sou · H2B369 · 2014-10-02 00:00:00 — Skillnaderna beror på att konces- sionsupphandlingen är annorlunda konstruerad än upphandling enligt och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Interimistiskt beslut vid överprövning av ett avtals giltighet 16 § Rätten får besluta att ett avtal inte får fullgöras till dess något annat har bestämts. Rätten får avstå från att fatta beslut enligt första stycket, om den skada eller olägenhet som åtgärden skulle medföra kan bedömas vara större än skadan för leverantören. Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 17 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Tidsfrister för ansökan om överprövning av ett avtals giltighet 17 § En ansökan om överprövning av ett avtals giltighet ska, om inte annat följer av andra stycket, ha kommit in till förvaltningsrätten från det att avtalet slöts. Ansökan ska dock ha kommit in till förvaltningsrätten innan har gått från det att 1.Europeiska kommissionen har publicerat en annons enligt 8 kap. 5 §, eller 2.den upphandlande myndigheten eller enheten skriftligen har underrättat anbudssökandena och anbudsgivarna om att avtalet har slutits samt har lämnat en sammanfattning av sådana upplysningar som avses i 10 kap. 14 §. Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 18 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Beräkning av vissa tider 18 § Vid beräkningen av längden av en avtalsspärr samt av tio- dagarsfrister enligt 10 § och tidsfrister för ansökan om överprövning ska 2 § lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid tillämpas. Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 19 § och 20 kap. 19 § LUF. Övervägandena finns i avsnitt 10. 19 § Ett beslut som denna lag är tillämplig på får inte överklagas med stöd av 10 kap. kommunallagen (1991:900). Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 20 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. 20 § En upphandlande myndighet eller enhet som inte har följt bestämmelserna i denna lag ska ersätta därigenom uppkommen skada för en leverantör. Rätten till skadestånd inbegriper ersättning till en anbudssökande eller anbudsgivare som har deltagit i en upphandling och som har haft kostnader för att förbereda anbud och i övrigt delta i upphandlingen, om åsidosättandet av bestämmelserna i denna lag menligt har påver- kat hans eller hennes möjligheter att tilldelas kontraktet. Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 21 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. En alternativ formulering till att tilldelas kontraktet skulle kunna vara att använda begreppet tilldelas koncessionen jfr defi- nitionen i 2 kap. 1 §, men utredningen har valt att i enkelhetens intresse använda uttryckssättet i och . Någon risk för missförstånd föreligger inte. 21 § Talan om skadestånd ska väckas vid allmän domstol från den tidpunkt då avtal har slutits mellan den upphandlande myn- digheten eller enheten och en leverantör eller har förklarats ogiltigt enligt 13 § genom ett avgörande som har vunnit laga kraft. Väcks inte talan , är rätten till skadestånd förlorad. Paragrafen genomför, tillsammans med övriga paragrafer i 16 och 17 kap., artiklarna 46 och 47 i direktivet. Den motsvarar 20 kap. 22 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Allmänna bestämmelser om upphandlingsskadeavgift 1 § Allmän förvaltningsdomstol får besluta att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala en särskild avgift (upphandlings- skadeavgift) om 1.allmän förvaltningsdomstol i ett avgörande som har vunnit laga kraft fastställt att ett avtal får bestå, trots att det har slutits i strid med bestämmelserna om avtalsspärr i 16 kap. 1, 3 eller 8 §, 2.allmän förvaltningsdomstol i ett avgörande som har vunnit laga kraft fastställt att ett avtal får bestå av tvingande hänsyn till ett allmä- nintresse enligt 16 kap. 14 §, eller 3.myndigheten enheten har slutit avtal med en leverantör utan föregående annonsering enligt 8 kap. 1 § eller 15 kap. 6 §. 2 § ska hos allmän förvaltningsdomstol ansöka om att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala upphand- lingsskadeavgift i de fall som anges i 1 § 1 och 2. får hos allmän förvaltningsdomstol ansöka om att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala upphand- lingsskadeavgift i de fall som avses i 1 § 3. 3 § En ansökan om att en upphandlande myndighet eller enhet ska betala upphandlingsskadeavgift ska göras hos den förvaltningsrätt i vars domkrets den upphandlande myndigheten eller enheten har sin hemvist. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 4 § Upphandlingsskadeavgiften ska uppgå till lägst och högst . Avgiften får inte överstiga av koncessionens värde. Beräkningen av koncessionens värde ska ske enligt 5 kap. 2–5 §. 