sou · H2B352 · 2014-07-03 00:00:00 — 2.Kärnprimärkapitalinstrumentet ska ha getts ut innan företaget ger ut aktier eller andra äganderättsinstrument i syfte att erhålla kapital från staten eller ett offentligt organ. 3.Kärnprimärkapitalinstrumenten ska tilldelas och överföras utan dröjsmål efter beslutet att konvertera de relevanta kapital- instrumenten. 4.Konverteringskursen för de relevanta kapitalinstrumentens konvertering till kärnprimärkapitalinstrument bestäms på samma sätt som i enlighet med 22 kap. 20 och 21 §§. 16 § Ett beslut om nedskrivning eller konvertering är bindande för företaget, alla innehavare av kärnprimärkapitalinstrument och relevanta kapitalinstrument. Den som berörs av nedskrivningen eller konverteringen förlorar dock inte sin rätt mot borgensmän eller andra som förutom gäldenären svarar för fordringen. En av beslutad kapitalökning eller kapital- minskning är fastställd när den har registrerats i aktiebolags- registret, föreningsregistret eller bankregistret. 17 § När ett relevant kapitalinstrument som har getts ut av ett dotterföretag ska skrivas ned eller konverteras, får nedskrivningen eller konverteringen inte vara mer omfattande eller göras på sämre villkor än för de relevanta kapitalinstrument med samma rang- ordning som har skrivits ned eller konverterats på moderföretags- nivå. 18 § får förelägga ett bolag som anges i 1 kap. 1 § första stycket att se till att styrelsen i företaget har det bemyndigande som krävs för att bolaget ska kunna ge ut ett tillräckligt antal kärnprimärkapitalinstrument. Värdering inför ett beslut om resolution 1 § Innan ett beslut om resolution eller en resolutionsåtgärd fattas ska resolutionsmyndigheten säkerställa att en rättvis, väl avvägd och realistisk värdering av företagets tillgångar och skulder utförs. 2 § Tillgångarna och skulderna ska värderas utifrån försiktiga antaganden. Värderingen ska säkerställa att eventuella förluster avseende tillgångarna i företaget till fullo redovisas då resolutionsåtgärder vidtas. 3 § Värderingen ska ligga till grund för följande beslut: 1.Beslut om resolution. 2.Beslut om vilka resolutionsåtgärder som ska vidtas avseende företaget under resolution. 3.Åtgärder mot ägare. Beslut om minskningen av aktiekapital, omfattningen av indragning, överföring eller utspädning av aktier eller minskning av värdet på andelar. Beslut om vilka tillgångar, rättigheter, förpliktelser eller aktier eller andra äganderättsinstrument som ska överföras samt för resolutionsmyndighetens bedömning av vad som utgör affärsmässiga villkor. 5.Broinstitutsverktyget eller avskiljandeverktyget. Beslut om vilka tillgångar, rättigheter, förpliktelser eller aktier eller andra ägande- rättsinstrument som ska överföras och beslut om värdet av en eventuell ersättning som ska betalas till företaget under resolution eller, allt efter omständigheterna, till ägarna till aktierna eller andra äganderättsinstrument. Beslut om omfattningen av nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument och kvalificerade skulder. 4 § Värderingen ska utföras av en person med oberoende ställning i förhållande till myndigheter och till det företag som är föremål för värderingen. 5 § Till värderingen ska biläggas följande information såsom den framgår av företagets räkenskapsinformation. 1.En uppdaterad balansräkning och en rapport över den finansi- ella ställningen för företaget. 2.En analys och en uppskattning av tillgångarnas bokförings- mässiga värde. 3.En förteckning över de utestående skulder i och utanför balansräkningen som framgår av räkenskaperna för företaget, med angivande av respektive skulds prioritet enligt förmånsrättslagen (1970:979). Till grund för beslut enligt 3 § 4 och 5 får vid behov den information som ska biläggas värderingen enligt första stycket andra punkten kompletteras med en analys och en uppskattning av värdet av tillgångarna och skulderna i företaget med utgångspunkt i marknadsvärdet. 