sou · H2B352 · 2014-07-03 00:00:00 — 12 § Om resolutionsmyndigheten bedömer att en koncern- resolutionsplan som beslutats av en utländsk myndighet strider mot finanspolitiska ansvar, ska den underrätta den sam- ordnande resolutionsmyndigheten. 13 § ska beakta och följa de resolutions- planer som beslutats, om den inte med hänsyn till omständig- heterna i fallet anser att resolutionsändamålen skulle uppnås effektivare med hjälp av andra åtgärder än de som anges i planen. Bedömningen av möjligheten att rekonstruera eller avveckla en koncern 14 § När det upprättas en koncernresolutionsplan som inkluderar ett institut ska resolutionsmyndigheten, bedöma i vilken utsträckning det är möjligt att rekonstruera eller avveckla koncern- företagen genom konkurs, likvidation eller resolution eller mot- svarande utländska förfaranden på ett sätt som inte leder till en allvarlig störning i det finansiella systemet i EES. Bedömningen får inte förutsätta likviditetsstöd från eller någon annan centralbank eller annat statligt stöd än medel ur resolutions- reserven. Bedömningen ska göras efter samråd med de behöriga myndig- heterna för dotterföretagen och resolutionsmyndigheter i de länder inom EES där det finns betydande filialer. För en gränsöver- skridande koncern ska bedömningen göras tillsammans med reso- lutionsmyndigheterna för andra koncernföretag. 15 § Om resolutionsmyndigheten bedömer att det finns väsentliga hinder mot att avveckla eller rekonstruera ett institut eller ett annat företag gäller 3 §. För en gränsöverskridande koncern gäller dessutom 16–25 §§. 16 § Om resolutionsmyndigheten eller en utländsk resolutions- myndighet underrättar ett företag i en gränsöverskridande koncernen om att det finns väsentliga hinder mot rekonstruktion eller avveckling, ska resolutionsmyndigheterna skjuta fram sitt beslut om koncernresolutionsplanen till dess processen för att undanröja eller minska de väsentliga hindren avslutats. 17 § För en gränsöverskridande koncern ska resolutionsmyndig- heten tillsammans med de utländska resolutionsmyndigheterna, efter samråd med tillsynskollegiet och resolutionsmyndigheterna där betydande filialer är belägna, vidta alla rimliga mått och steg för att komma fram till ett beslut om vilka åtgärder som ska vidtas beträffande samtliga institut i koncernen. Beslutet ska fattas med utgångspunkt från den bedömning av möjligheten att rekonstruera eller avveckla koncernen som gjorts enligt 14 §. Processen för detta framgår av 18–25 §§. 18 § Med beaktande av bedömningen enligt 14 § ska resolutions- myndigheten, om den är samordnande resolutionsmyndighet för en gränsöverskridande koncern, tillsammans med den samordnande tillsynsmyndigheten och Europeiska bankmyndigheten ta fram en rapport. Rapporten ska analysera de väsentliga hindren mot att vidta effektiva resolutionsåtgärder beträffande koncernen. Rapporten ska beakta effekten på institutets affärsmodell och rekommendera proportionella och riktade åtgärder som enligt den samordnande resolutionsmyndigheten är nödvändiga och lämpliga för att undanröja eller minska hindren. 19 § från mottagandet av rapporten får moder- företaget inom EES komma in med synpunkter på rapporten och föreslå alternativa åtgärder för att undanröja eller minska de hinder som identifierats i rapporten. 20 § Om resolutionsmyndigheten är den samordnande resolutions- myndigheten för den gränsöverskridande koncernen, ska den, efter samråd med behöriga myndigheter och med resolutionsmyndig- heter i länder inom EES där det finns betydande filialer, försöka komma överens med resolutionsmyndigheterna för dotterföretagen om 1.vilka väsentliga hinder som föreligger, och 2.vid behov bedömningen av de åtgärder som föreslagits av moderföretaget inom EES och vilka ytterligare åtgärder som krävs för att undanröja eller minska hindren. Överenskommelsen ska träffas från det att moderföretaget kommit in med yttrande över rapporten eller vid utgången av den fyramånadersperiod inom vilken den ska yttra sig, beroende på vilken tidpunkt som inträffar först. Det som sägs i första stycket gäller också när resolutions- myndigheten är ansvarig för ett dotterföretag i koncernen. 