sou · H2B335 · 2014-06-04 00:00:00 — Om tillstånd inte meddelas till en markavvattning i ett mål som enligt 7 kap. 20 § nämnda lag har inletts på grund av ett beslut vid en fastighetsreglering, skall kost- naderna anses som förrättnings- kostnader vid fastighetsregleringen. Om tillstånd meddelas till en markavvattning eller omprövning sker av ett tillstånd till mark- avvattning, ska sökandens kost- nader fördelas mellan deltagarna i markavvattningen efter vad som är skäligt. Meddelas inte tillstånd till markavvattningen, ska sökanden betala de kost- nader som har uppkommit, om inte särskilda omständigheter föranleder att betalningsskyldig- heten fördelas mellan samtliga sakägare eller vissa av dem. I mål som gäller omprövning på grund av ändrade förhållanden i samfälligheter enligt 7 kap. 17 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet i fråga om kretsen av deltagare eller kostnadsfördelningen eller enligt 7 kap. 18 § samma lag skall varje part svara för sina kostnader I mål som gäller omprövning på grund av ändrade förhållanden i samfälligheter enligt 3 kap. 2 § lagen (2014:XX) om vatten- rättsliga samfälligheter i fråga om kretsen av deltagare eller kostnadsfördelningen eller enligt 3 kap. 3 § samma lag ska varje part svara för sina kostnader Var och en råder över det vatten som finns inom hans fastig- het. Rådighet över en fastighets vatten kan också någon ha till följd av upplåtelse av fastighetsägaren eller, enligt vad som är särskilt föreskrivet, förvärv tvångsvis. I rinnande vatten råder vardera sidans ägare över en lika stor andel i vattnet, även om en större del av vattnet rinner fram på den enes fastighet än på den andres. Tillhör en fallsträcka olika ägare, får en av dem tillgodogöra sig vattenkraften i hela sträckan, om denna ägare råder över mer än hälften av kraften på grund av äganderätt eller annan rättighet som gäller mot alla och inte är begränsad i tiden. Hänsyn ska tas till den kraft som svarar mot andelar i en sådan samfällighet som avses i 1 kap. 3 § fastighets- bildningslagen (1970:988). Detta gäller även när någon i ett vattenkraftverk vill tillgodo- göra sig vattenkraft i fallsträckor som ingår i olika vattendrag, om det gemensamma tillgodo- görandet är en från teknisk och ekonomisk synpunkt nödvändig förutsättning för kraftverkets till- komst. En sådan rätt kan fastställas av mark- och miljödomstolen vid meddelande av tillstånd. Regeringen får besluta att ett strömfall eller särskild rätt till det får tas i anspråk, om någon som vill tillgodogöra sig vattenkraften har ansökt om det och det för att kraftförsörjningen ska utvecklas planmässigt är nödvändigt att det tas i anspråk ett sådant strömfall som någon annan än staten har och som inte är utnyttjat på ett från allmän synpunkt ändamåls- enligt sätt. Den som har fått ett tillstånd som avses i första stycket ska från det att tillståndet beviljades ansöka om bestäm- mande av ersättning hos mark- och miljödomstolen för vad som tas i anspråk enligt första stycket. Om ansökan inte görs inom , upphör tillståndet att gälla. Rätt att ta strömfall i anspråk på grund av ett beslut enligt första stycket får inte utan regeringens medgivande övergå från inne- havaren till någon annan. Regeringen får besluta de villkor för rättighetens utnytt- jande som behövs från allmän synpunkt. Den som utför eller skall Den som utför eller ska utföra en vattenverksamhet kan av mark- och miljödomstolen ges av mark- och miljödomstolen rätt att utföra anläggningar eller ges rätt att utföra anläggningar tillhör någon annan och ta i som tillhör någon annan och ta i anspråk mark eller annat utrymme anspråk mark eller annat utrymme för detta, när det är fråga om för detta, när det är fråga om utförs av staten, kommuner eller utförs av staten, kommuner eller önskvärda från hälso- eller miljö- önskvärda från hälso- eller miljö- synpunkt eller som främjar fisket, synpunkt eller som främjar fisket, 3. vattenverksamhet som avser 3. vattenverksamhet som avser tillgodogörande av yt- eller tillgodogörande av yt- eller 4. vattenreglering, 4. vattenreglering, 5. vattenverksamhet som avser 5. vattenverksamhet som avser allmän farled eller allmän hamn, allmän farled eller allmän hamn, 6. markavvattning. 