sou · H2B340 · 2014-06-12 00:00:00 — Dotterföretaget kan inte undvika beskatt- ning genom en försäljning till underpris eftersom det då kommer 7Korrigeringsregeln innebär i korthet att resultatet från en näringsverksamhet kan korri- geras om det är lägre än vad som skulle ha blivit resultatet om avtal ingåtts mellan två oberoende näringsidkare. Regeln gäller bara om den part som fått ett högre resultat inte beskattas i och om det är sannolikt att det finns en ekonomisk intressegemenskap mellan parterna som föranlett de avtalsvillkor som medfört ett lägre resultat. 8Se RÅ 2004 ref. 13. 9Se vidare SOU 2005:99, s. 193 ff., där utredningen analyserar relationen mellan de olika regelverken och föreslår att frågan ska lagregleras. att uttagsbeskattas som om produktionsanläggningen hade sålts till marknadsvärdet. För att mildra dessa effekter, och på så vis underlätta omstruk- tureringar, finns undantagsregler som – om vissa förutsättningar är uppfyllda – förhindrar uttagsbeskattning. Det är då möjligt att överlåta exempelvis en produktionsanläggning till underpris mellan två dotterföretag utan några beskattningskonsekvenser. Genom reglerna skjuts beskattningen av försäljningen upp till dess den överlåtna tillgången lämnar koncernen. Försäljningar till underpris har använts för omstruktureringar. års skattereform byggde systemet enbart på praxis. Genom skattereformen tillkom, som ovan nämnts, en bestämmelse i uttagsbeskattningsreglerna som angav att uttagsbeskattning kunde underlåtas om det förelåg särskilda skäl.10 Syftet med bestämmelsen var att kodifiera att tidigare undantag enligt praxis fortfarande skulle gälla. Efter skattereformen fortsatte praxis att utvecklas genom ytter- ligare ett antal rättsfall. Enligt denna praxis kunde uttagsbeskatt- ning underlåtas vid omstruktureringar om -det förelåg ett starkt ägarsamband mellan överlåtare och för- värvare, -överlåtelsen var ett led i en av organisatoriska skäl betingad änd- ring av företagsstrukturen, -överlåtelsen inte, direkt eller indirekt, medförde någon otillbör- lig skatteförmån, -skattemässiga omsättningstillgångar, till följd av överlåtelsen, inte skiftade karaktär till skattemässiga anläggningstillgångar, och -tillgångar inte fördes ut ur den dubbelbeskattade sektorn till den enkelbeskattade. 10 Bestämmelsen fanns i dåvarande punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § KL. Trots att praxis på området med tiden blev fyllig förelåg ändå en betydande osäkerhet om vad som skulle gälla vid omstruktu- reringar i det enskilda fallet. För att öka förutsebarheten infördes därför särskilda bestämmelser som angav när uttagsbeskattning kunde underlåtas. Bestämmelserna, som infördes i lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris, förkortad under- prislagen, innebar i praktiken att utrymmet för att göra omstruk- tureringar utan uttagsbeskattning ökade i förhållande till tidigare praxis.11 Bestämmelserna konstruerades utifrån tanken att över- låtelser till underpris inte fick medföra någon otillbörlig skatte- förmån. De övriga krav som tidigare hade ställts upp i praxis ansågs inte nödvändiga att upprätthålla. Någon specifik skatteflyktsregel för att fånga upp inte förut- sedda otillbörliga skatteförmåner infördes inte. Företagsskatte- utredningen angav att det självfallet inte kunde uteslutas att det vid den praktiska tillämpningen kunde upptäckas förfaranden som medförde inte önskade skatteförmåner. Sådana förfaranden kunde inte anses strida mot lagstiftningens syfte, vilket enligt utredningen i sin tur medförde att lagen (1995:575) mot skatteflykt inte kunde tillämpas. Utredningen ansåg trots det sagda att en särskild regel mot skatteflykt inte skulle tas in i underprislagen.12 Även regeringen avvisade tanken på att införa en särskild skatte- flyktsregel, men anförde att utredningen uttryckt sig väl kate- goriskt i fråga om tillämpligheten av skatteflyktslagen. Enligt rege- ringen kunde det nämligen inte uteslutas att lagen ändå var tillämp- lig