sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — Genom ändringen görs bestämmelserna tillämpliga på ömse- sidiga tjänstepensionsbolag. Enligt FRL kan ett ömsesidigt försäkringsbolag uppta vinst- andelslån och kapitalandelslån. Ett vinstandelslån är ett lån där rätt till ränta är beroende av bolagets utdelning eller vinst. Ett kapital- andelslån är ett finansiellt instrument där återbetalning bestäms på annat sätt än genom ett nominellt eller ett indexerat penningbelopp. Utredningen har inte föreslagit denna möjlighet till kapitalanskaff- ning för ömsesidiga tjänstepensionsföretag. Det innebär att bestäm- melserna (24 kap 5 §) om avdragsrätt för ränta på vinstandelslån, likaså bestämmelserna om kapitalandelslån (48 kap. 6 b §) om in- lösen av kapitalandelsbevis och kapitalförlust vid inlösen av kapital- andelsbevis (48 kap. 28 §) som gäller för ömsesidiga försäkrings- bolag inte behöver anpassas till ömsesidiga tjänstepensionsbolags verksamhet. De ömsesidiga tjänstepensionsbolagen är, i likhet med de ömse- sidiga försäkringsbolagen, en egen associationsform. De omfattas därmed inte av de generella reglerna för aktiebolag och ekonomiska föreningar i inkomstskattelagen. Det innebär att justeringar i ett flertal bestämmelser i inkomstskattelagen bör sker för att de ömse- sidiga tjänstepensionsbolagen skattemässigt ska behandlas på ett neutralt sätt i förhållande till andra företag som bedriver motsva- rande verksamhet. Ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag kan – i likhet med ett ömse- sidigt försäkringsbolag – åtminstone i teorin vara en part i en under- prisöverlåtelse. Bestämmelsen om definitioner av företag i kapitlet om underprisöverlåtelse (23 kap. 4 §) bör kompletteras så att även ömsesidiga tjänstepensionsbolag omfattas. Ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag får äga aktier och andelar i aktiebolag och ekonomiska föreningar. Därför bör de, i likhet med ömsesidiga försäkringsbolag, omfattas av bestämmelserna om avdrags- rätt3 och avyttring4 av näringsbetingade andelar (24 kap. 13 § och 25 a kap. 3 §), koncernbidrag (35 kap. 2 §), koncernavdrag5 (35 a kap. 2 §), framskjuten beskattning vid andelsbyten (48 a kap. 6 §) och uppskovsgrundande andelsbyten (49 kap. 9 §). Ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag bör också, i likhet med ömse- sidiga försäkringsbolag, aktiebolag och ekonomiska föreningar, om- fattas av bestämmelserna om verksamhetsavyttringar6 (38 kap. 3 §) och tidigare års underskott (40 kap. 3 §). I 37 kap. IL finns bestämmelser om beskattningen vid fusioner och fissioner. I förslaget till tjänstepensionsrörelselag föreslås lik- nande fusionsbestämmelser för ömsesidiga tjänstepensionsbolag som de som gäller för ömsesidiga försäkringsbolag. Vidare föreslås att ett ömsesidigt tjänstepensionsbolag, i likhet med ett ömsesidigt för- säkringsbolag, inte har möjlighet att delta i en fission. Ömsesidiga tjänstepensionsbolag bör omfattas av fusions- och fissionsbestämmelserna (37 kap. 9 §) i IL. Utredningen föreslår inga undantag från fissionsbestämmelser trots att dessa inte är relevanta för ömsesidiga tjänstepensionsbolag. gäller dessa regler t.ex. fullt ut för de ömsesidiga försäkringsbolagen och försäkrings- föreningarna trots att möjligheten att tillämpa reglerna är begrän- sad även för dem. Vid införandet av det s.k. fusionsdirektivet7, som reglerar beskattningen vid fusioner, fissioner, verksamhetsavyttring- ar och andelsbyten, har haft som utgångspunkt att de skatte- rättsliga reglerna ska anpassas till direktivet oavsett om transaktioner- na civilrättsligt kan genomföras eller inte (prop. 2006/07:2 s. 105). Inga ändringar föreslås avseende bestämmelserna om övertagande av periodiseringsfonder i samband med beståndsöverlåtelser (30 kap. 14 §). Ömsesidiga tjänstepensionsbolag kan inte göra avsättningar 3Ta emot skattefri utedelning från näringsbetingade andelar. 4Avyttring av näringsbetingade delägarrätter utan några skattemässiga konsekvenser. 