sou · H2B365 · 2014-09-23 00:00:00 — Luftfartsförordningen kompletteras i 6 kap. med en paragraf 10 a § med innebörden att den som bedriver flygtrafiklednings- tjänst är skyldig att samverka med i dess bered- skapsplanering. Försvarsmakten ges i uppdrag att se över vilka krav som ställs på leverantörer av lokal flygtrafikledningstjänst för hantering av militär luftfart vid certifiering respektive utnämning med ensamrätt för luftrum vid flygplats. Transportstyrelsens instruktion ändras så att det tydligt framgår att Transportstyrelsen ska samverka med Försvarsmakten i dess beredskapsplanering och därmed erhålla de förutsättningar som krävs för att ställa krav vid certifiering och utnämning av leverantör av lokal flygtrafikledningstjänst. Försvarsmakten ges i uppdrag att teckna civilrättsligt bindande avtal för de flygplatser de önskar nyttja i fred, i kris och under höjd beredskap. Försvarsmakten ska bekosta de merkostnader som ställda krav och brukande av civila flygplatser medför såväl i fred som i kris och under höjd beredskap. Transportstyrelsens ges i uppdrag att fortlöpande följa upp och säkerställa effektiviseringar inom ramen för systemet med undervägsavgifter, inte enbart att kontrollera att underlaget utgörs av godkända kostnadsslag. ges i uppdrag att ge en samlad beskrivning av gjorda och planerade insatser för att utveckla verkets förmåga att effektivisera verksamheten med särskild inriktning på att utveckla affärsstrategier, renodla verkets produkter och tjänster samt anpassa sina tjänster som erbjuds till det kunden vill ha. Konsekvenser av utredningens förslag 11.2Vem berörs av förslagen Förslagen berör i första hand Försvarsmakten, och Transportstyrelsen. Förslagen kan därutöver få kostnads- konsekvenser för flygplatshavare, flygbolag och leverantörer av lokal flygtrafikledningstjänst. Merparten av förslagen avser sådana åtgärder som redan nu ligger inom respektive myndighets ansvar. Eventuella kostnader för åtgärd- erna torde därför rymmas inom berörda myndigheteters befintlig finansiering. Den föreslagna ändringen av Transportstyrelsens instruktion innebärande att styrelsen ska samverka med Försvars- makten i dess beredskapsplanering, har av styrelsen bedömts med- föra kostnader på , vilket lämpligen kan regleras i det avtal som Transportstyrelsen har med Försvarsmakten. Föreslagen ändring i luftfartsförordningen är ett förtydligande av ansvar för beredskapsplanering avseende flyg- trafiktjänsten, så att rådande oklarhet avseende beredskapsplanering för regionala flygplatser där någon annan än svarar för den lokala flygtrafikledningstjänsten, undanröjs. För Försvarsmakten kan det tillkomma kostnader i de fall Försvarsmakten genom avtal vill säkra resurser och infrastruktur som inte är tillgängliga för försvaret. Det torde dock närmast vara en fråga som är en konsekvens av den av Försvarsberedningen föreslagna förändrade inriktningen av försvaret och något underlag för att bedöma eventuella kostnader finns inte. Jag har föreslagit att man senast efter en övergångsperiod bör pröva möjligheterna att konkurrensutsätta den lokala flygtrafikledningstjänsten även för . Huruvida detta blir aktuellt eller inte är dock en fråga som avgörs först om och som förutsätter att de av mig föreslagna åtgärderna i övrigt genomförts. Den konkurrensutsättning som skett, har visat på kost- nadsbesparingar för flygplatshavarna. En utökad konkurrens- utsättning bedöms även den ge kostnadsbesparingar, kanske dock inte i samma nivå som . De besparingar som kan göras torde väl uppväga eventuellt ökade kostnader som kan uppstå på grund av Konsekvenser av utredningens förslag att Försvarsmakten kan komma att ställa ökade krav på militär kompetens för flygtrafikledarna. Sammantaget gör jag bedömningen att en utökad konkurrens- möjlighet av lokal flygtrafikledningstjänst även till Swedavia AB:s flygplatser samt ett utökat mandat för Transportstyrelsen vad gäller kostnadskontroll av undervägsavgiften kommer att