sou · H2B31 · 2014-01-13 00:00:00 — a)upplåts eller är avsett att upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad, b)hör till en näringsfastighet, c)inte ägs av ett privat- bostadsföretag, eller 2. om småhuset ägs av en ekonomisk förening eller ett aktiebolag som är en bostadsrätts- förening, bostadsförening eller ett bostadsaktiebolag och som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § inkomstskattelagen (1999:1229) för att vara ett privatbostads- företag. Fastighetsavgiften per kalen- derår är för för sådan del av hyreshusenhet som avser vär- deringsenhet för bostäder som är uppförda samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark inom samma taxeringsenhet 1 027 kro- nor per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvär- det för dessa värderingsenheter. och senare kalenderår uppgår fastighetsavgif- ten per bostadslägenhet för år 2008 ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbas- beloppets förändring mellan och det aktuella kalender- året uttryckt i procent med två decimaler. Avgiften uttrycks i hela krontal så att öretal faller bort. Första och andra styckena gäller inte om samtliga bostads- lägenheter som ingår i värde- ringsenheten för bostäder 1. upplåts eller avses upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad och inte a) ägs av ett privatbostads- företag, eller b) inrymmer eller är avsedda att inrymma bostad åt en del- ägare i hyreshuset om det är ett andelshus, eller 2. ägs av en ekonomisk förening eller ett aktiebolag som är en bostadsrättsförening, bo- stadsförening eller ett bostads- aktiebolag och som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § inkomst- skattelagen (1999:1229) för att vara ett privatbostadsföretag. Om några men inte alla bostadslägenheter som ingår i värderingsenheten för bostäder uppfyller förutsättningarna i tredje stycket 1 ska fastighets- avgiften minskas med så stor andel som dessa lägenheter utgör av det totala antalet lägenheter. Fastighetsavgiften per kalen- derår är för för värde- ringsenhet för ägarlägenhet som är uppförd samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark inom samma taxeringsenhet 6 000 kro- nor per sådan värderingsenhet för ägarlägenhet, dock högst 0,75 pro- cent av taxeringsvärdet för dessa värderingsenheter. och senare kalen- derår uppgår fastighetsavgiften per värderingsenhet för ägarlägenhet till fastighetsavgiften för ökad eller minskad med ett belopp motsvarande inkomstbas- beloppets förändring mellan och det aktuella kalender- året uttryckt i procent med två decimaler. Avgiften uttrycks i hela krontal så att öretal faller bort. Första och andra styckena gäller inte för ägarlägenhet och tillhörande tomtmark 1. om ägarlägenheten a)upplåts eller är avsedd att upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad, b)hör till en näringsfastighet, c)inte ägs av ett privatbo- stadsföretag, eller 2. om ägarlägenheten ägs av en ekonomisk förening eller ett aktiebolag som är en bostadsrätts- förening, bostadsförening eller ett bostadsaktiebolag och som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § Fastighetsavgiften per kalen- derår är för småhus som är upp- fört och till vilket det hör tomt- mark som inte ingår i samma taxeringsenhet hälften av avgif- ten per småhus enligt 3 eller 3 a §, dock högst av taxeringsvärdet för byggna- den.Fastighetsavgiften per kalen- derår är för värderingsenhet för tomtmark som hör till småhus som är uppfört och som inte ingår i samma taxeringsenhet hälften av avgiften per småhus enligt 3 eller 3 a §, dock högst av taxeringsvärdet för tomtmarken.Första stycket gäller inte för1. småhus soma) upplåts eller är avsett att upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad,b) är en näringsfastighet, och c) inte ägs av ett privatbo-stadsföretag, eller2. småhus som ägs av en ekonomisk förening eller ett aktiebolag som är en bostadsrätts- förening, bostadsförening eller ett inkomstskattelagen (1999:1229) för att vara ett privatbostadsföre- Fastighetsavgiften per kalen- derår är för småhus som är upp- fört och till vilket det hör tomt- mark som inte ingår i samma taxeringsenhet hälften av avgif- ten per småhus enligt 3 §, dock högst av taxerings- värdet för byggnaden. Fastighetsavgiften per kalen- derår är för värderingsenhet för tomtmark som hör till småhus som är uppfört och som inte ingår i samma taxeringsenhet hälften av avgiften per småhus enligt 3 §, dock högst av taxeringsvärdet för tomtmarken. 