6. markavvattning. Ett område som tas i anspråk Ett område som tas i anspråk enligt första stycket får lösas in, enligt första stycket får lösas in, om det skall ingå i en ström- om det ska ingå i en ström- denna paragraf att med annat än denna paragraf att med annat än äganderätt ta annans fastighet i äganderätt ta annans fastighet i anspråk, ska rättighetshavaren föra har uppförts eller placerats inom bort anläggningar som har uppförts eller placerats inom fastigheten om utan lösen, om de inte har förts bort anläggningarna inte har förts bort faller de fastighetsägaren utan lösen. Den som är skyldig att underhålla en vattenanläggning har rätt att nyttja annans mark eller annat utrymme för arbeten eller åtgärder som behövs för att underhållsskyldigheten skall kunna fullgöras. Den underhållsskyldige skall betala ersättning för skada och intrång. Talan om ersättning skall väckas vid mark- och miljö- domstol. Den som är skyldig att underhålla en vattenanläggning har rätt att nyttja annans mark eller annat utrymme för arbeten eller åtgärder som behövs för att underhållsskyldigheten ska kunna fullgöras. Den underhållsskyldige ska betala ersättning för skada och intrång. Talan om ersättning ska väckas vid mark- och miljö- domstol. Nytta av annans vattenanläggning m.m. Om det vid tillståndspröv- ningen av vattenverksamhet fram- går att verksamheten utan väsentlig ändring kan bedrivas så att den medför en betydande nytta för någon annan, ska på begäran av denne villkor meddelas om detta. Sådana villkor får dock inte meddelas om det finns förutsätt- ningar för att bilda en mark- avvattningssamfällighet enligt anläggningslagen (1973:1149) eller en vattenrättslig samfällighet enligt lagen (2014:XX) om vattenrättsliga samfälligheter. Den som får nytta enligt första stycket ska betala skälig ersättning till tillståndshavaren. En tillståndshavare som får en kostnad på grund av villkor enligt första stycket har rätt till ersättning enligt 32 kap. . Om det inte medför en väsentlig olägenhet för ägaren av en vattenanläggning, kan någon annan ges rätt att ändra anlägg- ningen eller att använda den för en egen vattenverksamhet eller för att förebygga eller minska skador av en egen vattenverk- samhet. Skall anläggningen ändras, har ägaren rätt att utföra ändringen och få ersättning för kostnaderna. Den som ges rätt att använda en anläggning skall ge anlägg- ningens ägare skälig ersättning för rätten att använda anläggningen. Om det inte medför en väsentlig olägenhet för ägaren av en vattenanläggning, kan någon annan ges rätt att ändra anlägg- ningen eller att använda den för en egen vattenverksamhet eller för att förebygga eller minska skador av en egen vattenverk- samhet. Ska anläggningen ändras, har ägaren rätt att utföra ändringen och få ersättning för kostnaderna. En sådan rätt kan fastställas av mark- och miljödomstolen vid meddelande av tillstånd eller i ett separat ansökningsmål. Den som ges rätt att använda en anläggning ska ge anlägg- ningens ägare skälig ersättning för rätten att använda anläggningen. Skyldighet att avstå vatten Den som bedriver en vatten- verksamhet eller råder över en vattentillgång enligt 10 § är skyldig att vid allvarlig vattenbrist avstå det vatten som är oundgängligen nödvändigt för den allmänna vattenförsörjningen eller för något annat allmänt behov, om vatten- bristen orsakas av torka eller någon annan jämförlig omständighet. Den som lider skada genom att avstå vatten har rätt till skälig ersättning. som avses i 14 § nekar att lagra koldioxid åt någon annan på grund av bristande kapacitet eller för att anslutning inte är möjlig, ska verksamhetsutövaren 1.ange skälen för sitt nekande, 2.om det inte försämrar säkerheten vid transport eller lagring, mot skälig