21 § Överenskommelsen ska redovisa de skäl som föreligger för ställningstagandet. Den samordnande resolutionsmyndigheten ska skicka den till moderföretaget inom EES. ska fatta de beslut som behövs i enlighet med överenskommelsen. 22 § Om en överenskommelse inte har träffats inom den tid som anges i 20 § andra stycket, ska resolutionsmyndigheten när den är samordnande myndighet fatta beslut om åtgärder som ska vidtas på koncernnivå enligt 4 §. ska inför beslutet beakta synpunkter och reservationer från de övriga resolutionsmyndigheterna. 23 § Om resolutionsmyndigheten inte är den samordnande resolutionsmyndigheten, gäller 3–5 §§ om vilka åtgärder som ska vidtas. ska inför beslutet beakta synpunkter och reservationer från de övriga behöriga myndigheterna. 24 § Om myndigheterna inte har kommit överens om någon av de åtgärder som anges i artikel , h eller k, och någon berörd utländsk resolutionsmyndighet inom tidsfristen i 20 § andra stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010, ska resolutionsmyndigheten skjuta upp sitt beslut enligt 22 eller 23 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bank- myndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 29 kap. 7 § efter det att fyra- månadersfristen i 20 § andra stycket har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats. 25 § Ett sådant beslut sin avses i 20 § som fattas av en utländsk samordnande resolutionsmyndighet efter en överenskommelse med en eller flera resolutionsmyndigheter eller på grund av att de behöriga myndigheterna inte har kommit överens gäller i . Beslutet är bindande för resolutions- myndigheten och ska ligga till grund för dess beslutsfattande. Åtgärder för att undanröja eller minska väsentliga hinder 26 § För att undanröja eller minska väsentliga hinder som har identifierats enligt 4 § eller 20–23 §§ får : 1.Förelägga företaget att se över sina koncerninterna arrange- mang för finansiering eller omprövar avsaknaden av sådana, eller upprättar serviceavtal, antingen koncerninterna avtal eller avtal med tredje man, för att säkra tillhandahållandet av kritiska verksam- heter. 2.Förelägga företaget att begränsa sina största enskilda eller totala exponeringar. 3.Införa särskilda eller regelbundna kompletterande informa- tionskrav som är relevanta för resolutionsändamålen. 4.Förelägga företaget att avyttra särskilda tillgångar. 5.Förelägga företaget att begränsa eller upphöra med specifik befintlig eller föreslagen verksamhet. 6.Förelägga företaget att begränsa eller förhindra utveckling av nya eller befintliga affärsområden eller försäljning av nya eller befintliga produkter. 7.Kräva förändringar av de juridiska eller operativa strukturerna för institutet eller ett koncernföretag som direkt eller indirekt står under dess kontroll så att komplexiteten minskas för att kunna säkerställa att det kan gå att juridiskt och operativt avskilja kritiska verksamheter från övriga verksamheter genom användningen av resolutionsverktygen. 8.Förelägga ett institut eller ett moderföretag att inrätta ett finansiellt moderholdingföretag i eller ett finansiellt moderholdingföretag inom EES. Förelägga ett institut eller ett sådant företag som avses i 1 kap. första stycket 2 att ge ut kvalificerade skulder eller att vidta åtgärder för att uppfylla minimikravet på nedskrivningsbara skulder. Förelägga ett holdingföretag med blandad verksamhet som är moderföretag till ett institut att inrätta ett finansiellt holding- företag för att kontrollera institutet, om det är nödvändigt för att underlätta resolution och undvika att resolutionen får negativ effekt på den icke-finansiella delen av koncernen. ska också förelägga det berörda företaget att inom en månad ta fram en plan för hur det avser att genomföra de åtgärder som föreläggandet avser. Institut och moderföretag ska ge stöd och hjälp 27 § På begäran av resolutionsmyndigheten ska ett institut eller ett moderföretag inom EES ge resolutionsmyndigheten det stöd eller den hjälp den behöver med att upprätta en resolutionsplan för institutet eller koncernen. 