sou · H2B39 · 2014-02-21 00:00:00 — Om det gäller en annan anordnare än kommunen ska denne ha gällande F-skattsedel och, i förekom- mande fall, vara registrerad hos (6 a § RFFS 1993:24). Ersättningen betalas ut , och får grundas på ett beräk- nat antal assistanstimmar för den månaden. har således en möjlighet att betala ut ett preliminärt belopp, vilket i praktiken sker i de flesta fall. Beloppet ska motsvara det av regeringen fastställda schablonbeloppet multiplicerat med antalet beviljade assistanstimmar i genomsnitt för den tids- period som assistanstimmar har beviljats (7 § RFFS 1993:24). Oavsett om assistans köps eller inte ska brukaren för redovisa uppgifter om antalet utförda assistanstimmar. Regler för redovisningshanteringen finns samlade i RFFS 1993:243. Redovis- ningen ska göras på blanketten Tidsredovisning – Assistansersätt- ning. Uppgiften ska lämnas för varje personlig assistent som anlitats under månaden. Det som ska redovisas är den faktiska tiden som assistenten har utfört personlig assistans, dvs. tid för personal- möten, utbildning m.m. ska inte redovisas. Om brukaren köper personlig assistans ska både assistent och anordnare underteckna tidsredovisningen, till skillnad från egna arbetsgivare där endast assistenten ska underteckna den. En av anledningarna till att både assistenten och anordnaren ska underteckna tidsredovisningen är att någon assistansersättning inte får betalas ut för bl.a. arbetstid som överstiger lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete, arbetstidslagen (1982:673) alternativt kollektivavtal som uppfyller kraven i 3 § arbetstidslagen. Vilka bestämmelser som ska tillämpas beror på assistentens anställningsvillkor. Efter utgången av ska en sammanställning av antalet utförda assistanstimmar redovisas till på blan- ketten Räkning – Assistansersättning. 3 För information om handläggningsrutiner, metodstöd, m.m. se även vägledning 2003:6 om assistansersättning, version 12. Aktörerna och deras roll inom assistansersättning nas av brukaren. kontrollerar sedan att räkning- en överensstämmer med tidrapporterna. görs på den kommande månadsutbetalningen en avräkning för större avvikelser i förhållande till det preliminärt beräknade timantalet för samma månad. Det görs om antalet utförda assistanstimmar under en månad avviker från det genomsnittliga timantalet . Avräkningen görs med schablonbeloppet eller med det förhöjda timbeloppet (8 § föreskrifter [RFFS 1993:24]). Om månads- avräkningen medför att det ska göras en tilläggsutbetalning, dvs. brukaren har använt fler timmar under den föregående månaden än vad han eller hon har fått utbetalt ska en tilläggsutbetalning göras om antalet resterande timmar för de återstående månaderna i tids- perioden inte understiger antalet beviljade assistanstimmar för dessa månader . Regeln om begränsningen i tilläggsutbetal- ningen har enligt Vägledning om assistansersätt- ning (2003:6) version 12, tillkommit för att förhindra att brukaren i slutet av en tidsperiod får en stor tilläggsutbetalning, trots att de återstående timmarna för perioden inte räcker. Detta skulle leda till ett stort överuttag av timmar med åtföljande återbetalning för brukaren vid slutavräkningen. Den månatliga avräkningen innebär att även om ersättning mot- svarande ett preliminärt beräknat timantal betalas ut i förskott, görs en kontroll i efterhand av antalet förbrukade timmar. Avräkningen innebär också att om brukaren t.ex. har använt fler timmar än det preliminärt beräknade timantalet för den månaden, får han eller hon genom tilläggs- utbetalningen direkt en kompensation för de extra kostnader som har uppstått i förhållande till den preliminära utbetalningen, sam- tidigt som det blir tydligt att antalet kvarvarande timmar har minskat i motsvarande omfattning. Om brukaren har använt färre än av timmarna betalas ett lägre belopp ut nästkommande månad eftersom brukaren då redan har fått ersättning för motsvarande fler timmar än han eller hon har använt sig av. Om