sou · H2B347 · 2014-06-27 00:00:00 — Om en medlemsstat har utsett fler än en behörig myndig het, ska förteckningen och de uppdateringar som avses i punkt 2 meddelas kommissionen av den gemensamma kontaktpunkt som avses i artikel 18.1. Förteckningen och uppdateringarna ska avse alla alternativa tvistlösningsorgan som har inrättats i med lemsstaten i fråga. 4.Kommissionen ska upprätta en förteckning över de alter tvistlösningsorgan som den har fått meddelande om i enlighet med punkt 2 och uppdatera förteckningen, när den får meddelande om ändringar. Kommissionen ska offentliggöra förteckningen och uppdateringarna av den på sin webbplats och på ett varaktigt medium. Kommissionen ska översända den för teckningen och dess uppdateringar till de behöriga myndighe terna. Om en medlemsstat har utsett en gemensam kon taktpunkt i enlighet med artikel 18.1 ska kommissionen över sända den förteckningen och dess uppdateringar till den gemen samma kontaktpunkten. 5.Varje behörig myndighet ska offentliggöra en konsoliderad förteckning över de alternativa tvistlösningsorgan som avses i punkt 4 på sin webbplats, genom att tillhandahålla en länk till relevant webbplats hos kommissionen. Dessutom ska varje be hörig myndighet offentliggöra den konsoliderade förteckningen på ett varaktigt medium. 6.Senast den 9 juli 2018 och därefter ska varje behörig myndighet offentliggöra en rapport om de alternativa tvistlösningsorganens utveckling och om hur de fungerar och översända rapporten till kommissionen. I rapporten ska man särskilt a)fastställa bästa praxis för de alternativa tvistlösningsorganens arbete, b)med stöd av statistik i förekommande fall påpeka brister som hindrar de alternativa tvistlösningsorganen från att fungera som avsett vid både inhemska och gränsöverskridande tvis ter, c)i förekommande fall lägga fram rekommendationer om hur de alternativa tvistlösningsorganen kan fås att fungera mer ändamålsenligt och effektivt. 7.Om en medlemsstat har utsett mer än en behörig myn dighet i enlighet med artikel 18.1 ska den rapport som avses i punkt 6 i den här artikeln offentliggöras av den gemensamma kontaktpunkt som avses i artikel 18.1. Rapporten ska avse alla alternativa tvistlösningsorgan som har inrättats i medlemsstaten. Medlemsstaterna ska fastställa regler för sanktioner för överträ delser av de nationella bestämmelser som har antagits särskilt i enlighet med artikel 13 och vidta alla åtgärder som är nödvän diga för att se till att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effek tiva, proportionella och avskräckande. Europeiska unionens officiella tidning L 165/79 Ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 I bilagan till förordning (EG) nr 2006/2004 ska följande punkt läggas till: och rådets direktiv /11/EU av om alternativ tvistlösning vid kon sumenttvister (EUT L 165, , s 63. ): arti kel 13. Ändring av direktiv /22/EG I bilaga I till direktiv /22/EG ska följande punkt läggas till: och rådets direktiv /11/EU av om alternativ tvistlösning vid kon sumenttvister (EUT L 165, , s 63. ): arti kel 13. ska medlemsstaterna meddela kommissionen följande uppgifter: a)I förekommande fall, namn på och kontaktuppgifter för de organ som har utsetts i enlighet med artikel 14.2. b)De behöriga myndigheterna, inklusive i förekommande fall den gemensamma kontaktpunkt som har utsetts i enlighet med artikel 18.1. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om eventuella ändringar av dessa uppgifter. 2.Senast den 9 januari 2016 ska medlemsstaterna sända en första förteckning enligt artikel 20.2 till kommissionen. 3.Kommissionen ska översända de uppgifter som avses i punkt 1 a till medlemsstaterna. Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska genast överlämna texten till dessa bestäm melser till kommissionen. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis ning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis ningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen ska och därefter lägga fram en rapport om tillämpningen av detta direktiv för , rådet och Europeiska ekono miska och sociala kommittén. I rapporten ska utvecklingen och användningen av alternativa tvistlösningsorgan och kon sekvenserna av detta direktiv för konsumenter och näringsidkare beaktas, särskilt konsumenternas kunskaper och omfattningen av näringsidkarnas användning. Rapporten ska vid behov åtföl jas av förslag till ändring av detta direktiv. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Europeiska unionens officiella tidning L 165/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 524/2013 av om tvistlösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG (förordningen om tvistlösning online vid konsumenttvister) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Enligt artikel 169.1 och 169.2 a i fördraget om Europe iska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) ska unionen bidra till att en hög konsumentskyddsnivå uppnås genom åtgärder som beslutas i enlighet med artikel 114 i EUF- fördraget. Enligt artikel 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ska en hög nivå i fråga om konsumentskydd tryggas i unionens politik. (2)Enligt artikel 26.2 i EUF-fördraget ska den inre mark naden omfatta ett område utan inre gränser, där fri rör lighet för varor och tjänster säkerställs. För att kon sumenterna ska ha förtroende för och dra nytta av den inre marknadens digitala dimension måste de ha tillgång till enkla, effektiva, snabba och billiga sätt att lösa tvister (1) EUT C 181, 21.6.2012, s. 99. (2) ståndpunkt av (ännu ej of fentliggjord i EUT) och rådets beslut av . som uppstår vid försäljning av varor eller tillhandahål lande av tjänster online. Detta är särskilt viktigt när kon sumenter handlar över gränserna. (3)I sitt meddelande av Inremarknads akten – Tolv åtgärder för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för inre marknaden – Gemensamma insatser för att skapa ny tillväxt angav kommissionen lagstiftning om alternativ tvistlösning som även omfattar e-handel som en av de tolv åtgärderna för att stimulera tillväxten och stärka förtroendet för den inre marknaden. (4)Fragmenteringen av den inre marknaden hindrar arbetet för att öka konkurrenskraft och tillväxt. Dessutom inne bär den ojämna tillgången till, kvaliteten på och medve tenheten om enkla, effektiva, snabba och billiga sätt att lösa tvister som uppstår vid försäljning av varor eller tillhandahållande av tjänster inom unionen ett hinder på den inre marknaden, som urholkar konsumenternas och näringsidkarnas förtroende för att köpa och sälja över gränserna. (5)I sina slutsatser av den 24–och uppmanade och rådet att före utgången av 2012 anta en första upp sättning prioriterade åtgärder, så att den inre marknaden ges ny stimulans. (6)Den inre marknaden är en realitet i konsumenternas var dagsliv, när de reser, handlar och utför betalningar. Kon sumenterna är viktiga aktörer på den inre marknaden och bör därför stå i centrum för denna. Den inre mark nadens digitala dimension börjar få avgörande betydelse för både konsumenter och näringsidkare. Konsumenterna handlar i allt större utsträckning online och allt fler nä ringsidkare säljer online. Konsumenter och näringsidkare bör känna sig trygga när de utför transaktioner online och det är därför nödvändigt att undanröja befintliga hinder och öka konsumenternas förtroende. Tillgången till tillförlitlig och effektiv tvistlösning online kan i stor utsträckning bidra till att uppnå detta mål. L 165/2 Europeiska unionens officiella tidning (7)Möjligheten till enkel och billig tvistlösning kan öka kon sumenternas och näringsidkarnas förtroende för den di gitala inre marknaden. Konsumenter och näringsidkare stöter dock fortfarande på hinder för lösningar utanför domstol, i synnerhet av tvister som uppstår vid gräns överskridande onlinetransaktioner. Sådana tvister förblir därför ofta olösta. (8)Tvistlösning online erbjuder en enkel, effektiv, snabb och billig lösning utanför domstol av tvister som uppstår vid onlinetransaktioner. Det saknas emellertid mekanismer som ger konsumenter och näringsidkare möjlighet att lösa sådana tvister på elektronisk väg. Denna situation innebär nackdelar för konsumenterna, utgör ett hinder framför allt för gränsöverskridande on linetransaktioner, medför olika villkor för näringsidkarna och hämmar således onlinehandelns allmänna utveckling. (9)Denna förordning bör gälla för lösning utanför domstol av tvister som inletts av konsumenter som är bosatta i unionen mot näringsidkare som är etablerade i unionen och som omfattas av och rådets di rektiv 2013/11/EU av om alternativ tvistlösning vid konsumenttvister (direktivet om alterna tiv tvistlösning) (1). (10)För att säkerställa att plattformen för tvistlösning online också kan användas för alternativa tvistlösningsförfaran den, där näringsidkare har möjlighet att lämna in klago mål mot konsumenter, bör denna förordning också gälla för lösning utanför domstol av tvister som inletts av näringsidkare mot konsumenter, där tillämpliga alterna tiva tvistlösningsförfaranden