5Svenskt moderföretags rätt att göra avdrag för en slutlig förlust hos ett helägt utländskt dotterföretag. 6Undantag från omedelbar beskattning när ett företag avyttrar tillgångar till ett annat före- tag genom en verksamhetsavyttring. 7Rådets direktiv /434/EEG av om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater samt om förflyttning av ett europabolags eller en europeisk kooperativ förenings säte från en medlemsstat till en annan (EGT L 225, 20.8.1990, s. 1, Celex 31990L0434). till periodiseringsfond (se förslag till 12 kap. tjänstepensionsrörelse- lagen). Vidare föreslås inga ändringar i bestämmelserna om partiella fissioner (38 a kap. 4 §) eftersom ömsesidiga tjänstepensionsbolag inte omfattas av fissionsregler (se förslag till 12 kap. tjänstepensions- rörelselagen). Förslag: Tjänstepensionsföreningar ska skatterättsligt likställas med ekonomiska föreningar. Europakooperativ med säte i som bedriver tjänste- pensionsrörelse ska omfattas av bestämmelserna om inkomst- skatt för ekonomiska föreningar. Tjänstepensionsföreningar och europakooperativ som bedriver tjänstepensionsrörelse ska tillämpa de särskilda bestämmelserna för tjänstepensionsföretag i inkomstskattelagen. Skälen för förslaget: Eftersom tjänstepensionsföreningarna föreslås få likartade verksamhetsförutsättningar som de ömsesidiga tjänste- pensionsbolagen finns det inget skäl att skattemässigt särbehandla föreningarna. Det naturliga är i stället att de beskattas på samma sätt som tjänstepensionsbolag som bedriver likartad verksamhet. Enligt 13 kap. 2 § förslaget till tjänstepensionsrörelselag ska tjänstepensionsföreningarna tillämpa FL, om inte annat följer av tjänstepensionsrörelselagen eller är särskilt föreskrivet. En tjänste- pensionsförening kommer emellertid associationsrättsligt inte att vara en ekonomisk förening. Frågan uppkommer om en tjänste- pensionsförening ska likställas med en ekonomisk förening vid in- komstbeskattningen eller om tjänstepensionsföreningarna särskilt ska tas in som en egen associationsform i inkomstskattelagen. Utredningen anser att det är angeläget att tjänstepensionsför- eningarna skattemässigt behandlas på ett neutralt sätt i förhållande till andra företag som bedriver motsvarande verksamhet. Det be- döms därför som naturligt att inkomstskattemässigt likställa tjänste- pensionsföreningar med ekonomiska föreningar. Att reglerna om t.ex. uttagsbeskattning i 22 kap. IL kan bli tillämpliga på uttag ur föreningarna – på samma sätt som gäller för övriga företag – påverkar inte den bedömningen. Utredningen föreslår därför att tjänste- pensionsföreningarna, i likhet med försäkringsföreningarna, ska räknas som ekonomiska föreningar i IL. I och med att tjänstepensionsföreningarna likställs med ekono- miska föreningar i IL kommer dessa föreningar bl.a. att kunna vara part i en underprisöverlåtelse (23 kap.), ta emot skattefri utdelning från näringsbetingade andelar (24 kap.) och avyttra näringsbetingade delägarrätter utan några skattemässiga konsekvenser för föreningen (25 a kap.). Vidare kommer föreningarna kunna ge och ta emot kon- cernbidrag (35 kap.). De kommer även att omfattas av reglerna om underskott (40 kap.). Genom att tjänstepensionsföreningarna likställs med ekonomiska föreningar vid tillämpningen av IL kommer en tjänstepensions- förening även att kunna tillämpa reglerna för kooperativa föreningar på den del av verksamheten som beskattas enligt IL. Med kooperativ förening avses enligt 39 kap. 21 § IL en ekonomisk förening som är öppen på det sätt som anges i 3 kap. 1 § FL och som tillämpar lika rösträtt. I förslaget till ny tjänstepensionsrörelselag föreslås, i likhet med det som gäller för försäkringsföreningar, inget krav på slutenhet (se avsnitt 8.4.3). Det föreslås i stället att 3 kap. 1 § FL blir tillämp- lig på tjänstepensionsföreningarna utan några särregler. Tjänstepensionsföreningarna kommer också, i och med att de lik- ställs med ekonomiska