ett sådant mönster skulle upprepa sig , dvs. att brukaren använder sig av färre timmar än vad som motsvaras av det preliminärt beräknade timantalet och någon avräk- ning inte görs, skulle brukaren stå med ett stort överskott , som skulle medföra stora krav på återbetalning. Rent praktiskt går administrationen avseende brukaren till så att betalar ut ett preliminärt belopp . Aktörerna och deras roll inom assistansersättning Detta belopp motsvarar det genomsnittliga antalet timmar som brukaren är beviljad . lägger handläggaren in i IT-stödet för assistansersättning det antal timmar som brukaren enligt respektive månadsräkning har använt sig av. Om antalet timmar avviker med sker ingen reglering i IT-stödet. Om antalet timmar däremot avviker med kommer IT-stödet automatiskt att reglera antalet timmar som finns kvar att använda sig av . Det har även till följd att det preliminära beloppet som betalas ut kommer att justeras, eftersom antalet timmar som finns kvar har förändrats. Vid slutavräkningen som ska göras senast efter utgången av varje tidsperiod för vilken assistansersättning beviljats, vanligen , ska det totala antalet utförda assistanstimmar avräknas mot det totala antalet timmar för vilka assistansersättning har betalats ut . Om antalet utförda assistanstimmar är högre än antalet beviljade timmar begränsas antalet utförda timmar till det beviljade antalet, dvs. det betalas inte ut någon extra ersättning för att brukaren har använt sig av fler timmar än han eller hon hade beviljats. Om antalet utförda timmar är lägre ska brukaren återbetala assistansersättning. För egna arbetsgivare och för de som har förhöjt timbelopp görs vid slutavräkningen även en avräkning av den genomsnittliga kostnaden för assistan- sen mot den utbetalade timersättningen . På räkningen för i varje tidsperiod ska den som är egen arbetsgivare, och den som har beviljats ersättning med ett förhöjt timbelopp, redovisa uppgifter om samtliga kostnader för de personliga assistenter som hon eller han har haft , dvs. både löner och övriga kostnader. Det senare gäller även den som har beviljats ersättning med ett skäligt belopp, vilket är fallet om assistansen har utförts av någon som är bosatt utanför EES. När brukaren har beviljats ersättning med ett skäligt belopp ska han eller hon visa det underlag som ligger till grund för upp- gifterna. På begäran av ska brukaren även i övriga fall visa det underlag som ligger till grund för uppgifterna om kostnader. Den som har köpt assistans ska redovisa hur stor del av beloppet som har använts för köp av personlig assistans. Vid slutavräkningen kommer samtliga timmar att beak- tas, dvs. till skillnad från vid månadsräkningen då Försäkrings- kassan enbart beaktar större avvikelser, tar man vid slutavräkningen hänsyn till det totala antalet timmar, även de timmar som under Aktörerna och deras roll inom assistansersättning respektive månad avvek med . Om det då visar sig att brukaren har använt sig av färre timmar än det beviljade antalet timmar för perioden, kommer en reglering att göras i månad åtta, dvs. i nästkommande tidsperiod. Detta eftersom brukaren då har fått betalt i förskott för timmar som han eller hon aldrig har använt sig av. Om det visar sig att brukaren har använt sig av fler timmar än beviljat, har denne förbrukat timmar som han eller hon aldrig har fått betalt för. Någon kompensation för det kommer inte att lämnas. Medför slutavräkningen att ersätt- ning ska betalas tillbaka får i den utsträckning det är skäligt hålla inne ett belopp för att räkna av det som har betalts för mycket (108 kap. 22 § SFB, 10 § RFFS.1993:24). Detta sker i regel automatiskt i IT-stödet för assistansersättning. Rutinen för avräkning, eller kvittning, mellan tidsperioderna innebär att undviker att först ställa ett återkrav, för att där- efter betala ut pengar. Skulden blir en avräkning på en framtida utbetalning. Rutinen för dock med sig att det med dagens IT-stöd inte går att på aggregerad nivå få fram