erbjuds av alternativa tvist lösningsorgan som ingår i den förteckning som har upp rättats i enlighet med artikel 20.2 i direktiv /11/EU. Tillämpningen av denna förordning på sådana tvister bör inte innebära någon skyldighet för medlemsstaterna att se till att de alternativa tvistlösningsorganen erbjuder sådana förfaranden. (11)Även om särskilt konsumenter och näringsidkare som genomför gränsöverskridande onlinetransaktioner kom mer att dra fördel av en plattform för tvistlösning online, bör denna förordning också gälla inhemska onlinetrans aktioner, så att lika villkor för onlinehandel verkligen skapas. (12)Denna förordning bör inte påverka tillämpningen av Eu ropaparlamentets och rådets direktiv /52/EG av om vissa aspekter på medling på privat rättens område (2). (13)Definitionen av konsument bör omfatta fysiska personer som agerar utanför den egna närings- eller yrkesverksam heten. Om avtalet ingås för ändamål som faller delvis (1) Se sidan 63 i detta nummer av EUT. (2) EUT L 136, 24.5.2008, s. 3. inom och delvis utanför en persons egen näringsverk samhet (avtal med dubbla syften) och näringssyftet är så begränsat att det inte dominerar inom ramen för till handahållandet, bör dock även denna person anses som konsument. (14)Definitionen av köpeavtal eller tjänsteavtal online bör om fatta ett köpeavtal eller tjänsteavtal, där näringsidkaren eller dennes mellanhand har erbjudit varor eller tjänster på en webbplats eller på annan elektronisk väg och kon sumenten har beställt varorna eller tjänsterna på webbplatsen eller på annan elektronisk väg. Detta bör även omfatta fall där konsumenten har fått åtkomst till webbplatsen eller en annan av informationssamhällets tjänster genom en mobil elektronisk anordning, t.ex. en mobiltelefon. (15)Denna förordning bör inte gälla för sådana tvister mellan konsumenter och näringsidkare som uppstår i samband med köpeavtal eller tjänsteavtal som ingås offline eller för tvister mellan näringsidkare. (16)Denna förordning bör betraktas i förbindelse med direk tiv 2013/11/EU, där medlemsstaterna åläggs att se till att alla tvister mellan konsumenter som är bosatta, och nä ringsidkare som är etablerade, i unionen som uppstår vid försäljning av varor eller tillhandahållande av tjänster kan hänskjutas till ett alternativt tvistlösningsorgan. (17)Innan ett klagomål lämnas in till ett tvistlösningsorgan genom onlineplattformen för tvistlösning, bör kon sumenterna av medlemsstaterna uppmuntras att ta kon takt med näringsidkaren på något lämpligt sätt i syfte att lösa tvisten i godo. (18)Syftet med denna förordning är att inrätta en plattform för tvistlösning online på unionsnivå. Onlineplattformen bör bestå av en interaktiv webbplats, som tillhandahåller en gemensam ingång för konsumenter och näringsidkare som utanför domstol vill lösa tvister som uppstår vid onlinetransaktioner. Onlineplattformen bör tillhandahålla allmän information om lösning utanför domstol av av talstvister som uppstår mellan konsumenter och närings idkare vid köpeavtal eller tjänsteavtal online. Den bör ge konsumenter och näringsidkare möjlighet att lämna in klagomål genom att fylla i ett elektroniskt formulär, som finns på unionsinstitutionernas samtliga officiella språk, och bifoga relevanta handlingar. Den bör vidarebe fordra klagomålen till ett alternativt tvistlösningsorgan som är behörigt att hantera tvisten i fråga. Onlineplatt formen bör även kostnadsfritt tillhandahålla ett elektro niskt verktyg för ärendehantering, vilket ger de alterna tiva tvistlösningsorganen möjlighet att genomföra tvist lösningsförfarandet med parterna online genom online plattformen. De alternativa tvistlösningsorganen bör inte vara skyldiga att använda det elektroniska verktyget för ärendehantering. Europeiska unionens officiella tidning L 165/3 (19)Kommissionen bör vara ansvarig för utvecklingen, driften och underhållet av onlineplattformen och tillhandahålla alla de tekniska resurser som är nödvändiga för online plattformens sätt att fungera. Onlineplattformen bör till handahålla en elektronisk översättningsfunktion, som gör det möjligt för parterna och det alternativa tvistlösnings organet att om lämpligt få uppgifter som utbyts genom onlineplattformen och är nödvändiga för att lösa tvisten översatta. Den funktionen bör kunna hantera alla nöd vändiga översättningar och bör vid behov stödjas av mänsklig medverkan. Kommissionen bör även på online plattformen lämna information till klagande parter om möjligheten att begära hjälp från