sou · H2B327 · 2014-05-07 00:00:00 — FRA han- terar unik information om viktiga utländska förhållanden av bety- delse för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik och arbetar med att stärka informationssäkerheten hos samhällsviktig verksamhet. Myndighetens signalunderrättelseverksamhet inriktas av regeringen, , Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Riks- kriminalpolisen. Tjänster inom informationssäkerhet beställs främst av statliga myndigheter och statligt ägda bolag. FRA är organiserad i fyra avdelningar: En avdelning för signal- underrättelser, en avdelning för cyberverksamhet, en avdelning för verksamhetsstöd och en avdelning för teknisk utveckling och annat tekniskt stöd. Utöver detta finns också en ledningsstab och ett antal specialistfunktioner som lyder direkt under generaldirektören. FRA:s signalunderrättelseverksamhet syftar bland annat till att ge information och förvarning om förhållanden i omvärlden som kan påverka i utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiska hänseen- den. Det kan röra sig om eventuella hot mot , men även om att ge stöd till regeringens utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik. Försvarsmakten är en av FRA:s viktigaste uppdrags- givare när gäller såväl kommunikationsspaning som den tekniska signalspaningen. Internationella insatser och samarbeten Stödet till Försvarsmakten i samband med internationella insatser har blivit en allt viktigare uppgift för FRA. Stödet kan handla om underrättelser, utrustning och olika typer av specialkompetenser inför, under och efter en insats. Försvarshögskolan (FHS) har funnits i sin nuvarande form . FHS:s rötter går dock att spåra ända till i som fanns . FHS in- rättades som statlig högskola . Det innebar att högskolan öppnar upp för fler – militära såväl som civila – att ta del av utbildningarna. FHS:s uppgift är att bidra till nationell och internationell säkerhet genom forskning och utbildning. Försvarshögskolan utbildar mili- tära och civila ledare, nationellt och internationellt, vilket bidrar till att hantera dagens och morgondagens krissituationer och säker- hetsproblem. FHS består utöver av skolans ledning av fyra organisationsenheter. , strategi och ledarskap , strategi och ledarskap ansvarar bland annat för ämnet statsvetenskap, krishantering och internationell samverkan respektive säkerhetspolitik och strategi. I institutionen ingår även (). Delar av institutionen är placerad i . ansvarar bland annat för ämnena krigsvetenskap, ledningsvetenskap, militärhistoria och militärteknik. Militära programledningen ansvarar bland annat för officersutbild- ning som leder till officersexamen (Officersprogrammet) och högre militär utbildning (Högre stabsofficersutbildning, Stabsutbildning och Taktisk stabskurs). Delar av enheten är placerad på . ger service och stöd åt högskolans personal och studenter. Internationell verksamhet och samarbeten FHS skickar 3–4 forskare till militära internationella in- satsområden. Detta sker ca 1–och perioderna varierar mellan 2–. En officer åker och stannar ca 6–8 måna- der. FHS har bara undantagsvis erhållit uppdrag som sträcker sig över (månader och år) och som inneburit vistelse i länder med riskfyllda miljöer. Då uppdragsverksamheten inte är frekvent återkommande kan inte ett specifikt antal personer anges. Liberiaprojekt som FHS på uppdrag av Försvarsdepartementet och med medel från ansvarade för under perioden –, arbetade 4 tjänstemän i snitt varannan till i . FHS har även haft uppdragsverksamhet i Bosnien och i där enstaka tjänstemän vistats en på uppdragsorten. () är en civil oberoende myndighet under Försvarsdepartementet. FMV ska på uppdrag av Försvars- makten tillhandhålla logistik i form av service-, förråds- och verk- stadstjänster. FMV ska i denna verksamhet ta hänsyn till de särskilt brådskande förhållanden som kan uppkomma med anledning av Försvarsmaktens uppgifter enligt förordningen (1982:756) om För- svarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordning). FMV