6 § Värderingen ska innehålla en uppskattning av det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer om företaget hade försatts i konkurs eller gått i likvidation. ska ange om uppskattning ska utgå från konkurs eller likvidation. 7 § När de krav som framgår av 1–6 §§ har uppfyllts är värderingen att anse som slutlig. 8 § Om det på grund av brådska inte är möjligt att uppfylla kraven i 4 §, 5 § första stycket eller 6 § ska en preliminär värdering genomföras av resolutionsmyndigheten. En preliminär värdering som genomförs i enlighet med 9 § utgör tillräcklig grund för att vidta resolutionsåtgärder. 9 § En preliminär värdering av företagets tillgångar och skulder ska så långt möjligt uppfylla kraven enligt 4 §, 5 § första stycket och 6 §. En preliminär värdering ska innehålla en buffert för eventuella ytterligare förluster. En värdering ska betraktas som preliminär till dess en oberoende person har utfört en värdering som uppfyller 1–6 §§. Komplettering av preliminär värdering 10 § ska se till att den preliminära värderingen kompletteras för att uppfylla 1–6 §§ och därmed bli slutlig. 11 § Om den slutliga värderingen utvisar ett högre värde än den preliminära värderingen ska resolutionsmyndigheten 1.fatta beslut om att öka värdet av borgenärernas fordringar som har skrivits ned genom skuldnedskrivningsverktyget, 2.besluta att ett broinstitut eller ett tillgångsförvaltningsbolag ska göra ytterligare en betalning av ersättning med avseende på tillgångar, rättigheter och skulder till företaget under resolution, eller, allt efter omständigheterna, med avseende på aktier eller andra äganderättsinstrument till ägarna av dessa. Värdering när resolutionsåtgärder vidtagits 12 § I syfte att bedöma om det ekonomiska utfallet för ägare, borgenärer och insättningsgarantisystemet skulle ha blivit bättre om ett företag i stället för resolution hade blivit föremål för konkurs eller gått i likvidation, ska resolutionsmyndigheten se till att en person med oberoende ställning i förhållande till myndig- heter och till det företag som är föremål för värderingen, så snart som möjligt efter det att resolutionsåtgärder har vidtagits gör en värdering som fastställer 1.vilket ekonomiskt utfall ägare och borgenärer skulle ha fått om företaget hade försatts i konkurs eller gått i likvidation då beslutet att försätta företaget i resolution fattades, 2.vilket ekonomiskt utfall ägare och borgenärer faktiskt har fått vid resolutionen av företaget, och 3.vilken skillnaden är mellan det ekonomiska utfallet enligt 1 och 2. Värderingen enligt första stycket ska bortse från eventuellt statligt stöd till företaget under resolution. ska i uppdraget till värderaren ange om jämförelsen med utfallet vid resolution ska avse konkurs eller likvidation. Ändamålen med resolution (resolutionsändamålen) 1 § Ändamålen med resolution (resolutionsändamålen) är att 1.motverka en allvarlig störning i det finansiella systemet genom att bland annat a. säkerställa att kritiska verksamheter kan upprätthållas, och b. förebygga spridning av negativa effekter i det finansiella systemet, 3.skydda offentliga medel genom att minimera behovet av att förlita sig på statligt stöd, 4.skydda garanterade insättare och investerare som omfattas av lagen (1999:158) om investerarskydd, och 5.skydda kundmedel och kundtillgångar. prövning av om ett företag fallerar 2 § ska på eget initiativ eller på begäran av regeringen, resolutionsmyndigheten eller pröva om ett institut eller ett företag som anges i 1 kap. 1 § första stycket 2 fallerar eller sannolikt kommer att fallera och om det finns andra åtgärder än resolution som inom rimlig tid skulle förhindra att företaget fallerar. Inför den prövningen ska samråda med , resolutionsmyndigheten och . 3 § ska pröva om ett företag ska försättas i resolution när den får en underrättelse från om att inspektionen har fastställt att företaget fallerar eller sanno- likt kommer att fallera och om att det inte finns andra åtgärder än resolution som inom rimlig tid skulle förhindra att företaget fallerar. Detta gäller dock inte i de fall som anges i 9 kap. 10 och 11 §§. 