i samband med underprisöverlåtelser i vissa fall.13 Vid inkomstskattelagens tillkomst flyttades bestämmelserna om underprisöverlåtelser över till 23 kap. IL. Därefter har de ändrats . När kapitalvinstbeskattningen av näringsbetingade andelar slopades infördes bland annat en regel som anger att under- prisbestämmelserna inte skulle tillämpas vid sådana avyttringar. Ändringen tillkom för att förhindra att bestämmelserna skulle vara 11En mer omfattande redogörelse över dels tidigare praxis rörande uttagsbeskattning, dels de överväganden som ligger bakom konstruktionen av reglerna finns bland annat i prop. 1998/99:15 s. 117–163. 12SOU 1998:1 s. 170. 1998/99:15 s. 147. har också i två domar funnit att transaktioner som har genomförts med stöd av bestämmelserna om underprisöverlåtelser har stridit mot syftet med bestämmelserna och till följd därav tillämpat skatteflyktslagen, se RÅ 2009 not. 86 respektive RÅ 2009 not. 88 (båda förhandsbesked). formellt tillämpliga när försäljningen som sådan inte skulle be- skattas.14 Ändringen medförde dock att ägarna till ett överlåtande aktie- bolag i stället kunde bli utdelningsbeskattade.15 För att förhindra det infördes en bestämmelse i 23 kap. 2 § andra stycket IL med innebörden att om näringsbetingade andelar överlåts av ett företag till underpris i en situation där en kapitalvinst är skattefri så ska överlåtelsen inte medföra att en delägare i det överlåtande företaget ska ta upp skillnaden mellan marknadsvärdet på andelen och ersättningen till beskattning. Inte heller ska underpriset öka omkostnadsbeloppet för ägare till det förvärvande företaget. togs möjligheten att göra underprisöverlåtelser till och från handelsbolag bort. Skälet uppgavs vara att systemet kunde utnyttjas systematiskt och återkommande för att åstadkomma oavsedda skatteförmåner.16 I samband med att handelsbolag infogades i systemet för näringsbetingade andelar 2009 ändrades underprisbestämmelserna på nytt. på så sätt att det blev möjligt att tillämpa delar av bestämmelserna även vid överlåtelser av handelsbolagsandelar, vilket inte hade varit möjligt tidigare.17 Flera remissinstanser ansåg att regeringen borde upphäva begränsningarna och på nytt tillåta underprisöverlåtelser till och från handelsbolag. Rege- ringen anförde dock att det fanns anledning att anlägga ett för- siktigt synsätt i detta avseende och att resultatet och erfarenheterna av ändringar först borde avvaktas. Vidare anförde rege- ringen att regelsystemet med omstruktureringar var mycket komplext och att det därför fanns anledning att överväga frågorna i ett större sammanhang.18 Som huvudregel gäller att uttagsbeskattning ska ske vid överlåtelser till pris under marknadsvärdet (om priset inte är affärsmässigt motiverat), se 22 kap. IL. I 23 kap. IL preciseras under vilka förutsättningar denna huvudregel kan frångås och uttagsbeskatt- ning således underlåtas. Reglerna i kapitlet är inte begränsade till 2002/03:96 s.148 ff. och SFS 2003:224. 15Se bland annat RÅ 2004 ref. 140. 2008/09:37 s. 25 ff. och SFS 2008:1063. 2009/10:36 s. 64 f. och SFS 2009:1413. 2009/10:36 s. 40 f. överlåtelser mellan aktiebolag utan gäller till exempel även vid överlåtelser till och från enskild näringsverksamhet. I inledningen av kapitlet anges i vilka fall reglerna inte är tillämpliga. Bland annat gäller de inte om marknadsvärdet på den sålda tillgången är lika med eller lägre än tillgångens skattemässiga värde. Inte heller gäller de (med vissa undantag) om den överlåtna tillgången är en näringsbetingad andel. Ytterligare undantag finns, se vidare 2 §. I 23 kap. 3–8 §§ IL definieras vissa termer och uttryck. I 3 § anges att med underprisöverlåtelse avses en överlåtelse av en tillgång till ett pris som understiger marknadsvärdet utan att detta är affärsmässigt motiverat. Vidare krävs att vissa andra villkor är uppfyllda, vilka behandlas närmare nedan. Med uttrycket överlåtelse avses såväl onerösa som benefika över- låtelser, såsom gåva och bodelning av annan anledning