7 Senaste lydelse av tidigare 3 a § 2009:1410. bostadsaktiebolag och som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § inkomstskattelagen (1999:1229) för att vara ett privatbostadsföre- tag. Med bostadslägenhet avses i 3 § första stycket c en sådan lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. Om det på en värderingsen- het för tomtmark finns ett eller flera småhus som är uppförda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska vid tillämpningen av 3 § tomt- marken anses höra till det eller de småhus som är uppförda. Med inkomstbasbelopp avses i 3–3 c §§ inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ social- försäkringsbalken. Med bostadslägenhet avses i 3 c § en sådan lägenhet som är avsedd att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad. Om det på en värderingsen- het för tomtmark finns ett eller flera småhus som är uppförda och ett eller flera småhus som är under uppförande, ska vid tillämpningen av 3 eller 3 a § tomtmarken anses höra till det eller de småhus som är upp- förda. Om det på en värderingsenhet för tomtmark finns flera småhus som är uppförda varav minst ett, men inte samtliga, uppfyller för- utsättningarna i 3 § tredje stycket 8 Senaste lydelse 2009:1410. eller 3 a § tredje stycket, ska vid tillämpningen av 3 eller 3 a § tomtmarken anses höra till det eller de uppförda småhus som inte omfattas av 3 § tredje stycket eller 3 a § tredje stycket. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången på fastighetsavgift för . lag om ändring i lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete Härigenom föreskrivs att 7 och 17 §§ lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete ska ha följande lydelse. Utbetalningen får uppgå till ett belopp som motsvarar mellan- skillnaden mellan den debiterade ersättningen för hushållsarbetet inklusive mervärdesskatt och köparens faktiska betalning för arbetet till utföraren, dock högst till samma belopp som köparen Utbetalning får inte ske till Utbetalning får inte ske till den del köparens sammanlagda den del köparens sammanlagda enligt 17 § skulle uppgå till ett enligt 17 § skulle uppgå till ett kronor för ett beskattningsår. kronor för ett beskattningsår. Köparen ska tillgodoräknas preliminär skattereduktion med 1.ett belopp motsvarande den utbetalning som enligt 11 § beslutat om till utföraren, och 2.ett belopp motsvarande redovisade arbetsgivaravgifter i fråga om sådan ersättning för hushållsarbete som har redovisats i en förenklad arbetsgivardeklaration enligt 26 kap. 4 § skatteför- farandelagen (2011:1244). Om har beslutat om återbetalning enligt 14 §, ska den tidigare tillgodoräknade preliminära skattereduktionen minskas med belopp motsvarande den beslutade återbetalningen. Den preliminära skatte- reduktionen får sammanlagt uppgå till högst Den preliminära skatte- reduktionen får sammanlagt uppgå till högst 9 Senaste lydelse 2011:1426. för ett beskattningsår. för ett beskattningsår. Denna lag träder i kraft och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar . Kommittén ska enligt kommittédirektiven lämna förslag på förbättring av den skattemässiga ställningen för bostäder som upplåts med hyresrätt i syfte att öka utbudet av hyresbostäder, lämna förslag på en lättnad i beskattningen för medlemmar i oäkta bostadsföretag och analysera om det bör finnas en rätt till uppskov med beskattningen av en kapitalvinst från en avyttrad bostad vid avyttring eller förvärv av andel i oäkta bostadsföre- tag, bedöma om det är lämpligt