sou · H2B344 · 2014-06-23 00:00:00 — Regeln medger att gäldenären kan ansöka om en ändring av beslutet inte bara på grund av försämrade ekonomiska förhållanden utan även på grund av att gäldenären har fått förbättrade ekono- miska förhållanden. Genom att själv ansöka om omprövning kan gäldenären undvika att riskera att betalningstiden förlängs om en borgenär i ett senare skede får vetskap om förbättringen och begär omprövning (jfr 38 §). Av bestämmelsen i andra stycket framgår att gäldenären som huvudregel fortfarande måste ha ett betalningsutrymme som inte är ringa för att en ändring av betalningsplanen ska kunna ske. Med betalningsutrymme avses här ett sådant utrymme som krävs för att en F-skuldsanering ska beviljas, det vill säga per kvartal (se 8 § 3). Har gäldenären ett lägre betalningsutrymme än så, ska skuldsaneringsbeslutet normalt upphävas enligt punkten ett. Men enligt bestämmelsen kan en ändring, i stället för ett upphävande, av beslutet undantagsvis göras även om gäldenären saknar betalningsutrymme. För att detta ska vara möjligt krävs för det första synnerliga skäl. Därutöver krävs att gäldenären har fullgjort två tredjedelar av den tid som betalningsplanen ska löpa, det vill säga . Denna möjlighet finns för att undvika stötande resultat när en gäldenär som genomfört större delen av betalningsplanen är förhindrad att slutföra av F- skuldsaneringen. Regeln är avsedd att tillämpas i sådana situationer där det framstår som orimligt att upphäva F-skuldsaneringen. Synnerliga skäl kan exempelvis föreligga om en gäldenär har fullföljt betalningar enligt beslutet om F-skuldsanering och därefter får kraftigt försämrade ekonomiska förhållanden på grund av en omständighet som han eller hon inte själv kan råda över. Det kan exempelvis ha inträffat en olyckshändelse som medför att gäldenären inte kan arbeta. Gäldenären kan också ha drabbats av en allvarlig sjukdom som omöjliggör arbete. Gälde- nären kan under sådana förutsättningar få fullfölja F-skuld- saneringen trots att han eller hon endast kan betala ett mycket litet, eller till och med inget, belopp till borgenärerna . Om gäldenärens försämrade ekonomiska situation däremot beror på allmän misskötsamhet eller på oaktsamhet ska synnerliga skäl inte anses föreligga. 38 § Vid ändring av ett beslut om F-skuldsanering får löptiden för betalningsplanen förlängas till som längst . Paragrafen reglerar möjlighet att för- länga betalningsplanens löptid till som längst . Våra överväganden finns i avsnitt 9.4.3. En förlängning kan ske efter omprövning på begäran av såväl gäldenären som borgenären. Skäl att förlänga löptiden kan finnas om beslutet om omprövning fattas förhållandevis efter det att gäldenärens ekonomiska förhållanden har förbättrats. Risken för förlängning av betalnings- planens löptid kan utgöra ett incitament för gäldenären att ansöka om omprövning vid en förbättring av hans eller hennes ekonomi. 39 § En ansökan om upphävande eller ändring enligt 35, 36 eller 37 § av ett beslut om F-skuldsanering ska göras skriftligen hos Krono- fogdemyndigheten. Ansökan ska innehålla uppgifter om 1.det beslut som avses, och 2.de omständigheter som åberopas till stöd för upphävande eller ändring. Om en ansökan är bristfällig, ska 20 § tillämpas. Paragrafen innehåller regler om vad en ansökan om omprövning ska innehålla. Bestämmelsen motsvarar 27 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 40 § Bestämmelserna i 26–28 §§ gäller i tillämpliga delar även vid handläggning av ärenden om upphävande eller ändring av ett beslut om F-skuldsanering. Paragrafen anger vilka krav som ställs på utredningen om ett ärende om omprövning av en F-skuldsanering. Hänvisningen till 26–28 §§ innebär att de grundläggande kraven på utredning och förutsättningarna för att hålla sammanträde är det samma som i ett ärende om F-skuldsanering. Motsvarande ordning gäller enligt skuldsaneringslagen (28 §). 