medföra en positiv kostnadsutveckling för flygbolagen jämfört med dagens situation. En utökad marknad för privata bolag kommer att skapa en stabilare situation för alla parter, vilket gynnar en långsiktig utveck- ling. Tillkomsten av en ny eller flera nya aktörer vad gäller den lokala flygtrafikledningstjänsten kan medföra personalkonsekvenser för . Rimligtvis borde kunna hantera detta inom angiven tid och inom sitt samlade uppdrag. Det ligger därtill inom uppdrag att fortlöpande effektivisera verksamheten. Mina förslag innebär att skyldigheter att hålla en flyg- trafiktjänst inte åsidosätts vare sig internationellt eller inom anslut- ningen till Europeiska unionen. Försvarsmaktens behov avseende flygtrafiktjänst En särskild utredare ska kartlägga Försvarsmaktens behov avseende flygtrafiktjänst i syfte att ge underlag för vilken volym av statligt utförd flygtrafikledningstjänst som med civil-militärt integrerad flygtrafiktjänst är nödvändig. Utgångspunkten för kvantifieringen ska vara att de militära behoven tillgodoses utan att flygplatsernas möjligheter till upphandling begränsas mer än nödvändigt. Utredaren ska redovisa konsekvenserna av Försvarsmaktens behov för omfattningen av verksamhet och resurser. Utredaren ska även analysera hur detta behov påverkar möjligheten för den som driver en flygplats att själv ombesörja flygtrafikled- ningstjänst eller att uppdra åt någon annan att ombesörja flyg- trafikledningstjänst åt dem. Syftet med uppdraget är att få underlag för hur de militära behoven kan säkerställas inom ramen för den civil-militära integrationen, som de möjligheter för andra aktörer som nuvarande lydelse av luftfartslagen ger bevaras i största möjliga utsträckning. Bakgrunden till behovet av en ytterligare precisering när det gäller den civil-militära integrationen är behovet att få underlag för att beakta såväl militära behov som tillgänglig- hetsmålet i de transportpolitiska mål som fastställts av . kartlägga Försvarsmaktens behov av resurser för flygtrafiktjänst under olika beredskapsgrader och i krig och konsekvenser för Försvarsmakten om dessa inte kan tillhandahållas av , t.ex. Försvarsmaktens behov av uppbyggnad av egen organisation, analysera och bedöma hur Försvarsmaktens behov av resurser för flygtrafiktjänst under normal drift, olika beredskapsgrader och i krig påverkar behovet av dimensionering för uppdrag och kompetens, analysera och bedöma i vilken utsträckning de uppgifter som genomförs av kan genomföras av annan leve- rantör och uppfylla Försvarsmaktens krav, analysera och bedöma i vilken utsträckning Försvarsmaktens behov av andra flygplatser kan hanteras genom avtal och om sär- skild begränsning i form av Försvarsmaktens godkännande för dessa flygplatser att använda annan leverantör än är nödvändig, analysera och redovisa de EU-rättsliga konsekvenserna av en återreglering, samt redovisa en bedömning av påverkan på regionala flygplatser av olika begränsningar av möjligheten att i egen regi ombesörja eller upphandla flygtrafikledningstjänst. Uppdraget ska redovisas . Konkurrensutsättningens betydelse för regionala flygplatser har genom luftfartslagen (2010:500) flygplatshavare möjlighet att själva ombesörja lokal flygtrafiktjänst, genom verk- samhet i egen regi eller genom upphandling. Förändringen tillkom för att regionala flygplatser skulle kunna påverka sina kostnader för flygtrafikledningstjänst genom att få rätt att välja att utföra denna i egen regi eller genom att upphandla även från andra än . Det fanns en förväntan, vilken också i flera upphandlingar infriats, att det var möjligt att minska kostnaderna för tjänsten genom dels möjligheten till en mer flexibel utformning av tjänsten, dels möjligheten att utnyttja de prispressande mekanismerna hos en konkurrenssituation. bedrivs flygtrafikledningstjänsten vid nio regionala flygplatser av en annan aktör än , nämligen bolaget , medan en regional flygplats valt att genomföra flygtrafikledningstjänst i egen