ersättning göra de förbättringar och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att möjliggöra lagring åt andra. Skyldigheterna enligt 14 och 15 §§ gäller inte geologisk lagring av koldioxid för forsk- ningsändamål av mindre än koldioxid. Frågor om skyldigheterna enligt 14 och 15 §§ prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. får vid vite före- lägga den som bedriver verksam- heten eller råder över vatten- tillgången att iaktta sin skyldighet enligt första stycket. får då bestämma att beslutet ska gälla även om det överklagas. som avses i 20 § nekar att lagra koldioxid åt någon annan på grund av bristande kapacitet eller för att anslutning inte är möjlig, ska verksamhetsutövaren 1.ange skälen för sitt nekande, 2.om det inte försämrar säkerheten vid transport eller lagring, mot skälig ersättning göra de förbättringar och vidta de åtgärder i övrigt som behövs för att möjliggöra lagring åt andra. Skyldigheterna enligt 20 och 21 §§ gäller inte geologisk lagring av koldioxid för forsk- ningsändamål av mindre än koldioxid. Frågor om skyldigheterna enligt 20 och 21 §§ prövas av den myndighet som regeringen bestämmer. I samband med en prövning I samband med en prövning utövaren och den som vill lagra utövaren och den som vill lagra hålla de tekniska och ekonomiska hålla de tekniska och ekonomiska priationslagen (1972:719) ska gälla vid ersättning för skador upp- 9–15 §§ enligt 18 §, om inte balken inne- håller avvikande bestämmelser. Skadestånd enligt detta kapitel betalas för skador genom 1.förorening av vattenområden, 2.förorening av grundvatten, 3.ändring av grundvattennivån, 8.annan liknande störning. Första stycket 1–3 gäller inte skador som har orsakats av verksamhet som bedrivs i enlighet med tillstånd till vattenverksam- het. För sådana skador tillämpas En skada skall anses ha orsakats genom en störning som avses i första stycket, om det med hänsyn till störningens och skadeverkningarnas art, andra möjliga skadeorsaker samt omständigheterna i övrigt före- ligger övervägande sannolikhet för ett sådant orsakssamband. Första stycket 1–3 gäller inte skador som har orsakats av vattenverksamhet. För sådana skador tillämpas 9–11 §§ och 18 §. En skada ska anses ha orsakats genom en störning som avses i första stycket, om det med hänsyn till störningens och skadeverkningarnas art, andra möjliga skadeorsaker samt omständigheterna i övrigt före- ligger övervägande sannolikhet för ett sådant orsakssamband. Ersättning för skador uppkomna genom vattenverksamhet 31 kap. 16 § Den som med stöd av tillstånd enligt 11 kap. genom inlösen eller på annat sätt tar i anspråk annans egendom eller vidtar en åtgärd som skadar annans egendom skall betala ersättning för vad som avstås eller skadas, om annat inte är särskilt föreskrivet. Ersättning skall betalas även för skada till följd av förbud mot fiske enligt 28 kap. 13 §. Ersättning skall betalas endast för skador som kvarstår, sedan förebyggande eller avhjälpande åtgärder har utförts av till- ståndshavaren. Den som med stöd av tillstånd enligt 11 kap. genom inlösen eller på annat sätt tar i anspråk annans egendom eller vidtar en åtgärd som skadar annans egendom ska betala ersättning för vad som avstås eller skadas, om annat inte är särskilt föreskrivet. Ersättning ska betalas även för skada till följd av förbud mot fiske enligt 28 kap. 20 §. Ersättning ska betalas endast för skador som kvarstår, sedan förebyggande eller avhjälpande åtgärder har utförts av till- ståndshavaren. 31 kap. 18 § Om en verksamhet för vilken tillstånd har lämnats enligt 11 kap. medför skada på en fastighet som tillhör den som har fått tillståndet, skall ersättning för skadan bestämmas. Detta gäller dock inte, om medgivanden har lämnats av samtliga borgenärer som har panträtt i fastigheten. Om fastigheten är intecknad gemensamt med annan fastighet, krävs det dessutom att fastighets- ägare och fordringshavare lämnar de medgivanden som föreskrivs för relaxation i 22 kap. 11 § jordabalken. Medgivande fordras dock inte av den för vars rätt domstolens avgörande är väsent- ligen utan betydelse. 