föreningar, i motsatts till dagens understöds- föreningar men i likhet med tjänstepensionsaktiebolagen och de ömsesidiga tjänstepensionsbolagen att omfattas av bestämmelserna i 37, 38, 38 a, 48 a och 49 kap. IL. I 37 kap. finns bestämmelser om beskattningen vid fusioner och fissioner. I 38 kap. finns bestämmel- ser om undantag från omedelbar beskattning när ett företag avyttrar tillgångar till ett annat företag genom en verksamhetsavyttring. I 38 a kap. finns bestämmelser om partiella fissioner. I 48 a kap. finns bestämmelser om framskjuten beskattning vid andelsbyten. I 49 kap. slutligen finns bestämmelser om uppskovsgrundande andelsbyten. En understödsförening har inte någon möjlighet att delta i en fission eller en partiell fission. Några sådana regler föreslås inte heller för tjänstepensionsföreningar i tjänstepensionsrörelselagen. I en ekonomisk förening ska medlemmarna delta i föreningen med en insats, dvs. Genom insatsen förvärvar med- lemmen en andelsrätt i föreningen, vilket innebär en rättighet till eko- nomiska förmåner i föreningen. En medlems andel kan i motsatts till medlemskapet överlåtas. Förvärvaren erhåller överlåtarens på insatser grundade ekonomiska rättigheter mot föreningen. Eftersom medlemskapet inte kan överlåtas måste förvärvaren av andelen söka medlemskap i vanlig ordning. I lagen (1972:262) om understöds- föreningar uppställs inte något krav på insatskapital. Något sådant krav föreslås inte heller för tjänstepensionsföreningarna. Någon individualiserad andelsrätt som kan särskiljas från medlemskapet kommer således inte att finnas i en sådan förening. Inte heller i ömsesidiga tjänstepensionsbolag finns det några individualiserade andelsrätter i tillgångsmassan som kan överlåtas utan tillgångarna ägs av förmånstagarna som ett kollektiv. I och med att medlemmarna inte har några individualiserade andelsrätter kommer det i praktiken inte alltid vara möjligt att tilläm- pa reglerna om verksamhetsavyttringar i 38 kap. och reglerna om andelsbyten i 48 a och 49 kap. i IL. Genom att likställa tjänste- pensionsföreningar med ekonomiska föreningar kommer således en rad skatteregler att bli tillämpliga på tjänstepensionsföreningar trots att reglerna i praktiken inte kommer att kunna tillämpas fullt ut. Detta aktualiserar frågan om tjänstepensionsföreningarna till någon del bör undantas från dessa regler. gäller dessa regler t.ex. fullt ut för de ömsesidiga försäkrings- bolagen och försäkringsföreningarna trots att möjligheten att tilläm- pa reglerna är begränsad även för dem. Vid införandet av det s.k. fusionsdirektivet8, som reglerar beskattningen vid fusioner, fissioner, verksamhetsavyttringar och andelsbyten, har haft som ut- gångspunkt att de skatterättsliga reglerna ska anpassas till direktivet oavsett om transaktionerna kan genomföras eller inte (prop. 2006/07:2 s. 105). När direktivet gjordes tillämpligt på de ömsesidiga försäkrings- bolagen9 ändrades inkomstskattelagen så att dessa bolag omfattades av bestämmelserna i 37, 38, 38 a, 48 a och 49 kap. trots att det inte går att fusionera eller fissionera sådana bolag och trots att det inte finns några individualiserade andelar i de ömsesidiga försäkrings- bolagen. Försäkringsföreningar omfattas visserligen inte av direktivet men ett europakooperativ som bedriver motsvarande verksamhet som en försäkringsförening omfattas. Utredningen ser inget skäl till att ha en annan bedömning för tjänstepensionsföreningarna och föreslår 8Rådets direktiv /434/EEG av om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater samt om förflyttning av ett europabolags eller en europeisk kooperativ förenings säte från en medlemsstat till en annan (EGT L 225, 20.8.1990, s. 1, Celex 31990L0434). 