ska även biträda Försvarsmakten i materielförsörjnings- och logistikför- sörjningsplanering samt med materielsystemkunskap. är ansvarig för myndigheten inför regeringen. Den dagliga verksamheten leds av generaldirektören. FMV:s verksamhet är indelad i sex verksamhetsområden som tillsammans arbetar för att leverera den utrustning som försvaret behöver, samt se till att den fungerar när och där den behövs. Myndigheten samarbetar med många aktörer, både inom och internationellt, för att leverera lösningar på de behov av för- svarslogistik som kunderna har. Vidmakthållande innebär att se till att Försvarsmaktens förband har tillgång till den utrustning de behöver, i alla beredskapsnivåer. Det kräver att myndigheten har teknisk kompetens kring system och tjänster och ett helhetsperspektiv över materielens livscykel. Myndigheten utför också service, underhåll och lagerhantering. FMV:s stöd i tidiga faser av Försvarsmaktens strategi- och in- riktningsarbete innebär att myndigheten medverkar i dialogen om förbandens behov och visar på möjliga vägval när det gäller materiel- och logistiklösningar. Myndigheten omvandlar också de funktionella kraven till krav på tekniska system och ser till att olika tekniska system fungerar tillsammans. FMV genomför även upphandling av materiel och tjänster som behövs för att ändra försvarsförmågan och för att se till att den materiel som finns fungerar. Internationella insatser och samarbeten FMV bedriver internationell verksamhet i form av att personal tjänst- gör i internationella insatsområden som stöd till Försvarsmaktens verksamhet i form av så kallade systemstödresor. Systemstödens omfattning är cirka sex tillfällen . FMV har tecknat överenskommelse med Försvarsmakten avse- ende tjänstgöring i internationella insatsområden där bland annat Försvarsmakten stödjer FMV i utbildningsfrågor inför tjänstgöring- en. Försvarsmakten ska också tillhandahålla sjukvård, psykologiskt stöd och krishantering FMV:s personal tjänstgör i det internationella insatsområdet. FMV anger att antalet tjänstemän som påbörjar tjänst- utomlands uppgått till cirka åtta personer. Antalet tjänstemän som vid upprepade tillfällen tjänstgjort uppskattas till två till tre personer. Samtliga resande tjänste- män som tjänstgjort i internationella militära insatser har vistats utomlands vid ett och samma tillfälle. ansvarar för åklagarverksamheten i landet med undantag för den åklagarverksamhet som ska bedriva enligt förordningen (2007:972) med instruktion för . ansvarar även för den svenska åklagarverksamheten vid Eurojust. är de sex åklagarmyndigheterna samman- slagna till myndigheten . Riksåklagaren är myndighetschef och leder verksamheten från i . Internationella insatser och samarbeten ska kunna bidra till internationell civil kris- hantering under ledning av främst FN, EU och enligt rege- ringens beslut samt till utvecklingssamarbete. ska utifrån ett rättskedjeperspektiv också samverka med Rikspolis- styrelsen, och Kriminalvården kring internationell civil krishantering och utvecklingssamarbete. I syfte att uppnå effektivitet och synergi i det totala svenska bidraget till det internationella fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande arbetet ska sam- verka med de myndigheter som är verksamma på detta område. Myndigheten ska genom sitt deltagande i internationella civila kris- hanteringsinsatser bidra till att uppfylla de mål som respektive organisation har satt upp för sina insatser. Myndighetens deltagande i internationella insatser syftar primärt till att stödja och utveckla andra länders rättsväsende enligt demo- kratiska principer och Internationella mänskliga rättighetsstandar- der. Sådana insatser innebär direkt eller indirekt verk- samhetsnytta för rättsväsendet i , såväl på organisations- som på individnivå. För uppdrag rörande internationell civil krishantering disponerar ett särskilt anslag. får användas för att ställa svensk personal till förfogande för fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet, främst