att kooperativa hyresrättsföreningar beskattas enligt olika regler och om de bör betala stämpelskatt vid förvärv av fast egendom enligt samma skattesats som gäller för bostadsrättsföreningar, analysera om reglerna om skattereduktion för ROT-arbete bör utvidgas till att i viss utsträckning gälla hyresrätter, och analysera skattereglerna för privatpersoners upplåtelse av egen bostad och undersöka vilken effekt höjningarna av schablonav- draget vid sådan upplåtelse som har genomförts har haft på utbudet av bostäder inom befintligt bostadsbestånd. Direktiven fogas till betänkandet som bilaga 1 och bilaga 2. Utredningsarbetet påbörjades och har bedrivits på sedvanligt sätt med regelbundna sammanträden. Kommittén har hållit sammanlagt tio sammanträden med experterna närvarande. Arbetet har skett i nära samarbete med kommitténs experter från departement, myndigheter och organisationer. Kommittén har även haft ett möte med företrädare för bygg- sektorn. I detta möte deltog företrädare för , , , , , , , , , , , Sundprojekt , Kommuner och Landsting (SKL), Byggindustrier, Veidekke Bostad och samt flertalet av kommitténs experter. Vidare har statistik inhämtats från SCB och . Slutligen har regeringen överlämnat ett ärende till kommittén. Ärendet rör en hemställan från om att kooperativa hyresrättsföreningar bör betala stämpelskatt enligt den lägre skattesats vid förvärv av fast egendom och tomträtter som gäller för bostadsrättsföreningar (Fi2011/4223). Betänkandet är indelat i elva kapitel. Av kapitel 1 framgår kommit- téns förslag till lagändringar. Kommitténs uppdrag och arbete redo- visas i kapitel 2. Därefter behandlar kapitel 3 gällande rätt. I kapitel 4 förs en generell diskussion om skattemässig neutralitet och sam- hällsekonomisk effektivitet avseende beskattningen av bostäder. Av kapitel 5 framgår kommitténs förslag till skattelättnad för hyres- rätter och skälen för förslaget. Kommitténs förslag till lättnad i be- skattningen av delägare i oäkta bostadsföretag finns i kapitel 6. I detta kapitel behandlas även frågan om reglerna för uppskov med beskattningen av kapitalvinst ska tillämpas för bostäder i oäkta bostadsföretag. I kapitel 7 behandlas beskattningen av kooperativa hyresrättsföreningar. Kapitel 8 innehåller kommitténs bedömning av om skattereduktionen för ROT-arbete ska utsträckas till hyres- rätter. Resultaten av kommitténs analys av effekterna av de höjnin- gar av schablonavdraget vid upplåtelse av egen bostad som har skett finns i kapitel 9 medan analysen fogas till betänkandet i en bilaga. I kapitel 9 diskuteras även om ytterligare skattelättnader vid sådan upplåtelse bör införas. I kapitel 10 lämnas förslag till finansiering av kommitténs förslag. Det sista kapitlet, kapitel 11, innehåller författningskommentar. Konsekvenserna av kommitténs förslag redovisas under respektive kapitel. I kapitel 10 redovisas även de sammantagna effekterna på de offentliga finanserna, på företagens administrativa kostnader samt för och de allmänna förvaltnings- domstolarna av de förslag som lämnas i betänkandet. Till betänkandet finns fyra bilagor fogade. Bilaga 1 och 2 inne- håller kommittédirektiven, bilaga 3 en översikt över den skatte- rättsliga indelningen av fastigheter och byggnader samt hur de be- skattas och bilaga 4 en närmare presentation av den analys som ligger bakom kommitténs slutsatser som redovisas i kapitel 9. I det följande ges inledningsvis en översiktlig beskrivning av hur fastigheter och bostäder delas in vid beskattningen. Framställnin- gen är inriktad på sådana fastigheter och bostäder som behandlas inom ramen för kommitténs uppdrag. Därefter beskrivs på mot- svarande sätt de skatteregler som är kopplade till olika slags fastig- heter och bostäder. En mer fördjupad beskrivning av gällande rätt återfinns i anslutning till de olika kapitlen i betänkandet. I bilaga 3 finns en översikt i tabellform hur fastigheter och bostäder delas in vid beskattningen och hur ägarna till dessa beskattas. 