4 kap. Minimikravet på nedskrivningsbara skulder Vad är minimikravet? 1 § Med minimikravet avses ett krav, uttryckt i procent, som anger hur stora företagets medräkningsbara kvalificerade skulder och kapitalbas minst måste vara i relation till företagets totala skulder och kapitalbas. En kvalificerad skuld är medräkningsbar, om det inte framgår något annat av föreskrifter som meddelas med stöd av 30 kap. 1 §. Vid beräkningen av de totala skulderna ska derivatskulder tas upp till det belopp som återstår när hänsyn har tagits till mot- parters rätt till nettning. Beslut om minimikravets storlek , besluta om det minimikrav som ska uppfyllas av ett institut på individuell nivå. ska dessutom, efter samråd med , besluta vilket minimikrav som ska uppfyllas av moderföretaget inom EES på gruppnivå. För en gränsöver- skridande koncern ska ett sådant beslut fattas enligt 6–10 §§. får, efter samråd med , besluta att ett svenskt finansiellt institut, finansiellt holdingföretag, blandat finansiellt holdingföretag eller holdingföretag med blandad verksamhet ska uppfylla ett minimi- krav på nedskrivningsbara skulder på individuell nivå. 3 § Minimikravet på nedskrivningsbara skulder ska beslutas i anslut- ning till resolutionsplaneringen i 3 kap. Det ska fastställas med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, i syfte att säker- ställa att ett företag, om det kan försättas i resolution, har kvali- ficerade skulder och en kapitalbas som tillsammans är tillräckligt stora för att kunna vidta resolutionsåtgärder som uppfyller resolutionsändamålen. Om minimikravet avser ett institut som ingår i en finansiell koncern eller moderföretaget inom EES, ska beslutet fattas enligt den process som beskrivs i 5–10 §§. 4 § Minimikravet ska vara uppfyllt . 5 § får besluta att ett företag ska uppfylla minimikravet med en viss typ av kvalificerade skulder. Beslut om minimikravet beträffande företag som ingår i en gränsöverskridande koncern 6 § För en gränsöverskridande koncern, ska resolutionsmyndig- heten försöka komma överens med de resolutionsmyndigheter som ansvarar för de utländska dotterinstituten och, om resolutions- myndigheten inte är samordnande resolutionsmyndighet, den myndigheten, om storleken på kravet för 1.moderföretaget inom EES på gruppnivå, och 2.ett dotterinstitut och utländskt dotterinstitut på individuell Vid bedömningen enligt första stycket 2, ska resolutions- myndigheten beakta det krav som har fastställts på gruppnivå. Om myndigheterna kommer överens, ska resolutionsmyndig- heten fatta beslut om minimikravet enligt 1 § i enlighet med överenskommelsen. 7 § Om en överenskommelse inte har träffats ska resolutionsmyndigheten när den är samordnande resolutions- myndighet fatta beslut om minimikravet för moderföretaget enligt 6 § första stycket 1 och för dotterinstituten enligt 6 § första stycket 2. Om resolutionsmyndigheten inte är samordnande resolutions- myndighet, ska den ensamt fatta beslut om minimikravet för de individuella instituten enligt 6 § första stycket 2. 8 § Om någon av de berörda utländska resolutionsmyndigheterna inom fyramånadersfristen i 7 § första stycket har hänskjutit ärendet till Europeiska bankmyndigheten i enlighet med artikel 19 i förord- ning (EU) nr 1093/2010, ska resolutionsmyndigheten skjuta upp sitt beslut enligt 7 § med en månad och invänta det beslut som Europeiska bankmyndigheten kan komma att fatta enligt artikel 19.3 i samma förordning. ska följa ett beslut i saken från Europeiska bankmyndigheten. får inte hänskjuta ett ärende till Europeiska bankmyndigheten enligt 29 kap. 7 § efter det att fyra- månadersfristen har löpt ut eller ett gemensamt beslut har fattats. 