inom ramen för (), Europeiska unionen (EU) samt (). Medlen får endast användas i enlighet med DAC:s rikt- linjer för vad som kan klassificeras som bistånd. Åklagarmyndig- heten ska sammanställa samt rapportera statistik till Sida i enlighet med biståndskommittés (DAC) direktiv. Sida kommer att meddela tidpunkter för rapportering. får användas för personalbidrag till EU:s polis- insats för den palestinska myndigheten (EUPOL COPPS) Åklagar- myndigheten ska eftersträva att delta i andra insatser än EUPOL COPPS, alternativt med ytterligare personal till insatsen. Deltagande i dessa insatser ska ske i samråd med (Justitie- departementet och ). Medlen får även användas för att delta i kortare uppdrag eller sär- skilda projekt, exempelvis EU:s koncept för besökande experter, (CRT) eller FN:s instrument för att matcha utbud och efterfrågan på civilt kapacitetstöd inom freds- och stats- byggande (CAP Match). Deltagande i dessa insatser ska ske i sam- råd med (). Verksamheten ska i första hand finansieras genom omfördelning av medel genom detta regleringsbrev. Hos åklagarmyndigheten påbörjar 0–1 personer interna- tionell tjänstgöring och totalt har ca 5–7 tjänstgjort utomlands. För åklagarmyndigheten är internationell verksamhet på operativ nivå en del av kärnverksamheten, liksom Åklagarmyndig- hetens verksamhet inom ramen för internationellt rättsligt samarbete, främst genom användning av Eurojust, men också bilateralt med länder utanför . I får 2013 ges ett upp- drag där myndigheten ska kunna bidra till internationell civil kris- hantering under ledning av FN, EU och enligt regeringens beslut samt till utvecklingssamarbete. Myndighetens deltagande i internationella insatser syftar primärt till att stödja och utveckla andra länders rättsväsende enligt demo- kratiska principer och internationella mänskliga rättighetsstandar- der. sådana insatser innebär direkt eller indirekt verksam- hetsnytta får rättsväsendet i , såväl på organisations- som på individnivå. () har till uppgift att bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete för totalförsvaret och till stöd för nedrustning, icke-spridning och inter- nationell säkerhet. Myndigheten får även i övrigt bedriva forskning, metod- och teknikutveckling samt utredningsarbete. Verksamheten ska bedrivas med beaktande av krav på integritet, relevans och vetenskaplig kvalitet. Myndigheten ska även verka för att försvars- forskningen nyttiggörs även utanför totalförsvaret. Myndigheten ska särskilt verka för samverkan mellan militär och civil forskning samt mellan nationell och internationell forskning. Myndigheten har även i uppgift att bedriva försvarsunderrättelse- verksamhet som fullgörs genom analyser av information som in- hämtats från offentliga informationskällor eller som lämnats av uppdragsgivare. Myndigheten ska på uppdrag av Försvarsexport- myndigheten bedriva exportrelaterad verksamhet inom försvars- sektorn FOI är en myndighet under Försvarsdepartementet. Verksamheten leds av en styrelse. Generaldirektören leder myndigheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer och utgör institutets högsta opera- tiva ledning. Myndigheten är organiserat i sex avdelningar. Fem är forsk- ningsavdelningar med olika expertområden med ansvar för forsk- ningsuppdrag och kontakter med uppdragsgivare. Den sjätte är en stödjande avdelning som arbetar bland annat med administration, IT och kommunikation. FOI:s internationella verksamhet består främst av forskningssam- arbete. Merparten av personalens tjänsteresor går till välutvecklade länder, som inte är berörda av konflikter eller andra typer av kriser och katastrofer. De flesta resorna har en utsträckning , några få över och upp . som innebär risker är få och begränsade till en mindre del av pro- jekten och personalen. Några resor sker till potentiella, konflikt- områden, främst i , och . Den geo- grafiska prioriteringen är densamma som för uppdragsgivarna. I samband med sådana resor är i vissa fall personalen