än makes död.19 Kravet på att det ska vara fråga om en tillgång innebär att bestämmelserna i princip inte omfattar försäljning av tjänster till underpris. Av definitionerna framgår vidare bland annat vad som avses med företag(4 §) och med andel (6 §). Beskattning om underprisreglerna är tillämpliga Om förvärvare och överlåtare tillhör den grupp som kan ingå i en underprisöverlåtelse och om vissa andra villkor är uppfyllda kan uttagsbeskattning underlåtas, se 9 §. I 10–13 §§ anges närmare hur beskattningen då ska ske. Enligt 10 §, som både tar sikte på överlåtaren och förvärvaren, ska – om ersättningen som lämnas inte motsvarar minst tillgångens skattemässiga värde – överlåtelsen behandlas som om tillgången avyttrats mot en ersättning som motsvarar det skattemässiga värdet. Tillgången anses i sådant fall förvärvad till samma belopp. I 11–12 §§ anges hur eventuella ägare till överlåtaren och för- värvaren ska beskattas. Här ska särskilt observeras att dessa para- grafer även kan bli tillämpliga på ägare där underprisöverlåtelsen i 1998/99:15 s. 151 och 270. sig inte omfattas av regelverket. Reglerna kan således tillämpas på ägare vars företag har sålt näringsbetingade andelar till underpris sinsemellan. Vissa villkor måste dock vara uppfyllda, se vidare 23 kap. 2 § andra stycket IL. I 11 § första stycket första meningen, som tar sikte på över- låtarens ägare, anges att om en tillgång överlåts av ett företag till underpris ska överlåtelsen inte medföra att någon som direkt eller indirekt äger andel i företaget behöver ta upp skillnaden mellan marknadsvärdet och den utgivna ersättningen som utdelning. Bestämmelsen gäller både för ägare som är fysiska personer och för företag. Enligt andra meningen ska överlåtelsen inte heller medföra att det förvärvande företaget, eller någon som direkt eller indirekt äger en kvalificerad andel i förvärvaren, ska ta upp skillnaden som intäkt i inkomstslaget tjänst. I 12 §, som bara gäller när förvärvaren är ett företag, regleras hur en underprisöverlåtelse ska behandlas hos den som direkt eller indirekt äger andel i det förvärvande företaget. Enligt 12 § första stycket ska skillnaden mellan anskaffningsvärdet och ersättningen inte räknas som utgift för förbättring av en andel i företaget eller av en andel i företag som, direkt eller indirekt, äger andel i det för- värvande företaget. Bestämmelsen kan motiveras med att om ägare till det överlåtande företaget inte utdelningsbeskattas för värde- överföringen enligt 11 § bör ägare till det förvärvande företaget inte heller få tillgodoräkna sig värdeöverföringen såsom tillskott. Av andra stycket följer dock att om tillgången förvärvas från en andelsägare i företaget och om ersättningen understiger det skatte- mässiga värdet ska anskaffningsvärdet på andelarna räknas upp med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det skattemässiga värdet och ersättningen. Villkor för att reglerna ska kunna tillämpas Som ovan nämnts måste ett antal villkor vara uppfyllda för att reglerna om underprisöverlåtelser ska kunna tillämpas. Dessa vill- kor återfinns i 14–29 §§ och anger vem som kan vara överlåtare respektive förvärvare, skattskyldighet för förvärvaren, särskilda krav när koncernbidragsrätt saknas mellan överlåtare och förvärvare, villkor avseende kvalificerade andelar, och särskilda krav när förvärvaren har underskott. Vem som kan vara överlåtare respektive förvärvare I 14 § anges att överlåtare och förvärvare ska vara en fysisk person eller ett företag. avses enligt definitionen i 4 § svenska aktiebolag, ekonomiska föreningar, sparbanker, ömsesidiga försäkringsföretag, stiftelser och ideella föreningar samt utländska bolag. Kooperativa föreningar behandlas på samma sätt som aktiebolag, trots att de i praktiken är enkelbeskattade. Som skäl för detta har angivits att sådana föreningar knappast skulle kunna använda reglerna för att tillskapa sig otillbörliga skatteförmåner.20 Som framgår anses även svenska stiftelser och ideella föreningar