31 kap. 19 § Den som har fått tillstånd till utrivning av en vattenanläggning eller har ålagts eller medgetts enligt 24 kap. 4 § att riva ut en vattenanläggning skall betala skälig ersättning för skador på annans egendom som orsakas av bestående ändring i vatten- förhållandena. Skyldighet att betala ersättning för en sådan förlust av förmån som orsakas av utrivningen finns endast om förmånen har tillförsäkrats i tillståndsdomen eller i avtal som träffats i samband med vatten- anläggningens tillkomst. Ersätt- ning lämnas i sådant fall endast Om en verksamhet för vilken fastighet som tillhör den som har fått tillståndet, ska ersättning för skadan bestämmas. Detta gäller dock inte, om medgivanden har lämnats av samtliga borgenärer som har panträtt i fastigheten. Om fastigheten är intecknad gemensamt med annan fastighet, krävs det dessutom att fastighets- ägare och fordringshavare lämnar de medgivanden som föreskrivs för relaxation i 22 kap. 11 § jordabalken. Medgivande fordras dock inte av den för vars rätt domstolens avgörande är väsent- ligen utan betydelse. Den som har fått tillstånd till utrivning av vattenanläggning eller har ålagts eller medgetts enligt 24 kap. 4 § att riva ut en vattenanläggning ska betala skälig ersättning för skador på annans egendom som orsakas av bestående ändring i vatten- förhållandena. Skyldighet att betala ersättning för en sådan förlust av förmån som orsakas av utrivningen finns endast om förmånen har tillförsäkrats i tillståndsdomen eller i avtal som träffats i samband med vatten- anläggningens tillkomst. Ersätt- ning lämnas i sådant fall endast för kostnader orsakade av för- lusten av förmånen. Om medgivande att riva ut en vattenanläggning har lämnats till någon annan än den som är skyldig att underhålla anlägg- ningen och skyldighet att betala ersättning har ålagts i samband med detta, får ersättningen sökas åter av den underhållsskyldige. 31 kap. 20 § Ersättning för en förlust eller en inskränkning lämnas, om omprövning enligt 24 kap. 5 § eller enligt 7 kap. 13 eller 14 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet medför förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning för den som har tillstånd till den vattenverksamhet som avses med omprövningen och om annat inte följer av 22 §. Ersättning lämnas inte till den del förlusten eller inskränkningen är att räkna som förbättring av en vattenanlägg- nings säkerhet. Ersättning lämnas om ompröv- ning av vattenverksamhet enligt denna balk eller enligt lagen (1998:812) med särskilda bestäm- melser om vattenverksamhet med- för kostnader orsakade av för- lusten av förmånen. Om medgivande att riva ut en vattenanläggning har lämnats till någon annan än den som är skyldig att underhålla anlägg- ningen och skyldighet att betala ersättning har ålagts i samband med detta, får ersättningen sökas åter av den underhållsskyldige. Ersättning för en förlust eller en inskränkning lämnas, om omprövning enligt 24 kap. 9 § eller 11 § medför förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning för den som har tillstånd till den vattenverk- samhet som avses med ompröv- ningen och om annat inte följer av 14 §. Ersättning lämnas dock inte till den del förlusten eller inskränkningen är en följd av en ansökan enligt 24 kap. 9 § av en kommun eller ett vattenförbund som vill tillgodose den allmänna miljövården eller hälsovården eller främja fisket. Ersättning lämnas inte heller till den del förlusten eller inskränkningen är att räkna som förbättring av en vatten- anläggnings säkerhet. Ersättning lämnas också om omprövning av vattenverksamhet enligt denna balk medför skada för någon annan än tillståndshavaren som omfattas av omprövningen. för skada för någon annan än till- ståndshavaren som omfattas av omprövningen. För mottagare av andelskraft gäller dock viss begräns- ning enligt 8 kap. 4 § lagen (1998:812) med särskilda bestäm- melser om vattenverksamhet. På ersättning enligt första eller andra stycket skall 16– 18 §§ tillämpas. 