5 § Vid fastställande av upphandlingsskadeavgiftens storlek ska sär- skild hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är. I ringa fall ska någon avgift inte beslutas. Avgiften får efterges, om det finns synnerliga skäl. Tidsfrister för ansökan om avgift 6 § En ansökan om upphandlingsskadeavgift enligt 1 § 1 eller 2 ska ha kommit in till förvaltningsrätten från den tid- punkt då det avgörande som ansökan grundas på har vunnit laga kraft. 7 § När en ansökan om upphandlingsskadeavgift grundas på 1 § 3 och en eller flera leverantörer har ansökt om överprövning av avtalets giltighet inom de tidsfrister som anges i 16 kap. 17 §, får ansökan inte göras förrän fristen har löpt ut och samtliga beslut med anledning av överprövningen har vunnit laga kraft. Ansökan ska ha kommit in till förvaltningsrätten från den tidpunkt då samtliga beslut med anledning av överprövningen har vunnit laga kraft. När ingen leverantör har ansökt om överprövning av avtalets gil- tighet inom de tidsfrister som anges i 16 kap. 17 §, ska ansökan ha kommit in till förvaltningsrätten från det att avtalet slöts. Betalning av avgift m.m. 8 § Upphandlingsskadeavgiften tillfaller staten. 9 § Upphandlingsskadeavgift ska betalas till tillsynsmyndigheten från det att avgörandet beträffande avgiften har vunnit laga kraft eller inom den som anges i avgörandet. Om avgiften inte betalas , ska tillsynsmyndigheten lämna den obetalda avgiften till indrivning. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 10 § En beslutad upphandlingsskadeavgift faller bort, om avgörandet beträffande avgiften inte har kunnat verkställas från det att avgörandet har vunnit laga kraft. Paragraferna i 17 kap. genomför tillsammans med bestämmelserna i 16 kap. artiklarna 46 och 47 i direktivet. De motsvarar 21 kap. 1– 10 §§ och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Allmänna bestämmelser om tillsyn 1 § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vilken myndighet som ska utöva tillsyn över upphand- lingen enligt denna lag. Paragrafen genomför, tillsammans med 2–5 §§, artikel 45 i direk- tivet. Den motsvarar 22 kap. 1 § och . utom såvitt avser bestämmelserna om samarbete med Europeiska kommissionen. Övervägandena finns i avsnitt 10. För ytterligare kommentarer se kommentarerna till 88 § i avsnitt 14.1 och till 81 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. Det ligger i sakens natur att som är till- synsmyndighet för den offentliga upphandlingen och upphand- lingen också bör vara tillsynsmyndighet för koncessionsupphand- ling. 2 § Vid sin tillsyn får myndigheten inhämta alla nödvändiga upplys- ningar för sin tillsynsverksamhet från upphandlande myndigheter eller enheter eller den som kan antas vara en upphandlande myndighet eller enhet. Upplysningarna ska i första hand inhämtas genom skriftligt förfarande. Om det på grund av materialets omfång, brådska eller något annat förhållande är lämpligare, får upplysningarna inhämtas genom besök hos den upphandlande myndigheten eller enheten. Paragrafen genomför, tillsammans med 1 och 3-5 §§, artikel 45 i direktivet. Den motsvarar 22 kap. 2 § och . Över- vägandena finns i avsnitt 10. För ytterligare kommentarer se kommentarerna till 89 § i avsnitt 14.1 och till 82 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 3 § En upphandlande myndighet eller enhet och den som kan antas vara en upphandlande myndighet eller enhet är skyldig att tillhanda- hålla de upplysningar som tillsynsmyndigheten begär för sin tillsyn. Paragrafen genomför, tillsammans med 1, 2, 4 och 5 §§, artikel 45 i direktivet. Den motsvarar 22 kap. 3 § och . Över- vägandena finns i avsnitt 10. För ytterligare kommentarer se kommentarerna till 90 § i avsnitt 14.1 och till 83 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 4 § Om det behövs för att tillsynsmyndigheten ska kunna utöva sin tillsyn enligt denna lag, får myndigheten förelägga en upphandlande myndighet eller enhet eller den som kan antas vara en upphandlande myndighet eller enhet att lämna uppgift, att visa upp en handling eller att lämna över en kopia av handlingen. Ett föreläggande enligt första stycket får överklagas hos allmän för- valtningsdomstol. När ett föreläggande överklagas, är tillsynsmyndig- heten motpart hos allmän förvaltningsdomstol. Paragrafen genomför, tillsammans med 1–3 och 5 §§, artikel 45 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 10. Den motsvarar 22 kap. 4 § och . För ytterligare kommentarer se kom- mentarerna till 91 § i avsnitt 14.1 och till 84 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. 