41 § slutliga beslut får överklagas till tings- rätten i den ort där gäldenären är bosatt. Detsamma gäller Krono- fogdemyndighetens inledandebeslut och beslut enligt 24 §. Om gälde- nären inte är bosatt i , får beslutet överklagas till . Ett överklagande ska ges in till för beslutet. Vid överklagandet gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat följer av denna lag. ska inte vara part i domstolen. Ett beslut att förklara en ansökan om F-skuldsanering vilande, får inte överklagas. Paragrafen innehåller regler om överklagande av Kronofogde- myndighetens avgörande. Bestämmelsen motsvarar, bortsett från en redaktionell ändring, 29 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 42 § Om en domstol bifaller ett överklagande av gäldenären, ska den återförvisa ärendet till . Om Kronofogde- myndigheten avslagit gäldenärens ansökan med tillämpning av 22 § andra stycket och tillräcklig utredning finns, får domstolen dock besluta om F-skuldsanering. Ett beslut av domstolen att återförvisa ett ärende till Kronofogde- myndigheten får inte överklagas. Paragrafen, som med vissa redaktionella ändringar, motsvarar 30 § skuldsaneringslagen, innehåller regler om förfarandet när en domstol bifaller ett överklagande av gäldenären. I denna fråga ska ärenden om skuldsanering och F-skuldsanering behandlas på samma sätt. 43 § Om gäldenären försätts i konkurs, förfaller en av gäldenären gjord ansökan om F-skuldsanering. Om en ansökan om förhandling om offentligt ackord tas upp sedan gäldenären har ansökt om F-skuldsanering, ska skuldsaneringsärendet förklaras vilande. Om ackordet fastställs, förfaller ansökan om F- skuldsanering. Om den näringsverksamhet varifrån skulderna härrör är föremål för ett konkursförfarande, ska skuldsaneringsärendet förklaras vilande om det med hänsyn till behovet av utredning i skuldsaneringsärendet finns skäl för det. Om gäldenären avlider, förfaller en av gäldenären gjord ansökan om F-skuldsanering. Paragrafen reglerar förhållandet mellan skuldsanering å ena sidan och konkurser och offentligt ackord å andra sidan. Våra överväganden finns i avsnitt 11.5. Bestämmelsens första, andra och fjärde stycke motsvarar 32 § skuldsaneringslagen. Av första stycket framgår att en ansökan om F-skuldsanering förfaller om gäldenären försätts i konkurs. En ansökan om F- skuldsanering utgör alltså inget hinder mot konkurs. En borgenär kan därmed under handläggningen av F-skuldsaneringsärendet ansöka om att gäldenären ska försättas i konkurs. Denna möjlighet finns emellertid endast fram till beslutet om F-skuldsanering har vunnit laga kraft. Därefter är gäldenären inte längre insolvent, i vart fall inte på grund av de skulder som omfattas av F-skuldsaneringen. I andra stycket anges att en ansökan om F-skuldsanering ska förklaras vilande om en ansökan om förhandling om offentligt ackord tas upp av rätten. Bestämmelsen i tredje stycket saknar motsvarighet i skuld- saneringslagen. En juridisk persons konkurs utgör inget hinder för företrädaren för bolaget att ansöka om F-skuldsanering. Men den utredningen som finns i konkursförfarandet kan vara användbar, och till och med nödvändig, i ärendet om F-skuld- sanering. Om bouppteckning och förvaltarberättelse beträffande den juridiska personen ännu inte är upprättade när gäldenären ansöker om F-skuldsanering bör avvakta denna utredning innan inledandebeslut tas. I avvaktan på denna utredning kan ärendet om F-skuldsanering förklaras vilande. En sådan vilandeförklaring är lämplig om det förväntas gå innan dokumenten är färdigställda, men behöver inte göras om det endast är fråga om , såsom , innan dokumenten kan ges in. Av fjärde stycket framgår att en ansökan om F-skuldsanering förfaller om gäldenären avlider. Ett ärende om F-skuldsanering kan inte löpa parallellt med ett ärende om skuldsanering. Av 21 § framgår att Kronofogde- myndigheten ska avvisa en ansökan om F-skuldsanering om gäldenären är föremål för ett förfarande om skuldsanering. 