kontaktpunkterna för tvistlösning online. (20)Onlineplattformen bör göra det möjligt att på ett säkert sätt utbyta data med alternativa tvistlösningsorgan och iaktta de principer som ligger till grund för det europe iska ramverket för interoperabilitet, som har antagits i enlighet med och rådets beslut /387/EG av om interoperabelt tillhandahållande av alleuropeiska e-förvaltningstjänster för offentliga förvaltningar, företag och medborgare () (1). (21)Onlineplattformen bör särskilt vara tillgänglig genom portalen Ditt , som har inrättats i enlighet med bilaga II till beslut /387/EG, vilken ger tillgång till alleuropeisk, flerspråkig information online och inter aktiva tjänster till företag och medborgare i unionen. Onlineplattformen bör göras framträdande på Ditt Euro pa-portalen. (22)En plattform för tvistlösning online på unionsnivå bör bygga på de befintliga alternativa tvistlösningsorganen i medlemsstaterna och respektera dessas rättsliga traditio ner. De alternativa tvistlösningsorgan till vilka ett klago mål har vidarebefordrats genom onlineplattformen bör därför tillämpa sina egna förfaranderegler, inklusive kost nadsregler. I denna förordning fastställs dock vissa ge mensamma regler för dessa förfaranden, vilka kommer att säkerställa deras effektivitet. Dessa regler bör omfatta regler som garanterar att tvistlösningen inte kräver par ternas eller deras ombuds fysiska närvaro inför det alter tvistlösningsorganet, såvida inte dess förfarande regler föreskriver en sådan möjlighet och att parterna är överens. Parterna bör dock komma överens om att fysisk närvaro är nödvändig. (23)Om det säkerställs att alla alternativa tvistlösningsorgan som ingår i den förteckning som har upprättats i enlighet med artikel 20.2 i direktiv /11/EU finns registrerade på onlineplattformen, bör det möjliggöra fullständig täck ning för tvistlösning online utanför domstol för tvister som uppstår i samband med köpeavtal eller tjänsteavtal online. (24)Denna förordning bör inte hindra arbetet inom eventu ella befintliga organ för tvistlösning online eller eventu ella mekanismer för tvistlösning online i unionen. (1) EUT L 144, 30.4.2004, s. 62. bör inte hindra tvistlösningsorgan eller tvistlösnings mekanismer från att hantera onlinetvister som har hän skjutits direkt till dem. (25)I varje medlemsstat bör kontaktpunkter för tvistlösning online med minst två rådgivare för sådan tvistlösning utses. Kontaktpunkterna för tvistlösning online bör stödja parterna i en tvist som tas upp genom onlineplattformen utan att åläggas att översätta de handlingar som rör tvis ten. Medlemsstaterna bör ha möjlighet att överlåta ansva ret för kontaktpunkterna till sina konsumentcentrum inom nätverket av europeiska konsumentcentrum. Med lemsstaterna bör utnyttja denna möjlighet för att kon taktpunkterna fullt ut ska kunna dra nytta av erfarenhe terna vid konsumentcentrumen inom nätverket av euro peiska konsumentcentrum och av att underlätta lösning av tvister mellan konsumenter och näringsidkare. Kom missionen bör inrätta ett nätverk mellan kontaktpunk terna för att underlätta deras samarbete och arbete och i samarbete med medlemsstaterna tillhandahålla lämplig utbildning för kontaktpunkterna. (26)Rätten till ett effektivt rättsmedel och rätten till en rättvis rättegång är grundläggande rättigheter, som föreskrivs i artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grund läggande rättigheterna. Tvistlösning online är inte avsedd att och får inte syfta till att ersätta domstolsförfaranden och bör inte heller frånta konsumenter eller närings idkare rätten till rättslig prövning inför domstol. Denna förordning bör därför inte hindra parterna från att utöva sin rätt till domstolsprövning. (27)Behandlingen av uppgifter i enlighet med denna förord ning bör omfattas av stränga garantier för sekretess och uppfylla reglerna för skydd av personuppgifter i parlamentets och rådets direktiv /46/EG av den 24 ok tober 1995 om skydd för enskilda personer med avse ende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (2) och och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 decem ber 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitu tionerna och gemenskapsorganen behandlar personupp gifter och om den fria rörligheten för sådana uppgif ter (3). Dessa regler bör gälla för den behandling av per sonuppgifter som utförs i enlighet med den här förord ningen av de olika aktörerna på onlineplattformen, oav sett om de agerar enskilt eller gemensamt med andra sådana aktörer. (28)De