5 § föreläggande enligt 4 § får överklagas hos den förvaltningsrätt i vars domkrets den som föreläggandet riktar sig till har sin hemvist. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen genomför, tillsammans med, 1–4 §§, artikel 45 i direkt- ivet. Övervägandena finns i avsnitt 10. Den motsvarar 22 kap. 5 § och . För ytterligare kommentarer se kommentarerna till 92 § i avsnitt 14.1 och till 85 § i avsnitt 14.2 i SOU 2014:51. Uppgiftsskyldighet för den upphandlande myndigheten och enheten 6 § Den upphandlande myndigheten eller enheten ska till den myn- dighet som regeringen bestämmer lämna uppgift om värdet av de kon- cessioner som myndigheten eller enheten har tilldelat enligt denna lag . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten enligt första stycket. Paragrafen genomför inte någon artikel i direktivet. Den motsvarar 22 kap. 6 § och . Övervägandena finns i avsnitt 10. Paragrafen innehåller regler av betydelse för insamlande av underlag till nationell upphandlingsstatistik som behandlats av i betänkandet SOU 2013:12. I det betänkandet diskuteras i och för sig främst behovet av statistik beträffande upphandling enligt och , men enligt utred- ningens mening torde intresset för statistik för upphandling av koncessioner vara lika stort. På samma sätt som det i och har tagits in bestämmelser om uppgiftsskyldighet om summan av utbetalningar som grundats på kontrakt enligt lagen bör det i införas bestämmelser om värdet på koncessioner som tilldelats enligt denna lag. Bestämmelsen har utformats på samma sätt som motsva- rande bestämmelser i och LUF, se vidare kommentarerna till de bestämmelserna i avsnitten 28.1 och 28.2 i Ds 2014:25. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen gäller inte för upphandlingar av koncessioner som påbörjats före ikraftträdandet. Datumet för ikraftträdandet överensstämmer med när och föreslagits ska träda ikraft. Övergångsbestämmelserna innebär att lagen ska tillämpas på upphandling av koncessioner som påbörjas vid ikraftträdandet eller . För byggkoncessioner som upphandlats i enlighet med nuvarande anser utredningen att en tilläggsbeställning inte ska ses som en fortsättning av den äldre koncessionsupphandlingen, utan betraktas som en ny upphandling och sålunda behandlas enligt reglerna i . Genomförande av EU:s direktiv om offentlig upphandling, upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster samt tilldelning av koncessioner En särskild utredare ska ge förslag till hur vissa (nedan angivna) bestämmelser i förslaget till och rådets direktiv om offentlig upphandling (KOM(2011) 896) och förslaget till Europarlamentets och rådets direktiv om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (KOM(2011) 895) bör genomföras i svensk rätt enligt den lydelse direktiven får när de antagits. Förslagen ska ingå i två nya separata lagar om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna, vilka ska ersätta lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () respektive lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF). De två lagarna ska i likhet med och följa upphandlingsprocessens kronologi. De ska bygga på den struktur som och har. Vidare ska utredaren analysera och ge förslag till hur samtliga bestämmelser i och rådets direktiv om till- delning av koncessioner (KOM(2011) 897) bör genomföras i svensk rätt enligt den lydelse direktivet får när det antagits. Utredaren ska följa de förhandlingar om förslagen till direktiv som pågår inom EU och i sitt förslag utgå från det innehåll direktiven får när de antagits av och rådet. Utredaren ska analysera vilka delar av direktiven som kan vara lämpliga att genomföra på lägre normnivå än lag och i före- kommande fall ge förslag till förordningstext. Vidare ska utredaren analysera och utarbeta författningsförslag avseende upphandlingar och koncessioner som inte eller endast delvis omfattas av direktiven, dvs. främst sådana som understiger direktivens tröskel- värden och som enligt nuvarande regler omfattas av 15 kap. och . Uppdraget ska redovisas . Utrednings- uppdraget och tidpunkten för redovisning av uppdraget kan komma att behöva ändras beroende på de pågående för- handlingarna inom EU. Arbete inom Europeiska unionen presenterade Europeiska kommissionen förslag till tre nya direktiv på upphandlingsområdet: –och rådets direktiv om offentlig upp- handling (KOM(2011) 896) som är avsett att ersätta direktiv /18/EG –Europarlamentets och rådets direktiv om upphandling av enheter som är verksamma på områdena vatten, energi, trans- porter och posttjänster (KOM(2011) 895) som är avsett att ersätta direktiv /17/EG –och rådets direktiv om tilldelning av koncessioner (KOM(2011) 897) som dels ersätter en avdelning