3.1Skatterättslig indelning av fastigheter och bostäder Fastighetstaxering sker enligt 1 kap. 1 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152), förkortad FTL, vid allmän, förenklad och särskild fastighetstaxering. Vid fastighetstaxeringen fattas beslut om fastig- heternas skatte- och avgiftspliktsförhållanden och indelning i taxe- ringsenheter. Vidare ska typ av taxeringsenhet och taxeringsvärde bestämmas för varje taxeringsenhet, förutom för vissa fastigheter som är skatte- och avgiftsfria. Byggnader delas enligt 2 kap. 1 § FTL in i byggnadstyper, bl.a. småhus, ägarlägenhet, hyreshus och ekonomibyggnader. Med små- hus avses byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer. Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor m.m. räknas som hyreshus. Med ägarlägenhet avses bygg- nad som hör till en tredimensionell fastighet inrättad till bostad åt en enda familj. På motsvarande sätt indelas enligt 2 kap. 4 § FTL mark i tomt- mark, betesmark, , skogsmark m.fl. ägoslag. Normalt utgör varje fastighet en egen taxeringsenhet. Varje taxeringsenhet ska omfatta byggnadstyper och ägoslag i vissa givna kombinationer (4 kap. 5 § FTL). Sålunda gäller att småhus, ägar- lägenheter och hyreshus samt tomtmark för sådana byggnader bildar småhusenheter, ägarlägenhetsenheter och hyreshusenheter. Ekonomibyggnader, , betesmark etc. bildar lantbruksen- heter. Fastigheter indelas i beskattningshänseende i privatbostadsfastig- heter och näringsfastigheter. Privatbostadsfastighet utgörs enligt 2 kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, av små- hus med mark som utgör småhusenhet, småhus på annans mark, småhus med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet samt ägar- lägenhetsenhet, under förutsättning att småhuset eller ägarlägenhe- ten är en privatbostad. Under vissa förutsättningar kan också tomt- mark vara en privatbostadsfastighet. Småhus och ägarlägenheter kan således vara privatbostadsfastig- heter och detta endast under förutsättning att de är privatbostäder. I 2 kap. 8–12 §§ IL anges definitionen av privatbostad. Småhuset eller ägarlägenheten ska till övervägande del användas, eller vara avsedda att användas, för permanent boende eller som fritidsbostad för ägaren eller honom närstående person (8 §). Uttrycket till över- vägande del innebär att bostaden till mer än hälften ska användas för permanent- eller fritidsboende. Ett småhus som är inrättat till bostad åt två familjer räknas dock som privatbostad om det till väsentlig del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fri- tidsbostad. Med väsentlig del avses en yta om av byggnaden. Av 2 kap. 14 § IL framgår att fastighet som inte är en privat- bostadsfastighet är näringsfastighet. Hit hör alltså hyreshus samt småhus och ägarlägenheter som inte är privatbostäder. Av defini- tionerna av privatbostadsfastighet och privatbostad framgår att det bara är fysiska personer och dödsbon som kan inneha privatbo- stadsfastigheter. Fastigheter som ägs av juridiska personer är således alltid näringsfastigheter, även om det är fråga om villor eller fritidshus. Reglerna innebär vidare att en fastighet som är bebyggd med ett hyreshus alltid ska klassificeras som näringsfastighet. med andelshus anses också som näringsfastighet även om det ägs och bebos av fysiska personer. Andelshus är en fastighet som ägs av tre eller flera, antingen direkt eller genom ett handelsbolag, och som inrymmer bostäder i skilda lägenheter åt minst tre delägare (2 kap. 16 § IL). 