som företag. Dessa kan dock som huvudregel bara delta i en under- prisöverlåtelse som överlåtare, inte som förvärvare. En svensk stiftelse får dock vara förvärvare om förvärvet avser förvärv av aktier i ett bankaktiebolag i samband med att bankaktiebolaget ombildas från sparbank till bankaktiebolag.21 En svensk ideell förening får också vara förvärvare, men bara om föreningen är skattskyldig för all sin verksamhet och bara om förvärvet görs från en annan ideell förening.22 Ett livförsäkringsföretag får vara förvärvare bara i fråga om tillgångar som ingår i en verksamhet som ska beskattas enligt reglerna för skadeförsäkringsföretag.23 Med utländskt bolag enligt punkten 7 avses en utländsk juridisk person som beskattas i den stat där den hör hemma, om beskatt- ningen är likartad med den som gäller för svenska aktiebolag. Som utländskt bolag anses alltid en utländsk juridisk person som hör hemma och är skattskyldig till inkomstskatt i en stat som har skatteavtal med och avtalet inte är begränsat till att omfatta 1998/99:15 s. 157. 1999/2000:9 s. 72 f. 22Se vidare RÅ 2007 ref. 5 I och II där behandlade frågan om reglernas tillämplighet när en ideell förening hade överlåtit tillgångar till underpris till en ideell förening respektive en stiftelse. 23Se 39 kap. 4 § IL och prop. 2000/01:22 s. 103. vissa inkomster, om personen omfattas av avtalets regler om begräns- ning av beskattningsrätten och har hemvist i denna stat enligt avtalet.24 Ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person kan också anses vara ett företag i detta hänseende, men bara vid tillämpning av 23 kap. 11 och 12 §§ IL och bara om handelsbolaget eller den i utlandet delägarbeskattade juridiska personen ägs av ett företag som anges i punkterna 1 till 7 ovan. Privatbostadsföretag och investmentföretag anses inte som före- tag vid tillämpning av reglerna. Inte heller besparingsskogar räknas som företag.25 Med fysisk person avses fysisk person – oavsett om denne är svensk eller utländsk – samt svenskt dödsbo.26 Enligt 16 § krävs att förvärvaren efter förvärvet är skattskyldig för inkomst av näringsverksamhet i vilken tillgången ingår och att inkomsten inte är undantagen från beskattning i på grund av skatteavtal. Villkoret om skattskyldighet gäller både svenska och utländska rättssubjekt. En tillgång anses som tillgång i näringsverksamhet om ersätt- ning eller kapitalvinst vid en avyttring av tillgången utgör intäkt av näringsverksamhet. En näringsfastighet som innehas av en fysisk person betraktas allmänt som en tillgång i näringsverksamhet eftersom avkastningen beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Kapitalvinst vid avyttring av fastigheten beskattas dock som intäkt av kapital (om inte fastigheten är en lagertillgång). Vid tillämpning av underpris- reglerna anses ett sådant fastighetsinnehav inte utgöra en tillgång i näringsverksamheten.27 Det är därför inte möjligt att överlåta en fastighet till underpris från exempelvis ett aktiebolag till en enskild näringsverksamhet utan uttagsbeskattning. Det senast sagda gäller dock inte om fastigheten blir lagertillgång hos förvärvaren. 24Se 2 kap. 5 a § IL. 25Att besparingsskogar inte omfattas av bestämmelserna framgår av bland annat av RÅ 2007 not. 26Se 2 kap. 3 § jämfört med 4 kap. IL. 1998/99:15 s. 271. Aktier och liknande tillgångar beskattas också – med vissa undantag – som inkomst av kapital hos fysiska personer.28 Sådana tillgångar kan därför inte heller överlåtas från ett företag till en fysisk person utan beskattningskonsekvenser. Vad gäller överlåtelser mellan företag kan nämnas att om aktierna utgör lagertillgångar hos överlåtaren (till exempel ett byggnads- företags aktier i ett fastighetsförvaltande dotterbolag) som förvärvarens innehav av aktierna blir näringsbetingade så anses villkoret om förvärvarens skattskyldighet inte uppfyllt. Anled- ningen är att en avyttring av de näringsbetingade aktierna blir skattefri enligt reglerna om näringsbetingade andelar. Överlåtelsen