sou · H2B319 · 2014-04-10 00:00:00 — a)om tjänsteleverantören är lagligen etablerad i en medlemsstat för att där utöva samma yrke (nedan kallad etableringsmedlemsstaten) och 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 23 b)om tjänsteleverantören förflyttar sig och om denne har utövat yrket under i en eller flera medlemsstater som föregår tillhandahållandet av tjänsten, om yrket inte är reglerat i etableringsmedlemsstaten. Kravet yrkeserfarenhet ska inte tillämpas om yrket är reglerat eller om utbildningen för yrket är reglerad. Bestämmelserna i denna avdelning skall tillämpas enbart om tjäns televerantören flyttar till den mottagande medlemsstatens territorium för att temporärt och tillfälligt utöva ett yrke enligt punkt 1. Huruvida tillhandahållandet av tjänsten är temporärt och tillfälligt skall bedömas från fall till fall, i synnerhet på grundval av tjänstens var aktighet, frekvens, periodicitet och kontinuitet. En tjänsteleverantör som förflyttar sig skall omfattas av de yrkes regler av yrkesmässig, yrkesrättslig eller administrativ art som har direkt samband med yrkeskvalifikationerna, till exempel yrkesdefinitionen, an vändningen av titlar och allvarlig försummelse i yrkesutövningen som har direkt och specifikt samband med konsumentskydd och konsuments äkerhet samt de disciplinära bestämmelser som tillämpas i den motta gande medlemsstaten på personer som utövar samma yrke i den med lemsstaten. I enlighet med artikel 5.1 skall den mottagande medlemsstaten medge tjänsteleverantörer som är etablerade i en annan medlemsstat undantag från de krav som ställs på yrkesutövare som är etablerade inom den mottagande medlemsstatens territorium i fråga om a)tillstånd från, registrering eller medlemskap i en yrkesorganisation eller motsvarande organ; för att underlätta tillämpningen av discipli nära bestämmelser som gäller på territoriet, enligt artikel 5.3 i detta direktiv, får medlemsstaterna föreskriva antingen automatisk tillfällig registrering eller proformamedlemskap i en sådan yrkesorganisation eller motsvarande organ, på villkor att detta inte försenar eller på något sätt försvårar tillhandahållandet av tjänster och inte medför extrautgifter för tjänsteleverantören. En kopia av den underrättelse som avses i artikel 7.1 och i förekommande fall av en förnyad underrättelse, åtföljd, när det gäller yrken som har sådana kon sekvenser för folkhälsa och säkerhet som avses i artikel 7.4 eller som omfattas av automatiskt erkännande i enlighet med avdelning III kapitel III, av en kopia av de handlingar som avses i artikel 7.2, skall skickas från den behöriga myndigheten till den relevanta yrkesorga nisationen eller motsvarande organ, och detta skall betraktas som en automatisk tillfällig registrering eller ett proformamedlemskap, b)anslutning till socialförsäkringssystemet, i syfte att med en försäk ringsgivare göra avräkningar för tjänster som tillhandahållits personer som är försäkrade genom ett socialförsäkringssystem. Tjänsteleverantören skall emellertid på förhand eller, i brådskande fall, efteråt lämna upplysningar till det organ som avses i b om de tjänster som tillhandahålls. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 24 Förhandsunderrättelse om tjänsteleverantören förflyttar sig 1.Medlemsstaterna får kräva att en tjänsteleverantör som förflyttar sig från en medlemsstat till en annan för att tillhanda hålla tjänster på förhand skriftligen skall underrätta den behöriga myn digheten i den mottagande medlemsstaten, inklusive uppgifter om even tuellt försäkringsskydd eller annat personligt eller kollektivt skydd rö rande yrkesansvar. En sådan underrättelse skall förnyas en gång om tjänsteleverantören har för avsikt att tillhandahålla temporära eller tillfälliga tjänster i den medlemsstaten under . Tjänsteleverantö ren får lämna underrättelsen på valfritt sätt. 2.Vid det första tillhandahållandet av tjänster eller om de faktiska omständigheter som avses i handlingarna ändrats, får