44 § Återkallar gäldenären en ansökan om F-skuldsanering, ska ärendet genast avskrivas från vidare handläggning. Detsamma gäller om ansökan förfaller enligt 43 §. Paragrafen reglerar situationen när gäldenären återkallar en ansökan om F-skuldsanering eller en ansökan förfaller enligt 43 §. Precis som i en skuldsanering ska ärendet då avskrivas, jfr 33 § skuldsaneringslagen. 45 § Avslås eller avvisas en ansökan om F-skuldsanering eller avskrivs ärendet från vidare handläggning sedan en kungörelse har utfärdats enligt 25 §, ska samtliga kända borgenärer genast underrättas. Bestämmelsen, som motsvarar 34 § skuldsaneringslagen, innebär att måste underrätta samtliga kända borgenärer om ärendet avslutas på annat sätt än genom ett beslut om F-skuldsanering. Underrättelse behöver endast ske om beslutet har fattats efter det att kungörelse har skett. 46 § En överenskommelse som innebär att gäldenären eller tredje man tillförsäkrar någon borgenär, vars fordran omfattas av F- skuldsaneringen, bättre villkor än enligt F-skuldsaneringen är ogiltig. Paragrafen innebär att regler om överenskommelser vid sidan av beslutet om F-skuldsanering som regel är ogiltiga. Bestämmelsen motsvarar 35 § skuldsaneringslagen och är avsedd att tillämpas på samma sätt. 47 § Socialnämnder och andra myndigheter ska till Kronofogde- myndigheten eller domstol som handlägger ett ärende om F-skuldsanering enligt denna lag på begäran överlämna sådana uppgifter om gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden som behövs för prövning av ärendet. Sådana uppgifter får också lämnas av myndigheter som anmäler fordringar enligt 25 §. I paragrafen anges att socialnämnder och andra myndigheter ska överlämna sådana uppgifter som behövs för prövning av ärendet. Bestämmelsen motsvarar 36 § skuldsaneringsutrednings förslag. 48 § Ett beslut om F-skuldsanering får verkställas utan hinder av att det inte har vunnit laga kraft. I paragrafen regleras frågan om verkställighet av ett beslut om F- skuldsanering. Ett beslut om F-skuldsanering gäller enligt bestäm- melsen . Bestämmelsen motsvarar 37 § skuldsanerings- lagen. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att lagen träder i kraft . Eftersom det är fråga om ett nytt förfarande, och då det inte ska vara möjligt att ändra ett pågående ärende om skuldsanering till ett ärende om F-skuldsanering, saknas det behov av övergångs- bestämmelser. 13.2Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2006:548) 6 § En gäldenär som är ålagd näringsförbud enligt lagen (1986:436) om näringsförbud får inte beviljas skuldsanering. Detsamma gäller en gäldenär som har fullgjort en skuldsanering eller en F- skuldsanering enligt lagen (20xx:xxx) om skuldsanering för företagare och närstående till företagare, om det inte finns synnerliga skäl. Bestämmelsen reglerar när en gäldenär är förhindrad att beviljas skuldsanering. Bestämmelsen i första meningen är oförändrad. Genom ändringen i den andra meningen kan en gäldenär som har misslyckats med sin skuldsanering eller F- skuldsanering och fått den upphävd, beviljas skuldsanering på nytt. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.8.2. Bestämmelsen motsvarar 9 § i förslaget till lag om skuldsanering för företagare och närstående till företagare och är avsedd att tillämpas på samma sätt. Förslaget motsvarar skuldsaneringsutrednings förslag med det tillägget att bestämmelsen även omfattar F-skuld- saneringar. Enligt nuvarande lagstiftning gäller begränsningen av möjlig- heten att beviljas skuldsanering en andra gång samtliga gäldenärer som har beviljats skuldsanering. Genom den föreslagna ändringen ska en gäldenär som har misslyckats med sin skuldsanering och fått den upphävd kunna beviljas en skuldsanering på nytt utan synnerliga skäl. För gäldenärer som har fullgjort en skuldsanering eller F-skuldsanering krävs det däremot synnerliga skäl för att på nytt beviljas skuldsanering. Det ska alltså vara fråga om rena undantagssituationer. Synnerliga skäl kan exempelvis föreligga om en person har beviljats skuldsanering och på nytt hamnar i en obeståndssituation, exempelvis på grund av ett olycksfall eller långvarig arbetslöshet (jfr prop. 1993/94:123, s. 198). 7 § En skuldsanering omfattar, om inte annat föreskrivs i denna lag, alla fordringar på pengar mot gäldenären som har uppkommit före den dag då beslut meddelas enligt 14 § andra stycket att inleda skuldsanering. Skuldsanering medför att rätten till ränta eller dröjs- målsavgift på en sådan fordran bortfaller för tiden efter nämnda dag. Vid skuldsaneringen får det bestämmas att en fordran som avses i första stycket och som är beroende av villkor, inte är till beloppet fastställd eller inte är förfallen till betalning ska undantas från skuldsaneringen. I fråga om en sådan fordran får borgenären utan hinder av föreskrifter i annan författning bevilja anstånd med betalningen betalningsplanen enligt 9 § löper. Om en fordran som har anmälts enligt 15 § kan antas vara uppenbart ogrundad, får det bestämmas att denna fordran ska undantas från skuldsaneringen. En skuldsanering omfattar inte 1.en fordran på familjerättsliga underhåll, 2.en fordran för vilken borgenären har panträtt eller annan förmånsrätt enligt 6 eller 7 § förmånsrättslagen (1970:979) eller retentionsrätt, till den del säkerheten räcker till för betalning av fordran, 3.en fordran för vilken borgenären, innan beslut om att inleda skuldsanering har meddelats, har fått förmånsrätt enligt 8 § förmånsrättslagen, när det gäller egendom som har tagits i anspråk vid verkställigheten, 4.en fordran som inte är förfallen till betalning och som är beroende av att borgenären tillhandahåller en motprestation, eller 5.en fordran som är tvistig. Bestämmelsen i fjärde stycket 1 gäller inte när Försäkrings- kassan eller ett utländskt offentligt organ inträtt i den underhålls- berättigades rätt till underhållsbidrag. Bestämmelsen reglerar omfattningen av en skuldsanering. Det första och nya fjärde stycket är oförändrat. Ändringarna i det andra stycket är enbart redaktionella. Inga ändringar i sak är avsedda. Genom bestämmelsen i det nya tredje stycket införs en uttrycklig möjlighet att undanta fordringar som kan antas vara uppenbart ogrundade från skuldsaneringen. Motsvarande möjlighet ska finnas i F-skuldsaneringsärendena. Våra överväganden finns i avsnitt 7.4. Bestämmelsen innebär ett förtydligande av Kronofogde- myndighetens utredningsskyldighet och tar bland annat sikte på fakturabedrägerier som innebär att det framställs betalningskrav med stöd av så kallade bluffakturor. Men det kan naturligtvis även finnas andra typer av fordringar som kan antas vara uppenbart ogrundade. För att undvika stötande resultat och missbruk av skuldsaneringsinstitutet införs en möjlighet för Kronofogde- myndigheten att från skuldsaneringen undanta fordringar som kan antas vara uppenbart ogrundade. Huruvida en fordran ska antas vara uppenbart ogrundad får avgöras från fall till fall med beaktande av de enskilda förhållandena. Exempelvis kan en fordran ibland framstå som uppenbart ogrundad om det enbart finns ett påstående från borgenären om att en fordran föreligger. Om en gäldenär bekräftar fordringen kan den inte anses som uppenbart ogrundad vid prövningen enligt denna bestämmelse. Däremot kan det påverka den allmänna skälighetsbedömningen om gäldenären i 1993/94:123, s. 144). Ändringen i det nya femte stycket är föranledd av att det införs ett nytt stycke i paragrafen och att bestämmelsen i det tidigare tredje stycket numera finns i det fjärde stycket. 9 § Vid en skuldsanering ska det bestämmas 1.vilka fordringar som enligt 7 § ska omfattas av skuldsaneringen, 2.vad som enligt 8 § ska gälla för dem, 3.vilket belopp som ska fördelas mellan borgenärerna, och 4.en betalningsplan som visar när och hur kvarstående belopp av varje borgenärs fordran ska betalas. Det belopp som ska fördelas mellan borgenärerna ska bestämmas så att skuldsaneringen tar i anspråk gäldenärens samtliga tillgångar och inkomster efter avdrag för vad som ska förbehållas gäldenären för dennes och dennes familjs försörjning. Därvid ska bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken om förbehållsbelopp vara vägledande. Det får bestämmas vid skuldsaneringen att förbehåll även ska göras för betalning av en fordran som, enligt 7 § fjärde stycket eller beslut som fattas med stöd av 7 § andra stycket, inte omfattas av skuldsaneringen. Av fördelningen enligt första stycket 3 ska det framgå hur stor procentandel av fordringarnas belopp som ska kvarstå. Den betalningsplan som ska bestämmas enligt första stycket 4 ska löpa , om det inte finns särskilda skäl att bestämma . Vid bestämmandet av betalningsplanens längd ska det särskilt beaktas om gäldenären har påbörjat betalning enligt en betalningsplan på grund av en skuldsanering eller en F-skuldsanering. Paragrafen innehåller regler om vad som ska bestämmas vid en skuldsanering i fråga om de fordringar som omfattas av denna. Våra överväganden finns i avsnitt 10.8.4. Ändringarna i det första, andra, tredje och fjärde stycket är endast redaktionella. I det femte stycket införs en bestämmelse som innebär att det vid bestämmandet av betalningsplanens längd särskilt ska beaktas om gäldenären har påbörjat betalning enligt en betalningsplan. För det fall gäldenären har påbörjat en skuldsanering eller F-skuldsanering, men misslyckats, bör betalningsplanens längd sättas kortare än normalt. Bestämmelsen är avsedd att hindra stötande resultat då en gäldenär exempelvis har genomgått av en F-skuldsanering men därefter inte längre klarat av sina betalningar enligt betalningsplanen och därför fått F-skuld- saneringen upphävd. För att gäldenären då inte ska få en orimligt lång sammanlagd avbetalningsperiod införs det en möjlighet att bestämma en kortare betalningsplan än i de här situationerna. Avräkning ska regelmässigt göras om de båda betalnings- perioderna följer på varandra. Om det har förflutit mellan de båda förfarandena minskar däremot skälen för att bestämma en kortare betalningstid. För att en betalningsplan enligt skuld- saneringslagen ska leda till avräkning bör det krävas att det inte har varit fråga om ett så kallat nollbeslut. 12 § Om en ansökan är bristfällig, ska förelägga gäldenären att avhjälpa bristen. Av föreläggandet ska det framgå att ansökan kan avvisas om föreläggandet inte följs. Föreläggandet behöver inte delges. ska avvisa en ansökan om skuldsanering, om den är så bristfällig att den inte kan läggas till grund för prövning i sak och gäldenären inte har följt ett föreläggande att avhjälpa bristen. ska avvisa en ansökan om skuldsanering, om gäldenären är föremål för ett förfarande om F-skuldsanering enligt lagen (20xx:xxx) om skuldsanering för företagare och närstående till företagare. Paragrafen innehåller regler för när en ansökan ska avvisas. Ändringarna i första och andra stycket är enbart redaktionella. Det nya tredje stycket motsvarar bestämmelsen i 21 § lagen om skuldsanering för företagare och närstående till företagare. Bestämmelsen reglerar situationen att en gäldenär som genomgår ett förfarande om F-skuldsanering ansöker om skuldsanering. Våra överväganden i denna del finns i avsnitt 10.8.3. Av bestämmelsen framgår att en gäldenär inte kan vara föremål för de båda skuldsaneringsförfarandena . Att vara föremål för ett skuldsaneringsförfarande innebär att gäldenären ska ha ansökt om en av skuldsaneringsformerna. Därefter anses en gäldenär vara föremål för ett skuldsaneringsförfarande fram till betalningsplanens slut. Om en F-skuldsaneringsgäldenär ansöker om en skuld- sanering ska denna ansökan avvisas. Om en gäldenär lämnar in en ansökan om såväl skuldsanering som F-skuldsanering bör kontakta gäldenären och höra vilken av de båda skuldsaneringsformerna som gäldenären vill ansöka om. 22 § Efter beslut om att inleda skuld- sanering får utmätning för fordringar som uppkommit dess- förinnan inte äga rum innan frågan om skuldsanering är avgjord, om inte, efter överklagande, rätten på begäran av en borgenär bestämmer annat. Om utmätning ändå sker, är åtgärden utan verkan. Första stycket gäller inte fordringar som enligt 7 § fjärde stycket inte omfattas av skuldsaneringen. Det som sägs i denna paragraf tillämpas även i fråga om beslut om betalningssäkring och verkställighet av ett sådant beslut. Paragrafen innehåller ett förbud mot exekutiva åtgärder efter det att ett inledandebeslut har meddelats. I det andra stycket görs en ändring till följd av ändrad styckeindelning i 7 §. I övrigt är bestämmelsen oförändrad. 