tjänstledig från myndigheten och anställs av uppdragsgivaren. Detta har varit fallet för bland annat uppdrag som gjorts på uppdrag av Försvarsmakten. Detta innebär att den anställde deltar i Försvarsmaktens förbere- delser inför insatsen samt i det program som finns efter insatsen. är förvaltningsmyndighet för frågor som rör uppe- hållstillstånd, arbetstillstånd, visering, mottagande av asylsökande, återvändande, medborgarskap och återvandring. Myndigheten ska fullgöra de uppgifter som myndigheten har enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen, lagstiftningen om mottagande av asylsökande m.fl. samt andra författningar. Myndigheten svarar bland annat för organiserad uttagning och överföring av flyktingar och andra skyddsbehövande. Myndigheten bistår regeringen inom ramen för utvecklingssamarbetet på migra- tionsområdet och politiken för global utveckling. leds av en myndighetschef. Vid myndigheten finns även ett insynsråd. leds av en generaldirektör som ansvarar för verksamheten. Verksamheten är uppdelad på olika verksamhets- områden, bland annat: bosättning och medborgarskap, får efter samråd med (Utrikes- departementet) placera personal vid utlandsmyndigheterna i syfte att effektivisera genomförandet av uppgifter inom migrationsområdet. deltar aktivt i EU-samarbetet och har ett nära samarbete med flera internationella organisationer som FN:s flyk- tingorgan (UNHCR) och (). Myndigheten deltar också i flera olika internationella nätverk och bedriver internationella projekt. Samarbetet inom EU har stor betydelse för myndighetens dagliga verksamhet eftersom det påverkar asylprocessen, viseringsarbetet anhöriginvandringen, arbetskraftsinvandringen m.m. Förutom det löpande arbetet som pågår inom EU har Migra- tionsverket ett nära samarbete med flera internationella organisa- tioner och deltar i flera nätverk. UNHCR () är en viktig partner för Migrations- verket, särskilt när det gäller vidarebosättning av kvotflyktingar, men också i arbetet kring olika skyddsfrågor och internationella rekommendationer på migrationsområdet. International Organisa- tion for Migration (IOM) ger stöd i samband med återvändande och praktiskt samarbete vad gäller vidarebosätt- ning. Intergovernmental Consultations on Migration, Asylum and Refugees (IGC) är ett informellt forum där tjänstemän i olika länder kan diskutera och utbyta information om frågor som rör asyl och migration. IGC sammanställer förfrågningar, tillhandahåller statistik och organiserar möten kring olika teman. () har en central roll som stöd och sekretariatsfunktion för de internationella migrations- dialogerna Budapestprocessen och Pragprocessen. Migrations- verkets samarbete med ICMPD sker främst inom ramen för inte- rnationella projekt. är förvaltningsmyndighet för frågor som rör uppe- hållstillstånd, arbetstillstånd, visering, mottagande av asylsökande, återvändande, medborgarskap och återvandring. ska verka för att de migrationspolitiska målen uppnås genom att fördjupa det europeiska och internationella samarbetet. Myndig- hetens verksamhet inom EU-samarbetet sker bl.a. genom delta- gande i EU:s förhandlingsprocesser samt genom insatser på det praktiska området. Myndighetens verksamhet har därför en genomgående inter- nationell prägel och samarbeten på såväl europeisk som internatio- nell nivå är viktig för myndighetens förmåga att på ett korrekt och rättsäkert sätt bedriva myndighetsutövning. Myndighetens inter- nationella verksamhet kan till viss del jämställas med verksamhet principiellt likartad Försvarsmaktens insatser. Det är då frågan om internationella insatser som har en koppling till internationell kris- hantering och humanitära insatser i form av resor som genomförs i länder med förhöjd risk, dvs. risker för hälsa och säkerhet utöver vad som förekommer vid gängse tjänsteresor. De tydligaste exemp- len på sådan verksamhet är utredningsresor, kvotuttagningar och i vissa fall även internationella projektaktiviteter i utlandet. innehar den svenska kontaktpunkten