information om avvikelser mellan beviljad och utförd tid, utan endast på individnivå. Till detta kan tilläggas att måste följa upp att assistansen har utförts av någon som inte har fyllt eller till följd av ålderdom, sjukdom eller liknande orsak saknar förmåga att utföra arbete som personlig assistent. Den som är egen arbetsgivare har själv en uppgiftsskyldighet avseende dessa frågor, medan det är anordnaren som ska lämna dessa uppgifter till när brukaren köper personlig assistans (51 kap. 16 och 24 §§ SFB). Den beskrivna hanteringen av ärenden resulterar i att ett antal olika uppgifter ska dokumenteras av brukaren och anordnaren och lämnas till som hanterar dessa. Det gäller tids- redovisningar, räkningar och kostnadsredovisningar för vissa brukare. Uppgifterna används av för dokumentering och uppföljning för respektive ärende. Någon systematisk uppföljning och utvärdering av dessa uppgifter för analyser av förmånen i dess helhet görs inte av eftersom informationen till stor del är pappersbaserad. De kontroller och den uppföljning som görs, görs i det individuella ärendet. Det planeras dock för införande av ett nytt IT-stöd som ska underlätta sammanställning och analys av förmånen. planerar bl.a. att införa en möjlighet att lämna uppgifter om assistenternas tidsredovisning via elektronisk överföring. Även behovsbedömningsstödet och ett beräkningsverktyg kommer att byggas in i IT-stödet. Aktörerna och deras roll inom assistansersättning som registreras manuellt kommer att byggas in och genereras automatiskt i IT-stödet. Detta kommer att innebära tidsbesparing i handläggningen, men även att underlag för produktionsstyrning och uppföljning får en högre kvalitet. Kostnaden för dagens administration Kostnaderna för administration av assistans- ersättning beskrivs i årsredovisning, där det framgår att styckkostnaden för att administrera assistansersätt- ningen är . Med styckkostnad avses den totala kostnaden för administration av förmånen fördelat på antalet beslut. Som jämförelse kan nämnas handikappersättning och vårdbidrag som hade en styckkostnad på respektive . Jämförelsen med dessa förmåner är intressant eftersom även de inbegriper bedömningar av behov av stöd och en hög grad av hantering. Källa: årsredovisning 2012. Administrationskostnaden som andel av anslaget är dock betydligt lägre för assistansersättningen, , än för handikappersätt- ningen, , och för vårdbidraget, . Det beror delvis på att anslaget för de övriga förmånerna, handikappersätt- ning, knappt 1,3 miljarder och vårdbidrag 3 miljarder, är betydligt mindre jämfört med assistansersättningen som 2012 var knappt 26 miljarder. Utifrån denna jämförelse är administrationskostnaden för assistansersättning förhållandevis låg. Aktörerna och deras roll inom assistansersättning Kommunen ansvarar för kostnaderna för de första 20 assistans- timmarna . ska underrätta kommunen om det belopp som de ska betala (51 kap. 22 och 23 §§ SFB). Det går till så att underrättar kommunerna om att de ska ersätta ett belopp motsvarande 87 tim- mar och brukare. motsvarar det genom- snittliga antalet timmar i förhållande till en tidsperiod och (20/7x365/12). Kommunerna ersätter den faktiska kostnaden , dvs. även förhöjt timbelopp om sådant beviljats. Utöver den löpande administrationen har i upp- drag att lämna ett förslag till regeringen på ett schablonbelopp för . ska höra SKL i frågan. Beräkningsmodellen beskrivs i avsnitt 7.3. Det förekommer även viss myndighetssamverkan med , , och . Myndigheten har även en löpande dialog med SKL, samt med representanter för brukarorganisationer och anordnare. Nedan följer en beskrivning av de myndigheter som utöver har en roll inom assistansersättningen. arbetar med nationell styrning och utveckling av kunskap inom hälsa, vård och omsorg. Bland uppgifterna ingår att inom området utfärda föreskrifter, allmänna råd och vägledningar. Enligt 51 kap. 2 § SFB gäller bestämmelserna i som avser utförandet av insatsen personlig assistans även personlig