3.1.2Privatbostadsföretag och oäkta bostadsföretag En bostadsrättsförening som äger en hyresfastighet eller ett antal småhus kan upplåta lägenheter i hyreshuset eller i småhusen till sina medlemmar. En sådan förening kan uppfylla villkoren för att utgöra ett privatbostadsföretag. avses enligt 2 kap. 17 § första stycket 1 IL en svensk ekonomisk förening eller ett aktiebolag vars verksamhet till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar eller delägare tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen eller bolaget. Med uttrycket till klart övervägande del avses eller mer. Ett privatbo- stadsföretag, dvs. en förening eller ett bolag som uppfyller dessa villkor, kallas ibland även för äkta eller kvalificerad. Med oäkta eller okvalificerade föreningar eller bolag avses bostads- rättsföreningar, bostadsföreningar eller bostadsaktiebolag som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § IL. I detta betänkande används främst benämningen privatbostadsföretag för föreningar och bolag som uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § IL och oäkta bostadsföretag för föreningar och bolag som inte uppfyller dessa villkor. Inte bara bostadsrättsföreningar av det slag som avses i 1 kap. 1 § bostadsrättslagen (1991:614) kan uppfylla villkoren för att betecknas som ett privatbostadsföretag utan det kan även bostads- föreningar och bostadsaktiebolag. En kooperativ hyresrättsförening enligt ägarmodellen kan också utgöra ett privatbostadsföretag. En förening enligt hyresmodellen omfattas emellertid inte av regelverket för privatbostadsföretag, eftersom föreningen inte uppfyller kriteriet att äga bostäder, se avsnitt 7.1. Som nämns i avsnitt 3.1.1 är fastigheter antingen privatbostads- fastigheter eller näringsfastigheter. När det gäller bostadsrätter i privatbostadsföretag skiljer man på motsvarande sätt på privat- bostadsrätter och näringsbostadsrätter. Med privatbostadsrätt avses enligt 2 kap. 18 § IL en andel i ett privatbostadsföretag, om den till andelen knutna bostaden är en privatbostad. Med näringsbostadsrätt avses enligt 2 kap. 19 § IL en andel i ett privatbostadsföretag som inte är en privatbostadsrätt, t.ex. en bostadsrätt som ägs av en fysisk person som hyrs ut till utomstående eller som ägs av en juridisk person. Även när det gäller bostadsrättslägenheter i privatbostadsföretag är alltså den avgörande frågan om de är privatbostäder eller inte. Härvid gäller att en bostadsrätt i ett privatbostadsföretag räknas som privatbostad om den helt eller till övervägande del används eller är avsedd att användas för permanent boende eller som fritids- bostad åt delägaren eller någon närstående till honom (2 kap. 8 § IL). Andelar i oäkta bostadsföretag utgör varken privatbostads- rätter eller näringsbostadsrätter utan beskattas som andelar i eko- nomiska föreningar, dvs. som delägarrätter med inkomstskatte- lagens terminologi (48 kap. 2 §). Fastighetsbeskattningen är en del av den löpande beskattningen av fastigheter. avskaffades den statliga fastighets- skatten på bostäder och ersattes av en fastighetsavgift. Bestämmelser om statlig fastighetsskatt finns i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt medan bestämmelser om fastighetsavgift finns i lagen (2007:1398) om fastighetsavgift, förkortad FAvL. Fastighetsavgift ska betalas för småhus, ägarlägenheter och bostäder i hyreshusenheter som är uppförda samt värderingsenhet för tillhörande tomtmark (1, 3 och 3 a §§ FAvL). Fastighetsav- giften för småhus och ägarlägenheter utgörs enligt 3 § FAvL av ett fast belopp () per småhus eller ägarlägenhet, dock högst av taxeringsvärdet för byggnad och mark. Fastighetsavgiften för bostadsdelen av hyres- husenheter utgörs av ett fast belopp () per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvär- det för byggnad och mark. Fastighetsavgiftens fasta belopp indexe- ras med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. Indexeringen medför för ett maxbelopp på för småhus och ägarlägenheter samt per bostadslägenhet. Vid försäljning av en privatbostadsfastighet eller privatbostadsrätt beskattas kapitalvinsten i inkomstslaget kapital (45 kap. 33 § och 46 kap. 18 § IL). Förluster på sådana tillgångar ska enligt samma lagrum dras av . Den som vid av- yttring av en privatbostad gör en kapitalvinst och förvärvar en ny bostad kan under vissa förutsättningar få uppskov med beskattning av vinsten (47 kap. IL). Ersättningar när en privatbostadsfastighet eller en privatbostad upplåts ska tas