för det Europeiska stödkontoret för asylfrågor. Myndigheten deltar bl.a. i styrelsemöten, olika arbetsgrupper samt genom utbildningsupp- drag och stödinsatser till andra medlemsstater. Medlemsstater vars asyl- och mottagningssystem utsätts för så kallat särskilt tryck kan få stöd genom EASO i form av bl.a. insatser från andra medlems- länder. Myndigheten har personal i den pool av migrationsexperter som vid behov kallas av EASO för att stödja medlemsstater. Sådana insatser görs vanligen helt eller delvis på plats i det aktuella landet. Majoriteten av stödinsatserna har hitintills rört sig om stöd till där personal från deltagit vid cirka 15 insatser av varierande längd. samarbetar även med en rad organisationer internationellt. har i instruktionen från regeringen getts i upp- drag att svara för organiserad uttagning och överföring av flyk- tingar och andra skyddsbehövande. ska även ägna särskild uppmärksamhet åt be- hovet av förberedande insatser för de som beviljats uppehållstillstånd inom ramen för vidarebosättning. Här samarbetar med flyktingorgan (United Nations High Commissioner for Refugees). Internationella insatser i sam- band med vidarebosättning är vanligt förekommande i samband med delegationsuttagningar men även vid Sverigeprogram, pre-missions och övriga möten. personal gör på ett femtontal resor i samband med vidarebosättningsaktiviteter, cirka fyra till sex dele- gationsuttagningar, två till fyra Sverigeprogram, två till tre pre- missions och samma antal övriga möten i samband med dessa. Sammantaget berörs ett femtiotal av myndighetens personal . har även löpande kontakter med () inom bl.a. områdena kvot- uttagning, vidarebosättning och regionalt samfinansierade projekt. har myndigheten ordförandeskapet inom (GDISC) som är ett informellt nätverk bestående av de europeiska migrationsmyndig- heternas generaldirektörer. Ordförandeskapet löper –2013. deltar vid möten med Intergovern- mental Consultations on Migration, Asylum and Refugees (IGC) som är ett informellt, icke-beslutfattande forum med syftet att möjliggöra mellanstatligt utbyte av information och erfarenheter på migrationsområdet deltar bl.a. på arbetsgrupps- möten och workshops som medlemsländerna anordnar. samarbetar även med () som är en mellanstatlig organisation som arbetar med utveckling och policy relaterad till europeisk och global migration. är involverat i kapacitetsutvecklingsinsatser i tredje land, exempelvis genom Pragprocessen och for närvarande även ett Twinningprojekt i , där myndigheten har en ut- sänd personal. har åtta utsända migrations- experter placerade på ambassaderna i , , , , , , och . Migra- tionsexperterna har ett regionalt ansvar som kan omfatta stöd till andra utlandsmyndigheter i regionen. Migrationsexperterna arbetar lokalt under ambassadörens ledning med migrationsfrågor. Migra- tionsverket har även migrationshandläggare och sambandsmän som tjänstgör på bestickningar samt vid migrationsmyndig- het. genomför regelbundet utredningsresor utom- lands i syfte att inhämta aktuellland information till bedömningar i utlänningsärenden. Sådana resor genomfors ungefär 4–och av en . personal medverkar frekvent vid eskorterade återvändanderesor (DEPA- Deportee Accompanied) när verkstäl- lighet av avlägsnandebeslut sker. verksamhet kan anses innefatta särskilda krav på och risker för personalen internationell verksamhet som kan vara behäftad med risker och fara. har anställda som ofta reser utomlands på tjänste- resor och till områden med ökad säkerhetsrisk. Avsikten med resorna är att samla in information om de områden som asylsökande kommer från. Det förekommer i tämligen stor utsträckning att resorna går till geografiska områden som UD av- råder resor till. Inför varje resa görs säkerhetsbedömningar men områdenas karaktär är sådana att det trots allt finns risk for per- sonalen att exempelvis hamna i en skottlossning, bombattentat eller råkar ut for kidnappning. Vid resor till vissa länder finns risk for personal att tas in till