assistans enligt SFB. Det innebär att eventuella föreskrifter och allmänna råd som tar fram avseende dokumentationsskyldighet, Aktörerna och deras roll inom assistansersättning kvalitetsarbete och anmälan av missförhållanden också gäller för personliga assistenter som ersätts genom assistansersättning. Som exempel kan nämnas föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitets- arbete, som bland annat ska tillämpas i verksamhet som omfattas av LSS. arbetar bland annat med att ta fram allmänna råd vad gäller kompetenskrav för de personliga assistenternas se vidare avsnitt 7.6.2. Assistansersättning lämnas inte för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). föreskrifter om bedömningen av om en hälso- och sjukvårdsåtgärd kan utföras som egenvård (SOSFS 2009:6) ska tillämpas av hälso- och sjuk- vården i bedömningen av om det rör sig om hälso- och sjukvård eller egenvård. Föreskrifterna används även av i dialogen med brukaren och hälso- och sjukvården avseende denna fråga. 6.3.2Inspektionen för vård och omsorg ansvarar bland annat för tillsyn och tillståndsprövning inom LSS. tog över detta ansvar från Social- styrelsen. I samband med detta gavs myndigheten också i uppdrag att utveckla analys, tillsynsåterföring och vägledning. Det innebär att regelbundet analysera och dra slutsatser av brister och miss- förhållanden som myndigheten ser, att återföra brett vad myndig- heten ser i tillsynen för ett systematiskt lärande och för att undvika att brister och missförhållanden upprepas, samt att inom ramen för tillsynen lämna råd och ge vägledning till verksamheterna. För att ska kunna betala assistansersättning till en anordnare krävs att denne har ett tillstånd att utöva sådan verksamhet. En enskild person får inte bedriva yrkesmässig verksamhet med personlig assistans utan ett tillstånd från . I 8–8 a §§ förordningen (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade anges vad en ansökan om tillstånd ska innehålla när det gäller verksamheter inom personlig assistans. Det ska exempelvis framgå vem som ska bedriva verksamheten, hur den ska bedrivas och finansieras, vem som ska vara ansvarig för den och hur avtal mellan brukare och anordnaren ska utformas. ska ansökan även innehålla handlingar relaterade till bolagets ekonomiska förhållanden, såsom årsredovisning och årsbokslut Aktörerna och deras roll inom assistansersättning samt handlingar som visar vem som är verkställande direktör och andra som har ett bestämmandeinflytande över verksamheten. Handlingarna ska även visa vem som är styrelseledamot eller styrelsesuppleant och som själv eller genom närstående har ett eko- nomiskt intresse i den juridiska personen, samt samtliga bolagsmän i kommanditbolag eller andra handelsbolag. Av 9–10 §§ samma förordning framgår villkor för tillståndet. Tillstånd ges som regel tillsvidare, men kan meddelas . Ett tillstånd får inte över- låtas. Tillstånd att förändra en enskild verksamhet så att den inte längre motsvarar det meddelade tillståndet söks hos , i enlighet med 10 § förordning (1993:1090) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Tillståndet får återkallas om det råder allvarliga missförhållanden (§ LSS). Den tillsyn som utövar har till syfte att upptäcka och påtala brister som kan påverka säkerheten för den enskilde, samt att kontrollera att verksamheterna uppfyller lagstadgade krav och upp- rätthåller en god kvalitet. Vid tillsynen utgår från gällande lagstiftning, föreskrifter och allmänna råd på området. Det finns också en handbok om ledningssystem för systematiskt kvalitets- arbete som ger vägledning (Ledningssystem för systematiskt kvalitets- arbete för tillämpningen av föreskrifter och allmänna råd [SOSFS 2011:9]) Enligt dokumentet tar bedömningskriterierna sikte på att det finns processer och rutiner, att det görs riskanalyser och egen- kontroller samt att klagomål, synpunkter och rapporter om miss- förhållanden används för att säkra kvaliteten. Enligt lex ska personal genast