sou · H2B343 · 2014-06-23 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. Beställningsadress: kundtjänst, 106 47 Ordertelefon: För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen, SB PM 2003:3 (reviderad ) En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på regeringen.se/remiss. Layout: Kommittéservice, . Tryck: , 2014. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma en modern straffrättslig reglering för narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott som tydligt ger uttryck för en sträng, fast och konsekvent syn på all illegal hantering av narkotika (dir. 2013:62). Till särskild utredare förordnades lagmannen vid . Som sakkunniga i utredningen förordnades departementsrådet () och dåvarande rättssakkunniga vid , numera rådmannen vid , . Som experter i utredningen förordnades dåvarande tullkriminalchefen, numera processchefen, (), vice överåklagaren (Åklagarmyndig- heten), advokaten (), verks- juristen (), utredaren (), chefsrådmannen (), professorn (uni- versitet) och regionjuristen (Kriminalvården). Som sakkunnig förordnades vidare rättssakkunnige (). entledigades som sakkunnig och förordnades i stället som expert i utredningen . entledigades som expert i utredningen . Som expert i utredningen förordnades från och med verksjuristen (Rikspolis- styrelsen). Som sekreterare i utredningen anställdes hovrättsassessorn . Utredningen, som har antagit namnet Narkotikastraffutred- ningen (Ju 2013:11), överlämnar härmed betänkandet Synnerligen grova narkotikabrott (SOU 2014:43). De sakkunniga och experterna har i allt väsentligt ställt sig bakom utredningens överväganden och förslag. Betänkandet har därför formulerats i vi-form. Uppdraget är härmed slutfört. 1.1Förslag till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) .................................................................................. 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff Utredningens uppdrag och arbete ................................ Disposition av betänkandet..................................................... Bakgrund till nuvarande lagstiftning....................................... Praxis i narkotikamål .................................................. Praxis i konkurrensfrågor........................................................ 4.3Högsta domstolens praxis vid påföljdsbestämningen 4.3.2 från och framåt .................... 4.4Hovrättspraxis vid påföljdsbestämningen från Metod och urval .......................................................... 4.4.6 som avsett fler än ett preparat ....................... Introduktion till den redovisade statistiken ......................... 5.1.1 Om den officiella kriminalstatistiken ........................ Metod och syfte .......................................................... 5.2Utvecklingen av det totala antalet anmälda brott, lagföringsbeslut och domslut åren 2003–2012 ..................... 5.2.2 Lagföringsbeslut avseende samtliga brott ................. 5.3Utvecklingen av antal fängelsepåföljder och fängelsemånader samt straffmassa för narkotikabrott och narkotikasmuggling 2003–2012...................................... 5.3.2 Utvecklingen av antal fängelsepåföljder och 5.4 Kriminalvårdsstatistik 2003–2013 ......................................... 5.5Utvecklingen av straffnivåer för grovt narkotikabrott 1973–2012 ............................................................................... 5.6Utvecklingen av straffnivåer för narkotikabrott och narkotikasmuggling av normalgraden –2012................ Narkotikabrott av normalgraden............................... Narkotikasmuggling av normalgraden ...................... 5.7Utvecklingen av straffnivåer för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling samt vissa jämförelsebrott 2008–2012............................................................................... 5.7.4 Grov våldtäkt, grov våldtäkt mot barn och grovt Nuvarande ordning i några andra länder ..................... Andra länder inom EU .......................................................... Straffnivåer i olika typfall ...................................................... Allmänna utgångspunkter för våra överväganden och Grundläggande principer för påföljdsbestämning ............... Straffmätning och val av påföljd............................................ Överväganden och förslag.......................................... 8.2 Behov av ändrade straffskalor? 8.3Behov av ändrade kvalifikationsgrunder för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling?..................... 8.4Straffskalorna för grovt narkotikabrott och grov Konsekvenser av förslagen ......................................... 