31 kap. 21 § Ersättning enligt 20 § första stycket betalas av den som har begärt omprövningen eller, om omprövning enligt 7 kap. 14 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet omfattar tillstånden till kon- kurrerande vattentäkter, av vardera tillståndshavaren. Ersättning enligt 20 § andra stycket betalas, 1. om omprövningen sker enligt 24 kap. 5 § eller 8 §, av tillståndshavaren, 2. om omprövning enligt 7 kap. 14 § lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vatten- verksamhet omfattar tillstånden till konkurrerande vattentäkter, av vardera tillståndshavaren, 3. vid annan omprövning, av den som har begärt omprövningen. På ersättning enligt första eller andra stycket ska 9–10 §§ och 18 § tillämpas. Ersättning enligt 12 § första stycket betalas av den som har begärt omprövningen eller, om omprövning enligt 24 kap. 11 § omfattar tillstånden till kon- kurrerande vattentäkter, av vardera tillståndshavaren. Ersättning enligt 12 § andra stycket betalas, 1. om omprövningen sker enligt 24 kap. 5 § eller 8 §, av tillståndshavaren, 2. om omprövning enligt 24 kap. 11 § omfattar tillstånden till konkurrerande vattentäkter, av vardera tillståndshavaren, 3. vid annan omprövning, av den som har begärt omprövningen. Ersättning för minskning av andelskraft från vattenkraftverk som omfattas av omprövningen betalas av den som har tillstånd till kraftverket. 31 kap. 22 § En tillståndshavare är skyldig att utan ersättning tåla viss del av en förlust eller inskränkning om det är en förlust eller inskränkning som avses i 20 § första stycket och den föranleds av omprövning till förmån för det allmänna fiskeintresset, allmän farled, allmän hamn eller hälsovården eller, vid ompröv- ning enligt 24 kap. 5 § eller enligt 7 kap. 13 § första meningen lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverk- samhet, till förmån för den allmänna miljövården. Den del som inte ersätts avser den sammanlagda förlusten eller inskränkningen till följd av de skilda omprövningarna och av vattenverksamhet som avses i 23 § och motsvarar i fråga om 1. vattenkraftverk: högst en femtedel och lägst en tjugondel av produktionsvärdet av den vattenkraft som enligt meddelat tillstånd kan tas ut vid kraft- verket efter avdrag för den del av produktionsvärdet som är en följd av vattenregleringar, En tillståndshavare är skyldig att utan ersättning tåla viss del av en förlust eller inskränkning om det är en förlust eller inskränkning som avses i 12 § första stycket och den föranleds av omprövning till förmån för det allmänna fiskeintresset, all- män farled, allmän hamn eller hälsovården eller, vid ompröv- ning enligt 24 kap. 9 § första meningen, till förmån för den allmänna miljövården. Den del som inte ersätts avser den sammanlagda förlusten eller inskränkningen till följd av de skilda omprövningarna och av vattenverksamhet som avses i 15 § och motsvarar i fråga om 1. vattenkraftverk: högst en femtedel och lägst en tjugondel av produktionsvärdet av den vattenkraft som enligt meddelat tillstånd kan tas ut vid kraft- verket efter avdrag för den del av produktionsvärdet som är en följd av vattenregleringar, 2.vattenreglering för kraft- ändamål: högst en femtedel och lägst en tjugondel av det pro- duktionsvärde av den vattenkraft som enligt meddelade tillstånd kan tas ut vid varje kraftverk och som är en följd av regleringen, 3.andra vattenverksamheter: högst en femtedel och lägst en tjugondel av värdet av den vatten- mängd, fallhöjd eller magasins- volym som omfattas av tillståndet till verksamheten. När mark- och miljö- domstolen lämnar tillstånd till en vattenverksamhet för vilken denna begränsning i ersättnings- rätten skall gälla, skall domstolen inom de gränser som anges i andra stycket 1–3 fastställa den del som inte ersätts. Hänsyn skall då tas främst till verksamhetens inverkan på vattenstånds- och avrinningsförhållandena, den för- del eller olägenhet som verk- samheten väntas medföra från allmän synpunkt samt graden av nytta för tillståndshavaren och mottagare av andelskraft. Vid omprövning före den enligt 24 kap. 5 § första stycket 1 fast- ställda tidpunkten skall den del som inte ersätts minskas i för- hållande till den tid som återstår till denna tidpunkt. 