9Rådets direktiv /19/EG av om ändring av direktiv /434/EEG om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, överföring av tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika medlemsstater (EUT L 58, , s. 19, Celex 32005L0019). därför inte att föreningarna undantas från några av de skatteregler som blir tillämpliga på dem, i och med att de likställs med ekono- miska föreningar, även om de transaktioner reglerna tar sikte på inte skulle vara möjliga att civilrättsligt genomföra i en tjänstepensions- förening. För att tydliggöra att europakooperativ med säte i som bedriver tjänstepensionsrörelse (se avsnitt 8.4.15) ska omfattas av inkomstskattereglerna för ekonomiska föreningar anser utredningen att 2 kap. 4 b § IL ska kompletteras så att även tjänstepensions- föreningar räknas som ekonomiska föreningar. 15.2.4Särskilda bestämmelser för tjänstepensionsföretag Förslag: Särskilda bestämmelser om inkomstskatt ska gälla för tjänstepensionsföretag. Europabolag och europakooperativ som bedriver tjänste- pensionsrörelse ska skattemässigt jämställas med tjänstepensions- företag, Inkomster som hänför sig till tillgångar och skulder som för- valtas för tjänstepensionstecknarnas räkning eller influtna ska inte vara föremål inkomstskatt. Dessa tillgångar och skulder ska vara föremål för avkastningskatt. Förändring av tekniska avsättningar som är relaterade till tilläggsförmåner som inte avkastningsbeskattas ska inkomstbe- skattas. Tjänstepensionsföretag ska få göra avsättning till säkerhets- reserv. får bemyndigande att meddela verkställig- hetsföreskrifter om säkerhetsreserv. En uppdelning av verksamheten i skattesammanhang ska göras på ett skäligt sätt. Hela beståndsöverlåtelser mellan tjänstepensionsföretag ska inte medföra inkomstskatt. Hänvisningar sker till bestämmelserna om att tjänstepensions- företagens tillgångar beskattas enligt bestämmelserna om lager- tillgångar. Skälen för förslaget: IL (39 kap.) innehåller särskilda skattebestäm- melser för vissa juridiska personer. Bestämmelserna omfattar bland annat försäkringsföretag (2–13 §§) och utländska tjänstepensions- institut (13 a–13 f §§). För att uppnå neutralitet i beskattningen för tjänstepensions- företag respektive försäkringsföretag som meddelar tjänstepensions- försäkringar är vissa av de särskilda bestämmelserna i 39 kap. som gäller för försäkringsföretag även relevanta för tjänstepensions- företag. Innehållsförteckningen i 39 kap. 1 § bör kompletteras med att det finns bestämmelser om tjänstepensionsföretag. Enligt den nya lagen avses med tjänstepensionsföretag enbart tjänste- pensionsaktiebolag, ömsesidigt tjänstepensionsbolag och tjänste- pensionsföreningar. Det innebär att europabolag och europakoope- rativ som bedriver tjänstepensionsrörelse inte ingår i definitionen av tjänstepensionsföretag. För att även europabolag och europakooperativ som bedriver tjänstepensionsrörelse skattmässigt ska omfattas av de särskilda be- stämmelserna i IL som föreslås för tjänstepensionsföretag bör en definition införas i 39 kap. som anger att dessa bolagsformer ska jämställas med tjänstepensionsföretag10. Verksamhet som är föremål för avkastningsskatt Eftersom tjänstepensionsföretagen ska omfattas av avkastnings- skattelagen ska inte de inkomster som hänför sig till tillgångar och skulder som förvaltas för tjänstepensionstecknarens räkning eller influtna vara föremål för inkomstskatt. Det innebär också att därtill hänförliga utgifter inte får dras av. En bestämmelse, lik- nande den som gäller för livförsäkringsföretag (39 kap. 3 §), bör in- föras för tjänstepensionsföretag. Bestämmelsen bör också innehålla en hänvisning till avkastningsskattelagen, liknande den som gäller för livförsäkringsföretag (39 kap. 5 §). 