9.3Konsekvenser för brottsligheten och det Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Förslaget till lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64)................................................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling................................................................ Bilaga 1 Kommittédirektiv ............................................................. Tabell för straffvärde utifrån enbart narkotikans sort och mängd 2009................................................................ Tabell för straffvärde utifrån enbart narkotikans sort och mängd 2013................................................................ Vårt uppdrag har varit att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma en modern straffrättslig reglering för narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott som tydligt ger ut- tryck för en sträng, fast och konsekvent syn på all illegal hantering av narkotika. Vi har i det sammanhanget haft i uppdrag att kartlägga och analysera praxis, ta ställning till vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt, överväga behovet av förändringar med avseende på gradindel- ningen av narkotikabrott och narkotikasmugglingsbrott, och även i övrigt överväga behovet av förändringar i straffskalorna för dessa brott. Våra bedömningar och förslag Vi gör bedömningen att straffskalorna för narkotikabrott och nar- kotikasmuggling av normalgraden och de ringa formerna av dessa brott inte bör ändras. Vi gör däremot bedömningen att det finns skäl att dela upp straffskalorna för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling. Den nuvarande straffskalan för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling är relativt vid och spänner från två till fängelse. De grova brotten omfattar en mängd olika typer av för- faranden av varierande grad av allvar. Enligt vår uppfattning går det att skilja ut vissa förfaranden som är så allvarliga att de bör straff- mätas på den övre delen av den nuvarande straffskalan för grovt Bland dem hör vissa förfaranden som avsett hantering av mycket stora mängder narkotika. Vi föreslår därför att straffskalorna för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling, som är fängelse i lägst två och högst , delas upp. För grovt narkotikabrott eller grov narkotika- smuggling ska enligt vårt förslag dömas till fängelse i lägst två och högst . För narkotikabrott eller narkotikasmugglingsbrott som är att anse som synnerligen grovt ska dömas till fängelse i lägst sex och högst . Syftet med förslaget om en uppdelad straffskala är att göra lag- stiftningen tydligare och att skapa förutsättningar för domstolarna att fullt ut beakta samtliga för straffvärdet relevanta omständig- heter i narkotikamål och att döma ut det straff som en viss gärning är värd. Avsikten är inte att generellt påverka straffnivåerna. Våra förslag innebär emellertid att straffen kommer att skärpas för vissa gärningar som avsett hantering av mycket stora mängder narkotika. På så sätt kommer en sträng syn på illegal hantering av narkotika till tydligt uttryck. Vår uppfattning är att de nuvarande kvalifikationsgrunderna för grovt narkotikabrott och grov narkotikasmuggling väl fångar in de fall som bör förbehållas rubriceringen grovt brott. Kvalifikations- grunderna har dessutom visat sig fungera även när samhället för- ändrats. Vi gör därför bedömningen att de särskilda kvalifikations- grunderna inte bör ändras. Vi föreslår att motsvarande kvalifikationsgrunder ska gälla för det synnerligen grova brottet som för det grova brottet. Dessa om- ständigheter står sig nämligen väl även vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt. Är de angivna omständigheterna till- räckligt försvårande är brottet att hänföra till straffskalan för det synnerligen grova brottet. Vi föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . We have been instructed to consider and propose the amendments needed to bring about modern criminal law regulations for drug offences and drug smuggling offences that clearly express a strict, firm and consistent approach to all illegal handling of drugs. In this context, our task has been to: survey and analyse the case law; decide on the circumstances to which particular attention should be paid in assessing whether an offence is gross; consider the need for amendments with regard to the graduation of drug offences and drug smuggling offences; and otherwise consider the need for amendments in the scales of penalties for these offences. Our assessments and proposals Our assessment is that the scales of penalties for drug offences and drug smuggling offences of a normal degree of seriousness and the minor forms of these