sou · H2B31 · 2014-01-13 00:00:00 — Detta eftersom räntekostnaderna på det lånade beloppet efter ränteavdrag i detta fall motsvarar avkastningen efter skatt som hade erhållits om kapitalet i stället investeras i en tillgång som avkastar låneräntan r. Boendekostnaden för äganderätten blir därför lika hög då bostaden finansieras med eget kapital som vid lånefinansiering i detta exempel. Skattemässig neutralitet och samhällsekonomisk effektivitet SOU 2014:1 Full finansiering med eget kapital [Belopp i kronor] kapital, exklusive skatt * För ägaren till en ägarbebodd bostad är kostnaden för det egna kapitalet den avkastning efter skatt som skulle ha erhållits om kapitalet placerats i en alternativ tillgång, i detta fall (=3,av ). Näringsverksamheten behöver investera (=6,av ) i fastighe- ten för att uppnå en alternativavkastning på , dvs. för att avkastningen efter skatterna på sammanlagt ska motsvara investerarens avkastningskrav på . Uppskattning av skattesystemets inverkan på skillnaden i boendekostnad Bostäder finansieras vanligen med både eget och lånat kapital. Figur 4.1 visar boendekostnaden för exempelbostaden upplåten med hyresrätt och äganderätt, vid finansiering med olika kombinationer av eget och lånat kapital. Linjen Boendekostnad vid neutral beskattning visar boendekostnaden under neutrala skatteregler och utan skattekilar för investeringar med eget kapital i närings- verksamhet. Linjen visar vad boendekostnaden i en hyresrätt skulle ha varit om företaget som hyr ut hyresrätten inte betalade någon fastighetsavgift utan endast beskattades för näringsverksamheten, och fick göra fullt avdrag för kapitalkostnaderna. Detta motsvarar boendekostnaden i en ägd bostad då en fastighetsskatt tas ut på en nivå som motsvarar en konventionell beskattning av boendevärdet till 30 procents skatt. Figuren visar att beskattningen av boende- värdet i äganderätten genom fastighetsavgiften understiger en sådan konventionell kapitalbeskattning av boendevärdet. Skattemässig neutralitet och samhällsekonomisk effektivitet Figur 4.1 Boendekostnad vid finansiering med både lån och eget kapital Boendekostnaden varierar för boendet i hyresrätten beroende på hur företaget finansierar bostaden eftersom kapitalkostnaden får dras av vid lånefinansiering men inte vid finansiering med eget kapital. Om bostaden till exempel finansieras till 20 procent8 med eget kapital och av lån blir kostnaden för bostaden upplåten med hyresrätt , motsvarande en månadskostnad på . Samma bostad upplåten med äganderätt har en kostnad på oavsett finansieringsform, motsvarande . Månadskostnaden för hyresrätten blir därmed högre, eller högre, vid en sådan finansiering. Figuren visar också boendekostnaden för hyresrätten exklusive fastighetsavgift. Ett avskaffande av fastighetsavgiften för hyres- rätten skulle ge en neutral beskattning gentemot annan närings- verksamhet och minska skillnaderna i boendekostnad mellan upp- låtelseformerna. Dock skulle bostäder upplåtna med äganderätt vara skattemässigt gynnade framför boende i hyresrätt även utan en fastighetsavgift för hyresrätter eftersom investeringar i ägda bostäder beskattas lägre än andra investeringar. 8 Andelarna eget och lånat kapital är här valda utifrån att genomsnittlig soliditet i fastighets- förvaltande företag enligt företagsdatabasen var . För ägda bostäder ställer det s.k. bolånetaket upp ett minimikrav på eget kapital vid bostadsköp. Skattemässig neutralitet och samhällsekonomisk effektivitet tralitet mellan upplåtelseformerna skulle uppnås om hyresrätten får ett skattemässigt gynnande som motsvarar den låga beskattningen av boendevärdet i bostäder upplåtna med äganderätt, eller då be- skattningen av ägda bostäder höjs så att värdet av fastighetsavgift och ränteavdrag motsvarar beskattningen av hyresintäkterna i näringsverksamheten. Sammanfattningsvis visar detta exempel att skattesystemet inte är neutralt med avseende på upplåtelseform. Genom att gynna investeringar i ägda bostäder och missgynna investeringar i hyresbostäder skapar skattesystemet incitament att investera i ägda bostäder men inte i hyresbostäder. Detta leder till ett större utbud av ägda bostäder och ett mindre utbud av hyres- rätter än vad som skulle vara utfallet under neutrala skatteregler. Ett avskaffande av fastighetsavgiften för hyresrätten minskar skillnaderna i den skatt som betalas för bostaden i de olika upp- låtelseformerna, men som framgår av exemplet utgör fastighets- avgiften en liten utgiftspost i sammanhanget, motsvarande 4– av den totala boendekostnaden i hyresrätten. Fastig- hetsavgiften är dock helt nedsatt efter en färdigställande. Vid en diskonteringsränta på motsvarar nedsättningen av fastighetsavgiften av det diskonterade nuvärdet av fastighetsavgiften vid investeringstill- fället.9 Ett avskaffande av fastighetsavgiften sänker därmed kostna- derna för en investering i en hyresrätt med då fastigheten är ett småhus. För bostäder i flerbostadshus är avgiften och lägenhet för . Detta motsvarar av total- kostnaden för hyresrätten i exemplet då investeringskostnaden är och full fastighetsavgift betalas, eller av ett evighetsdiskonterat nuvärde av kostnaden vid investerings- tillfället. 9 Värdet av en evighetskapitaliserad fastighetsavgift på uppgår till 7 112/0,05=142 240 kr, vid en diskonteringsränta på . Värdet av en nedsättning av avgif- ten till noll uppgår till t =72 524 kr. framåt vid investeringstillfället uppgår till terade nuvärdet av fastighetsavgiften 7 112 (1 0,05) 142 240–72 524=69 716 kr, eller avden evighetskapitaliserade avgiften. der skrivs vanligen av , vilket motsvarar en avskrivningstid . byggnadens ekonomiska livslängd överensstämmer med den bokföringsmässiga är livs- =16 7 112 (1 0,05) Värdet av en nedsättning av fastighetsavgiften till noll t =124 731, eller det diskonterade nuvärdet av under byggnadens ekonomiska livslängd. 5Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder En byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande taxeras enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152), förkortad FTL, som hyreshus. En byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer taxeras enligt 2 kap. 2 § FTL som småhus, medan byggnad som hör till en tredimensionell fastighet och som är inrättad till bostad åt en enda familj taxeras som ägarlägenhet. Dessa byggnader kan hyras ut och de kan således innehålla hyresbostäder. Avgörande för frågan hur byggnader som hyrs ut beskattas är om de tillhör, eller utgör, en näringsfastighet eller en privatbostads- fastighet. Innehav av en näringsfastighet räknas alltid som närings- verksamhet enligt 13 kap. 1 § tredje stycket inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, oavsett om den innehas av en fysisk eller juridisk person. Näringsfastigheter beskattas konventionellt, dvs. på grundval av verkliga inkomster och utgifter, i inkomstslaget näringsverksamhet. Privatbostadsfastigheter kan inte ingå i en näringsverksamhet (13 kap. 1 § tredje stycket IL). Inkomster från en privatbostad beskattas i inkomstslaget kapital. Med näringsfastighet avses en fastighet som inte är en privatbo- stadsfastighet (2 kap. 14 § IL). För att en fastighet ska kunna vara en privatbostadsfastighet förutsätts att den innehåller ett småhus eller en ägarlägenhet som är en privatbostad, eller avser en tomt om den ska bebyggas med en privatbostad (2 kap. 13 § IL). Med privat- bostad avses bl.a. ett småhus eller en ägarlägenhet som till över- vägande del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom för permanent boende eller som fri- Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder tidsbostad (2 kap. 8 § IL). Härav följer dels att hyreshus alltid är näringsfastigheter, dels att fastigheter, inklusive fastigheter som är bebyggda med småhus och ägarlägenheter, som innehas av juridiska personer alltid är näringsfastigheter. Fastigheter med småhus eller ägarlägenheter och som innehas