upp i inkomstslaget kapital. Detsamma gäller när en bostad som innehas med hyresrätt upplåts (42 kap. 30 § IL). Fysiska personer som äger andelar i oäkta bostadsföretag beskattas i inkomstslaget kapital för utdelning och kapitalvinst . Delägare i sådana företag beskattas för utdelning från företaget i form av bostadsförmån. Utdelningar och kapitalvinster ska dock bara tas upp till den del de överstiger ett på visst sätt beräknat belopp enligt de s.k. lättnadsreglerna. Lättnadsreglerna är upphävda men andelsägarna får tillämpa dessa till och med utgån- gen av 2015. Förluster får som utgångspunkt dras av med 70 pro- cent. Delägare i oäkta bostadsföretag kan inte få uppskov med beskattningen av vinsten vid en avyttring av andelen. Innehav av näringsfastigheter och näringsbostadsrätter ska alltid beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet (13 kap. 1 § tredje stycket IL). Detta gäller bl.a. för oäkta bostadsföretag och andra juridiska personer. Handelsbolag är emellertid inte själva skattskyl- diga för sina inkomster. Inkomsterna ska i stället beskattas hos del- ägarna. För fysiska personer räknas kapitalvinster och kapitalför- luster på näringsfastigheter och näringsbostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital (13 kap. 4 och 6 §§ IL). Om en fysisk person säljer en närings- fastighet eller en näringsbostadsrätt ska denne ta upp av en kapitalvinst respektive dra av av en kapitalförlust (45 kap. 33 § och 46 kap. 18 § IL). Vid juridiska personers försälj- ning av näringsfastigheter eller näringsbostadsrätter sker ingen kvotering av vinster eller förluster. Privatbostadsföretagets beskattning skiljer sig från beskatt- ningen av andra juridiska personer genom att privatbostadsföretag enligt 39 kap. 25 § IL inte beskattas för fastighetsanknutna inkoms- ter. Sådana företag får inte dra av fastighetsanknutna utgifter. Medlemmar i privatbostadsföretag beskattas inte för värdet av det egna boendet (42 kap. 28 § IL). Vid förvärv av fast egendom och tomträtt samt inteckning i sådan egendom tas stämpelskatt ut enligt bestämmelserna i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. För fysiska personer är stämpelskatten vid förvärv av fast egendom och tomträtt av egendomens värde och för juridiska perso- ner av egendomens värde. Skatten vid bostadsrätts- föreningars förvärv av fast egendom och tomträtt är dock av egendomens värde. Vad som sagts gäller oavsett om den förvärvade egendomen avser hyreshus, småhus, ägarlägen- heter eller obebyggd mark. För såväl fysiska som juridiska personer är stämpelskatten av det intecknade beloppet vid inteck- ning i fast egendom. En andel i ett privatbostadsföretag eller ett oäkta bostadsföretag utgör inte fast egendom. Lagen om stämpelskatt vid inskrivnings- myndigheter gäller därför inte sådan egendom. 4Skattemässig neutralitet och samhällsekonomisk effektivitet I detta avsnitt diskuteras inledningsvis konceptet skattemässig neutralitet, varför detta är önskvärt och att neutralitet inte kan anses råda inom bostadsbeskattningen . Därefter behan- dlas möjligheterna att skapa skattemässig neutralitet mellan olika upplåtelseformer. Diskussionen om skattemässig neutralitet utgår ifrån att fastighetsskatten1 är en skatt på den (i vissa fall schablon- mässigt beräknade) avkastning som en fastighet genererar. Sam- hällsekonomisk effektivitet uppnås då denna avkastning beskattas med en effektiv skattesats som är lika hög som skatten på avkast- ningen på andra, alternativa investeringar. 4.2Optimal beskattningsteori och skattemässig neutralitet i fastighetsbeskattningen Kapitalskatter skapar en kil mellan den avkastning en investering genererar före och efter skatt. Om skattekilarna för olika alternati- va investeringsformer är lika inverkar skattesystemet inte på individers val av investeringsform eftersom den investering som för tillfället genererar högst avkastning före skatt också genererar högst avkastning efter skatt. Skattesystemet definieras då som neutralt.