offences should not be amended. However, in our assessment there are grounds to divide the scales of penalties for gross drug offences and gross drug smuggling offences. The current scale of penalties for gross drug offences and gross drug smuggling offences is relatively broad, with imprisonment ranging from two to ten years. The gross offences include many different types of offences of varying degrees of seriousness. In our view, it is possible to single out certain offences that are so serious that they should result in penalties at the upper end of the current scale for gross offences. These include certain offences that concern the handling of very large quantities of drugs. We therefore propose a division of the scales of penalties for gross drug offences and gross drug smuggling offences, which currently are imprisonment for a minimum of two years up to a maximum of ten years. Under our proposal, gross drug offences or gross drug smuggling offences will result in imprisonment for a minimum of two years and a maximum of seven years. Drug offences or drug smuggling offences that are regarded as excep- tionally gross will result in imprisonment for a minimum of six years and a maximum of ten years. The purpose of the proposal to divide the scale of penalties is to make the legislation clearer and to create the conditions for the courts to fully take account of all circumstances of relevance to penal value in drug-related cases and to impose the appropriate sentence for a given offence. The intention is not to influence the levels of penalties in general. However, our proposal means that penalties will be tightened for certain offences that concern the handling of very large quantities of drugs. In this way, a strict approach to the illegal handling of drugs will be clearly expressed. Our view is that the current criteria for classification as a gross drug offence and a gross drug smuggling offence adequately cover the cases for which the classification gross offence should be reserved. These criteria have also proved to function well despite changes in society. It is therefore our assessment that the special criteria should not be amended. We propose that the same criteria should apply to exceptionally gross offences and gross offences, as the circumstances enumerated are also appropriate and adequate when assessing whether the offence is exceptionally gross. If the circumstances given are sufficiently aggravating, the offence is to be assigned the scale of penalties for exceptionally gross offences. We propose that the legislative amendments enter into force on 1 2015. lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs att 3 § narkotikastrafflagen (1968:64) ska ha följande lydelse. Är brott som avses i 1 § första stycket att anse som grovt, skall för grovt narkotikabrott dömas till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om det har utgjort ett led i en verksamhet som har be- drivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd narkotika eller eljest varit av särskilt farlig eller hänsynslös Är brott som avses i 1 § första stycket att anse som grovt, döms för grovt narkotikabrott till fäng- else i lägst två och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det har utgjort ett led i en verksamhet som har bedrivits i större omfatt- ning eller yrkesmässigt, avsett en särskilt stor mängd narkotika eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. 1 Senaste lydelse 2000:1228. Bedömningen skall grundas på en sammanvägning av omstän- digheterna i det särskilda fallet. Är brottet att anse som synner- ligen grovt, döms till fängelse i lägst sex och högst . Denna lag träder i kraft . Om brottet är att anse som grovt, döms för grov narkotika- smuggling till fängelse i lägst två och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gär- ningen avsett en särskilt stor mängd narkotika, om gärningen ingått som ett led i en verksam- het som bedrivits i större om- fattning eller yrkesmässigt, eller om verksamheten eller gärningen annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art.Om brottet är att anse som synnerligen grovt, döms till fäng- else i lägst sex och högst . lag om ändring i lagen (2000:1225) om straff för smuggling Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (2000:1225) om straff för smuggling ska ha följande lydelse. Om en gärning som avses i 3 § gäller narkotika, döms för narkotikasmuggling till fängelse i högst . Om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Om brottet är att anse som grovt, döms för grov narkotika- smuggling till fängelse, lägst två och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om gär- ningen avsett en särskilt stor mängd narkotika, om gärningen ingått som ett led i en verksam- het som bedrivits i större om- fattning eller yrkesmässigt, eller om verksamheten eller gärningen annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Denna lag träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningens direktiv beslutades av regeringen . Direktiven finns bifogade som bilaga 1. Utredningens uppdrag enligt direktiven är att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma en modern straffrättslig reglering för narkotikabrott och narkotikasmugglings- brott som tydligt ger uttryck för en sträng, fast och konsekvent syn på all illegal hantering av narkotika. Utredningen ska i det sammanhanget kartlägga och analysera praxis, ta ställning till vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett brott är grovt, överväga behovet av förändringar med avseende på gradindelningen av narkotikabrott och narkotikasmugglings- brott, samt även i övrigt överväga behovet av förändringar i straff- skalorna för dessa brott. Utredningsarbetet påbörjades och har bedrivits på sed- vanligt sätt med regelbundna sammanträden. Utredningen har sam- manträtt vid sammanlagt åtta tillfällen, varav ett i form av ett två- dagars internatsammanträde. I våra direktiv har angetts att utredningen ska samråda med myndigheter och organisationer i den utsträckning som det befinns lämpligt. Detta samråd har till övervägande del skett genom att de närmast berörda myndigheterna och organisationerna funnits rep- resenterade i expertgruppen. , , , Kriminal- vården och har således deltagit med exper- Utredningens uppdrag och arbete ter i utredningen. Vidare har experter från (Brå), allmän domstol och juridisk fakultet deltagit i utredningens arbete. På detta sätt har kunskaper, erfarenheter och synpunkter under arbetets gång inhämtats som underlag för utredningens analyser och överväganden. Samråd har skett med Utredningen om skärpta straff för organi- serad brottslighet (Ju 2013:03) och Utredningen om skärpta straff för allvarliga våldsbrott (Ju 2013:04). Information om lagstiftning och praxis i andra länder har in- hämtats genom sökningar i databaser samt genom kontakter med företrädare för utländska departement, domstolar, myndigheter, advokatsamfund och universitet. Från Brå och Kriminalvården har utredningen inhämtat vissa statistikuppgifter. Betänkandet omfattar elva kapitel. I kapitel 3 finns en redogörelse över gällande rätt som främst tar sikte på den materiella rätten. Där- efter följer i kapitel 4 en genomgång av domstolspraxis. I kapitel 5 finns viss kriminalstatistik och i kapitel 6 finns en redogörelse över nuvarande ordning i några andra länder. I kapitel 7 redovisas allmänna utgångspunkter för våra överväg- anden och förslag. Våra överväganden och förslag redovisas sedan i kapitel 8. Kapitel 9 innehåller kostnads- och konsekvensanalys och kapitel 10 förslag i fråga om ikraftträdande. Kapitel 11, slutligen, innehåller utredningens författningsförslag med kommentarer. Författnings- förslagen är som brukligt också, jämte sammanfattningen, redo- visade inledningsvis i betänkandet i kapitel 1. I detta kapitel redogör vi inledningsvis för straffbestämmelserna i narkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen). Därefter görs en genomgång av bak- grunden till den nuvarande lagstiftningens utformning. Redogörel- sen avser främst den materiella rätten. Vi återkommer till praxis i vissa frågor i kapitel 4. Med narkotikabrottslighet avser vi i det följande såväl narkotika- brott enligt narkotikastrafflagen som narkotikasmuggling enligt smugglingslagen. Bestämmelser om olovlig befattning med narkotika finns i narko- tikastrafflagen (1968:64). Bestämmelser om straff för olovlig införsel och utförsel av narkotika finns dock i smugglingslagen. I narkotika- strafflagen finns en hänvisning till smugglingslagen i syfte att mar- kera att det innehav som konstituerar den olaga införseln inte bör föranleda ansvar enligt narkotikastrafflagen utan enbart enligt smugglingslagen. En annan sak är om och i vilken mån det efter- följande innehavet ska medföra ansvar för olaga innehav enligt nar- kotikastrafflagen. I 1 § narkotikastrafflagen straffbeläggs under sex punkter olika förfaranden som utgör narkotikabrott om de sker olovligen och uppsåtligen. Att ett visst förfarande faller under två eller flera av straffbestämmelsens olika punkter innebär normalt inte att det är att bedöma som flera brott (prop. 1982/83:141 s. 32 och 35). Huruvida ett visst förfarande utgör ett eller flera brott, dvs. såväl ett narkotikabrott som ett narkotikasmugglingsbrott eller flera narkotikabrott, avgörs i enlighet med allmänna principer (se prop. 1999/2000:124 s. 112, jfr NJA 2012 s. 535 