4 § får besluta att försätta ett företag i resolution om förutsättningarna för resolution är uppfyllda. Vilka förutsättningarna är framgår av 9 kap. För ett beslut om resolution beträffande ett företag som ingår i en gränsöverskridande koncern gäller dessutom processen i 10 kap. 5 § Ett beslut om resolution och om vilka resolutionsåtgärder som ska vidtas ska föregås av en värdering enligt 7 kap. Rättsverkningar av ett beslut om resolution 6 § Genom ett beslut om resolution utlöses vissa rättsverkningar som framgår av 11 och 12 kap. 7 § När ett företag har försatts i resolution ska resolutions- myndigheten besluta om en eller flera resolutionsåtgärder eller ge in en ansökan om konkurs eller likvidation. 8 § När resolutionsmyndigheten vidtar resolutionsåtgärder gäller 24 kap. om skydd för motparter. Avslutningen av en resolution 9 § I 25 kap. finns bestämmelser om hur en resolution avslutas och vissa sammanhängande bestämmelser. Beslut om resolutionsåtgärder i ett annat land 10 § För att säkerställa att resolution av en gränsöverskridande koncern kan genomföras effektivt finns det särskilda bestämmelser om verkan av beslut som har fattats i en annan stat inom EES och om erkännande av förfaranden i tredjeland. Dessa bestämmelser finns 26 och 27 kap. 11 § För att finansiera resolutionsåtgärderna ska det finnas en resolutionsreserv som beskrivs i 28 kap. 9 kap. Beslut om resolution 1 § ska besluta att försätta ett institut i resolution om samtliga följande förutsättningar är uppfyllda. 1.Finansinspektionen har, efter samråd med , resolutionsmyndigheten och , fastställt att institutet fallerar eller att det är sannolikt att institutet kommer att fallera. 2.Finansinspektionen har, efter samråd med , resolutionsmyndigheten och , fastställt att det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle förhindra att institutet fallerar. 3.Resolutionsmyndigheten har, efter samråd med , och , fastställt att resolution är nödvändigt med hänsyn till det allmännas intresse. behöver inte försätta institutet i resolution, om det vidtas resolutionsåtgärder mot institutets moderföretag och det inte är nödvändigt att vidta separata åtgärder mot uppnå resolutionsändamålen. Fallera eller sannolikt fallera 2 § Ett institut ska anses fallera enligt 1 § första stycket 1 om en eller flera av följande situationer föreligger. 1.Institutet överträder sina skyldigheter på ett sätt som medför att institutets tillstånd ska återkallas. 2.Värdet på institutet tillgångar understiger värdet på dess skulder. 3.Institutet kan inte betala sina skulder i takt med att de för- faller till betalning. 4.Institutet behöver statligt stöd utom i de fall som anges i 3 §. Ett institut ska anses sannolikt fallera enligt 1 § första stycket 1 om det på objektiva grunder kan fastställas att institutet kommer att befinna sig i en situation som avses i första stycket 1–3. 3 § Institut som behöver statligt stöd ska inte anses fallera om stödet ges till ett solitt undvika eller avhjälpa en allvarlig störning i ekonomin i ett land inom EES och för att den finansiella stabiliteten ska kunna bevaras, och 1. stödet antar någon av följande former: a.en statlig garanti för att garantera likviditetsfaciliteter som tillhandahålls av centralbanker på deras villkor, b.en statlig garanti för nya skuldförbindelser, c.ett tillskott till kapitalbasen eller förvärv av kapitalinstrument till priser och på villkor som inte ger företaget någon fördel, när varken omständigheterna som avses i 2 § 1, 2 eller 3 eller förutsätt- ningarna för nedskrivning eller konvertering av relevanta kapital- instrument föreligger när det stödet beviljas, 2. stödet har godkänts slutligt enligt unionens regler om statligt stöd, 3. åtgärderna är tidsbegränsade skyddsåtgärder som är proportionerliga för att motverka konsekvenserna av den allvarliga störningen, och används inte för att kompensera för förluster som institut har ådragit sig eller sannolikt kommer att ådra sig, och 4. i fråga om kapitaltillskott är stödet begränsat till tillskott som krävs för att åtgärda kapitalunderskott som fastställts i stresstest på nationell nivå, unionsnivå eller inom ramen för den gemensamma tillsynsmekanismen, tillgångsöversyner eller motsvarande genom- gångar som , Europeiska bankmyndigheten eller nationella myndigheter genomfört och som i förekommande fall bekräftats av den behöriga myndigheten. 