medlemsstaterna kräva att underrättelsen åtföljs av följande handlingar: a)Bevis på tjänsteleverantörens nationalitet. b)Intyg som visar att innehavaren är lagligt etablerad i en medlemsstat för att där bedriva verksamheten i fråga och att det när intyget utfärdas inte finns något förbud, ens tillfälligt, för innehavaren att utöva sitt yrke. c)Bevis på yrkeskvalifikationer. d)För de fall som avses i artikel 5.1 b bevis i någon form på att tjänsteleverantören har bedrivit verksamheten i fråga under minst ett av de föregående tio åren. e)För yrkesutövare i säkerhetsbranschen, hälso- och sjukvårdssektorn och för yrken som rör undervisning av underåriga barn, inklusive barnomsorg och förskoleverksamhet: ett intyg som bekräftar att de inte temporärt eller definitivt har förbjudits att utöva yrket eller inte har dömts för något brott, om medlemsstaten kräver sådana intyg av sina egna medborgare. f)För yrken med konsekvenser för patientsäkerheten: ett intyg på den sökandes kunskaper i det språk som behövs för att utöva yrket i den mottagande medlemsstaten. g)För yrken som omfattar sådan verksamhet som avses i artikel 16 och som anmälts av en medlemsstat i enlighet med artikel 59.2: ett intyg om verksamhetens karaktär och varaktighet utfärdat av behörig myn dighet eller behörigt organ i den medlemsstat där tjänsteleverantören är etablerad. Inlämnandet av en föreskriven underrättelse av tjänsteleverantö ren i enlighet med punkt 1 ska ge tjänsteleverantören tillträde till tjäns teverksamheten eller möjlighet att utöva denna verksamhet på hela den berörda medlemsstatens territorium. En medlemsstat får begära ytterli gare uppgifter vilka anges i punkt 2 om tjänsteleverantörens yrkeskva lifikationer avseende a)yrket inom vissa delar av den medlemsstatens territorium är reglerat på ett annat sätt, 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 25 b)denna reglering också gäller alla medborgare i den medlemsstaten, c)skillnaderna i denna reglering motiveras av tvingande hänsyn av allmänt intresse som rör folkhälsan eller tjänstemottagarnas säkerhet, och d)medlemsstaten inte kan få sådan information på annat sätt. Tjänsten skall tillhandahållas under den yrkestitel som används i etableringsmedlemsstaten, om det i denna medlemsstat finns en sådan reglerad titel för yrkesverksamheten i fråga. Denna titel skall anges på (ett av) etableringsmedlemsstatens officiella språk på ett sätt som gör att varje förväxling med yrkestiteln i den mottagande medlemsstaten und viks. I de fall då en sådan yrkestitel inte finns i etableringsmedlems staten, skall leverantören ange sitt bevis på formella kvalifikationer på denna medlemsstats officiella språk eller ett av dem. Undantagsvis skall, i de fall som avses i avdelning III kapitel III, tjänsten tillhandahållas under den yrkestitel som används i den mottagande medlemsstaten. Vid första tillhandahållandet av tjänster, när det gäller de reglerade yrken som har konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet och som inte automatiskt erkänns enligt avdelning III kapitel II, III eller IIIa, kan den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet kontrollera tjänsteleve rantörens yrkeskvalifikationer innan tjänsterna tillhandahålls . En sådan förhandskontroll ska vara möjlig endast om syftet med kontrollen är att undvika allvarlig skada för tjänstemottagarens hälsa eller säkerhet till följd av att tjänsteleverantören saknar yrkeskva lifikationer och om kontrollen inte går utöver vad som är nödvändigt för detta syfte. Senast efter det att den underrättelse och de åtföljande hand lingar som avses i punkterna 1 och 2 inkommit ska den behöriga myn digheten informera tjänsteleverantören om sitt beslut a)att inte kontrollera dennes yrkeskvalifikationer, b)efter att ha kontrollerat dennes yrkeskvalifikationer i)att begära att tjänsteleverantören gör ett lämplighetsprov, eller ii)att tillåta tillhandahållandet av tjänster. Om det uppstår problem som kan medföra försening att fatta beslut enligt andra stycket, ska den behöriga myndigheten inom samma tids frist meddela tjänsteleverantören orsaken till förseningen. Problemet ska lösas inom efter det meddelandet, och beslutet ska färdig ställas efter det att problemet lösts. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 26 Om väsentlig skillnad föreligger mellan tjänsteleverantörens yrkeskvali fikationer och den utbildning som krävs i den mottagande medlems staten, i den mån denna skillnad är skadlig för folkhälsa eller säkerhet och inte kan kompenseras genom tjänsteleverantörens yrkeserfarenhet eller genom kunskap, färdigheter och kompetenser som uppnåtts genom livslångt lärande och formellt godkänts för detta ändamål av ett relevant organ, ska den mottagande medlemsstaten ge tjänsteleverantören möj lighet att bevisa att de har förvärvat den kunskap, färdighet eller kom petens som fattas, genom ett lämplighetsprov som avses i andra stycket led b. Den mottagande medlemsstaten ska fatta ett beslut på den grun den om huruvida tillhandahållande av tjänster ska tillåtas. Under alla omständigheter ska tjänsten kunna tillhandahållas inom efter det att ett beslut fattats i enlighet med andra stycket. Vid utebliven reaktion från den behöriga myndigheten inom de tids frister som fastställs i andra och tredje styckena får tjänsten tillhanda hållas. I de fall då yrkeskvalifikationer har kontrollerats enligt detta stycket ska tjänsten tillhandahållas under den mottagande medlemsstatens yrkestitel. Om det finns skälig grund för tvivel får den mottagande medlems statens behöriga myndigheter av etableringsmedlemsstatens behöriga myndigheter begära upplysningar om huruvida tjänsteleverantören är lagligen etablerad i den medlemsstaten, följer god sed och inte har ådragit sig yrkesrelaterade disciplinära eller straffrättsliga påföljder. Om den mottagande medlemsstatens behöriga myndigheter beslutar att kontrollera tjänsteleverantörens yrkeskvalifikationer får de av etable ringsmedlemsstatens behöriga myndigheter begära upplysningar om tjänsteleverantörens utbildningskurser, i den omfattning som krävs för att bedöma om det finns väsentliga skillnader som kan vara skadliga för folkhälsa eller säkerhet. Etableringsmedlemsstatens behöriga myndighe ter ska lämna dessa upplysningar i enlighet med artikel 56. De rådgiv ningscentrum som avses i artikel 57b får också lämna upplysningar om eventuella oreglerade yrken i ursprungsmedlemsstaten. De behöriga myndigheterna skall se till att det sker utbyte av alla uppgifter som är nödvändiga för att en tjänstemottagares klagomål mot en tjänsteleverantör skall kunna utredas på korrekt sätt. Tjänstemottaga ren skall informeras om resultatet av klagomålet. Uppgifter som skall lämnas till tjänstemottagarna I de fall då tjänsterna tillhandahålls under etableringsmedlemsstatens yrkestitel eller enligt tjänsteleverantörens bevis på formella kvalifikatio ner, får de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kräva att tjänsteleverantören, utöver andra informationskrav som fast ställs i gemenskapsrätten, meddelar tjänstemottagaren vissa eller samt liga av följande uppgifter: 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 27 a)Om tjänsteleverantören är upptagen i ett handelsregister eller annat liknande offentligt register: vilket register det gäller samt registre ringsnummer eller motsvarande identifikationsuppgifter som finns i detta register. b)Om verksamheten omfattas av ett tillståndssystem i etableringsmed lemsstaten: namn och adress till den behöriga tillsynsmyndigheten. c)Yrkessammanslutning eller liknande organisation där tjänsteleveran tören är medlem. d)Yrkestiteln eller om sådan titel inte finns, tjänsteleverantörens bevis på formella kvalifikationer och den medlemsstat där tjänsteleveran tören tilldelades denna titel. e)Om tjänsteleverantören bedriver momspliktig verksamhet: det moms registreringsnummer som avses i artikel 22.1 i rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlems staternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (1). f)Uppgifter om eventuellt försäkringsskydd eller annat personligt eller kollektivt skydd rörande yrkesansvar. Den generella ordningen för erkännande av bevis på formella kvalifikationer Detta kapitel gäller för alla yrken som inte omfattas av kapitlen II och III i denna avdelning och i följande fall där sökanden, av en specifik och exceptionell anledning, inte uppfyller villkoren i de kapitlen: a)För de verksamheter som förtecknas i bilaga IV när invandraren inte uppfyller kraven enligt artiklarna 17, 18 och 19. b)För läkare med grundutbildning, specialistläkare, sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, specialisttandlä kare, veterinärer, barnmorskor, apotekare och arkitekter när invandraren inte uppfyller kraven i artiklarna 23, 27, 33, 37, 39, 43 och 49 för faktiskt och lagligt utövande av yrket. c)För arkitekter när invandraren innehar ett utbildningsbevis som inte upptas i punkt 5.7.2 i bilaga V. (1) EGT L 145, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv /66/EG (EUT L 168, , s. 35). 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 28 d)För läkare, sjuksköterskor, tandläkare, veterinärer, barnmorskor, apotekare och arkitekter med bevis på specialistbe hörighet, som måste ha deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel enligt punkterna 5.1.1, 5.2.2, 5.3.2, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 och 5.7.1 i bilaga V, dock endast för erkännande av specialiseringen ifråga och utan att artikel 21.1 och artiklarna 23 och 27 åsidosätts. e)För sjuksköterskor med ansvar för allmän hälso- och sjukvård samt specialistsjuksköterskor med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel enligt punkt 5.2.2 i bilaga V när invandraren ansöker om erkännande ien annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga utövas av specialistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom all män hälso- och sjukvård. f)För specialistsjuksköterskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjuksköterskor inom allmän hälso- och sjukvård, specialistsjukskö terskor utan utbildning till sjuksköterska inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor med bevis på specialist behörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkes titel enligt punkt 5.2.2 i bilaga V. g)För invandrare som uppfyller kraven i artikel 3.3. Vid tillämpning av artikel 13 och artikel 14.6 ska yrkeskvalifikationerna indelas i följande nivåer: a)ett kompetensbevis som har utfärdats av en behörig myndighet i ur sprungsmedlemsstaten vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar på grundval av i) en utbildning som inte utgör en del av ett utbildnings- eller examensbevis enligt led b, c, d eller e eller ett särskilt prov som inte föregås av någon utbildning eller av att sökanden utövat yrket i en medlemsstat på heltid i följd eller på deltid , eller ii)en allmän utbildning på grundskole- eller gymnasienivå som visar att innehavaren besitter allmänna kunskaper. b)ett bevis på avslutad gymnasieutbildning, omfattande i)allmän utbildning, som kompletterats med annan utbildning än den som avses i led c och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning, eller ii)teknisk eller yrkesinriktad utbildning, som i förekommande fall kompletterats med allmän utbildning eller yrkesutbildning enligt led i och/eller med den provtjänstgöring eller yrkesutövning som krävs utöver denna utbildning. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 29 c)ett examensbevis över avslutad i)annan postgymnasial utbildning än den som avses i led d och e eller på deltid , för vilken ett av tillträdesvillkoren som regel är en avslutad gymnasieutbildning med den inriktning som krävs för behörighet till universitetsstu dier eller högskolestudier eller annan utbildning på likvärdig nivå, samt den yrkesutbildning som eventuellt krävs utöver denna post gymnasiala utbildning, eller ii)reglerad utbildning eller, i fråga om reglerade yrken, yrkesutbild ning med särskild uppläggning, med kompetens som går utöver vad som anges i nivå b, motsvarande den utbildningsnivå som anges i led i, om en sådan utbildning ger en jämförbar nivå av yrkesskicklighet och förbereder den studerande för jämförbart ansvar och jämförbar verksamhet, förutsatt att examensbeviset åtföljs av ett utbildningsbevis från ursprungsmedlemsstaten. d)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på postgymnasial nivå och högst , eller på deltid , eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universitet eller högskola eller annan utbildningsanstalt på motsva rande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen. e)ett examensbevis över att innehavaren har avslutat utbildning på postgymnasial nivå , eller på deltid under motsva rande tid, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, vid universitet eller högskola eller annan utbildningsanstalt på motsvarande nivå och, i tillämpliga fall, över avslutad yrkesutbildning som krävs utöver den postgymnasiala utbildningen. Varje bevis på formella kvalifikationer eller uppsättning bevis på for mella kvalifikationer som utfärdats av en behörig myndighet i en med lemsstat ska, även vad beträffar nivån, jämställas med bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11, på villkor att beviset gäller en avslutad utbildning som erhållits i unionen, på heltid eller deltid och inom eller utanför ramen för formella program, och som är erkänd som likvärdig av denna medlemsstat samt där ger samma rätt till tillträde eller ut övande av ett yrke eller förbereder för utövande av detta yrke. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 30 Enligt samma villkor som anges i första stycket skall även varje yrkesk valifikation som, även om den inte uppfyller de krav som fastställts i ursprungsmedlemsstatens lagar och andra författningar för tillträde till eller utövande av ett yrke, tilldelar innehavaren förvärvade rättigheter i kraft av dessa bestämmelser jämställas med sådant bevis på formella kvalifikationer. Detta gäller i synnerhet om ursprungsmedlemsstaten hö jer de utbildningskrav som är en förutsättning för tillträde till och ut övande av ett yrke, och om en person som genomgått tidigare utbild ning, som inte uppfyller de nya kvalifikationskraven, åtnjuter förvärvade rättigheter i kraft av nationella bestämmelser i lag eller andra författ ningar. I detta fall betraktar den mottagande medlemsstaten, för tillämp ningen av artikel 13, denna tidigare utbildning som motsvarande nivån på den nya utbildningen. När det i en mottagande medlemsstat krävs bestämda yrkeskvali fikationer för tillträdet till eller utövandet av ett reglerat yrke, ska den behöriga myndigheten i den medlemsstaten ge sökande tillträde till yrket och rätt att utöva det på samma villkor som gäller för landets egna medborgare, om de innehar det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer enligt artikel 11 som krävs av en annan medlemsstat för tillträdet till eller utövandet av yrket inom dess territorium. Kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författningar. Tillträde till ett yrke och rätten att utöva ett som beskrivs i punkt 1 ska också beviljas sökande som på heltid eller på deltid har utövat yrket i fråga i en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke, och som har ett eller flera kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikationer vilka har utfärdats av en annan medlemsstat som inte reglerar detta yrke. Kompetensbevis och bevis på formella kvalifikationer ska uppfylla föl jande krav: a)De ska ha utfärdats av en behörig myndighet i en medlemsstat, vilken utsetts i enlighet med denna stats lagar och andra författning ar. b)De ska visa att innehavaren förberetts för att utöva yrket. Den yrkeserfarenhet som avses i första stycket får dock inte krävas, när de bevis på formella kvalifikationer som sökanden har gäller som bevis på en reglerad utbildning. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 31 3.Den mottagande medlemsstaten ska erkänna den nivå som intygas enligt artikel 11 av ursprungsmedlemsstaten liksom det bevis genom vilket den mottagande medlemsstaten styrker att den reglerade utbild ning eller yrkesutbildning med en särskild uppläggning som avses i artikel 11 c ii motsvarar den nivå som föreskrivs i artikel 11 c i. 4.Genom undantag från punkterna 1 och 2 i den här artikeln och från artikel 14 kan den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet vägra tillträde till och utövande av ett yrke för innehavare av ett kom petensbevis som klassificeras enligt artikel 11 a där de nationella yr keskvalifikationer som krävs för utövandet av yrket på dess territorium klassificeras enligt artikel 11 e. Trots bestämmelserna i artikel 13 får den mottagande medlems staten kräva att sökande slutför en anpassningsperiod på högst eller genomgår ett lämplighetsprov om: a)innehållet i den sökandens utbildning väsentligt avviker från det innehåll som omfattas av det bevis på formella kvalifikationer som krävs i den mottagande medlemsstaten. b)det i den mottagande medlemsstaten reglerade yrket omfattar en eller flera reglerade yrkesaktiviteter som inte ingår i motsvarande yrke i sökandens ursprungsmedlemsstat och om utbildningen som krävs i den mottagande medlemsstaten väsentligt avviker från dem som omfattas av det kompetensbevis eller bevis på formella kvalifikatio ner som sökanden stöder sig på. Om den mottagande medlemsstaten använder sig av den möjlighet som avses i punkt 1, skall den ge sökanden rätt att välja mellan anpass ningsperiod och lämplighetsprov. Om en medlemsstat anser att det för ett bestämt yrke är nödvändigt att bevilja undantag från kravet på att ge sökanden rätt att välja mellan anpassningsperiod eller lämplighetsprov enligt första stycket, skall den i förväg underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta och lägga fram dokument som visar att detta undantag är berättigat. Om kommissionen anser att det undantag som avses i andra stycket inte är berättigat eller strider mot unionslagstiftningen, ska den efter det att den mottagit alla nödvändiga uppgifter anta en genomförandeakt, där medlemsstaten i fråga uppmanas att inte vidta den planerade åtgärden. Har kommissionen inte reagerat inom denna tidsfrist får undantaget tillämpas. 2005L0036 SV 17.01.2014 010.001 32 För de yrken som kräver exakta kunskaper i nationell rätt och där verksamheten till en väsentlig och del består i att lämna råd och/eller hjälp i frågor som rör nationell rätt får den mottagande med lemsstaten, med avvikelse från principen i punkt 2 enligt vilken sökan den har rätt att välja, föreskriva antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov. Detta gäller även de fall som anges i artikel 10 b, 10 c, 10 d beträffande läkare och tandläkare, 10 f när invandraren ansöker om erkännande i en annan medlemsstat där yrkesverksamheten i fråga bedrivs av sjukskö terskor inom allmän hälso- och sjukvård eller specialistsjuksköterskor med bevis på specialistbehörighet, som har deltagit i utbildning som berättigar till en yrkestitel enligt punkt 5.2.2 i bilaga V, och artikel . I de fall som omfattas av artikel 10 a får den mottagande medlemsstaten kräva anpassningsperiod eller lämplighetsprov om invandraren avser att utöva yrkesverksamhet som egenföretagare eller som företagsledare som kräver kunskaper om och tillämpning av de specifika nationella gällande bestämmelserna, under förutsättning att de behöriga myndigheterna i den mottagande medlemsstaten kräver kunskaper om och tillämpning av dessa bestämmelser för sina egna medborgares tillträde till sådan verksamhet. Med avvikelse från principen enligt vilken sökanden har rätt att välja, vilken fastställs i punkt 2, får den mottagande medlemsstaten fastställa antingen en anpassningsperiod eller lämplighetsprov i följande fall: