sou · H2B35 · 2014-02-10 00:00:00 — Den peda- gogiska delen i läraryrket stärktes därmed även om vissa forskare menar att detta skedde på bekostnad av ämnesdjup35. Alla lärare blev genom den nya utbildningen även behöriga för forskarutbild- ning.36 En ambition med förändringen var att skapa forskning av och för lärare. I propositionen om en förnyad lärarutbildning framhölls att det hade skett en integrering av de olika skolformerna under 1990- talet där förskola, fritidshem och grundskola har knutits allt när- mare varandra, främst av pedagogiska skäl. Detta hade enligt rege- ringen föranlett alltmer samarbete och samplanering mellan berörda lärarkategorier. Regeringen menade att en mer sammanhållen ut- bildning och en gemensam kompetens lade grunden för ett väl- fungerande samarbete mellan lärare.37 Vikten av att skapa en gemensam yrkesidentitet framhölls som en förutsättning för att lärare från olika nivåer och med olika inriktningar skulle kunna samarbeta utifrån likvärdiga förutsättningar.38 Men det var inte bara 32Gävle, , , , . 33Stockholm, och . 34Särskilt yttrande till SOU 1999:63 från sakkunnig (Svenska kommun- förbundet). 35Stenlås 2009, 72. 36Agneta i historisk belysning , . 37Proposition 1999/2000:135, 7. 38Proposition 1999/2000:135, 10. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade för att främja samarbete som den gemensamma yrkesidentiteten var betydelsefull. Regeringen framhöll också att det var en utmaning för det nya läraruppdraget att utveckla kompetenser för att kunna möta andra grupper av elever än de man ursprungligen utbildats för.39 I och med att lärarutbildningen blev mer sammanhållen och alla nya lärare fick samma baskunskaper, blev lärarna även mer flexibla i bemärkelsen att de lättare kunde undervisa på andra nivåer eller i andra ämnen än vad deras ursprungliga specialisering avsåg. I pro- positionen föreslogs att kompetensutveckling i kombination med den nya lärarutbildningen kunde användas för att utjämna lärar- behovet för elever i olika åldrar. Regeringen menade att kompetens- utvecklingen av personalen var ett mycket viktigt led i personal- försörjningen. Variationer i årskullarnas storlek kan vara stora och lärarna borde exempelvis genom vidareutbildning kunna medverka till en viss utjämning av lärarbehovet för olika åldrar.40 Enligt pro- positionen gav flexibiliteten i den nya lärarutbildningen möjligheter för en lärare att komplettera sin grundutbildning med nya ämnes- områden och ålderskategorier av elever. I utredningen som låg till grund för propositionen diskuterades hur den nya lärarutbildningen var väl lämpad att klara dimensioneringsproblematiken, när års- kullarnas storlek varierade.41 De gemensamma kompetenser som studenterna fick via det allmänna utbildningsområdet innebar att de på ett annat sätt kunde röra sig mellan olika skolformer eller åldersgrupper.42 I propositionen framhölls att kompetens- utvecklingen av lärare borde användas som ett av statens styrinstru- ment för detta ändamål.43 Resonemangen i propositionen visar att kompetensutveckling både skulle rymma breddning och fördjupning. Regeringen disku- terade dock inte huruvida dessa aspekter kunde hamna i konflikt, exempelvis att kompetensutveckling som främst syftade till att bredda lärarnas kompetens kunde leda till förlorad kompetens på djupet. lärarutbildning började kort efter att den hade införts att kritiseras, bland annat för att den enligt kritikerna ansågs ge studenterna en alltför svag ämnesidentitet och för att viktiga kun- 39Proposition 1999/2000:135, 10. 40Proposition 1999/2000:135, 31. 41jfr Ringarp 2011, 112ff. Ringarp skriver om konflikten mellan ett arbetsgivarperspektiv och ett professionsperspektiv på läraryrket. 42SOU 1999:63, 319. 43Proposition 1999/2000:135, 32. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade , tillsattes därför en ny utred- ning. Utredningen redovisade sina förslag i betän- kandet En hållbar lärarutbildning.44 förslog regeringen en förändrad lärarutbildning som i huvudsak följde utredningens förslag.45 Förslaget syftade bland annat till att förstärka lärarnas ämneskunskaper samt deras ämnesdidaktiska kompetens. Fyra olika lärar- och förskollärarexamina infördes och utbildningen blev återigen mer anpassad till skolväsendets olika inriktningar. Vidare framhöll regeringen att ämneskombinationer på ämneslärarutbildningen borde införas och anpassas efter skol- huvudmännens behov i syfte att skapa ökad anställningsbarhet. Flexibiliteten i den tidigare lärarutbildningen vad gällde inrikt- ningar och specialiseringar ansågs , i motsats till resonemangen i propositionen års lärarutbildning, skapa problem för skolhuvudmännen.46 Sammanfattningsvis var reform en anpassning till och en följd av kommunaliseringen av skolan. Politikerna hade länge sökt bredda lärarutbildningen och göra lärarna till generalister, medan många lärare slog vakt om den traditionella rollen som ämnesspecialister. I och med kommunaliseringen kunde staten använda kommunerna som redskap för att styra över lärarna för att åstadkomma en annan lärarroll som bättre passade statens skol- ideologiska strävan. Generalistrollen ansågs ur pedagogisk syn- punkt gynna eleverna. innebar den här förändringen att lärarna i högre grad blev utbytbara sinsemellan. När kommunerna blev huvudmän för en sammanhållen skolverksamhet i och med det förändrade huvudmannaskapet (var kommunen huvudman för förskola och fritidshem) medförde det ett större behov av mer flexibla lärare, som kände till hela verksamheten och som kunde täcka upp där det saknades personal. Fördelarna med ett sådant helhetsperspektiv på verksamheten ansågs stora men det medför också en risk för att lärares specifika yrkeskompetens ned- värderas och personalförsörjning ställs i fokus. Det är också ett problem i sig att lärarutbildningen har föränd- rats så inom loppet av ett par årtionden. Genom- gripande reformer behöver för att implementeras och få verka fullt ut. Frekventa förändringar av strukturen gör att utbildningens 45Proposition 2009/10:89 Bäst i klassen- en ny lärarutbildning. 46Proposition 2009/10:89 Bäst i klassen - en ny lärarutbildning, 28. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade kvalitet blir lidande. Lärarprofessionens specifika kunskapsbas blir oklar genom att omprövas ofta. 3.4.2Forskning om lärarna och skolan Forskning om skolan och lärande fyller en central roll för lärar- yrkets kunskapsbas och för dess kunskapsutveckling. Det kan tyckas självklart att det är lärare som forskar om skolan, pedagogik och didaktik men i många länder är det snarare forskare inom pedagogik som har dominerat forskningen på dessa områden. Professorn i pedagogik menar att också i har forsk- ningen om skolan dominerats av pedagoger (det vill säga forskare med pedagogik som huvudämne som inte genom- gått lärarutbildningen) och lärarna har snarare blivit forsknings- objekt än delaktiga i forsknings- och utvecklingsarbetet.47 deltog lärare i viss mån i den utbildningsvetenskapliga forsk- ningen även om forskningen i sig inte var så omfattande. Båda de senaste lärarutbildningsreformerna har betonat vikten av att utöka satsningarna på utbildningsvetenskaplig forskning samt att skapa bättre möjligheter för att fler lärare och lärarstude- rande ska forska.48 Den nuvarande regeringens satsningar på fler karriärvägar för lärare (mer därom i avsnitt 3.6.1) och forskarskolor kan också ses som ett led i arbetet med att uppmuntra fler lärare till att forska. Uppdelningen mellan forskare inom pedagogik och lärare märks även i hur lärarutbildningen har varit organiserad i ; ofta som en egen institution eller högskola organisatoriskt skild från den pedagogiska institutionen.49 I och omtalade bok gap identifieras två olika strategier för skolutveckling: den första utvecklar skolan genom reformer och skolutveckling förväntas ske genom att dessa centralt och politiskt framtagna reformer implementeras. Lärarens roll reduceras till att implementera reformerna. Den andra strategin går i stället ut på att utveckla skolan underifrån genom ett lärarägt 47Ingrid : Den felande länken- om frånvaron och behovet av klinisk utbildnings- vetenskaplig forskning, Pedagogisk forskning 15, 4, 2010. 48SOU 2008:109, 392 f.; SOU 1999:63, 265 ff. 49SOU 2008:109, 372. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade Utvecklingsarbetet sker då lokalt i skolverksam- heten och i små steg och lärarna är delaktiga och drivande.50 I har det varit den politiskt initierade reformstrategin som dominerat allt sedan grundskolereformen . Flera av reformerna är direkt influerade av forskare i peda- gogik.51 I skolutvecklingsarbetet har fortbildning av lärare fyllt en central roll och därigenom har lärarna åter gjorts delaktiga i utvecklingen av skolan. Detta har emellertid inte i första hand skett genom att stärka lärarnas delaktighet i forskningen.52 I det arbete för skolutveckling som initierades i sam- band med avtalet som tecknades mellan Svenska Kommunförbun- det och lärarfacken 1995/96, betonades lärarnas delaktighet i skol- ans utvecklingsarbete. En rad åtgärder för ett sådant arbete listades varav de flesta handlade om kompetensutveckling och samverkan i lärarlag, även om vikten av att ge lärare möjlighet att forska också underströks.53 Vi kan konstatera att frågan om att stärka lärares möjligheter att forska har varit en pågående diskussion . Frågan är viktig för lärarprofessionen och dess möjligheter att stärka och kontrollera läraryrkets kunskapsbas. Det är svårt att uttala sig om kommunaliseringen haft någon betydelse för lärarnas möjlighet att forska. Regeringen har genomfört flera satsningar på forskarskolor för lärare för att bygga upp skolans kunskapsbas och öka antalet lärare med utbildning på forskarnivå i skolan. Fortbildning definieras enligt Universitets och högskolerådets ord- bok som uppdatering av kunskaper och färdigheter på ett område som man har utbildning för eller är verksam inom.54 Formen för och innehållet i lärares fortbildning kan emellertid variera i hög grad. Dels kan det handla om formell utbildning där läraren fördjupar sin kunskap genom att läsa kurser. 50James W. och : The teaching gap. Best ideas from the worlds tearchers for improving education in the classroom. : Free Press 1999. 51Exempelvis . var delaktig i det så kallade skolprojektet där för- arbetena inför kommunaliseringsreformen togs fram. 52Carlgren, Pedagogisk forskning 15, 4, 2010. 53Lärarförbundet, , : En satsning till två tusen, 1996. 54Högskoleverkets webbplats: Universitets och högskolerådets ordbok, , Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade handla om den kunskapsinhämtning som lärare kontinuerligt gör på egen hand för att hålla sig uppdaterade med forskningsläget och det dagspolitiska läget. Dessutom kan det inkludera kortare kurser och seminarier av olika slag. Innehållsligt kan fortbildning både bestå av ämnesrelaterad kun- skap, pedagogik, didaktik och också av mer verksamhetsrelaterade frågor och frågor om hur ny lagstiftning ska implementeras. Utifrån ett professionsperspektiv är fortbildning av grundlägg- ande betydelse för att lärare ska kunna utföra sitt arbete på ett till- fredsställande sätt och upprätthålla den kunskapsbas som utgör professionens kärna. Huruvida lärarprofessionen har möjlighet att formulera behovet och påverka innehållet i fortbildningen är centralt, eftersom det ger kontroll över kunskapsutvecklingen inom yrket. Tilltro till att lärarna själva kan avgöra vad som är meningsfull fort- bildning och ytterst vad det innebär att vara lärare är grundläggande för uppfattningen om läraryrket som en profession. Utifrån ett övergripande verksamhetsperspektiv finns det däremot andra och bredare behov av kompetensutveckling som syftar till att verksam- heten sammantaget ska fungera väl. Både det professionella per- spektivet och verksamhetsperspektivets aspekter är betydelsefulla för att verksamheten ska fungera men som man lätt kan förstå kan olika perspektiv på fortbildning ibland komma i konflikt med var- andra. I 2 kapitel 34 § skollagen framgår att det är kommunerna (och i förekommande fall den enskilde huvudmannen) som har det yttersta ansvaret för lärarnas kompetensutveckling: Huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skolenheterna ges möjlig- heter till kompetensutveckling. Huvudmannen ska se till att för- skollärare, lärare och annan personal vid förskole- och skolenheterna har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsen- det. Enligt det nuvarande kollektivavtalet ska per heltidsanställd lärare avsättas för kompetensutveckling.55 Tiden fördelas mellan arbetstagarna efter behov och ger alltså inte alla enskilda lärare en garanterad rätt till 104 timmars fortbildning. Fortbildningen har till organisation och innehåll förändrats . I det här avsnittet kommer några förändringar att beskrivas vad gäller lärares förutsättningar att fortbilda sig. Det gäller både hur fortbildningen är organiserad, formellt reglerad och vilket innehåll den har. För denna utredning är det förstås av särskilt intresse att 55 och Lärarnas Riksförbunds samverkansråd, Kommuner och Landsting, : 10, bilaga M till AB punkt 6b)2. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade undersöka om det har skett någon förändring som ett resultat av skolans kommunalisering. Hur fortbildningen har organiserats historiskt Historiskt sett har fortbildningstraditionen varit en viktig del i lärarnas strävan att främja sin professionella identitet och hålla sig uppdaterade inom det egna yrkesområdet. fanns möjlighet till statligt stöd för fortbildning även om fortbild- ningen oftast skedde i lärarorganisationernas regi och bekostades av lärarna själva. I takt med att skolväsendet byggdes ut tog staten ett ökat ansvar för lärarnas fortbildning.56 I samband med att grundskolereformen implementerades inrättades en statlig fortbild- ningsorganisation med fortbildningskonsulenter och fortbildnings- ledare vid länsskolnämnderna och på . Ett viktigt syfte med organisationen var att informera och förmedla resultaten med den nya som implementerades stegvis under 1960- talet. När verksamheten var fullt utbyggd arbetade mer än 200 per- soner inom fortbildningsorganisationen.57 Konsulenterna rekryte- rades bland lärare med särskilt pedagogiskt och didaktiskt intresse. De skulle ha halva sin tjänst som undervisande lärare för att vara förankrade i skolverksamheten. Härigenom var verksamheten även i hög grad förankrad i lärarprofessionen. Kärnan i konsulenternas arbete var skolbesök och lokala studiecirklar. Dessutom fanns en rad olika landstäckande projekt som behandlade både fördjupning i enskilda ämnen och mer övergripande frågor så som pedagogiska metoder. Sommarkurser och sammankomster under terminstid in- gick som delar i verksamheten. Genom projekten möjliggjordes samarbete mellan lokala, regionala och centrala enheter inom skol- systemet. Ytterligare en viktig del av den statliga fortbildnings- organisationen utgjordes av de stora länsstudiedagarna som fort- bildningsledaren på länsskolnämnden ansvarade för.58 I och med att de statliga anslagen för fortbildning ökade ökade också de enskilda lärarnas möjligheter till fort- bildning. Det så kallade B-avdraget gav lärare ytterligare en möjlig- 56SOU 1999:63, 231. 57Lennart , och : Svensk lärarfortbildning 1961–1982: minnen och reflektioner. : Ekonomitryckarna 1994, 8 ff. 58Berggren, och 1994, 8ff; : Vad är fortbildning bra för? En inven- tering på central kommunnivå av fortbildning för lärare, rapport nr 1, 1992. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade het till fortbildning genom att vara tjänstlediga och studera med två tredjedelar av sin lön efter ansökan hos länsskolnämnderna. Lärare kunde därigenom exempelvis bredda sin inriktning genom att stu- dera ytterligare något ämne som de inte redan hade behörighet i eller studera vidare för att ta en licentiatexamen.59 var fortbildningssatsningarna främst riktade till den enskilde läraren och syftet var att fördjupa lärarnas ämnesstudier även om fortbildningen också avsåg mer verksam- hetsbetonade aspekter så som grundskolereformens införande och förändringar i läroplanernas innehåll. för- ändrades synen på lärares fortbildning och tonvikten kom att ligga på verksamhetsutveckling och utbildning som genomfördes till- sammans med kollegorna i stället för lärares individuella fortbild- ning.60 blev decentraliseringens årtionde. Som framgår av kapitel 2 fick kommunerna redan före kommunaliseringen ett ökat ansvar och inflytande över skolverksamheten. Länsskolnämndernas fortbildningsorganisation avvecklades åren 1981–1982 som ett led i dessa decentraliseringssträvanden,61 varigenom lärarnas fortbild- ning blev ett kommunalt ansvar. I samband med detta kom fort- bildningens roll i skolans utveckling alltmer att betonas. Ett stats- bidrag för lokal skolutveckling infördes som kommunerna delvis kunde använda för att bekosta att lärare deltog i fortbildning. Sam- tidigt togs möjligheten för lärare att studera med B-avdrag bort, liksom de sommarkurser som ingick i länsskolnämndernas fortbild- ningsverksamhet.62 skedde fortbildningsplane- ringen centralt i kommunerna på fortbildningsnämnder med till- hörande fortbildningsavdelningar i olika högskoleregioner. Deras uppgift var att samordna och planera kommunernas redovisade fort- bildningsbehov tillsammans med högskolan. Kurserna var frivilliga. Kommunernas redovisade fortbildningsbehov var emellertid svagt förankrade ute i skolorna vilket ledde till att få lärare deltog i ut- bildningen.63 Staten hade inflytande över lärarfortbildningen genom centralt upprättade förteckningar över angelägna fortbildningsbehov och vilka löneförmåner som deltagarna kunde få men det var kommu- 59SOU 1999:63, 232. 60Berggren, och 1994; SOU 1999:63. 61Berggren, och 1994, 117. 63Skolverket: Vad är fortbildning bra för? En inventering på central kommunnivå av fort- bildning för lärare, rapport 1, 1992. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade nerna som fattade beslut om lärarnas deltagande. De statliga för- teckningarna var också vägledande för högskolornas fortbildnings- avdelningar som fick uppdraget att anordna de flesta fortbildnings- kurserna. Branschorgan och yrkesstudier var betydelsefulla för yrkeslärarnas fortbildning. Kommunerna ansvarade i allmänhet själva för de obligatoriska fortbildningsdagarna som genomfördes under studiedagar.64 Sammanfattningsvis skedde stora förändringar vad gäller lärares fortbildning. Det statliga inflytandet över fort- bildningen minskade betydligt efter det att länsskolnämndernas fortbildningsorganisation . minskade lärar- professionens inflytande över fortbildningen, eftersom fortbild- ningsorganisationen på länsskolnämnderna bars upp av yrkesverk- samma lärare. En annan viktig förändring var att möjligheten att studera med B-avdrag som gett lärarna inflytande över den egna fortbildningen togs bort. När det gäller den formellt reglerade rätten till fortbildning var den för alla lärare. Här skedde inte någon förändring . Ansvaret över innehållet flyttades över till kommunerna från läns- skolnämnderna då ansvaret för fortbildningen ålades kommunerna 1982. Synen på fortbildning försköts i samband med att fortbild- ningen kommunaliserades. Skolutveckling i mer generella termer fick nu en mer central roll, medan den enskilde lärarens priorite- ringar fick en mer undanskjuten plats. Vad hände med fortbildningen när skolan kommunaliserades? I samband med att kommunerna fick arbetsgivaransvaret för lärarna och rektorerna avskaffades fortbildningsnämnderna liksom det sär- skilda statsbidraget för skolutveckling.65 När det riktade statsbidra- get försvann 1993 blev det upp till kommunerna själva att avgöra hur stor del av medlen som de skulle använda för lärarnas fort- bildning. När det gäller synen på fortbildning kom fokus alltmer att ligga på de lokala behoven i skolorna och på verksam- hetsutveckling. Fortbildningen blev mindre inriktad på lärarnas 64SOU 1999:63, 231ff; 1992. 65Proposition 1989/90:41; 1992. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade individuella behov av att exempelvis hålla sig ajour i sina ämnen och mer fokuserad på lärarkollektivet och verksamheten. Under 1990- talet började begreppet kompetensutveckling att användas exempel- vis i det avtal som slöts mellan SKL och lärarfacken 1995/96 och i SOU 1999:63 Att lära och leda. En lärarutbildning för samverkan och utveckling som låg till grund lärarutbildnings- reform. Med begreppet kompetensutveckling avsågs både det som tidigare benämnts fortbildning som avsåg utbildning som utvecklar lärarens förutsättningar att fullgöra sitt befintliga yrke och vidare- utbildning som inbegriper utbildning som leder till en annan, van- ligen högre yrkeskompetens.66 Dessutom inbegreps skolutveckling mer generellt i begreppet. I takt med den vidgade betydelsen av kompetensutvecklingsbegreppet och kommunernas ökade frihet fick högskolans kurser konkurrens från en mängd andra utbild- ningsanordnare och utbudet av olika typer av fortbildningskurser breddades.67 Redan i kommunaliseringspropositionen 1989 hade regeringen gett uttryck för en vidgad syn på fortbildningen. Regeringen fram- höll att det fanns behov av utökade insatser för att öka personalens kompetens mot bakgrund av samhällsutvecklingen och det kom- munala driftsansvaret för skolan. Regeringen såg tre behov av fort- bildning. För det första fanns behov av sådan fortbildning som hade sin utgångspunkt i nationella mål och ambitioner, för det andra behov som definierades lokalt på kommun och skolenhetsnivå och för det tredje sådana som hade sin grund i den enskilde lärarens behov av utveckling.68 Som redan nämnts innebar avtalet som tecknades 1995/96 satsningar på skolutveckling. Utöver kollektivavtalet togs en skrift fram där parternas gemensamma ambitioner presenterades vad gällde åtgärder för att utveckla den svenska skolan – En satsning till tvåtusen. Åtgärderna gällde både skolans inre arbete, organisation och lärarnas lärande. I en inventering av kommunernas fortbildningsplanering som genomförde 1992 framgick att av kommu- nerna såg fortbildning som synonymt med verk- samhetsutveckling. Det framgick också av rapporten att det fanns en konflikt i merparten av kommunerna mellan lärarnas individu- 66SOU 1999:63, 231. 67SOU 1999:63, 233; och : När inget facit finns: om skol- utveckling i en decentraliserad skola. 68Proposition 1989/90:41. Kommunaliseringen medförde att det externa inflytandet över läraryrket ökade ella önskemål och behov av fortbildning och skolverksamhetens behov av utveckling.69 Den formella rätten till fortbildning Lärarna fick en utökad rätt till fortbildning genom det avtal som tecknades i samband med kommunaliseringen. Avtalet innehöll en överenskommelse om fortbildning på feriearbetstid.70 I avtalet föreskrevs att den ferieförlagda arbetstiden skulle förläggas i direkt anslutning till terminernas början och slut. Många lärare upplevde avtalet som ett intrång på deras sommarferier. I flera kommuner uppstod stora motsättningar runt den ferieförlagda fortbildningen. En fråga som diskuterades var huruvida avtalets formulering om kvalificerad fortbildning skulle tolkas som ämnesfördjupande stu- dier i högskolans regi, vilket många lärare ansåg, eller om också andra typer av utbildning kunde ingå. I många kommuner gavs lärarna möjlighet att kvitta bort delar eller hela den ferieförlagda fortbildningen mot utbildning som lärarna deltog i på andra tid- punkter enskilt eller i grupp, exempelvis under terminen på kvälls- tid. Avtalet /96 innebar en genomgripande förändring av lärarnas arbetstid (mer därom i avsnitt 3.5.1). Förtroendearbets- tiden minskade och lärarna fick en reglerad årsarbetstid som mot- svarade i genomsnitt .