10 Jfr 39 kap. 2 § inkomstskattelagen där europabolag och europakooperativ jämställs med livförsäkringsföretag. Verksamhet som inte avkastningsbeskattas Gruppförmåner m.m. som är relaterade till de tilläggsförmåner ett tjänstepensionsföretag får meddela är vanligtvis föremål för in- komstbeskattning (se avsnitt 15.3.6). En bestämmelse bör införas, i likhet med den för försäkringsföretag (39 kap. 4 §), om att dessa typer av förmåner inte ska vara föremål för avkastningskatt. I stället införs särskilda bestämmelser för dessa förmåner med utgångspunkt i den föreslagna årsredovisningslagen för tjänstepensionsföretag. Det innebär att ett tjänstepensionsföretag ska ta upp minskningar i tek- niska avsättningar relaterade till ej intjänade , oreglerade förmåner, återbäring och rabatter samt övriga tekniska avsättningar till beskattning i den mån de avtal som ligger till grund för dessa tekniska avsättningar inte är föremål för avkastningsskatt eller annan beskattning. Ökning av de nämnda tekniska avsättningarna ska dras av (jfr 39 kap. 6 och 7 §§ som gäller för försäkringsföretag). Tilläggsförmåner som ett tjänstepensionsföretag får meddela liknar mer till sin karaktär produkter i form av grupplivförsäkringar samt sjuk- och olycksfallsförsäkringar som meddelas av skadeförsäkrings- företag. Svenska skadeförsäkringsföretag får göra avsättning till en säker- hetsreserv (obeskattad reserv) för att täcka sådana förluster i försäk- ringsrörelsen som beror på slumpmässiga eller i övrigt svårbedömda faktorer till den del reserven inte överstiger vad som behövs för en tillfredsställande konsolidering (39 kap. 8 §). Syftet med säkerhets- reserven är att möjliggöra ett skydd för försäkringstagarna mot variationer i försäkringsrörelsens resultat genom förändringar främst i fråga om skadeutvecklingen. Det är med andra ord önskvärt att företagen upp till en viss nivå kan gardera sig utöver de normalt beräknade försäkringsförpliktelserna. De kostnader som avses härrör framför allt från svängningarna över åren vad gäller antalet inträffade skador och genomsnittligt skadebelopp, men också från oförutsedda skade- och driftskostnads- ökningar på grund av ökad inflation samt oförutsedda kostnader. utfärdar föreskrifter11 för skadeförsäkrings- företags beräkning av säkerhetsreserv. Föreskriften innehåller formler och antaganden som ligger till grund för att beräkna ett maximi- belopp av säkerhetsreserven. Maximibeloppet bestämmer nivån för en tillfredsställande konsolidering. Formlerna och antagandena i föreskriften bygger på skadestatistik från skadematerial för- delat på försäkringsgrenar. Vid bestämningen av denna maximi- gräns har utgångspunkten varit att ett skadeförsäkringsföretag ska kunna klara två svåra förlustår i följd. ser över dessa formler och antaganden utifrån aktuell skadestatistik med jämna mellanrum. Den senaste översynen gjorde 2013. Utredningen ser inget skäl till att inte tjänstepensionsföretag också ska ha denna möjlighet till att göra avsättningar till säkerhetsreserv för t.ex. gruppförmåner. Nya bestämmelser bör införas om att tjänstepensionsföretag får göra avsättningar till säkerhetsreserv för att täcka förluster i tjänstepensionsrörelsen som beror på slump- mässiga eller i övrigt svårbedömda faktorer. Samma begränsning införs som för skadeförsäkringsföretag om att reserven inte får över- stiga vad som behövs för en tillfredställande konsolidering (jfr 39 kap. 6 och 8 §§). har bemyndigande att meddela verkställig- hetsföreskrifter om säkerhetsreserver i skadeförsäkringsföretag enligt förordningen (2000:1127). Syftet med föreskrif- ter om säkerhetsreserv är att säkerställa att skyddet för försäkrings- tagarna inte försämras på grund av variationer i försäkringsrörelsens resultat. Genom att ser över parametrarna som ligger till grund för avsättningarna med jämna mellanrum anpassas skyddet för försäkringstagarna till riskbilden. För att säkerställa att samma konsumentskydd omfattar förmånstagarna i tjänstepensions- företag bör få bemyndiganden att utfärda verk- ställighetsföreskifter om säkerhetsreserver i tjänstepensionsföretag. Eftersom ett tjänstepensionsföretag kan meddela både huvudför- måner och tilläggsförmåner (se avsnitt 9.1.6) kan det innebära att intäkter och kostnader – ur ett skatteperspektiv – måste delas upp i 11 föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2013:8) om normalplan för skadeförsäkringsföretags beräkning av säkerhetsreserv. En