9 § Ett sådant beslut som avses i 6 §, som fattas av en utländsk sam- ordnande resolutionsmyndighet efter en överenskommelse med resolutionsmyndigheten, eller av en utländsk resolutionsmyndighet på grund av att de behöriga myndigheterna inte har kommit överens gäller i . Beslutet är bindande för resolutionsmyndigheten och ska ligga till grund för resolutions- myndighetens övervakning av om minimikravet på nedskrivnings- bara skulder är uppfyllt. 10 § En överenskommelse som ingåtts enligt 6 § och beslut som fattas enligt 7 § ska ses över och uppdateras regelbundet. Undantag för institut som ingår i en koncern 11 § får undanta ett dotterinstitut från att uppfylla kravet på individuell nivå om, 1.villkoren i artikel 7.1 i tillsynsförordningen är uppfyllda. 2.institutet är undantaget från tillsyn på individuell nivå med stöd i artikel 7.1 i tillsynsförordningen. 3. moderinstitutet i , om det inte också är moder- institutet inom EES, uppfyller det krav som ställs på det och på dotterinstitutet. 12 § får, i egenskap av samordnande resolutionsmyndighet, undanta ett moderinstitut inom EES från att uppfylla kravet på individuell nivå om moderinstitutet, 1.är undantaget från kapitalbaskravet på individuell nivå med stöd av artikel 7.3 i tillsynsförordningen, och 2.uppfyller det särskilda kapitalkravet för resolution som har fastställs för moderföretaget inom EES på gruppnivå. 13 § ska övervaka att minimikraven på nedskrivningsbara skulder uppfylls på individuell nivå och, i före- kommande fall på gruppnivå. Myndigheten ska koordinera sin övervakning med den tillsyn som utövas av . 5 kap. Ytterligare åtgärder för att förbereda resolution och undvika fallissemang Hinder mot att utöva vissa rättshandlingar 1 § För en motpart till ett företag som anges i 1 kap. 1 § första stycket, gäller bestämmelserna i 12 kap. 4–7 och 9 §§ beträffande ett beslut om en krisavvärjande åtgärd eller en händelse som har direkt koppling till ett sådant beslut. Vad som sägs om ett beslut om resolution eller resolutionsåtgärder ska då avse ett beslut om krisavvärjande åtgärder. Avtalsvillkor om erkännande av nedskrivning eller konvertering 2 § Ett företag som anges i 1 kap. första stycket 1 och 2 ska i avtalen för sina skulder, ta in villkor som innebär att borgenärerna erkänner att skulderna kan komma att skrivas ned eller konverteras och att borgenärerna accepterar en eventuell minskning av kapital- beloppet eller det utestående beloppet, eller konverteringar eller indragningar som kan bli följden av ett beslut om resolution eller av ett beslut om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument. Om det inte framgår något annat av tekniska standarder beslutade av kommissionen gäller detta för alla relevanta kapital- instrument och alla kvalificerade skulder som lyder under lagen i tredjeland, utom kvalificerade insättningar avseende 2.mikroföretag samt små och medelstora företag enligt kriteriet för årsomsättning i artikel 2.1 i kommissionens rekommendation 2003/361/EG av , och 3.insättningar via en filial utanför EES till ett svenskt institut och som skulle betraktas som insättningar avseende personer eller företag som avses i 1 eller 2 om de inte hade gjorts via filialen. 3 § får besluta att en skuld inte behöver innehålla ett sådant villkor som anges i 2 § första stycket, om det följer av lagen i det land som skulden lyder under eller av en bindande överenskommelse som ingåtts med tredjeland, att ett beslut om att skriva ned eller konvertera skulder får verkställas i det andra landet. Kontakt med potentiella köpare 4 § När resolutionsmyndigheten har fått en underrättelse från enligt 15 kap. 2 b § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller 15 kap. 2 b § lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, får resolutionsmyndigheten förelägga det företaget att kontakta potentiella köpare i syfta att förbereda en resolution av företaget. 