sou · H2B362 · 2014-08-29 00:00:00 — På kansliet finns också två assistenter. Uppdraget som ordförande i för direkt skatt motsvarar en heltids- tjänst. En ansökan om förhandsbesked ska vara skriftlig. När en ansökan kommer in den på en föredragande och en andre handläggare (medhandläggare) som föredraganden löpande bereder ärendet i samråd med. Föredraganden gör en preliminär bedömning av att alla de fakta finns redovisade som krävs för att avgöra rätts- frågan. Normalt gör föredraganden en informell skriftlig samman- fattning som beroende på ansökans innehåll m.m. kan utmynna i ett förslag, som underställs ordföranden och kanslichefen om att antingen remittera ansökan, eventuellt efter vissa kompletteringar, till motparten eller att föredra ärendet i nämnden direkt som en handläggningsfråga. Nämnden beslutar därefter om ansökan ska avvisas eller bli föremål för remissförfarande. Sedan skriftväxlingen avslutats bereds ärendet av föredraganden och föredras i nämnden, som fattar beslut. Den slutliga utform- ningen av besluten görs av ordföranden i nära samarbete med före- draganden och medhandläggaren efter sammanträdet. Någon sär- skild frist inom vilken beslutet efter föredragningen ska vara expe- dierat finns inte. Det förekommer att ärenden bordläggs såväl vid sammanträdet i nämnden som därefter för att beredas ytterligare exempelvis genom inhämtande av ytterligare faktaunderlag. Utredningen har studerat ärendeutvecklingen i . Totalt har det in- kommit 3 505 ansökningar om förhandsbesked till . Antalet inkomna ärenden har minskat från ungefär 275 till ungefär 200 . En liten del av minskningen kan hänföras till att allmänna ombudet i det närmaste upphört att söka förhandsbesked . Antalet ansökningar varierar dock beroende bl.a. på vilka ändringar i lagstiftningen som gjorts. Andelen avvisade ansökningar har varit i stort sett , med i snitt av ärendena som avslutas genom ett avvisningsbeslut. Däremot har återkallelserna ökat stadigt, både relativt sett och i absoluta tal. Att ansökningar avvisas av beror till helt övervägande del på att utred- ningen är otillräcklig i något avseende. Andra skäl för att avvisa en ansökan är att det inte är fråga om en tillräckligt konkret sakfråga eller att saken inte kan anses vara av vikt för sökanden. Enligt uppgift till utredningen tar det i genomsnitt från ansökan till dess att meddelar ett förhandsbesked. Denna genomsnittstid dras dock upp av att ett fåtal ärenden drar ut mycket och i normalfallet meddelas förhandsbeskeden på klart . Handläggningstiden i HFD är ungefär densamma, med i snitt ungefär till avgörande . Diagram 3.1 Ärenden i –2013 Avseende praxis från så har HFD –2013 meddelat totalt 237 avgöranden avseende förhandsbesked. HFD:s avvisningar är inte lika enkla att bryta ut på ett tydligt sätt som avvisningarna i eftersom det ibland t.ex. är fråga om delfrågor som avvisas (vilket även förekommer i ) eller att ett svar undanröjs som en följdändring. Av de 237 avgörandena är 30 stycken, eller , sådana där HFD i huvudsak har undanröjt Skatterätts- nämndens förhandsbesked. Någon ökning eller minskning under de studerade åren kan inte urskiljas. I ungefär lika många mål, 37 stycken, har förhandsbesked huvud- sakligen ändrats av HFD. Avvisningarna i HFD beror i ungefär hälften av fallen på att HFD ansett att utredningen varit otillräcklig. Andra vanliga avvis- ningsgrunder är att det förts in nya omständigheter i HFD och att det finns brister i de rättsliga förutsättningarna för den ställda frågan. 3.4Lagen (2009:1289) om prissättning vid internationella transaktioner finns förutom förhandsbeskedsinstitutet ytterligare en form av bindande besked i förväg på skatteområdet. I lagen (2009:1289) om prissättning vid internationella transaktioner regleras möjlig- heten för näringsidkare att inom inkomstskatteområdet ansöka om besked om framtida prissättning av internationella transaktioner mellan parter som är i ekonomisk intressegemenskap (prissätt- ningsbesked). Prissättningsbesked handläggs av och lämnas efter ansökan av en näringsidkare som är eller kan förväntas bli skatt- skyldig enligt inkomstskattelagen (1999:1229). Såväl inhemska näringsidkare som utländska näringsidkare med fast driftställe i omfattas av lagen och kan ansöka om prissättningsbesked. Handelsbolag och andra delägarbeskattade juridiska personer om- fattas av lagen om någon av delägarna är eller kan förväntas bli skattskyldig i . Ett prissättningsbesked kan meddelas bara om det finns en ömsesidig överenskommelse med en eller flera berörda stater med vilka har ingått skatteavtal. En ytterligare förutsättning för att ett prissättningsbesked ska kunna lämnas är att den bakom- liggande ömsesidiga överenskommelsen antingen står i överens- stämmelse med ansökan eller att den godtagits av näringsidkaren. Även vissa andra förutsättningar ska vara uppfyllda för att ett pris- sättningsbesked ska kunna lämnas, bl.a. ska ansökan inte avse en fråga av enkel beskaffenhet eller transaktioner av mindre omfatt- ning. Ett prissättningsbesked är bindande för , men kan ändras eller återkallas i vissa fall. Prissättningsbeskedet får inte överklagas. En avgift om tas ut för prövning av en ny ansökan om prissättningsbesked. Enligt förarbetena (prop. 2009/10:17 s. 97 f.) ska avgiften vara satt så högt att den avskräcker från att ansöka i ärenden där ett besked inte är motiverat. avser ansökningarna normalt mycket omfattande och komplexa transak- tioner och kräver därmed en omfattande arbetsinsats. Avgiften tas ut som en ansökningsavgift i samband med ingivandet av ansökan om prissättningsbesked. Om en ansökan avslås eller avvisas eller om prissättningsbeskedet återkallas eller ändras kan det i vissa fall anses oskäligt att ansökningsavgiften ska kvarstå eller att avgiften ska kvarstå med fullt belopp. kan därför befria näringsidkaren från avgift helt eller till viss del om det föreligger särskilda skäl för detta. Näringsidkaren är inte berättigad till någon ersättning av allmänna medel för de kostnader som denne har haft i anledning av ett ärende om prissättningsbesked. 3.5Skatteverkets arbete med att besvara frågor och prissättningsbeskeden kan en skattskyldig vända sig till för att få svar på frågor om beskattning. Inom ramen för myndighetens serviceskyldighet, vilken följer av 4 § förvaltningslagen (1986:223), svarar Skatte- verket på frågor i enskilda fall. har olika metoder för att svara på frågor beroende på bl.a. vem som ställer frågan och den ställda frågans karaktär. Gemensamt för de olika typer av svar som lämnar är att de inte är rättsligt bindande i formell mening. Felaktiga svar från kan dock leda till skade- ståndsskyldighet och har som generell policy att verket står för sina svar. Grovt kan frågebesvarande verksamheter delas in i tre huvudkategorier som delvis överlappar och går in i varandra. Först är det skatteupplysningen som hanterar alla typer av frågor, mestadels av enklare karaktär och där svar levereras snabbt och i normalfallet per telefon eller genom e-post. Skattekontoren hanterar skriftliga frågor, vilka normalt är något mer omfattande, som ställts till kontoren. Slutligen finns det, framförallt inom Storföretagsregionen, en särskild funktion för att ställa frågor som kallas Dialogen. Inom ramen för Dialogen hanterar Storföretags- regionen normalt cirka hundra frågor . Några mer exakta avgränsningar mellan de olika sätten att besvara frågor finns inte, utan skattekontoren avlastar regelmässigt skatte- upplysningen och Storföretagsregionen besvarar inte alla frågor inom ramen för Dialogen. Det kan vara fråga om oklara rättsfrågor men även vissa bevis- och värderingsfrågor som besvaras. Vad som kan anses tillräckligt oklart får avgöras från fall till fall. I samtliga fall har den handläggare som har att hantera en specifik fråga möjlighet att förmedla frågeställningen vidare inom organisationen, slutligen till för att få stöd och kunna ge syn på frågan. Avseende dialogsvaren så är ungefär en tredjedel av dessa utformade i samråd med rättsavdelningen. Gemensamt för verksamhet med att besvara frågor är att denna verksamhet, som alltså har sin grund i serviceskyldig- heten, till skillnad från förhandsbesked och prissättningsbesked är avgiftsfri. tar också ställning i rättsliga frågor genom gene- rella ställningstaganden som verket publicerar på sin hemsida. Ställ- ningstagandena har sitt ursprung i frågor som framförts till Skatte- verket eller från egen verksamhet. Den frågebesvarande verksamhet bedriver är så- ledes av betydande omfattning. De svar som ger är inte rättsligt bindande, men har i praktiken en betydande rätts- verkan eftersom ansvarar för sina svar. 3.6Gränsöverskridande förhandsbesked avseende mervärdesskatt Inom ramen för deltar tillsammans med ett antal andra EU-länder i ett pilotprojekt, som pågår , för att meddela förhandsbesked avseende mer- värdesskatt vid gränsöverskridande transaktioner En skattskyldig kan ansöka om ett sådant förhandsbesked i den medlemsstat där denne är registrerad som skattskyldig till mervärdesskatt. För- farandet liknar delvis förfarandet vid meddelande av prissättnings- besked då beskeden meddelas efter överenskommelse mellan de berörda ländernas skattemyndigheter. I övrigt liknar beskeden mest skriftliga svar från då det inte är något författnings- reglerat förfarande och beskeden inte är bindande för de nationella myndigheterna eller domstolarna. I finns en motsvarighet till de svenska förhandsbeskeden i vad som benämns bindande svar. Ansökan om bindande svar ställs till danska motsvarighet, . Reglerna finns i 21 – 25 §§ skatteforvaltningsloven, SFL, och innebär i korthet följande. Bindande svar kan lämnas avseende de flesta skatter och av- gifter, med undantag för tull. Endast konkreta frågor gällande verk- liga skattskyldiga kan prövas. En fråga ska normalt kunna besvaras med ett ja eller ett nej, vilket som huvudregel innebär att bevis- frågor inte prövas. Det finns dock inget formellt hinder mot att pröva bevisfrågor om de är tillräckligt väl utredda, vilket också förekommer i praktiken. En fråga där förutsättningarna inte kunnat bli tillräckligt klarlagda avvisas. I vissa fall kan dock frågan, efter att ha avvisats i det specifika fallet, besvaras med ett vägledande besked. Principiella avgöranden har prejudikatvärde. Bindande svar kan lämnas både avseende påtänkta transaktioner och redan genomförda transaktioner. Bindande svar kan inte läm- nas för förfaranden som normalt är föremål för dispensansökan eller dylikt. Exempel härpå är att det i efter ansökan är möjligt att meddela undantag från mervärdesskatteplikt för väl- görenhets arrangemang, ansökningsförandet är då att jämställa med möjligheten att ansöka om ett bindande svar. Det bindande svaret är normalt bindande , möjlighet till kortare och finns (vid värdering av fordon är tiden högst ). Det bindande svaret upphör att gälla om lagstift- ningen eller praxis (efter ett skäligt rådrum, normalt ) ändras på berört område. Svaret är endast bindande inom de av sökanden angivna förutsättningarna. Svaret är endast bindande avseende den som sökt. Det finns dock undantag i massärenden, t.ex. har spelbolag baserade på eller i fått bindande svar avseende beskattningen av kunders vinster. Processen är delvis ett tvåpartsförfarande eftersom Skatte- ministeriet kan inträda som motpart till den skattskyldige, dock med vissa begränsningar i möjligheterna att överklaga till nackdel för den enskilde. Huvudregeln är dock att det inte är något kon- tradiktoriskt förfarande. Bindande svar är avgiftsbelagda och kostar per ansökan. Avgiften ska betalas i förskott. Överklagan till Landsskatteretten kostar . Ansökningar om förhandsbesked behandlas antingen av eller av . , som i princip motsvarar , är en självständig avdelning inom . Skatte- rådets ledamöter tillsätts av och regeringen och hälften av dem ska representera olika parter såsom kommuner, industrin, lantbruket, löntagare etc. Att avge bindande svar är normalt Skatte- rådets huvuduppgift men rådet har även vissa andra funktioner såsom att i vissa fall pröva ansökningar om att tillämpa extraordi- nära rättsmedel såsom resning etc. fastställer även vissa schablonbelopp såsom avdrag för arbetspendlingsresor. Kompetensfördelningen mellan och är reglerad på så vis att prövar ansökningar som rör bl.a. principiellt viktiga frågor och frågor som rör stora ekonomiska värden. prövade 4 340 ansökningar om bindande svar. Detta utgör av alla ansökningar, resterande del prövades av . Bindande svar från meddelas normalt . 2012 avgjorde 291 ärenden om bindande svar (snitt 2008–2012: 348 ). Av dessa 291 bindande svar över- klagades nio till Landsskatteretten. Handläggningstiden uppgick i snitt . 1 Bindande svar som meddelats av överklagas först till Skatteankeneavn, som är en regional överpröv- ningsenhet, och därefter till Landskatteretten. Beslut från Skatte- rådet överklagas direkt till Landskatteretten. Landsskatteretten är ingen domstol utan hela processen utgör ett administrativt förfarande. Landskatterettens avgöranden kan dock överklagas till domstol, vilket i praktiken inte sker särskilt ofta – cirka 300 mål . 2 Bindande svar särredovisas inte i denna 1Skatterådets Årsrapport s. 87 f. 2Landsskatteretten Årsrapport s. 44. Landskatteretten är således i princip sista instans i de flesta ärenden avseende skatt i och avgör knappt 4 000 ärenden . 3 Avvisning av ansökan om bindande svar kan inte överklagas administrativt utan bara till domstol, jfr 24 § tredje stycket och 48 § SFL. Det finns särregleringar för bindande svar avseende avgifter och tull i vissa fall, bindende tariferingsoplysninger (BTO) och bindende oprindelseoplysninger (). Det är även möjligt att med hänvisning till bestämmelserna om förfarandet vid ömsesidig överenskommelse ansöka om ett bila- teralt prissättningsbesked med stater som har skatteavtal med. har det dock bara varit möjligt att få ett prissätt- ningsbesked på enskilda transaktioner, t.ex. vid överlåtelse av till- gångar. Skatteförfarandelagen ger skatteförvaltningen en teoretisk möjlighet att utfärda unilaterala förhandsbesked i prissättnings- frågor. Det danska systemet och det svenska uppvisar vissa likheter men frågan är dock om inte skillnaderna är större än likheterna. I det danska systemet uppnås resultat som är tilltalande även utifrån svenska förhållanden, såsom att det i praktiken är möjligt att få bindande svar på vissa bevisfrågor och att det under vissa för- hållanden är möjligt att avvisa det enskilda ärendet och i stället göra ett vägledande uttalande angående den i det enskilda fallet ställda rättsfrågan. Även möjligheten att ansöka om förhandsbesked för någon annans räkning såsom de utlandsbaserade spelbolagen gjort är av intresse för svenska förhållanden. De ovannämnda möjlig- heterna i det danska systemet är avhängiga centrala ställning i det danska systemet, som i praktiken innebär att det för principiella frågor är ett eninstansförfarande. 3Landsskatteretten Årsrapport s. 33. NB att statistiken för både Landskatteretten och är något svårtolkad pga. en mycket stor tillkommande ärendemängd avseende egendomsbeskattning. 2009/10:17 s. 36. norska motsvarighet heter Skatteetaten. Skatteetetan är organiserad på ett sätt som liknar , med lokala skattekontor och en central rättsavdelning. Någon motsvarighet till finns inte i och besvärsprocessen sköts i domstol. Privatpersoner, föreningar och näringsidkare kan ansöka hos Skatteetaten om en s.k. bindende forhåndsuttalelse. Forhånds- uttalelsen är ett komplement till den allmänna serviceskyldigheten och är bindande gentemot skattemyndigheterna om den skatt- skyldige åberopar den. Forhåndsuttalelse kan lämnas avseende konsekvenserna ur skatte- och avgiftshänseende av framtida dis- positioner. Syftet med forhåndsuttalelser är att stärka förutsägbar- heten för den enskilde. Grundförutsättningarna för att meddela en forhåndsuttalelse är att avgiften är betalad, att saken är av väsentlig