4 § Resolution ska anses nödvändigt med hänsyn till det allmännas intresse om det är nödvändigt för att uppnå ett eller flera av resolutionsändamålen, är proportionerligt i förhållande till dessa och en avveckling av företaget genom konkurs eller likvidation inte skulle uppnå ändamålen i samma omfattning. 5 § får besluta att ett finansiellt institut ska försättas i resolution, om 1.det moderinstitut som omfattas av den gruppbaserade tillsynen uppfyller förutsättningar för resolution, och 2.det finansiella institutet uppfyller de förutsättningar för resolution som anges i 1 §. I fråga om ett utländskt moderinstitut ska den utländska myndighet som ansvarar för moderinstitutet ha konstaterat att förutsättningar för resolution är uppfyllda beträffande det. 6 § får besluta att ett finansiellt holding- företag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holding- företag med blandad verksamhet ska försättas i resolution, om 1.ett institut eller ett utländskt institut som är dotterföretag till holdingföretaget uppfyller förutsättningar för resolution, och 2.holdingföretaget uppfyller de förutsättningar för resolution som anges i 1 §. I fråga om ett utländskt institut ska den utländska myndighet som ansvarar för institutet ha konstaterat att förutsättningar för resolution är uppfyllda beträffande det. 7 § får besluta att ett finansiellt holding- företag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holding- företag med blandad verksamhet ska försättas i resolution trots att holdingföretaget inte uppfyller förutsättningarna för resolution, om 1.ett institut eller ett utländskt institut hemmahörande inom EES som är dotterföretag till holdingföretaget uppfyller förutsätt- ningar för resolution, 2.institutets eller det utländska institutets fallissemang kan leda till att ett annat institut eller utländskt institut hemmahörande inom EES fallerar eller att koncernen fallerar, och 3.det är nödvändigt att vidta resolutionsåtgärder mot holding- företaget för rekonstruktion eller avveckling av ett institut eller ett utländskt institut hemmahörande inom EES eller av hela kon- cernen. I fråga om ett utländskt institut ska den utländska myndighet som ansvarar för institutet ha konstaterat att förutsättningar för resolution är uppfyllda beträffande det. 8 § får inte med stöd av 6 eller 7 § besluta om resolution mot ett holdingföretag med blandad verksamhet för att hantera koncernens problem, om det fallerande institutet eller utländska institutet innehas direkt eller indirekt av ett finansiellt holdingföretag. I så fall ska resolutionsåtgärder i stället vidtas mot det finansiella holdingföretaget. 9 § Vid den bedömning som enligt 6 § första stycket 1 eller 7 § första stycket 1 ska göras av om ett institut uppfyller förutsätt- ningarna för resolution, får resolutionsmyndigheten, bortse från koncerninterna kapitalöverföringar eller förlustdelningsarrange- mang. Om holdingföretaget är hemmahörande i ett annat land inom EES, gäller första stycket om resolutionsmyndigheten kommer överens om det med resolutionsmyndigheten för holdingföretaget. Om resolutionsmyndigheten ansvarar för holdingföretaget, får resolutionsmyndigheten komma överens med den utländska resolutionsmyndighet i ett land inom EES som ansvarar för ett utländskt institut om att det ska bortse från koncerninterna kapitalöverföringar eller förlustdelningsarrangemang. Om resolution i samband med ett resolutionsförfarande i tredjeland 10 § får besluta att ett finansiellt holding- företag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller ett holding- företag med blandad verksamhet som är moderföretag till ett tredjelandsinstitut ska försättas i resolution, om 1.en myndighet i detta tredjeland har beslutat att tredjelands- institutet uppfyller förutsättningarna för resolution, och 2.det är nödvändigt med hänsyn till det allmännas intresse. 11 § Om en EES-filial inte omfattas av ett resolutionsförfarande i tredjeland eller om resolutionsmyndigheten inte har erkänt resolutionsförfarandet enligt 27 kap. 2–4 §§, får den besluta om hantera filialen genom resolution, om det är nödvändigt med hänsyn till det allmännas intresse och någon av följande förutsätt- ningar är uppfyllda: 1.Filialen uppfyller inte längre eller kommer sannolikt inte längre att uppfylla villkoren för filialtillståndet och det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle förhindra det eller att den fallerar. a.tredjelandsinstitutet kan inte, vill inte eller kommer sannolikt inte att kunna fullgöra sina förpliktelser mot sina borgenärer inom EES, eller förpliktelser som filialen ingått eller bokfört här när de förfaller till betalning, och b.resolutionsmyndigheten är försäkrad om att det inte har inletts, eller kommer att inledas något resolutionsförfarande eller något annat insolvensförfarande mot institutet inom rimlig tid. En myndighet i tredjeland har inlett ett resolutionsförfarande mot ett tredjelandsinstitut eller har underrättat resolutionsmyndig- heten om att det avser att inleda ett sådant förfarande. 12 § ska offentliggöra ett beslut om resolution . Processen för beslut om resolution som rör gränsöverskridande koncerner Om resolutionsmyndigheten ansvarar för ett dotterföretag 1 § När resolutionsmyndigheten har fastställt att ett dotterföretag i en gränsöverskridande koncern uppfyller förutsättningarna för resolution enligt 9 kap. ska den omgående, och innan den får fatta beslut om resolution, underrätta den samordnande resolutions- myndigheten, den samordnande tillsynsmyndigheten och de övriga medlemmarna i resolutionskollegiet för koncernen om, 1.fastställandet att dotterföretaget uppfyller förutsättningarna för resolution, och 2.vilka resolutionsåtgärder eller andra insolvensåtgärder som resolutionsmyndigheten anser är lämpliga att vidta mot företaget. 2 § Om den samordnande resolutionsmyndigheten underrättar resolutionsmyndigheten om att den inte avser att lägga fram någon koncernresolutionsordning, får resolutionsmyndigheten fatta beslut om resolution och besluta att vidta de åtgärder som angetts i underrättelsen enligt 1 § 2. Detsamma gäller om det har gått från det att den samordnande resolutionsmyndigheten mottagit underrättelsen eller den som resolutions- myndigheten har godkänt, och den samordnande resolutions- myndigheten inte har lagt fram en koncernresolutionsordning. 3 § Om den samordnande resolutionsmyndigheten inom tidsfristen i 2 §, föreslår en koncernresolutionsordning, ska resolutions- myndigheten inom den tid som är rimlig med hänsyn tagen till hur brådskande situationen är försöka komma överens med den sam- ordnande resolutionsmyndigheten och andra berörda resolutions- myndigheter om att genomföra koncernresolutionsordningen. 4 § Om någon överenskommelse inte träffas får resolutions- myndigheten besluta att försätta företaget i resolution och vidta resolutionsåtgärder. Ett sådant beslut får fattas om resolutionsmyndigheten har invändningar mot koncernresolutionsordningen eller om den anser att den behöver vidta andra resolutionsåtgärder än de som föreslås i den. Inför beslutet ska resolutionsmyndigheten beakta innehållet i den koncernresolutionsplan som upprättats enligt 3 kap. Den ska också beakta åtgärdernas potentiella effekter på det finansiella systemets stabilitet i de berörda staterna inom EES och på andra delar av koncernen. ska underrätta den samordnande resolutionsmyndigheten och de övriga berörda resolutionsmyndig- heterna om sitt beslut, vilka åtgärder den avser att vidta och skälen för sitt beslut. 