regi. Det finns inga rapporterade negativa effekter för verksamheterna vid dessa flygplatser eller några incidenter av säkerhetskaraktär. De regionala flygplatserna fyller en viktig funktion i ett sam- manhängande transportnät för , både när det gäller nation- ella och internationella transporter och som en betydande faktor i möjligheten att upprätthålla tillgänglighet i hela landet. Det är därför angeläget att närmare analysera vilken effekt en ändring av luftfartslagen skulle ge och att undersöka hur en precisering av Försvarsmaktens behov kan öka möjligheterna att hitta en balanserad lösning, bl.a. genom att öka förutsägbarheten för de regionala flygplatserna när det gäller Försvarsmaktens behov av flygplatsen. Effekter av bolagiseringen av de statliga flygplatserna genomfördes en omorganisation av som innebär att flygplatsverksamheten vid överfördes till det statligt ägda bolaget , vilket innebar att även de statliga flygplatserna som överfördes till omfattas av lydelsen i nya luftfartslagen. Vid överföringen av flygplatserna till fortsatte att bedriva flygtrafikledningstjänsten vid Swedavia AB:s flygplatser, vilket medförde att det inte gjordes någon särskild analys av eventuella effekter av upphandling av vissa eller alla av Swedavias AB:s flygplatser för uppdrag och kompetens, eller för den civil-militära integrationen. Med anledning av de omfattande förändringarna av förutsätt- ningarna för genomförande av flygtrafiktjänst och uppdrag uppdrog regeringen åt en särskild utredare att utreda verksamhetsform, konsekvenser för den civil- militärt integrerade flygtrafiktjänsten, militära kraven på lokal flyg- trafiktjänst och åtgärder som är nödvändiga för en fungerande marknad. Anledningen till uppdraget var att det enligt regeringens bedömning fanns en risk för att det kunde finnas vissa målkon- flikter och att det därför behövdes förtydliganden. överlämnade utredaren betänkandet Färdplan för framtiden – en utvecklad flygtrafiktjänst (SOU 2012:27). Utred- ningen remitterades och av remissyttrandet från Försvarsmakten framgick att det trots utredningens förslag för att stärka den civil- militära integrationen fanns en stor oro från Försvarsmaktens sida att möjligheterna att verka med flygstridskrafterna i alla bered- skapsskeden och i krig skulle begränsas om organisation och därmed sammanhängande kompetens skulle falla under en viss nivå. Försvarsmakten uppgav att man i en sådan situation åter skulle tvingas bygga upp en separat militär flygtrafik- tjänst. Försvarsmaktens remissyttrande föranledde ytterligare beredning av frågan. gav (bet. 2012/13:TU18, rskr. 2012/13:259) regeringen tillkänna att den lokala flygtrafikled- ningstjänsten på Swedavia AB:s flygplatser, de militära flyg- platserna, flygplatser som Försvarsmakten har stort behov av samt flygplatser inom samfällda terminalområden även fortsättningsvis enbart ska utövas av . beslut innebär att marknaden för flygtrafiktjänst i skulle begränsas och förutsätter en förändring av gällande luftfartslag. Det finns med anledning av ovanstående behov av att ytterligare kartlägga Försvarsmaktens organisatoriska och resursmässiga behov av flygtrafiktjänst och analysera hur detta konkret påverkar möjligheterna att öppna för andra utförare än . Denna analys behöver tas fram i syfte att kunna minimera kost- nadseffekterna av en återreglering. bedriver konkurrensutsatt verksamhet. Det är därför av stor vikt för bolaget, liksom för alla andra innehavare av flygplatser i , att få en effektiv flygtrafikledningstjänst. driver på regeringens uppdrag de flygplatser som ingår i det statliga basutbudet. Detta är flygplatser som bedömts vara av särskilt nationellt intresse. ingår alla Swedavia AB:s flygplatser i basutbudet. Bolaget är också delägare i en flygplats som inte ingår i basutbudet. är det avgörande att en konkurrensutsättning inte sker på bekostnad av Försvarsmaktens behov av flygtrafiktjänst innan utredningen gjort sin kartläggning och en lösning