kan därför medföra uttagsbeskattning.29 Villkoret om förvärvarens skattskyldighet anses däremot upp- fyllt om förvärvaren inte kan avyttra sina näringsbetingade andelar skattefritt i omedelbar anslutning till förvärvet på grund av inne- havstid. Sådana fall kan uppkomma om andelarna är marknads- noterade, se vidare 25 a kap. 6 § IL.30 Särskilda krav när koncernbidragsrätt saknas mellan överlåtare och förvärvare Underprisreglerna gäller vid överlåtelser av hela verksamheter, verksamhetsgrenar samt vid överlåtelser av ideella andelar av verk- samheter och verksamhetsgrenar. Reglerna gäller också vid över- låtelser av enstaka tillgångar, men bara om överlåtaren med avdrags- rätt kan lämna koncernbidrag till förvärvaren det beskattningsår som förvärvet sker. Bestämmelserna om koncernbidrag finns i 35 kap. IL. Reglerna innebär i huvudsak att koncernbidrag kan lämnas med avdragsrätt mellan företag i en koncern när ägandet uppgår till mer än 90 pro- cent av andelarna. Ett sådant koncernförhållande ska ha bestått mellan företagen under hela beskattningsåret. Kravet på koncernbidragsrätt medför bland annat att en fysisk person inte kan delta i underprisöverlåtelser av enstaka tillgångar eftersom den fysiska personen inte kan ge eller ta emot koncern- bidrag. 28Undantag finns till exempel vad gäller lagertillgångar och vissa andelar i kooperativa föreningar, se 13 kap. 7 § IL. 29Se RÅ 2005 not. 128 och RÅ 2010 not. I många situationer kan det vara svårt att avgöra vad som är en enstaka tillgång i förhållande till en verksamhetsgren. Vad som avses med verksamhetsgren framgår av 2 kap. 25 § IL. Där anges att med verksamhetsgren avses sådan del av en rörelse som lämpar sig för att avskiljas till en egen rörelse. I förarbetena till reglerna om underprisöverlåtelser anges som exempel på verksam- hetsgren verksamhet som är knuten till ett visst fartyg i ett rederi bestående av flera fartyg. Även ägande och förvaltning av enstaka fastighet kan enligt förarbetena i vissa fall utgöra en verksam- hetsgren. I båda fallen gäller att verksamheten bör ha sådan omfatt- ning att det framstår som ändamålsenligt att bedriva den själv- ständigt.31 För att det ska vara fråga om en verksamhetsgren krävs också att verksamheten utgör en del av en rörelse. Med rörelse avses enligt 2 kap. 24 § IL annan verksamhet än innehav (förvaltning) av kon- tanta medel eller värdepapper. Om de kontanta medlen eller värde- papperna innehas som ett led i rörelsen räknas dock innehavet som rörelse. Detta innebär bland annat att aktier som innehas som ett led i en rörelse kan utgöra en verksamhetsgren i vissa fall. Vid underprislagens tillkomst ansåg regeringen att även innehav av aktier eller andelar som inte innehades som en del av rörelsen borde kunna överlåtas till underpris utan beskattningskonsekvenser, men bara om andelarna blev näringsbetingade hos förvärvaren under samma beskattningsår som de förvärvades.32 En bestämmelse härom infördes därför. Bestämmelsen återfinns numera i 7 § och anger att innehav av andelar i ett företag anses som en närings- verksamhet eller som en verksamhetsgren om förvärvaren efter förvärvet under samma beskattningsår äger näringsbetingade an- delar i företaget. Begreppet näringsbetingade andelar har här samma betydelse som i 24 kap. 16 § IL, vilket bland annat innebär att ett innehav av aktier i en utländsk juridisk person kan utgöra ett näringsbetingat innehav och därigenom utgöra en verksamhetsgren. Detta gäller oavsett om det är andelar i svenska aktiebolag eller i utländska juridiska personer.33 Frågan om vad som avses med en verksamhetsgren har också prövats av i ett antal mål.34 1998/99:15 s. 138. 1998/99:15 s. 138. 