i direktiv /18/EG om byggkoncessioner, dels är ny reglering. Förslagen är föremål för behandling i Europa- parlamentet och förhandlingar i rådet vilka beräknas vara slutförda . Enligt förslagen ska samtliga direktiv vara genomförda . Genomförandefristen har i kommissionens förslag beräknats . förslaget vissa delar avseende elektronisk kommunikation vara genomförda först efter genomförandefristens utgång. I regleras offentlig upphandling främst av direktiv /18/EG (klassiska direktivet) och upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster av direktiv /17/EG (försörjningsdirektivet). Upphandlande myndigheter inom den klassiska sektorn är i huvudsak statliga myndigheter och kommunala myndigheter. Till upphandlande myndigheter räknas även vissa bolag och andra organ som står under myndigheters inflytande och som har till syfte att tillgodose behov i det allmännas intresse under förutsättning att behovet inte är av industriell eller kommersiell karaktär. Det klassiska direktivet innehåller vissa bestämmelser om byggkoncessioner. Upp- handlande myndigheter som verkar inom någon av sektorerna vatten, energi, transporter och posttjänster omfattas av direktivet för försörjningssektorerna. Även vissa privata företag omfattas av försörjningsdirektivet om de verkar inom dessa sektorer med stöd av ensamrätt eller särskild rätt. Vidare finns det till det klassiska direktivet och försörjnings- direktivet två direktiv om rättsmedel vid överträdelser av reglerna om offentlig upphandling och upphandling inom försörjnings- sektorerna, 89/665/EEG respektive 92/13/EEG, vilka båda har varit föremål för ändring genom direktiv /66/EG. Utöver det klassiska direktivet och försörjningsdirektivet samt rättsmedelsdirektiven finns direktiv /81/EG om tilldelning av byggentreprenader, varu- och tjänstekontrakt på försvars- och säkerhetsområdet. Detta direktiv innehåller även regler om rätts- medel med samma sakliga innehåll som rättsmedelsdirektiven. Härutöver finns rättsakter som gäller viss produktspecifik upphandling som inte regleras i upphandlingsdirektiven, såsom direktiv /33/EG om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon. I regleras offentlig upphandling i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () och upphandling inom försörjnings- sektorerna i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF), vilka trädde i kraft , samt i lagen (2011:1029) om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (LUFS), som trädde i kraft . Lagarna innehåller utöver bestämmelser om upphandling på direktivstyrda områden också bestämmelser som inte styrs eller endast delvis styrs av EG-direktiven (15 kap. i de tre lagarna). Dessa bestämmelser reglerar upphandlingar vilkas värde understiger de tröskelvärden som anges i direktiven och upp- handling av B-tjänster som huvudsakligen faller utanför direktivens tillämpningsområde. Härutöver gäller upphandlingsförordningen (2011:1040), tillkännagivandet (2007:1108) av de försvarsprodukter som avses i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, tillkännagivandet (2011:1038) av CPV-referensnummer för byggentreprenad- kontrakt vid offentlig upphandling, tillkännagivandet (2011:1039) av CPV- och CPC-referensnummer för tjänstekontrakt vid offentlig upphandling samt tillkännagivandet (2011:1575) av tröskelvärden vid offentlig upphandling. Vidare gäller för vissa statliga myndigheter förordningen (2006:260) om antidiskrimi- neringsvillkor i upphandlingskontrakt. Lagen (2011:846) om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster och förordningen (2011:847) om miljö- krav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster gäller vid upphandling enligt eller LUF om upphandlingen avser köp eller leasing av bilar eller köp av vissa persontransport-tjänster. gavs en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till hur direktiv /18/EG om offentlig upphandling och 2004/17/EG om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster skulle genomföras i svensk rätt (dir. 2004:47). Uppdraget begränsades till att i huvudsak avse de delar av direktiven som var obligatoriska att genomföra inom den i direktiven angivna fristen. Utredningen, som antog namnet , överlämnade del- betänkandet Nya upphandlingsregler (SOU 2005:22) med förslag på en ny lag om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster samt en ny lag om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster. I tilläggsdirektiv (dir. 2005:39) av gavs utredaren i uppdrag att bl.a. ge förslag på genomförande av de icke obligatoriska delarna av direktiven, dvs. bestämmelserna om konkurrenspräglad dialog, dynamiska inköps- system och elektroniska auktioner. Vidare