för den civil-militära integrationen är beslutad. har förlängt avtalen som gäller lokal flygtrafiktjänst med till 2015, vilket innebär att inte är tvingat att konkurrens- utsätta flygtrafiktjänsten vid sina flygplatser . Den integrerade flygtrafiktjänsten och Försvarsmaktens behov tillämpas i ett system med civil-militärt integrerad flygtrafiktjänst. Även under höjd beredskap och i krig ska inom sin organisation säkerställa att nöd- vändiga beredskapskrav tillgodoses. Regeringen framförde i pro- positionen Luftfartens lagar (prop. 2009/10:95) att systemet med integrerad flygtrafiktjänst är ändamålsenligt och att det bör bibe- hållas även när den lokala flygtrafikledningen konkurrensutsätts. Det finns skäl att anta att systemet lett till såväl samhälls- ekonomiska som statsfinansiella vinster. Det kan också konstateras att den svenska modellen är unik, men överensstämmer väl med inriktningen av den europeiska utvecklingen mot flexibel använd- ning av luftrummet. Den civil-militära integrationen innebär att Försvarsmakten inte har någon egen organisation för flygtrafiktjänst, utan att flyg- trafiktjänsten, inklusive delen flygtrafikledningstjänst vid flygplats, helt bemannas av , som alltså ansvarar för flyg- trafiktjänst för såväl militär som civil luftfart. I princip alla flyg- ledare i har kompetens att hantera både civil och militär luftfart, baserat på , utbild- ning och organisatorisk samordning med Försvarsmakten vad gäller placering. Det innebär att militär luftfart kan operera på i stort sett samtliga flygplatser i landet ur flygtrafiktjänstperspektiv. åtar sig enligt avtalet med att med kort framförhållning kunna omfördela personal med rätt kompetens för att möjliggöra utökning av öppethållande vid efterfrågad flygplats. För att detta ska fungera ska personalen ha möjlighet att vidmakthålla behörighet vid det avsedda tjänstestället. ansvarar även för beredskaps- planering för civil och militär luftfart, vilket innebär en utökning av den civil-militära integrationen. Samverkan avseende teknik och system är långtgående och komplex eftersom de gemensamma systemen och tekniken är hörnstenar i den civil-militärt integrerade flygtrafiktjänsten. I stora delar samutnyttjas system och teknik och de två myndigheterna har också system placerade i varandras anläggningar. roll i förhållande till Försvarsmakten är alltså att tillhandahålla en grundorganisation för flygtrafiktjänsten, med en bemanningsförmåga som säkerställer flexibilitet att med mycket kort varsel ändra bemanningsnivå – och därmed förutsättningar för öppethållande – för berörda flygplatser. har i denna roll även personal som ingår i Försvarsmakten, och som utöver förmåga att öva och samverka med Försvarsmakten, vid beslut kan verka som en del i den militära organisationen. svarar dock inte för Försvarsmaktens behov av flygplatser. Enligt regeringens bedömning innebär separeringen av ansvar för flygplatser respektive flygtrafiktjänst ett behov av att kartlägga behoven och hanteringen av respektive funktion var och en för sig – även om behovet av en flygplats naturligtvis är en styr- ande faktor för behovet av flygtrafikledningstjänst vid densamma. Vad gäller behovet av flygplatser kan Försvarsmaktens behov gälla möjlighet att fullt ut disponera en flygplats även i fred, eller möjlig- het till enstaka landning, till möjlighet till utnyttjande som bas vid höjd beredskap eller krig. Det kan också konstateras att det i Transportstyrelsens före- skrifter ställs generella krav på den som utnämns som leverantör av flygtrafikledningstjänst att kunna hantera förekommande militär luftfart och att ha rutiner för samverkan med Försvarsmaktens stridsledning och luftbevakning. Leverantören ska enligt gällande föreskrifter från Transportstyrelsen också se till att personalen har fördjupad kompetens för hantering av militär luftfart om utnäm- ningen gäller luftrummet i anslutning till de flygplatser som bedömts vara av särskild betydelse för Försvarsmakten, alltså , /Malmen, /, /Kallax, , , , och . En särskild utredare ska kartlägga Försvarsmaktens behov avseende flygtrafiktjänst i syfte att ge underlag för vilken volym av statligt utförd flygtrafikledningstjänst som är nödvändig för att säkerställa de militära kraven på lokal flygtrafiktjänst inom ramen för den civil-militära integrationen utan att möjligheterna till upphandling begränsas mer än nödvändigt. Utredaren ska redovisa konsekvenserna av Försvarsmaktens behov för omfattningen av verksamhet och resurser. Utredaren ska också redovisa konse- kvenserna för de regionala flygplatsernas möjligheter att själva ombesörja flygtrafikledningstjänst eller att ge detta uppdrag åt någon annan än . Utredaren ska i sammanhanget särskilt beakta Försvarsmaktens uppgifter och förändringen av dessa och i detta samman- hang beakta den pågående försvarsplaneringen. Utredaren ska vidare göra en uppskattning av kostnaderna för att införa en separat militär flygtrafiktjänst. Utredaren ska också beakta konsekvenserna av samordningen av teknik och system, samt belysa hur denna kan hanteras i olika alternativ. Utredaren ska även analysera hur Försvarsmaktens behov påverkar de statliga flygplatserna när det gäller möjligheten för den som driver en flygplats att själv ombesörja flygtrafikledningstjänst eller att uppdra åt någon annan att ombesörja flygtrafiklednings- tjänst åt dem, enligt bestämmelser i 6 kap. 13 § tredje stycket luft- fartslagen (2010:500). Statliga flygplatser kan i detta sammanhang definieras som t.ex. flygplatser som ägs eller drivs av staten eller av en juridisk person där staten har ett bestämmande inflytande, eller flygplatser som ingår i det statliga basutbudet. Utredaren ska bedöma om det finns alternativa sätt att tillmötesgå Försvarsmaktens behov. Utredaren ska även kartlägga den nuvarande avtalssituationen mellan och . Utredaren ska särskilt undersöka om det går att precisera vilka flygplatser, eller vilken volym av flygtrafiktjänst, som är nödvändig för att säkerställa Försvarsmaktens behov. Syftet med uppdraget är att få underlag för en bedömning av vilken verksamhetsvolym och/eller vilka flygplatser som behövs för att säkerställa att de militära kraven på flygtrafiktjänst tillgodoses inom ramen för den civil-militära integrationen, som de möjligheter för andra aktörer som nuvarande lydelse av luftfarts- lagen ger bevaras i största möjliga utsträckning. Utredaren ska i första hand utgå från att behovet att tillgodose de militära kraven på flygtrafiktjänst inom ramen för den civil- militära integrationen hanteras genom undantag i luftfartslagen från rätten för den som driver flygplatsen att själv ombesörja flyg- trafiktjänst för luftrummet i anslutning till flygplatsen, eller uppdra åt någon annan än att utföra dessa tjänster. Ett sådant undantag skulle ge ensamrätt att ombesörja flygtrafikledningstjänst för alla eller vissa utpekade flygplatser som ägs eller drivs av staten eller av en juridisk person där staten har ett bestämmande inflytande. Utredaren har dock möjlighet att föreslå andra lösningar. En sådan lösning skulle kunna vara att stärka Försvarsmaktens möjligheter att i prövningen av annan operatör än väga in organisatoriska och/eller resursmässiga behov för Försvarsmakten. Utredaren ska också peka på sådana kompletterande bestämmelser som kan behövas för att stärka Försvarsmaktens möjligheter att agera mot andra leverantörer än . Inom ramen för uppdraget ska utredaren kartlägga Försvarsmaktens behov av resurser för flygtrafiktjänst under olika beredskapsgrader och i krig och konsekvenser för Försvarsmakten om dessa inte kan tillhandahållas av , t.ex. uppbyggnad av egen organisation, analysera och bedöma hur Försvarsmaktens behov av resurser för flygtrafiktjänst under normal drift, olika beredskapsgrader och i krig påverkar behovet av dimensionering för uppdrag och kompetens, analysera och bedöma i vilken utsträckning de uppgifter som genomförs av kan genomföras av annan