och 1974 s. 108, se vidare närmare om konkurrensfrågor i avsnitt 4.2). I den första punkten anges att det är straffbart att överlåta narko- tika. Begreppet överlåtelse anses ha samma innebörd som i civil- rättsliga sammanhang, dvs. vad som avses är försäljning, byte, gåva eller annat förfarande varigenom äganderätten överförs till någon annan. Överlåtelse i narkotikastrafflagens mening har inte ansetts föreligga när någon inköpt narkotika för annans räkning som ombud för denne och därvid av egna medel men som en försträckning till den andra personen lagt ut pengar för köpeskillingen. Det rättsliga förhållandet ansågs då nämligen vara att bedöma som ett uppdrags- förhållande, kombinerat med ett försträckningsavtal (se NJA 1982 s. 64). Utgångspunkten är att varje överlåtelse betraktas som ett brott för sig (se NJA 1971 s. 396). I den andra punkten anges att den som framställer narkotika som är avsedd för missbruk (eget eller annans) gör sig skyldig till narkotikabrott. Begreppet framställning omfattar även att odla nar- kotiska växter. Eftersom syftet med framställningen ska vara att narkotikan ska missbrukas faller t.ex. förfarandet att någon odlar en narkotisk växt som prydnad eller i viltvårdssyfte inte under den andra punkten. Däremot kan i sådant fall straffansvar enligt den sjätte punkten som avser innehav bli aktuellt (prop. 1982/83:141 s. 33 och NJA 1981 s. 519). I den tredje punkten anges att det är otillåtet att förvärva narko- tika i överlåtelsesyfte. Det saknar betydelse om det utgår någon ersättning för narkotikan eller inte. Det är vidare tillräckligt att en viss del av den förvärvade narkotikan är avsedd att överlåtas. Saknas helt överlåtelsesyfte kan det i stället bli fråga om straffansvar för innehav enligt den sjätte punkten (a. prop. s. 33). Enligt den fjärde punkten är det straffbart att anskaffa, bearbeta, förpacka, transportera, förvara eller ta annan sådan befattning med narkotika som inte är avsedd för eget bruk. Avsikten med bestäm- melsen är att det för vissa speciellt kvalificerade fall av befattning med narkotika ska vara möjligt att döma till ansvar även för de osjälvständiga brottsformerna (till skillnad från vad som gäller för innehav). Tolkningen av vilka slags befattningar som faller in under punkten är avsedd att ske med restriktivitet och avsikten är att det ska krävas att speciella och någorlunda ingripande åtgärder som i vart fall haft befattningen med narkotika som ett väsentligt ända- mål har vidtagits eller varit avsedda att vidtas för att punkten ska tillämpas (a. prop. 33–34). I NJA 2003 s. 361 hade S för X:s räkning mottagit förseglade paket med heroin. Han fick efter mottagandet reda på att de inne- höll narkotika och överlämnade paketen till polisen efter att först ha meddelat X att han vägrade att förvara paketen och utan framgång ha uppmanat X att hämta dem. Fråga var om S skulle dömas för förvaring eller innehav av narkotikan. Enligt borde S ha tagit kontakt med polisen omedel- bart sedan han fattat misstankar om att paketen innehöll narkotika och i vart fall sedan han fått visshet om detta. S ansågs dock berätti- gad att tillgodoräknas ett skäligt rådrum och vid en samlad bedöm- ning ansåg domstolen att det dröjsmål med att ta kontakt med polisen som låg honom till last inte skäligen borde leda till att han skulle anses ha förövat en brottslig gärning. I NJA 2003 s. 473 ansågs K, som hyrt ut ett rum i sin lägenhet och fått kännedom om att hyresgästen förvarade narkotika i rum- met inte ha gjort sig skyldig till narkotikabrott (förvar eller inne- hav) eller medverkan till sådant brott genom att förhålla sig helt passiv. Utgången blev densamma i NJA 2004 s. 797 i vilket fall en person, J, placerat narkotika i ett skåp i sin svärmors lägenhet, var- efter han blev häktad och intagen i fängelse för ett annat brott. Under fängelsevistelsen informerade han sin hustru, , som hade fritt tillträde till lägenheten, om narkotikan. T ansågs inte ha gjort sig skyldig till narkotikabrott (förvar eller innehav) genom att för- hålla sig passiv. I den femte punkten anges att det är straffbart att bjuda ut narko- tika till försäljning, förvara eller befordra vederlag för narkotika, förmedla kontakter mellan säljare och köpare eller företa någon annan sådan åtgärd, om förfarandet är ägnat att främja narkotika- handel. Syftet med bestämmelsen är bl.a. att komma åt de personer som på olika sätt främjar narkotikahandeln utan att själva ta befatt- ning med narkotikan eller ha närmare kunskaper om de olika kon- kreta transaktionerna. I punkten anges tre exempel på förfaranden som kan vara ägnade att främja narkotikahandel. Varje sådant för- farande är dock inte ägnat att främja narkotikahandel.