33Se RÅ 2001 not. 34Se till exempel RÅ 2001 not. 24, RÅ 2003 not. 132, RÅ 2004 not. 87, RÅ 2004 not. 197 och RÅ 2006 ref. 74. Villkor avseende kvalificerade andelar I 18–23 §§ finns regler som ska förhindra att fåmansföretags- reglerna (reglerna för s.k. 3:12-företag) i 57 kap. IL kringgås. Det anges i 18 § att om överlåtaren är en fysisk person och förvärvaren ett företag så ska samtliga andelar i det förvärvande företaget vara kvalificerade.35 Enligt 19 § gäller att om både över- låtaren och förvärvaren är företag, och om någon del i det över- låtande företaget är kvalificerad, måste minst samma andel av andelarna i det förvärvande företag vara kvalificerade. Villkoret att andelarna ska vara kvalificerade gäller även vid indirekt ägande, se 22 §, och även om vissa delägare bara är begränsat skattskyldiga i Sverige.36 Enligt 23 § är det tillåtet att andelarna blir kvalificerade hos förvärvaren först efter förvärvet om så sker under som överlåtelsen. Så kan till exempel vara fallet om en tidigare passiv ägare i det förvärvande företaget börjar ta aktiv del i dess verk- samhet efter förvärvet. Lämnas utdelning på andelarna efter över- låtelsen, men för denna, krävs att andelarna har blivit kvalificerade för utdelningen. Bestämmelserna innebär bland annat att en enskild firma kan säljas till underpris till ett nybildat aktiebolag utan uttagsbeskatt- ning om samtliga andelar i det nybildade aktiebolaget är kvali- ficerade. Så kan till exempel vara fallet om verksamheten i den enskilda firman bedrivs av samma person som äger samtliga andelar i det nybildade aktiebolaget. I motsats till vad som gällde enligt tidigare praxis ger reglerna också möjlighet att överlåta tillgångar i den andra riktningen, det vill säga från ett företag till en enskild firma. Detta motiveras med att skattebelastningen på inkomster från aktiebolag respektive enskild näringsverksamhet numera anses vara ungefär densamma.37 Möjligheten till sådana överföringar gäller även om andelarna i det överlåtande företaget är kvalificerade och även om överföringen görs till annan än till ägaren av företaget, till exempel till dennes barn. Reglerna om kapitalvinst på andelar i fåmansföretag i 57 kap. IL innehåller en bestämmelse om vilket belopp som ska tas upp i inkomstslaget tjänst vid en försäljning. Som sådan intäkt ska – för 35Vad som avses med kvalificerad andel framgår av 57 kap. 4–6 §§ IL. 1998/99:15 s. 152. varje företag – tas upp högst ett belopp som för den skattskyldige och närstående till honom under beskattningsåret och de fem beskattningsår som närmast föregått detta, sammanlagt uppgår till 100 basbelopp. Det är därför möjligt för en skattskyldig fysisk person som bedriver verksamhet i flera fåmansföretag att genom underprisöverlåtelser samla alla övervärden i ett av bolagen och därefter tillämpa endast ett takbelopp vid en eventuell försäljning av detta bolag. Det har nämligen inte ansetts strida mot grunderna för reglerna i 57 kap. IL att överföra övervärden till ett annat fåmansföretag utan uttagsbeskattning.38 Med andel i detta avseende avses endast aktie eller annan andel i svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening eller utländskt bolag, se 6 §. Det innebär att villkoret om att andelarna ska vara kvalificerade inte avser det fallet att förvärvaren är en stiftelse, ideell förening, sparbank eller försäkringsbolag. Särskilda krav när förvärvaren har underskott En överlåtelse av tillgångar till underpris kan leda till en resultat- utjämning om förvärvaren har ett inrullat underskott. Anledningen är att om förvärvaren realiserar övervärdet i de överlåtna till- gångarna kan intäkten kvittas mot underskottet. En underlåten uttagsbeskattning i sådana fall kan enligt lag- stiftaren ge förvärvaren en otillbörlig skatteförmån, eftersom en underlåten uttagsbeskattning skulle strida mot grunderna för bestämmelserna om avdrag för underskott i näringsverksamhet, det vill säga mot grunderna för de bestämmelser som finns i För att förhindra sådana skatteförmåner innehåller 24–29 §§ bestämmelser som innebär att uttagsbeskattning inte kan under- låtas om förvärvaren har rätt till avdrag för underskott från tidigare beskattningsår.40 Reglerna gäller såväl vid överlåtelse av enstaka tillgång som vid överlåtelse av hela eller delar av verksamheten.