leverantör och uppfylla Försvarsmaktens krav, analysera och bedöma i vilken utsträckning Försvarsmaktens behov av andra flygplatser kan hanteras genom avtal och om sär- skild begränsning i form av Försvarsmaktens godkännande för dessa flygplatser att använda annan leverantör än är nödvändig, analysera och redovisa de EU-rättsliga konsekvenserna av en återreglering, samt redovisa en bedömning av påverkan på regionala flygplatser av olika begränsningar av möjligheten att i egen regi ombesörja eller upphandla flygtrafikledningstjänst. Utredaren ska beskriva de budgetära konsekvenserna av sina för- slag och lämna förslag till finansiering. Samråd och redovisning av uppdraget Under arbetet ska utredaren samråda med och informera Transportstyrelsen, , och . Utredaren ska kontinuerligt rapportera till och samråda med företrädare för (och Försvarsdepartementet) i den utsträckning dessa bestämmer. Uppdraget ska redovisas . 3.Boende utanför det egna hemmet –placeringsformer för barn och unga. 4.Det måste gå att lita på konsument- skyddet. 5.Staten får inte abdikera –om kommunaliseringen av den svenska skolan. 6.Män och jämställdhet. 7.Skärpta straff för vapenbrott. 8.Översyn av statsskuldspolitiken. –en översyn av ersättningssystemet. 10.Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. 12.Utvärdera för utveckling – om utvärde- ring av skolpolitiska reformer. 13.En digital agenda i människans tjänst –en ljusnande framtid kan bli vår. 14.Effektiv och rättssäker PBL-över prövning. 15.Investeringsplanering för försvars materiel En ny planerings-, besluts- och uppföljningsprocess. 16.Det ska vara lätt att göra rätt Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 17.Genomförande av Seveso III- direktivet. 18.Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. 19.Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. 20.Läkemedel för särskilda behov. Bredband för in . Genomförande av EU:s nya redovis- ningsdirektiv. 23.Rätt information på rätt plats i rätt tid. Del 1, 2 och 3. 24.Olycksregister och djupstudier på transportområdet. 25.Internationella rättsförhållanden rörande arv. 26.Tillträde till COTIF 1999. Ett ansvar för hela samhället. 28.Lönsamt arbete – familjeansvarets fördelning och konsekvenser. 29.Assisterad befruktning för ensam stående kvinnor. Organisatoriska ramar och villkor i arbetslivet. Stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden. –några frågor om arrendeavgift och besittningsskydd. 33.Från hyresrätt till äganderätt. 34.Inte bara jämställdhet Intersektionella perspektiv på hinder och möjligheter i arbetslivet. 35.I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler. 36.Frågor om följerätt och om museernas kopiering. –en samhällsekonomisk analys. 38.Tillväxt och värdeskapande Konkurrenskraft i svenskt jordbruk och trädgårdsnäring. 39.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt Bättre juridiska förutsättningar för samverkan och service. 40.Neutral bolagsskatt – för ökad effektivitet och stabilitet. 41.Nya regler om aktiva åtgärder mot diskriminering. 42.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2013. 43.Synnerligen grova narkotikabrott. 44.F-skuldsanering – en möjlighet till nystart för seriösa företagare. 45.Unik kunskap genom registerforskning. 47.Förbättrad tvistlösning på konsument- området – ny EU-lagstiftning och en översyn av det svenska systemet. 48.Registerutdrag i arbetslivet. 49.Våld i nära relationer – en folkhälsofråga. Förslag för ett effektivare arbete. 50.Med miljömålen i fokus – hållbar användning av mark och vatten. 51.Nya regler om upphandling. En ny metod för att hantera banker i kris. Vol 1 + 2. 53.Material i kontakt med dricksvatten –myndighetsroller och ansvarsfrågor. –om utfodring, kameraövervakning och arrendatorers jakträtt. 55.Inhyrning och företrädesrätt till återanställning. 56.Genomförande av Omnibus II- direktivet. 57.En ny reglering för tjänstepensions- företag. Del 1 + 2. 58.Privat införsel av alkoholdrycker.