23 § En skuldsanering befriar gäldenären från ansvar för betalningen av de skulder som omfattas av skuldsaneringen i den utsträckning som dessa sätts ned. Genom skuldsaneringen befrias gäldenären från ansvar för betalningen av fordringar som inte är kända i ärendet, om inte fordringen är sådan som avses i 7 § fjärde stycket. Skuldsaneringen inverkar inte på den rätt en borgenär har mot en borgensman eller någon annan som förutom gäldenären svarar för fordringen. Bestämmelsen reglerar verkan av en skuldsanering. I det första stycket görs en ändring till följd av ändrad styckeindelning i 7 §. I övrigt är bestämmelsen oförändrad. Denna lag träder i kraft . Bestämmelsen innebär att ändringarna i lagen träder i kraft . Det saknas behov av övergångsbestämmelser. 13.3Förslaget till lag om ändring i kreditupplysningslagen (1973:1173) 7 § Kreditupplysningar om fysiska personer som inte är närings- idkare får inte innehålla uppgifter om andra betalnings- försummelser än sådana som 1.har slagits fast genom en domstols eller en annan myndighets avgörande eller åtgärd eller 2.har lett till inledande av skuldsanering eller F-skuldsanering eller till betalningsinställelse, konkursansökan eller ackord. Kreditupplysningar som avses i första stycket får inte heller innehålla uppgifter om kreditmissbruk, utom när krediten har lämnats av ett företag som står under tillsyn och kredittagaren i avsevärd utsträckning överskridit gällande kreditgräns eller på något annat sätt allvarligt missbrukat krediten. Om det finns särskilda skäl, får Datainspektionen besluta att ett företag ska undantas helt eller delvis från bestämmelserna i första och andra styckena. Uppgifter som enligt bestämmelserna i första och andra styckena inte får lämnas ut får inte heller lagras i register som används i kreditupplysningsverksamhet. Paragrafen behandlar vilka uppgifter en kreditupplysning får inne- hålla. I första stycket första punkten görs ett tillägg som föranleds av vårt förslag om en ny skuldsaneringsform benämnd F-skuld- sanering. 8 § En uppgift om en fysisk person ska gallras när det är nödvändigt att bevara uppgiften med hänsyn till ändamålet med behandlingen. En uppgift om en fysisk person som inte är näringsidkare ska, om uppgiften inte gäller skuldsanering eller F-skuldsanering, gallras senast efter den dag då den omständighet inträffade eller det förhållande upphörde som uppgiften avser. Rör uppgiften en begäran om eller ett utlämnande av en kreditupplysning, ska den dock gallras senast efter den dag då begäran framställdes. En uppgift om skuldsanering ska gallras senast efter den dag då skuldsaneringen beviljades eller, om en betalningsplan enligt skuldsaneringslagen (2006:548) löper , senast den dag då planen löper ut. En uppgift om F-skuldsanering ska gallras senast för inledandebeslutet eller, om en betalningsplan enligt lagen (20xx:xxx) om skuldsanering för företagare och närstående till före- tagare avslutas senare, senast den dag då planen löper ut. En uppgift som har inhämtats från i dess verksamhet med indrivning och utsökning ska gallras när den inte omfattas av undantaget från sekretess i 34 kap. 1 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). En uppgift som har inhämtats från ska också gallras när den har blockerats av med stöd av 3 kap. 3 a § lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet. Paragrafen behandlar när en uppgift om en privatperson ska gallras. Det första, tredje och femte stycket är oförändrade. Det andra stycket ändras till följd av att en person genom våra förslag kommer att kunna beviljas inte bara skuldsanering utan även F-skuldsanering.