fick utredaren i uppdrag att göra en översyn av de bestämmelser i lagen som inte omfattas eller endast delvis omfattas av direktiven, dvs. de regler som gäller upp- handlingar som inte överstiger tröskelvärdena, B-tjänster och försvars- och säkerhetsupphandlingar. överlämnades utredningens slutbetänkande Nya upphandlingsregler 2 (SOU 2006:28). gavs en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till hur och rådets direktiv /81/EG om samordning av förfarandena vid tilldelning av byggentrepre- nader, varu- och tjänstekontrakt på försvars- och säkerhetsområdet skulle genomföras i svensk rätt (dir. 2009:37). Utredningen, som antog namnet Försvars- och säkerhetsupphandlingsutredningen, överlämnade sitt betänkande Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet (SOU 2010:13). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. analysera om det fanns behov av ett generellt eller sektoriellt undantag från upphandlingsskyldighet när stat, kommuner och landsting anskaffar varor eller tjänster från företag som de helt eller delvis innehar eller är medlemmar i (dir. 2009:81). För det fall utredaren bedömde att ett undantag borde införas skulle det motsvara den EU-rättsliga praxis i form av de s.k. Teckal-kriterierna som utvecklats av . Utredaren skulle i så fall även lämna författningsförslag och förslag till andra eventuella åtgärder. Utredningen, som antog namnet Utredningen om offentliga företag – upphandling, kontroll, insyn (OFUKI- utredningen) (Fi 2009:08), fick genom tilläggsdirektiv (dir. 2010:115) även i uppdrag att bl.a. analysera om det finns behov av bestämmelser som gör det kommunalrättsligt möjligt att delegera rätten att fatta upphandlingsbeslut till någon annan. I uppdraget ingick att lämna förslag till en sådan dele- gationsbestämmelse och att utarbeta nödvändiga författnings- förslag. Utredningen överlämnade betänkandet Offentlig upphandling från eget företag?! – och vissa andra frågor (SOU 2011:43). beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda hur upphandlingsstödet borde samordnas i syfte att öka kompetens, tillgänglighet, enhetlighet och synlighet gentemot upphandlingsmarknadens aktörer (dir. 2011:78). överlämnade utredningen, som antagit namnet , sitt betänkande Upp-handlingsstödets framtid (SOU 2012:32). beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket ur ett ekonomiskt och samhällspolitiskt perspektiv (dir. 2010:86). Syftet var att utreda om upphandlingsreglerna i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer genom att tillvarata konkurrensen på marknaden och använda sin köpkraft till att förbättra miljön, ta sociala och etiska hänsyn samt verka för ökade affärsmöjligheter för små och medelstora företag. Utredaren ska ta fram underlag för eventuella författningsändringar och föreslå andra nödvändiga åtgärder inom det aktuella området. Vidare ska utredaren se över systemet för insamling av upphandlingsstatistik och vilka uppgifter som ska samlas in. Syftet med statistikuppdraget var framför allt att förbättra möjligheterna till att prognostisera effekterna av reformer samt förbättra möjligheterna att följa upp och utvärdera den upphandlingspolitik som förs i EU och . Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetänkandet På jakt efter den goda affären – analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen (SOU 2011:73). I samband med en viss ändring av utredningsuppdraget beslutade regeringen att i tilläggsdirektiv (dir. 2012:10) förlänga uppdraget till . Förslagen till direktiv som avses ersätta direktiven /18/EG och 2004/17/EG innehåller fem huvudområden: förenkling av och ökad flexibilitet för upphandlingsreglerna, strategisk användning för att möta nya utmaningar, bättre tillgång till marknaden för små, medelstora och nystartade företag, sunda förfarandensamt tillsyn. Förenklade och mer flexibla upphandlingsregler Kommissionen föreslår att tillämpningsområdet förtydligas, bl.a. genom att delar av rättspraxis som avgränsar tillämpningsområdet, främst den s.k. in house-praxisen om offentligt-offentligt samarbete, förs in i direktiven samt genom att uppdelningen mellan A- och B-tjänster avskaffas. Kommissionen föreslår även vissa ändringar av de upphandlande myndigheternas verktygslåda för att underlätta e-upphandling. För myndigheter under central nivå, som regionala och lokala myndigheter, föreslår kommissionen förenklade regler. E-upphandling föreslås också främjas genom att annonser och upphandlingsdokument ska göras tillgängliga elektroniskt. Under denna punkt föreslår kommis- sionen också en rad moderniseringar av upphandlingsförfarandet som bl.a. att åtskillnaden mellan kvalificering och utvärdering, dvs.