rapportera missförhållanden eller en påtaglig risk för ett missförhållande inom bland annat LSS till den som bedriver verksamheten eller berörda nämnder som anges i 22 §. Det framgår av 24 b § LSS. Vid en sådan rapportering ska den som bedriver verksamheten utreda enligt 24 e § eller undanröja missförhållandet eller den påtagliga risken för ett miss- förhållande utan dröjsmål. Ett allvarligt missförhållande ska anmälas till . Den utredning som gjorts med anledning av det inträffade ska bifogas anmälan (se 24 f § LSS). Enskilda eller anhöriga kan inte klaga på verksamhet enligt LSS genom att skicka in en lex Sarah-anmälan, utan får framföra klagomål till personal och arbetsledare som ansvarar för personalens insatser eller inkom- ma med ett enskilt klagomål mot verksamheten till , som kan öppna ett tillsynsärende. Aktörerna och deras roll inom assistansersättning har inget särskilt uppdrag relaterat till assistansersätt- ning, utan ordinarie regler för beskattning av företag och privat- personer gäller för detta område. I och med den lagändring som infördes blev det tydligare att assistansersättning som används för köp av personlig assistans är att betrakta som en intäkt i rörelsen i enlighet med inkomstskattelagen (1999:1229), se avsnitt 4.5. –2012 genomförde 29 pilotutred- ningar avseende assistansbolag inom assistansbranschen. Insatsen riktades in på assistansföretag som bedrevs i bolagsform, aktiebolag eller handelsbolag. Ett urval gjordes bland bolag med låga personal- kostnader och låga snittlöner. Pilotutredningarna visade att det före- kom skatteundandragande hos anordnarbolagen. Framförallt hand- lade det om att bolagen betalade företrädares och brukares privata kostnader. Det förekom även kostnader som kan bedömas som avdragsgilla, men som inte hör hemma i assistansersättningen. Därutöver förekom falska löner, vilket innebar att bolagen betalade ut löner till personer som inte hade arbetat som assistenter, vilket sammanlagt gav en lägre skatt, samt att dessa personer kunde erhålla sociala förmåner och arbetslöshetskassa.4 är ansvarig myndighet för arbetsmiljö- och arbetstidsfrågor. I myndighetens uppdrag ingår att utöva tillsyn över arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen, att meddela före- skrifter med stöd av dessa lagstiftningar och att utarbeta och sprida information inom arbetsmiljöområdet. Myndigheten har som mål att minska riskerna för ohälsa och olycksfall i arbetslivet och att förbättra arbetsmiljön ur ett helhetsperspektiv, dvs. både när det gäller fysisk, psykisk som social och arbetsorganisatorisk synpunkt. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns regler om skyldigheter för arbetsgivare och andra skyddsansvariga att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet. Det finns också regler om samverkan mellan arbetsgivare och arbetstagare, exempelvis regler om skydds- ombudens verksamhet. 4 , Assistansersättning, pilotutredningar, slutrapport, dnr 410 766518-12/1211. Aktörerna och deras roll inom assistansersättning Arbetstidslagen (1982:673) har regler om hur mycket man får arbeta , och . Den tar upp jourtid och beredskap, vilka raster och pauser man har rätt till och vad som gäller för nattvila. Arbetstidslagen gäller, med vissa undantag, allt arbete som utförs i . Lagen gäller oavsett om det är fråga om ett svenskt eller ett utländskt företag, så länge verksamheten bedrivs här. Arbetstidslagen kan avtalas bort genom kollektivavtal. kan då antingen ersätta hela lagen eller vissa delar av den. När det finns ett kollektivavtal utövar ingen tillsyn över arbetstiden, utan det blir en fråga för arbetsmark- nadens parter, dvs. den lokala arbetsgivaren och den lokala fack- föreningen i varje enskilt fall. Om det inte finns kollektivavtal gäller arbetstidslagen för de personliga assistenter som är anställda av en anordnare. När det gäller egna arbetsgivare, som själva anställer de personliga assistenterna, gäller lagen (1970:943) om arbetstid i husligt arbete som