5 § får besluta att ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket ska upprätta register över sina finansiella avtal och andra avtal av särskilt stor betydelse för företagets verk- samhet. 6 EUT L 124, 20.5.2003, s. 36 (Celex 32003H0361). 6 § I samband med resolutionsplaneringen ska resolutionsmyndig- heten överväga om det aktiekapital som anges i bolagsordningen för ett bolag som anges i 1 kap. första stycket 1 och 2 är tillräckligt stort. Om det behövs för att underlätta genomförande av reso- lutionsåtgärder, får resolutionsmyndigheten förelägga ett sådant bolag att höja sitt maximikapital. 6 kap. Nedskrivning eller konvertering av kapitalinstrument utanför resolution 1 § ska inför ett beslut om nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument låta göra en värdering enligt 7 kap. 1 § av det berörda företaget eller koncernen. Värderingen ska utgöra grund för beslut att skriva ned eller konvertera relevanta kapitalinstrument samt fungera som underlag för beslutet. Värderingen ska också utgöra grund för beslut om minskningen av kärnprimärkapital, omfatt- ningen av indragning eller överföring av kärnprimärkapital- instrument eller utspädning av aktier eller andra äganderätts- instrument, samt omfattningen av nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument. Beslut om nedskrivning och konvertering 2 § ska skyndsamt besluta att relevanta kapital- instrument som har getts ut av ett institut eller ett sådant företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket 2 ska skrivas ned eller konverteras om 1.företaget fallerar eller sannolikt kommer att fallera enligt definitionerna i 9 kap. 2 och 3 §§, och 2.åtgärden är nödvändig och tillräcklig för att undvika att före- taget fallerar, eller sannolikt kommer att fallera, och det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle undvika detta. 3 § Om ett dotterföretag som avses i 1 kap. 1 § första stycket har gett ut relevanta kapitalinstrument som får beaktas både vid bedömningen av om kapitalbaskravet uppfylls på individuell nivå och på gruppnivå, ska , skyndsamt besluta att instrumenten ska skrivas ned eller konverteras, om den kommer överens med den samordnande berörda myndigheten enligt 10 §, om att 1.koncernen ska anses fallera, eller sannolikt kommer att fallera, 2.åtgärden är nödvändig och tillräcklig för att undvika att koncernen ska anses fallera, eller sannolikt komma att fallera, och det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle undvika detta. En koncern ska anses fallera, eller sannolikt komma att fallera, om den inte uppfyller eller om det på objektiva grunder kan fastställas att koncernen inte kommer att uppfylla tillsynskraven på gruppbasis i något väsentligt avseende. 4 § Om ett moderföretag har gett ut relevanta kapitalinstrument som får beaktas antingen vid bedömningen av om kapitalbaskravet uppfylls på individuell nivå eller på gruppnivå, ska om den är samordnande berörd myndighet skyndsamt besluta att skriva ned eller konvertera dessa instrument om 1.koncernen ska anses fallera, eller sannolikt komma att fallera, enligt 3 § andra stycket, och 2.åtgärden är nödvändig och tillräcklig för att undvika att koncernen ska anses fallera, eller sannolikt komma att fallera, och det inte finns alternativa åtgärder som inom rimlig tid skulle undvika detta. 5 § Om ett institut eller ett företag som avses i 1 kap. 1 § första stycket behöver statligt stöd, ska dess relevanta kapitalinstrument skrivas ned eller konverteras. Om det krävs för att ett statligt stöd som avses i första stycket ska vara förenligt med unionsrätten, får besluta att andra efterställda skulder än de relevanta kapitalinstrument, ska skrivas ned eller konverteras. Nedskrivning eller konvertering av relevanta kapitalinstrument eller andra efterställda skulder får emellertid inte ske om statligt stöd behövs i förebyggande syfte och en sådan nedskrivning eller konvertering skulle hota den finansiella stabiliteten eller leda till oproportionerliga resultat. 