bestämmelse, i likhet med det som gäller för försäkringsföretag (39 kap. 11 §), bör införas för tjänstepensions- företag om att en sådan uppdelning mellan verksamheten bör göras på ett skäligt sätt. Om ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd tas över av ett annat försäkringsföretag medför detta ingen inkomstbeskattning utan det övertagande företaget inträder i det överlåtande företagets skattesituation (39 kap. 12 §). Utredningen ser inget skäl till att inte samma resonemang ska gälla för beståndsöverlåtelse mellan tjänstepensionsföretag. Utredningen föreslår att en ny bestämmelse om detta införs. Utredningen föreslår inga särskilda regler om hela bestånds- överlåtelser mellan ett försäkringsföretag och ett tjänstepensions- företag. 39 kap. 13 § IL innehåller en hänvisning till bestämmelser i 17 kap. 17, 18, 20 och 21 §§ om försäkringsföretags placeringstillgångar. Bestämmelsen bör kompletteras med hänvisningar till föreslagna bestämmelser i 17 kap. 17 och 18 §§ om tjänstepensionsföretags materiella och finansiella tillgångar. Vidare bör bestämmelsen om hänvisningen till 17 kap. 20 § (värdering av finansiella instrument) och 21 § (höjning av lagervärdet vid viss utdelning) kompletteras så att de även gäller för tjänstepensionsföretag. Förslag: Tilläggsförmåner, relaterade t.ex. till sjukdom som ett tjänstepensionsföretag får meddela ska inkomstbeskattas på samma sätt som gruppsjukförsäkringar och grupplivförsäkringar. Skälen för förslaget: Ett tjänstepensionsföretag får meddela tilläggs- förmåner relaterade t.ex. till sjukdom (se avsnitt 9.1.6). För att säkerställa att beskattningen av ersättningar vid sjukdom och olycks- fall m.m. blir likvärdig oavsett om avtalet tecknas i ett försäkrings- företag i form av försäkringsavtal eller i ett tjänstepensionsföretag i form av förmånsavtal bör följdändringar ske i ett antal bestämmel- ser i IL. 8 kap. 15 § innehåller bestämmelser om ersättning vid sjukdom m.m. som ska tas upp i inkomstlaget tjänst avseende gruppsjukför- säkringar vars grunder fastställs i kollektivavtal mellan arbetsmark- nadens huvudorganisationer (11 kap. 20 §). Dessa bestämmelser bör kompletteras med föreskrifter som innebär att även ersättningar hänförliga till avtal som omfattar gruppsjukförmåner m.m. inkomst- beskattas på samma sätt som avtalsgruppförsäkringar. Vidare bör även bestämmelserna i 11 kap. 19 § om hur förmåner av grupplivförsäkringar ska tas upp till beskattning i inkomstslaget tjänst kompletteras så att även förmåner hänförligar till avtal som om- fattar gruppförmåner inkomstbeskattas på samma sätt som grupp- livförsäkringar. Bestämmelserna i 16 kap. 25 § om avdrag för avseende grupplivförsäkringar i inkomstslaget näringsverksamhet bör kom- pletteras så att detta avdrag även erhålls för avseende grupp- förmåner som erläggs till tjänstepensionsföretag. Förslag: Tjänstepensionsrörelselagens terminologi införs i in- komstskattelagens kapitel om grundläggande bestämmelser om och statlig inkomstskatt, definitioner och förklaringar, grundläggande bestämmelser om inkomstslaget tjänst, vad som får dras av i tjänst, pensionsförsäkringar, tjänstepensionsavtal, kapitalförsäkringar och pensionssparkonto samt pensionsspar- avdrag. Skälen för förslaget: Förslaget till tjänstepensionsrörelselag och ändringar i försäkringsavtalslagen (2005:104) påverkar de skattmässiga definitionerna och begreppen avseende tjänstepensionsrelaterad verksamhet. För att likvärdig beskattning ska uppnås, oavsett i vilken bolagsform verksamheten bedrivs, föreslår utredningen följande ändringar i bestämmelser i inkomstskattelagen (förutom de som angivits i andra avsnitt). Strecksatsen om pensionsförsäkringar och pensionssparkonto i 58 kap. i 1 kap. 10 § bör kompletteras med avtal om tjänste- pensionspensionsförmåner. I 2 kap. 1 § bör införas en hänvisnings till var i lagen det finns definition och förklaringar av tjänstepensionsföretag respektive av- tal om tjänstepensionsförmån.