av fysiska personer kan dock vara antingen privatbostadsfastigheter eller näringsfastigheter. Avgöran- de för denna fråga är hur den fysiska personen som äger småhuset eller ägarlägenheten (eller närstående till ägaren) använder eller avser att använda byggnaden, och i så fall i vilken omfattning. Inkomster avseende uthyrning av bostäder i näringsverksamhet kan utgöras av hyresinkomster, med eventuella tillägg för bränsle, elektrisk ström m.m., liksom andra ersättningar som inflyter för fastigheten, t.ex. ersättningar för garage, parkeringsplatser och reklamskyltar. Utgifter för uthyrningen kan avse reparation och underhåll av byggnader, inventarier och markanläggningar liksom t.ex. försäkringspremier, löner och avgifter för vatten och renhåll- ning. Även värdeminskning utgör en kostnad. Vidare är fastighets- avgiften en avdragsgill kostnad i näringsverksamheten enligt 16 kap. 17 § IL. Det förekommer även att bostadsrättsföreningar och andra bostadsföretag hyr ut bostäder. För privatbostadsföretag gäller att de inte beskattas för inkomster och inte får dra av utgifter som hör till fastigheten (39 kap. 25 § IL). Privatbostadsföretag beskattas därmed inte för hyresinkomster och har inte rätt till avdrag för fastighetsavgift. avses en svensk ekonomisk förening eller ett svenskt aktiebolag vars verksamhet till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar eller delägare tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen eller bolaget (2 kap. 17 § IL). Bostadsrättsföreningar, bostadsföreningar och bostadsaktiebolag som inte uppfyller villkoren i 2 kap. 17 § IL kallas oäkta bostadsföretag. Dessa beskattas konventionellt. fastighetsavgift är en statlig skatt, se propositionen Avskaffad statlig fastighetsskatt, m.m. (prop. 2007/08:27, s. 69). Den tas ut för bebyggda småhusenheter och ägarlägenhetsenheter samt för småhus på lantbruksenhet och för bostadsdelen i hyreshusenheter, 1, 3 och 3 a §§ lagen (2007:1398) om fastighetsavgift, förkortad FAvL. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder och ägarlägenheter utgörs enligt 3 § första stycket FAvL av ett fast belopp per småhus eller ägarlägenhet, dock högst av taxeringsvärdet för byggnaden och tillhörande mark. Fastighetsav- giften för bostadsdelen av hyreshusenheter utgörs av ett fast belopp per bostadslägenhet, dock högst av taxerings- värdet för byggnad och tillhörande mark. Fastighetsavgift påförs alltså endast för bostadsdelen av hyreshusenheten och inte för lokaler. För lokaler påförs i stället fastighetskatt. Fastighetsavgiftens fasta belopp indexeras med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. Fastighetsavgiften per småhus och ägarlägen- het uppgick till . Indexeringen medför för ett maxbelopp för småhus och ägarlägenheter om . Beloppet per bostadslägenhet i hyreshusenheter bestämdes till vid införandet. Detta belopp sänktes till (prop. 2012/13:1, Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor, s. 195, bet. 2012/13:FiU1, rskr. 2012/13:37, SFS 2012:743). Efter indexering uppgår maxbeloppet för till . Fastighetsavgift ska enligt 2 § FAvL betalas för kalenderår av den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten eller enligt 1 kap. 5 § FTL ska anses som ägare. Samtliga ägare av avgifts- pliktiga fastigheter, såväl fysiska som juridiska personer, ska betala fastighetsavgift. För fastigheter som ägs av en bostadsrättsförening ska föreningen betala fastighetsavgiften, inte den enskilde bostads- rättsinnehavaren. I 6 § FAvL finns en regel som syftar till att begränsa fastighets- avgiften för nyproducerade bostäder. Vid tillkomsten av FAvL innebar regeln att det för bostadsdelen i nybyggda hyreshus inte utgick någon fastighetsavgift efter värdeåret, vilket normalt motsvarar det år då byggnaden färdigställs. Därefter utgick halv fastighetsavgift . Som ett led i att stimulera nyproduktion föreslogs det emellertid i budgetproposi- tionen (prop. 2012/13:1, Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor, s. 198 f.) att den tioåriga nedsättningen av fastighetsavgiften för nybyggda bostäder skulle utvidgas genom att avgiften helt sätts ned även år 6–10 efter värdeåret och dess- utom också helt sätts ned år 11–15 efter värdeåret. Ändringen trädde i kraft och omfattar byggnader med beräknat värdeår 2012 eller senare (bet. 2012/13:FiU1, rskr. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder 2012/13:37, SFS 2012:743). Någon fastighetsavgift betalas således numera inte efter värdeåret. Hyressättningen för bostadslägenheter styrs av flera regelsystem. I 12 kap. jordabalken, förkortad JB, den s.k. hyreslagen, finns bestämmelser om hur hyran för en lägenhet ska bestämmas om det uppstår tvist om den, medan hyresförhandlingslagen (1978:304) innehåller bestämmelser om kollektiva hyresförhandlingar. Sådana förhandlingar förs i allmänhet mellan en hyresvärd och en hyres- gästorganisation. Om hyresvärden och hyresgästen tvistar om hyrans storlek, ska hyresnämnden fastställa hyran till skäligt belopp (12 kap. 55 § JB). Hyran är inte att anse som skälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga (bruksvärdesprincipen). En lägenhets bruksvärde bestäms av bl.a. dess storlek, modernitetsgrad, planlösning, läge inom huset, repara- tionsstandard och ljudisolering. Förhållanden som påverkar bruks- värdet kan vara tillgång till hiss, sopnedkast, tvättstuga, särskilda förvaringsutrymmen, god fastighetsservice, garage och biluppställ- ningsplats. Även faktorer som husets allmänna läge, boendemiljön i stort och närhet till kommunikationer påverkar bruksvärdet. Däre- mot ska inte byggnadsår eller produktions-, drifts- eller förvalt- ningskostnader påverka hyran. Inte heller ska hyresgästens indi- viduella värderingar och behov beaktas, utan det är hur hyresgäster i allmänhet värderar lägenhetens egenskaper som är avgörande för bruksvärdet, se propositionen Allmännyttiga kommunala bostads- aktiebolag och reformerade hyressättningsregler (prop. 2009/10:185, s. 22). De allmännyttiga kommunala bostadsföretagen hade tidigare en hyresnormerande ställning, vilken från har ersatts med en normerande roll för kollektivt förhandlade hyror (prop. 2009/10:185, bet. 2009/10:CU24, rskr. 2009/10:374). Detta innebär att hyresnämnden numera vid fastställande av hyran främst ska beakta hyran för lägenheter som omfattas av en förhandlings- överenskommelse enligt hyresförhandlingslagen. Vilka faktorer som ska vara avgörande vid hyressättning överlämnas till parterna på marknaden och dessa förhandlingar. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Att de kollektivt förhandlade hyrorna främst ska beaktas inne- bär, på motsvarande sätt som tidigare, att en hyra som inte be- stämts i en sådan överenskommelse får beaktas först om det i jäm- förelsematerialet inte alls finns några lägenheter där hyran fast- ställts i förhandlingsöverenskommelse eller där dessa utgör en så liten andel av jämförligalägenheter att det inte finns underlag för bedömning av hyresnivån för jämförliga lägenheter med förhandlade hyror.1 Vidare kan hyran för nyproducerade lägenheter bestämmas enligt särskilda villkor i en förhandlingsöverenskommelse, s.k. pre- sumtionshyra. Förutsättningen för en sådan överenskommelse är att den ska träffas mellan hyresvärden och en etablerad hyresgäst- organisation på orten samt att den omfattar alla bostadslägenheter i huset. Överenskommelsen måste träffas innan hyresavtal har ingåtts för någon av lägenheterna. Presumtionshyran gäller därefter , varefter hyran ska bestämmas enligt de vanliga bruksvärdesreglerna.2 Syftet med presumtionshyror är att möjliggöra en högre hyra vid nyproduktion än vad som skulle kunna följa av en skälighetsprövning enligt bruksvärdesreglerna. De lägenheter för vilka har fastställts presumtionshyra utgör unge- fär en tredjedel av bostäderna i nyproduktionen.3 Ett allmännyttigt kommunalt bostadsaktiebolag definieras i 1 § lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag som ett aktiebolag som en kommun eller flera kommuner gemen- samt har det bestämmande inflytandet över och som i allmän- nyttigt syfte i sin verksamhet huvudsakligen förvaltar fastigheter i vilka bostadslägenheter upplåts med hyresrätt. De allmännyttiga kommunala bostadsföretagen ska bedriva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer. Bolagen har därmed marknadsmässiga av- kastningskrav, vilket innebär att bolagen undantas från självkost- nadsprincipen och förbudet mot att driva företag i vinstsyfte enligt kommunallagen (1991:900). En kommentar, och , 10:e uppl., s. 628. 2Tiden för s.k. presumtionshyra förlängdes från 10 till . Den gamla tidsgränsen ska gälla för hyror som hyresvärdar och hyresgästorganisationer kommit överens om före (prop. 2012/13:1 Utgiftsområde 18: Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik, bet. 2012/13:CU1, rskr. 2012/13:56, SFS 2012:819). 3Åtgärder för att öka byggandet av hyresrätter, , dnr 2012:04/2013/7. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Kommittén ska enligt direktiven lämna förslag på förbättring av den skattemässiga ställningen för bostäder som upplåts med hyres- rätt i syfte att öka utbudet av hyresbostäder. Förändringarna i be- skattningen ska i första hand, direkt eller indirekt, avse den kommunala fastighetsavgiften för hyresbostäder. Kommittén ska bedöma om förslagen till förändrade skatteregler ska gälla samtliga hyresbostäder eller exempelvis bara nyproducerade hyresbostäder eller hyresbostäder av en viss högsta ålder. Kommitténs förslag i denna del av uppdraget ska inte gälla privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden. 5.3Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Kommitténs förslag: Den skattemässiga ställningen för hyres- bostäder förbättras genom att den kommunala fastighetsavgif- ten avskaffas för bostäder som upplåts med hyresrätt. För den som äger och hyr ut bostäder utgör fastighets- avgift i kombination med beskattningen av inkomsten i närings- verksamhet en dubbelbeskattning av avkastningen på det kapital som finns investerat i fastigheten. Dubbelbeskattningen lindras dock genom att fastighetsavgiften är helt nedsatt efter värdeåret för byggnader med beräknat värdeår 2012 eller . Kommitténs beräkning i avsnitt 4.4 visar att denna nedsättning av avgiften medför en sänkning av avgiften med motsvarande ungefär hälften av en evighetskapitaliserad fastighetsavgift vid investeringstillfället. Vid investeringstillfället kan ett fastighetsförvaltande företag för- väntas ta hänsyn till skattebetalningarna sett över fastighetens hela livscykel och därför ta hänsyn till framtida betalningar av fastig- hetsavgift i investeringskalkylen. Fastighetsavgiften ger därmed en högre kapitalkostnad för investeringar i hyresfastigheter än för investeringar i annan näringsverksamhet. En högre kapitalkostnad medför att färre investeringar blir lönsamma och genomförs. En avskaffad fastighetsavgift för hyresbostäder skulle ge företag som hyr ut bostäder neutrala skatteregler jämfört med andra företag. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Detta skulle sänka kapitalkostnaderna vid investeringar i hyres- fastigheter, och på så sätt leda till ökade investeringar och därmed ett ökat utbud av bostäder upplåtna med hyresrätt. Av kommitténs beräkningar i avsnitt 4.4 framgår dock att nuvärdet av fastighetsavgiften utgör en mycket liten del av investe- ringskostnaden vid en investering i en hyresfastighet. Eftersom fastighetsavgiften utgör en liten del av kapitalkostnaden vid en investering kan ett avskaffande av fastighetsavgiften inte förväntas få några stora effekter på utbudet av hyresbostäder. Som diskuterats i kapitel 4 gynnar också skattesystemet ägda bostäder framför andra investeringar. Detta leder till färre investeringar i hyresbostäder och fler investeringar i ägda bostäder än vad som skulle vara fallet under neutrala skatteregler. För att genom ändrade skatteregler åstadkomma större effekter på utbudet av hyresbostäder krävs en utjämning av de skattemässiga villkoren mellan ägda och hyrda bostäder. Detta kan i princip uppnås på två sätt – antingen genom att skatteuttaget från ägda bostäder höjs, eller genom att hyresbostäder ges mera förmånliga skatteregler än vad som följer av en neutral beskattning av närings- verksamheten, dvs. skattesänkningar utöver en slopad fastighets- avgift för hyresrätter och som motsvarar skattefördelen för ägda bostäder. Av dessa två möjligheter är en höjning av beskattningen av ägda bostäder att föredra då detta utjämnar en befintlig sned- vridning i kapitalallokeringen. En översyn av beskattningen av ägda bostäder, eller förslag på förändringar av beskattningen av dessa, ingår dock inte i kommitténs uppdrag. Den andra möjligheten att uppnå en högre grad av skattemässig neutralitet mellan boendeformerna är att hyresbostäder ges en skattesänkning motsvarande skattefördelen för ägda bostäder. Exempel på sådana åtgärder skulle kunna vara skattefria underhålls- fonder i vilka fastighetsförvaltande företag får göra avsättningar för framtida underhåll, investeringsbidrag för byggande av hyresrätter eller låg mervärdesskatt på bostadshyror. En skattefördel som ges till företag som hyr ut bostäder i hyreshusenheter kommer dock att skapa bristande neutralitet gentemot annan näringsverksamhet. Därför är det inte lämpligt att föreslå en skattesänkning för hyres- bostäder som motsvarar skattefördelen för ägda bostäder. Sådana förslag ligger också uttryckligen utanför kommitténs uppdrag. Sammanfattningsvis gör kommittén bedömningen att ett avskaffande av fastighetsavgiften för hyresbostäder är det medel kommittén har att arbeta med för att förbättra hyresrättens skatte- Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Kommittén anser därför att fastighetsavgiften för hyresbostäder bör avskaffas. 5.4Avskaffad fastighetsavgift för hyresbostäder Kommitténs förslag: Den kommunala fastighetsavgiften av- skaffas för hyresbostäder. Detta gäller för hyresbostäder i hyres- husenheter som inte inrymmer eller är avsedda att inrymma bostad åt en delägare i hyreshuset om det är ett andelshus. För- slaget gäller dessutom för hyresbostäder i småhus och ägar- lägenheter om byggnaden ingår i en näringsfastighet. Som vill- kor för avgiftsfriheten gäller dock för samtliga byggnader att hyresbostaden upplåts eller avses upplåtas med hyresrätt för att helt eller till en inte oväsentlig del användas som bostad och inte ägs av ett privatbostadsföretag. ska inte betala fastighetsavgift för hyresbostäder. Som framgår av föregående avsnitt anser kommittén att den kommunala fastighetsavgiften för hyresbostäder bör avskaffas. Härigenom förbättras den skattemässiga ställningen för hyresbo- städer, vilket leder till ökat utbud av sådana bostäder. Bostäder upplåtna med hyresrätt finns framför allt i fastigheter taxerade som hyreshusenheter (flerbostadshus), men förekommer även i småhusenheter och ägarlägenhetsenheter. Fastighetsavgiften bör avskaffas oavsett i vilken av dessa taxeringsenheter hyresbosta- den finns. Avskaffandet av fastighetsavgiften bör dock inte gälla för alla byggnader som upplåts med hyresrätt. Nedan redogörs för vilka villkor som enligt kommitténs uppfattning bör vara uppfyllda för att fastighetsavgift inte längre ska betalas för en hyresbostad. Kommitténs uppdrag går ut på att föreslå skattelättnader för bostäder som upplåts med hyresrätt i syfte att öka utbudet av hyresbostäder. Som en första förutsättning för att en byggnad ska omfattas av kommitténs förslag om slopad fastighets- avgift bör därför gälla att byggnaden upplåts med hyresrätt. Förbättring av den skattemässiga ställningen för hyresbostäder Även byggnader som är avsedda att upplåtas med hyresrätt, men som som är relevant för bedömningen av om fastighetsavgift ska påföras inte har någon hyresgäst, bör omfattas av förslaget om slopad fastighetsavgift.