förhör och kvarhållas av landets myndigheter. I flera av områdena är möjligheten att vid olycksfall eller akut sjuk- dom i princip obefintliga och evakuering krävs om det inträffar. Tidsfristen för evakuering varierar och kan påräknas . Uttagning av kvotflyktingar genom delegationsresa och andra resor kopplade till vidarebosättningsaktiviteter Resor som görs i samband med vidarebosättningsuppdrag är ofta till utvecklingsländer. Precis som i fallet med utredningsresor går dessa resor ofta till geografiska områden där det finns en för- höjd säkerhetsrisk. har haft vidarebosättningsaktiviteter i bl.a. , , , , , , och . Resans längd är vanligen och äger rum i både stads- och lägermiljö. Verkställighetsresor (DEPA) En verkställighetsresa är en tjänsteresa som sker efter ett beslut om av/utvisning och medföljare är nödvändig vid verkställighet av utresan. Verkställighetsresor är i regel korta resor men det före- kommer att personal får var kvar i destinationslandet ett eller i väntan på möjlighet att resa tillbaka. Sammanlagt handlar det om ett sjuttiotal resor . Migrationsexperternas uppdrag vid ambassaderna ska normalt inte vara förenat med sådana uppgifter som är att jämföra med Försvars- maktens insatser i internationellt arbete men personalen kan, på samma sätt som ambassadens övriga personal, bli berörda av kon- fliktsituationer och kriser i landet. har personal som besöker ambassader och utlands- bestickningar . Detta kan exempelvis ske för att installera teknisk utrustning kopplade till handläggningen av migrationsärenden. Riskerna för sådana uppdrag är precis som för migrationsexperternas närvaro vid ambassaderna, att jämföras med risken för övrig personal på ambassaden eller bestickningen. Nor- malt ska uppdragen dock inte vara förenade med sådana uppgifter som är att jämföra med Försvarsmaktens insatser i internationellt arbete. har även personal som vistas i utlandet , exempelvis under långt löpande projekt. Ett exem- pel är twinningprojekt i , där en lång- tidsexpert finns placerad. är en statlig myndighet och lyder under . Myndigheten ska verka för god folkhälsa, ut- värdera effekterna av metoder och strategier på folkhälsoområdet, följa hälsoläget i befolkningen och faktorer som påverkar detta samt genom kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning främja hälsa och förebygga sjukdomar och skador. Verksamheten ska stå på vetenskaplig grund. Särskild vikt ska fästas vid de grupper som löper störst risk att drabbas av ohälsa. leds av en generaldirektör och vid myn- digheten ska finnas ett insynsråd bestående av högst tio ledamöter. Internationella insatser och samarbeten ska inom sitt ansvarsområde ta initiativ till åtgärder som skyddar befolkningen mot smittsamma sjukdomar och andra allvarliga hälsohot i kris och under höjd beredskap. Myndig- heten får bistå med expertstöd vid katastrofer eller allvarliga ut- brott av smittsamma sjukdomar i andra länder och stödja svenska civila och militära internationella krishanteringsinsatser. Myndigheten får besluta om internationella insatser endast under förutsättning att insatserna finansieras av någon annan än myndig- heten. Myndigheten ska före beslut om internationella insatser sam- råda med () och Socialstyrel- sen om de åtgärder som myndigheten avser att vidta. Vid insatser som rör bistånd ska myndigheten dessutom samråda med (Sida). Vid bedrivs forskning i syfte att stärka den svenska och europeiska beredskapen att hantera utbrott av all- varlig smitta. Via deltagande i internationella nätverk får myndigheten och tillgång till kvalitetssäkrad och väl utvärderad analysmetodik. erbjuder även externa forskare möjlig- heten att bedriva projekt i säkerhetslaboratoriet kombinerat med utbildning och träning. Myndigheten ska upprätthålla den labora- torieberedskap som behövs och tillhandahålla mikrobiologiska laboratorieundersökningar, som är av unik natur eller som av andra skäl inte utförs av andra laboratorier. Vid finns enda säkerhetslaborato- rium i skyddsnivå 4 (P4).