registrerade bör underrättas om och ge sitt samtycke till behandlingen av personuppgifter på onlineplattfor men och bör underrättas om sina rättigheter i samband med behandlingen genom ett allmänt meddelande om uppgiftsskydd, vilket kommissionen offentliggör, där den behandling som plattformsaktörerna ansvarar för förklaras på ett tydligt och enkelt sätt i enlighet med artiklarna 11 och 12 i förordning (EG) nr 45/2001 och den nationella lagstiftning som har antagits i enlighet med artiklarna 10 och 11 i direktiv /46/EG. (2) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. (3) EGT L 8, , s. 1. L 165/4 Europeiska unionens officiella tidning (29)Denna förordning bör inte påverka bestämmelser om sekretess i nationell lagstiftning i samband med alternativ tvistlösning. (30)Näringsidkare som är etablerade inom unionen och som ingår köpekontrakt eller tjänstekontrakt online bör på sina webbplatser tillhandahålla en elektronisk länk till onlineplattformen, för att säkerställa en bred kännedom om plattformens existens bland konsumenterna. Närings idkare bör också uppge sin e-postadress, så att kon sumenterna har en första kontaktpunkt. En betydande andel av köpeavtalen och tjänsteavtalen online ingås via marknadsplatser online, som sammanför eller underlättar onlinetransaktioner mellan konsumenter och närings idkare. Marknadsplatser online utgörs av onlineplattfor mar, som möjliggör för näringsidkare att erbjuda sina varor och tjänster till konsumenter. Sådana marknads platser online bör därför ha samma skyldigheter att till handahålla en elektronisk länk till onlineplattformen. Denna skyldighet bör inte påverka tillämpningen av ar tikel 13 i direktiv /11/EU beträffande kravet för näringsidkare att informera konsumenter om de alterna tiva tvistlösningsförfaranden som näringsidkarna omfat tas av och om huruvida de åtar sig att använda sig av alternativa tvistlösningsförfaranden för att lösa tvister med konsumenter. Den skyldigheten bör inte heller på verka tillämpningen av artiklarna 6.1 t och 8 i parlamentets och rådets direktiv /83/EU av om konsumenträttigheter (1). I arti kel 6.1 t i direktiv /83/EU föreskrivs, i fråga om konsumentavtal som ingås på distans eller utanför fasta affärslokaler, att näringsidkaren ska ge konsumenten in formation om möjligheten att anlita ett förfarande för klagomål och prövning utanför domstol vilket närings idkaren omfattas av och villkoren för detta, innan kon sumenten blir bunden av avtalet. För att säkerställa bred kännedom bland konsumenterna bör medlemsstaterna likaså uppmana konsumentorganisationer och närings livsorganisationer att tillhandahålla en elektronisk länk till onlineplattformen. (31)I syfte att beakta de kriterier som de alternativa tvistlös ningsorganen använder för att fastställa sina respektive tillämpningsområden, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på anpassning av uppgifter som en klagande ska lämna i det elektroniska klagofor muläret på onlineplattformen. Det är av särskild bety delse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen utarbetar och utformar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds sam tidigt till och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (32)I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genom förandebefogenheter för hur onlineplattformen ska fung era, hur klagomål ska lämnas in och hur samarbetet inom nätverket av kontaktpunkter för tvistlösning online ska ske. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) (1) EUT L 304, 22.11.2011, s. 64. nr 182/2011 av om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genom förandebefogenheter (2). Det rådgivande förfarandet bör användas vid antagandet av genomförandeakter om det elektroniska klagomålsformuläret, med tanke på dess rent tekniska karaktär. Granskningsförfarandet bör användas vid antagandet av regler för samarbetet mellan medlem marna i nätverket av kontaktpunkter för tvistlösning on line. (33)Vid tillämpningen av denna förordning bör kommissio nen om lämpligt samråda med Europeiska datatillsyns mannen. (34)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att in rätta en europeisk onlineplattform för tvistlösning vid onlinetvister som omfattas av gemensamma regler, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unio nen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (35)Denna förordning står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns sär skilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet artiklarna 7, 8, 38 och 47.