betydelse för sökanden och att den skattskyldige klarlagt sakför- hållandena i erforderlig utsträckning. Ansökan ska avse konkreta rättsfrågor. Frågeställningar som bara berör värdering eller bedömningar prövas inte. I princip alla skatter och avgifter omfattas av möjligheten till att ansöka om for- håndsuttalelse. Exempelvis omfattas alla skatter och avgifter enligt ligningsloven, merverdiavgiftsloven och folketrygdloven. Det är i normalfallet det lokala skattekontoret som prövar ansökan om forhåndsuttalelse. Vid mer komplicerade frågor eller frågor av principiell betydelse prövas ansökan centralt av Skatte- direktoratet. En bindende forhåndsuttalelse kan inte överklagas i sig, utan först när den skattskyldige har blivit taxerad/beskattad i enlighet med forhåndsuttalelsen kan en rättslig prövning komma till stånd. Bindende forhåndsuttalelser gäller . En förutsättning är dock att de rättsregler som ligger till grund för forhåndsuttalelsen inte ändrats. Det är möjligt för flera skattskyldiga att göra en gemensam ansökan. Skatteetaten tar ut en avgift för att behandla en ansökan om forhåndsuttalelse. Avgiften beror på vem det är som ansöker, och i viss mån vad frågan handlar om, och är indelad i fyra olika taxe- grupper som betalar enligt en taxa som utgår från en rättsavgift. Avgiften varierar mellan för fysiska personer som är löntagare m.m. upp till för större företag. För sammanslutningar och gruppansökningar gäller särskilda avgifts- regler. Avgiften ska betalas i samband med att ansökan lämnas in. Framställningar om forhåndsuttalelse avseende enklare skatte- mässiga förhållanden prövas normalt . De mer komplexa fallen, t.ex. där det är en principiell fråga eller en fråga av allmänt intresse besvaras normalt . De bindende forhåndsuttalelserna kompletteras av möjligheten att ansöka om en veiledende, eller vägledande, uttalelse. Dessa är gratis men är inte heller bindande för skattemyndigheterna. I ett veiledende uttalelse ger Skatteetaten uttryck för sin syn på den aktuella frågan. Det norska systemet skiljer sig ganska mycket från det svenska ur processuell synvinkel. Forhåndsuttalelse kan meddelas på unge- fär samma grunder som ett förhandsbesked men det är inte fråga om något kontradiktoriskt förfarande och den rättsliga prövningen kan bara ske genom ordinarie besvärsprocess. I är både det skatteprocessuella systemet och förhands- beskedsinstitutet uppbyggt på ett sätt som delvis motsvarar hur det ser ut i . har en motsvarighet i Skatteförvalt- ningen, har en motsvarighet i och i av skattetagarnas rätt finns en funktion som till viss del motsvarar allmänna ombudets hos . Enheten har dock betydligt mer omfattande uppgifter än det allmänna ombudet och utgör en stor och central del i det finska skatteprocessuella systemet. Domstolsprövningen i sker i två instanser. En särart i det finska skatteprocessuella syste- met är möjligheten att från hänskjuta en prejudi- katfråga direkt från (se nedan) till , . Parterna måste samtycka till ett hänskjutande och prövningstillstånd krävs i HFD. är behörig att efter ansökan av en enskild meddela förhandsavgörande avseende några av de mest centrala skatterna (inkomstskatt, förmögenhetsskatt och mervärdesskatt) om frågan är av allmänt intresse, dvs. det måste i princip vara fråga om ett prejudikat eller så kan det vara av synnerlig vikt för den sökande. Med synnerlig vikt avses till exempel ärendets speciella ekonomiska betydelse för sökanden eller att ärendet återkommer i sökandens beskattning. av- göranden är avgiftsbelagda enligt en fastställd tariff, där fysiska personer betalar en minimiavgift om och om frågan rör näringsverksamhet ligger basavgiften på . Vid särskilt utredningskrävande frågor () är avgiften . Avgiften utgår antingen per sökande eller per fråga och kan således bli betydligt högre än de angivna beloppen. Om en ansökan återkallas eller det av annan anledning inte går att meddela för- handsavgörande utgår en handläggningsavgift om . liknar på