innehåller bestämmelser om det arbete som arbetstagare utför i arbetsgivarens hushåll. Polisens har inget särskilt uppdrag inom assistansersättning, utan hanterar dessa frågor inom ramen för befintliga regler om bidrags- brott. arbetar elva svenska myndigheter gemensamt med underrättelser och operativa insatser mot kriminella individer och nätverk. Satsningen inleddes efter ett uppdrag från regeringen. Samarbetet rör t.ex. skattebrott och utnyttjande av olika typer av sociala skyddsnät, däribland assistansersättning. Myndigheterna har inrättat gemensamma strategiska och operativa råd, underrättelse- center på regional och nationell nivå. Tillsammans med Polisen ingår bl.a. myndigheterna , och Åklagar- myndigheten. I samarbetet mellan myndigheterna upphävs, genom en generalklausul, sekretessen som gäller för handlingar som har betydelse för ett brott som utreds. brottsförebyggande arbete på området är organiserat i elva kontrollenheter, varav tio är regionala. En natio- nell enhet handlägger ärenden som rör organiserad brottslighet i hela landet. brottsförebyggande arbete på assistansområdet kommer att underlättas med den nya IT-system Aktörerna och deras roll inom assistansersättning som planeras ska införas . IT-systemet kommer innebära möjlig- het till mönstersökning, varningssignaler och effektivare räknings- hantering. Ett vanligt sätt att använda assistansersättningen på ett brottsligt sätt är att rapportera felaktigt antal använda assistans- timmar, dvs. att fylla i tidrapporter felaktigt. Detta kommer sanno- likt bli lättare att upptäcka i och med det nya IT-systemet. Bidragsbrott med assistansersättningen är ofta organiserade och involverar skattebrott, exempelvis genom svartarbete. Ofta blir skattebrottet en följd av bidragsbrottet, t.ex. vid bokföringsbrott. ISF har till uppgift att utöva systemtillsyn och effektivitets- granskning inom socialförsäkringsområdet. Med systemtillsyn avses en granskning av om t.ex. egna system för styrning och kontroll säkerställer en korrekt och enhetlig tillämp- ning av det regelverk som ska tillämpas. Med effektivitetsgranskning avses granskning av om verksamheten fungerar effektivt i för- hållande till åtagandet. Kommunerna gjordes redan vid lagens inträdande till huvudmän för merparten av insatserna enligt LSS. En anledning var att de redan hade ansvaret för insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453). Nästan alla insatser enligt LSS kunde även beviljas inom ramen för socialtjänstlagen, och det bedömdes naturligt att kommunerna där- för gavs ett grundläggande ansvar för LSS. Med samma huvudman kunde också risken för gränsdragningsproblem mellan socialtjänst- lagen och LSS undvikas. Kommunerna bedömdes därutöver ha de bästa förutsättningarna för att planera och hålla samman det samlade stödet, samt att det fanns en allmän utveckling som inne- bar att kommunerna gavs ett allt mer samlat ansvar för att tillgodo- se enskildas behov av boende, service och vård. Även om kom- munerna fick det huvudsakliga ansvaret för LSS, gavs också kom- munerna en avlastning för kostnader för personlig assistans. Assistansersättning var på så sätt en ekonomisk konstruktion som innebar att kommunerna fick ett kostnadsansvar för personlig assistans för personer med ett mindre omfattande behov medan Aktörerna och deras roll inom assistansersättning staten fick ett ansvar för personer med mer omfattande behov(prop. 1992/93:159 s. 68, 72 och 93). I rollen som huvudmän för LSS har kommunerna också ett bas- ansvar för hela insatsen personlig assistans. Enligt 2 § och 9 § 2 LSS ska varje kommun svara för insatsen biträde av personlig assistans eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt 51 kap. SFB. Det innebär att kommunerna har det yttersta ansvaret för att alla som omfattas av lagens personkrets och som behöver personlig assistans får sådan assistans, det gäller oavsett om den funktionshindrade är beviljad assistansersätt- ning enligt SFB eller inte (RÅ 2009 ref. 61).