6 § Utöver vad som framgår av 1–4 §§ ska när den är samordnande berörd myndighet, fatta beslut avseende ett 1.utländskt dotterföretag i den situation som beskrivs i artikel 59.3c i resolutionsdirektivet, varvid beslutet ska fattas gemensamt med den berörda myndigheten för dotterföretaget, 2.utländskt moderföretag i den situation som beskrivs i artikel 59.3d i resolutionsdirektivet. Beslutsprocessen för en gränsöverskridande koncern 7 § När överväger att fatta beslut avseende ett dotterföretag enligt 2, 3, 4 eller 5 § ska den skyndsamt underrätta: 1.den samordnande tillsynsmyndigheten och den samordnande berörda myndigheten, och 2.den behöriga myndighet som är ansvarig för det institut eller företag som har gett ut de relevanta kapitalinstrument som eventuellt ska skrivas ned eller konverteras och den berörda myndigheten i samma land inom EES som den nämnda behöriga myndigheten samt den samordnande berörda myndigheten, innan den fattar ett beslut som avses i 3 §. Av underrättelsen ska det framgå varför överväger att fatta beslutet. 8 § När har lämnat en underrättelse enligt 7 § ska den, efter samråd med de underrättade myndigheterna bedöma om det finns 1.någon alternativ åtgärd till att skriva ned eller konvertera de relevanta kapitalinstrumenten och om det i så fall är möjligt att tillämpa den, och 2.realistiska utsikter att den åtgärd som identifierats inom rimlig tid skulle förhindra att företaget eller koncernen fallerar eller sannolikt kommer att fallera. Om mottar en underrättelse motsvarande den i 7 §, ska den medverka i ett sådant samråd som avses första stycket. 9 § Om bedömer att det inte finns några alternativa åtgärder som har utsikter att förhindra att företaget eller koncernen fallerar eller sannolikt kommer att fallera, får den fatta beslut enligt 2, 4 eller 5 §. 10 § Om anser att det bör fattas ett beslut enligt 3 § ska den underrätta de berörda myndigheterna där dotterföretaget hör hemma eller den samordnande berörda myndigheten, beroende på vad som är relevant. ska försöka komma överens med den andra berörda myndigheten om ett beslut enligt 3 §. Om myndigheterna inte kan enas får inte fattas något beslut enligt 3 §. Det som sägs i andra stycket gäller även när har mottagit en underrättelse från en utländsk berörd myndighet. Om motsätter sig ett beslut enligt 3 § ska den ange skälen för sin inställning och underrätta berörda myndigheter. Verkställande av nedskrivning och konvertering Åtgärder mot innehavare av kärnprimärkapitalinstrument 11 § Innan skriver ned eller konverterar relevanta kapitalinstrument ska den besluta att minska kärnprimär- kapitalet i proportion till förlusterna. 12 § Om företaget har ett positivt värde, får späda ut äganderätten för existerande aktieägare genom att konvertera relevanta kapitalinstrument till kärnprimärkapital- instrument. 13 § får i samband med beslut om minskning av kärnprimärkapitalet enligt 11 § besluta att vidta någon eller några av följande åtgärder. 1.Dra in befintliga kärnprimärkapitalinstrument. 2.Överföra befintliga kärnprimärkapitalinstrument till en borgenär som har fått sin fordran helt eller delvis nedskriven. Nedskrivning och konvertering av relevanta kapitalinstrument 14 § ska när kärnprimärkapitalet har minskats i proportion till förlusterna, permanent skriva ned kapitalbeloppet för relevanta kapitalinstrument eller konvertera relevanta kapital- instrument till kärnprimärkapitalinstrument i den utsträckning som krävs för att företaget eller koncernen inte längre ska bedömas fallera eller sannolikt komma att fallera. Relevanta kapitalinstrument ska skrivas ned eller konverteras till kärnprimärkapitalinstrument i följande ordning 15 § Vid konvertering av relevanta kapitalinstrument gäller följande. 1.De kärnprimärkapitalinstrumenten som konverteringen ska ske till ska vara utgivna av företaget i fråga eller av dess moder- företaget, beroende på vad beslutar. får dock besluta att instrumenten ska ges ut av moderföretaget, bara om det har godkänts av resolutionsmyndig- heten för moderföretaget.