många sätt men det finns skillnader, bl.a. ligger omprövningsförfarandet i en särskild organisation, , som liksom är kopplad till men med en själv- ständig ställning inom organisationen. Till skillnad från i har möjlighet att på ansökan från enskild med- dela förhandsavgöranden. Det finns i princip inga begränsningar i behörighet att meddela förhandsavgöranden utan i stort sett vilka frågor som helst kan besvaras och detta av- seende i princip vilka skatter som helst. och behörigheter överlappar därför delvis varandra och det finns en särskild ordning, en forumregel, för att undvika litis pendens situationer. av skattetagarnas rätt har funktioner som delvis motsvarar allmänna ombudets. Enheten har dock fler likheter med de tidigare taxeringsintendenterna vilka förde statens, dvs. dåvarande talan i skatteprocesser. Allmänna ombudet är part bara när allmänna ombudet självt överklagar. Vad avser förhandsavgöranden från ska dessa alltid underställas av skattetagarnas rätt för god- kännande och avseende förhandsavgöranden från så har Enheten möjlighet att överklaga dessa till HFD. Enheten är även motpart till de skattskyldiga i förvaltnings- domstolarna och kan höras av och inför beslut. Enheten har även möjlighet att över- klaga beskattningsbeslut till förvaltningsdomstol, bl.a. om ett gyn- nande beslut innefattar en oklar rättsfråga. Denna möjlighet att få fram prejudikat är inte oviktigt mot bakgrund av att av skattetagarnas rätt är resursstark och då det i bara finns två domstolsinstanser. förhandsavgörande kan överklagas direkt till förvaltningsdomstol (alltså ingen omprövning) av sökanden eller av skattetagarnas rätt samt i vissa fall berörd skattetagare. Avgiftsstrukturen avseende förhandsavgörande från liknar den för . Grovt förenklat kan sägas att avgiften för fysiska personer är och för näringsverksamheter är avgiften . Även Skatteförvalt- ningen tar ut en handläggningsavgift om i de fall något förhandsavgörande inte meddelas. förhands- besked kan förses med en s.k. besvärsreservation, vilket innebär att beskedet gäller under de förutsättningar som ansett råda. Sådana reservationer förekommer i de fall det inte varit möjligt att helt klarlägga de faktiska förutsättningarna. Det finns betydande likheter mellan det finska och det svenska systemet, både avseende skatteprocessen i stort och avseende för- handsbeskedsinstitutet. Det finns dock också betydande skillnader, bl.a. avseende rätts starka ställning och domstolsstrukturen. Olika system för att besvara frågor om beskattning i förväg finns i de allra flesta och även i ett antal andra länder. Systemen varierar dock stort vad gäller utformning. Skillnaderna består bl.a. i hur beskeden binder offentliga parter, graden av formalisering kring processen och hur stora delar av skattesystemet som täcks in. Nedan följer en kort redovisning av ett axplock av länder. I utfärdar bindande förhands- besked på begäran av enskilda i frågor som rör inkomstskatt. Det är sökandens ansvar att förutsättningarna är korrekt återgivna annars riskerar förhandsbeskedet att underkännas vid kontroll. fråga om ett avgiftsbelagt enpartsförfarande. Det finns inga möjlig- heter att överklaga ett negativt besked men sökanden informeras om svaret innan beskedet utfärdas och kan på så sätt välja att återkalla ansökan. Samtliga meddelade förhandsbesked publiceras i avidentifierad form. Avgifterna bestäms utifrån hur många timmars arbete beskedet krävt och utgår även om sökanden väljer att återkalla ansökan. I har förhandsbesked traditionellt meddelats genom en form av dialog mellan den skattskyldige och skattemyndig- heterna. Systemet är huvudsakligen formlöst och kan närmast liknas vid brevsvar. Svaren anses dock binda skatte- myndigheten. har även delar av detta system forma- liserats och det är möjligt att ansöka både om prissätt- ningsbesked och i vissa fall ett formellt bindande förhandsbesked. Förhandsbeskeden är dock reserverade för internationella transak- tioner och strukturer.