tilläggsförmåner. , eller annan myndighet som regeringen bestämmer, får bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka förmåner som hänför sig till huvudförmåner respektive tilläggs- förmåner. Tjänstepensionsdirektivet saknar regler om klassindelning. Saknar regler för tillståndsklasser. Tillstånd för direkt skadeförsäkringsrörelse ska avse en eller flera försäkringsklasser som anges i 2 kap. 11 § FRL. Tillstånd för direkt livförsäkringsrörelse ska avse en eller flera försäkringsklasser som anges i 2 kap. 13 § FRL. Skälen för förslaget: Tjänstepensionsdirektivet innehåller inga tillståndsklasser motsvarande dem som finns för livförsäkrings- respektive skadeförsäkringsrörelse i 2 kap. 11 och 12 §§ FRL. Direktivet omfattar pensionsförmåner, dvs. huvudförmåner och tilläggsförmåner (se avsnitt 9.1.6) Enligt artikel 9.2 får en medlemsstat föreskriva att täckning av risker kopplade till lång levnad och invaliditet (invaliditetsskydd), efterlevandeskydd samt en garanti för återbetalning av inbetalda belopp (återbetalningsskydd) får erbjudas till medlemmarna som kompletterande förmåner om arbetsgivarna och arbetstagarna eller deras respektive företrädare kommer överens om detta. Medlem- men får även stå den finansiella risken för pensionsförmånen (arti- kel 11.4 c). Genomförandet av artikel 9.2 har behandlats i avsnitt 9.1.6. Det förekommer inga tillståndsklasser i lagen om understöds- föreningar. Tillståndet är registrerat som Tjänstepensionskassa, understödsförening i Finansinspektionens företagsregister. Tjänstepensionsdirektivet är neutralt till vilken typ av förmån som tillhandahålls och det saknas krav i direktivet om en uppdel- ning baserad på olika förmåner. Det finns således inte något krav på klassindelning av tjänstepensionsförmånerna för att införa direktivet på ett korrekt sätt. Som konstaterats i avsnitt 9.1.6 är det emellertid lämpligt att den nya lagen i förtydligande syfte bygger på den skillnad som finns mellan huvudförmåner och tilläggsförmåner (kompletterande förmåner). Det kan konstateras att en uppdelning efter mönster från regleringen på försäkringsområdet, dvs. som har sin grund i den försäkringsrättsliga skillnaden mellan liv- och skadeförsäkringar skapar en onödigt komplicerad reglering.16 Förslaget till IORP II-direktivet IORP II-direktivet innehåller ingen bestämmelse om detta. Bedömning: Den nya lagen behöver inte innehålla någon sär- skild reglering kring återförsäkring eller kring någon motsvarig- het till återförsäkring. Tjänstepensionsdirektivet: Direktivet innehåller inga regler om återförsäkring. I samband med genomförandet av återförsäkringsdirektivet kon- staterades bl.a. att understödsföreningar inte kan bedriva återför- säkringsrörelse, eftersom deras verksamhet avser inbördes bistånd.17 Enligt 1 kap. 9 § FRL avses med återförsäkring sådan verksamhet som består i att överta risker som överlåts från ett försäkrings- företag eller en utländsk försäkringsgivare. 16Jfr Solvens som föreslog en indelning av tjänstepensionsverksamhet i tre klasser och en indelning av tjänstepensionsförmånerna i livförmåner och skadeförmåner, se SOU 2011:68 s. 483 respektive 479. 2007/08:40 s. 58. om återförsäkring reformerades senast i samband med genom- förandet av återförsäkringsdirektivet.18 Ett försäkringsföretag får avge återförsäkring, och får också bedriva verksamhet som avser mottagen återförsäkring. Tillstånd för rörelse avseende mottagen återförsäkring ska avse risker som hänför sig till en eller flera av de skade- eller livförsäkringsklasser som anges i 11 § och 12 §§, se 2 kap. 13 § FRL. Ett återförsäkrings- bolag är ett försäkringsaktiebolag eller ett ömsesidigt försäkrings- bolag som har fått tillstånd för rörelse som bara avser (mottagen) återförsäkring. Inom ramen för de s.k. solvensreglerna19 finns vissa särskilda bestämmelser kring behandlingen av s.k. avgiven återförsäkring, dvs. kring behandlingen av (försäkrings-)risker som bärs av någon annan än den ursprungliga försäkringsgivaren. Skälen för bedömningen: Direktivet innehåller inga regler om återförsäkring. Inledningsvis kan konstateras att lagstiftaren tidigare gjort bedömningen att en understödsförening inte kan bedriva återför- säkringsrörelse eftersom deras verksamhet avser inbördes bistånd. Det saknas anledning att ifrågasätta denna bedömning. Det kan dock konstateras att det med utredningens förslag inte bara kommer att finnas tjänstepensionsföretag vars verksamhet är begränsad till inbördes bistånd (slutna tjänstepensionsföreningar), utan också andra former av tjänstepensionsföretag. Det finns såle- des anledning att något närmare analysera utrymmet för – och behovet av – särskilda regler kring återförsäkring eller något mot- svarande i den nya tjänstepensionsrörelselagen. Mot bakgrund av definitionen av återförsäkring i FRL kan det möjligen hävdas att ett tjänstepensionsföretag skulle kunna bedriva s.k. mottagen återförsäkring – dvs. verksamhet som består i att överta (försäkrings-)risker från försäkringsföretag – under förutsätt- ning att återförsäkringsverksamheten anses vara verksamhet som avser pensionsförmåner eller sådan verksamhet som är föranledd av verksamheten som avser pensionsförmåner. Denna form av åter- försäkringsverksamhet skulle alternativt kunna begränsas till att endast avse (förmåns-)risker som överlåts från andra tjänste- 18Europaparlamentets och rådets direktiv (2005/68/EG) av om återförsäkring och om ändring av rådets direktiv /239/EEG och 92/49/EEG samt direktiven /78/EG och 2002/83/EG. 19Reglerna om försäkringstekniska avsättningar, skuldtäckning och placering av tillgångar m.m. samt reglerna om kapitalbas, solvensmarginal och garantibelopp. pensionsföretag, i syfte att tydligt upprätthålla skillnaden mellan de båda sektorerna. Mot samma bakgrund torde ett tjänstepensionsföretag dock inte kunna överlåta risker inom ramen för återförsäkring i FRL:s mening – s.k. avgiven återförsäkring – eftersom sådan överlåtelse enligt definitionen av återförsäkring inte kan göras av andra företag än försäkringsföretag och utländska försäkringsgivare. Definit- ionen av återförsäkring i FRL skulle visserligen kunna ändras på det sättet att med återförsäkring också skulle avses verksamhet som består i att överta risker som överlåts av ett tjänstepensionsföretag, men enligt utredningens bedömning är det tveksamt om en sådan ändring skulle vara förenlig med definitionen av återförsäkring i återförsäkringsdirektivet (se artikel 2.1 a). Ett annat alternativ skulle kunna vara att i den nya lagen för tjänstepensionsföretagen ta in en anpassad definition för vad som skulle kunna kallas återförsäkring av förmånsrisker (jfr ovan), vil- ket inte torde strida mot tjänstepensionsdirektivet.