5 § Ett beslut som en utländsk myndighet fattar efter en överens- kommelse som avses i 3 §, gäller i och är bindande för resolutionsmyndigheten. 6 § Om resolutionsmyndigheten i egenskap av samordnande resolutionsmyndighet får en sådan underrättelse som avses i artikel 91.1 i resolutionsdirektivet från en resolutionsmyndighet i ett land inom EES gäller 7–10 §§. 7 § ska, efter mot- tagandet av en underrättelse enligt 6 §, eller den som godkänns av den underrättande myndigheten, bedöma de sannolika effekterna av de resolutionsåtgärder eller andra åtgärder som anges i underrättelsen för andra koncernföretag hemmahörande inom EES. Om resolutionsmyndigheten då bedömer att de åtgärder som den underrättande myndigheten avser att vidta sannolikt leder till att förutsättningarna för resolution enligt artikel 32 eller 33 i resolutionsdirektivet uppfylls även för ett annat koncernföretag i ett annat land inom EES än den från vilken underrättelsen kom, ska den föreslå en koncernresolutionsordning. ska göra bedömningen enligt första stycket efter samråd med medlemmarna i resolutionskollegiet för koncernen. 8 § ska, inom den tid som är rimlig med hänsyn tagen till hur brådskande situationen är, försöka komma överens med de övriga berörda resolutionsmyndigheterna om koncernresolutionsordningen. När en sådan överenskommelse ingås, ska resolutionsmyndigheten fatta ett beslut enligt överens- kommelsen. 9 § Om det inte är möjligt att ingå en överenskommelse, får resolutionsmyndigheten, om förutsättningarna i 9 kap. är upp- fyllda, besluta om att försätta ett företag i resolution och att vidta resolutionsåtgärder. I ett sådant fall behöver resolutionsmyndig- heten inte lämna en underrättelse enligt 12 §. 10 § Ett beslut som en utländsk myndighet fattar efter den process som beskrivs i 6–9 §§ gäller i och är bindande för resolutionsmyndigheten. ansvarar för ett dotterföretag men är inte underrättande myndighet 11 § Om resolutionsmyndigheten i andra fall än de som anges i 1 och 6 §§ ansvarar för ett företag som omfattas av en koncern- resolutionsordning, gäller 3–5 §§. Moderföretaget uppfyller förutsättningarna för resolution 12 § Om resolutionsmyndigheten fastställer att ett moderföretag inom EES i en gränsöverskridande koncern uppfyller förutsätt- ningarna för resolution enligt 9 kap., ska den omgående och innan den får fatta beslut om resolution, underrätta den samordnande till- synsmyndigheten och de övriga medlemmarna i resolutions- kollegiet för den berörda koncernen om 1.fastställandet att moderföretaget uppfyller förutsättningarna för resolution, och 2.vilka resolutionsåtgärder eller andra insolvensåtgärder som resolutionsmyndigheten anser är lämpliga att vidta mot företaget. får lägga fram en koncernresolutions- ordning om 1.de resolutionsåtgärder eller de andra åtgärder som resolutionsmyndigheten anser lämpliga för moderföretaget sanno- likt leder till att villkoren i artikel 32 eller 33 uppfylls för något annat företag i koncernen, 2.resolutionsåtgärder eller andra åtgärder på moderföretagsnivå inte är tillräckliga för att stabilisera situationen eller kommer sannolikt inte att leda till ett optimalt resultat, 3.en utländsk resolutionsmyndighet anser att förutsättningarna för resolution enligt artikel 32 eller 33 är uppfyllda för de dotter- företag de ansvarar för, eller 4.resolutionsåtgärder eller andra åtgärder på koncernnivå kommer att omfatta dotterföretag på ett sätt som gör att en koncern- resolutionsordning är lämplig. 13 § Om resolutionsmyndigheten inte föreslår en koncern- resolutionsordning får myndigheten efter samråd med medlem- marna i resolutionskollegiet, fatta beslut om resolution och resolutionsåtgärder. ska när den fattar sitt beslut 1.beakta och följa den koncernresolutionsplan som beslutats, om den inte med beaktande av omständigheterna i fallet anser att resolutionsändamålen skulle uppnås effektivare med hjälp av andra åtgärder än de som anges i planen, och 2.beakta den finansiella stabiliteten i de länder inom EES som berörs.