2.vattenreglering för kraft- ändamål: högst en femtedel och lägst en tjugondel av det pro- duktionsvärde av den vattenkraft som enligt meddelade tillstånd kan tas ut vid varje kraftverk och som är en följd av regleringen, 3.andra vattenverksamheter: högst en femtedel och lägst en tjugondel av värdet av den vatten- mängd, fallhöjd eller magasins- volym som omfattas av tillståndet till verksamheten. När mark- och miljö- domstolen lämnar tillstånd till en vattenverksamhet för vilken denna begränsning i ersättnings- rätten ska gälla, ska domstolen inom de gränser som anges i andra stycket 1–3 fastställa den del som inte ersätts. Hänsyn ska då tas främst till verksamhetens inverkan på vattenstånds- och avrinningsförhållandena, den för- del eller olägenhet som verksam- heten väntas medföra från allmän synpunkt samt graden av nytta för tillståndshavaren. 31 kap. 23 § gäller enligt 22 § om den som har tillstånd enligt denna balk till en vattenverksamhet orsakas förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning till följd av att tillstånd lämnas till en vatten- verksamhet som skall tillgodose det allmänna fiskeintresset, all- män farled eller allmän hamn, hälsovården eller den allmänna miljövården. Vad som sagts nu gäller även förlust av fallhöjd som inte är utbyggd. Därvid skall den del som inte ersätts motsvara en tjugondel av värdet av vattenkraften i det berörda strömfallet efter avdrag för vad som av detta värde är en följd av vattenregleringar. gäller enligt 14 § om den som har tillstånd enligt denna balk till en vattenverksamhet orsakas förlust av vatten eller fallhöjd eller inskränkning i rätten att reglera vattnets avrinning till följd av att tillstånd lämnas till en vatten- verksamhet som ska tillgodose det allmänna fiskeintresset, all- män farled eller allmän hamn, hälsovården eller den allmänna miljövården. Vad som sagts nu gäller även förlust av fallhöjd som inte är utbyggd. Därvid ska den del som inte ersätts motsvara en tjugondel av värdet av vattenkraften i det berörda strömfallet efter avdrag för vad som av detta värde är en följd av vattenregleringar. Kan i fråga om skador som Kan i fråga om skador som för framtida skador, för framtida skador, om en part begär det. om en part begär det. Om det finns skälig anledning, kan ersättningen bestämmas till ett visst årligt belopp. Ändras förhållandena sedan ersättningen har bestämts på detta sätt, kan ersättningen jämkas efter vad som är skäligt med hänsyn till de ändrade förhållandena. I fråga om nedsättning, för- I fråga om nedsättning, för- delning och utbetalning av ersätt- delning och utbetalning av ersätt- ning som fastställs att betalas på ning som fastställs att betalas på en gång för framtida skador på en en gång för framtida skador på en fastighet och som tillkommer fastighet och som tillkommer ägaren av fastigheten eller en ägaren av fastigheten eller en innehavare av tomträtt i denna innehavare av tomträtt i denna (1972:719). Även när det gäller (1972:719). Även när det gäller den lagen tillämpas. den lagen tillämpas. Om en borgenär som har panträtt i fastigheten lider förlust genom att ersättning enligt första stycket har blivit för lågt beräknad och ersättningen till följd av överenskommelse mellan den ersättningsskyldige och den ersättningsberättigade eller av någon annan anledning inte har blivit prövad av domstol, har borgenären rätt till gottgörelse av den ersättningsskyldige mot att borgenärens fordran i denna del skrivs av på fordringshandlingen. Medför en verksamhet som avses i detta kapitel att en avses i detta kapitel att en fastighet helt eller delvis blir fastighet helt eller delvis blir