sou · H2B356 · 2014-08-27 00:00:00 — – alla företag i gruppen upphör med att teckna nya försäkringsavtal. De övriga villkoren är att ett företag som tillämpar den särskilda övergångsregleringen ska ha underrättat tillsynsmyndigheten om detta, samt att företaget lämnar en årlig rapport till tillsyns- myndigheten om hur avvecklingen av verksamheten fortskrider. Enligt artikel 308b.4 ska medlemsländerna upprätta en förteck- ning över de företag som berörs av övergångsregleringen och över- lämna dessa förteckningar till alla övriga medlemsländer. De nya bestämmelserna i artikel 308b i Solvens II-direktivet har vissa likheter med den särskilda reglering för återförsäkringsföretag som har upphört med sin verksamhet som finns i artikel 12 i Solvens II-direktivet. När det gäller artikel 12 har bedömningen gjorts att det inte finns några företag av detta slag i , och att artikel 12 därför inte kräver någon lagstiftningsåtgärd. När det gäller den nya artikel 308b måste en annan bedömning göras, efter- som det kan finnas svenska försäkringsföretag som mot bakgrund av den nya övergångsreglering som införs väljer att upphöra med sin verksamhet på det sätt som krävs enligt den särskilda övergångsregleringen. Den särskilda övergångs- regleringen bör således genomföras i svensk rätt för run off-företag. När det gäller den närmare utformningen av de svenska reglerna anser utredningen att artikeln bör genomföras genom en övergrip- ande bestämmelse i den särskilda ikraftträdandelagen, i kombi- nation med ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad som ska gälla för de företag som omfattas av övergångsregleringen. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet ningen grundas på att den särskilda regleringen är av relativt teknisk karaktär och att bestämmelserna inte torde komma att bli relevanta för mer än ett fåtal företag. Bestämmelsen om att medlemsländerna ska upprätta en lista över de företag som tillämpar övergångsregleringen kan genom- föras genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, och kräver ingen lagstiftningsåtgärd. 5.37.2Senaste tidpunkt för rapportering Bedömning: Övergångsbestämmelserna om senaste tidpunkter för försäkringsföretagens olika rapporteringar till tillsyns- myndigheterna och försäkringsföretagens olika offentliggöranden av information kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för bedömningen: I artikel 35 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om att försäkringsföretagen ska vara skyldiga att lämna viss information till tillsynsmyndigheterna och i artikel 51 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om att försäkringsföre- tagen ska vara skyldiga att offentliggöra viss information i en s.k. lägesrapportom verksamhet och solvens. I utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II- direktivet föreslås bestämmelserna i artikel 35 bli genomförda genom bestämmelserna 14 kap. 5 § om att ett försäkringsföretag ska lämna de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen begär och det justerade bemyndigandet i 14 kap. 18 § andra stycket 1 om att regeringen eller den myndighet rege- ringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upplysningar ett försäkringsföretag ska lämna till enligt 14 kap. 5 § samt när och hur de ska lämnas. Bestämmelserna i artikel 51 föreslås bli genomförda genom lagbestämmelser i kombi- nation med bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. innehållet i solvens- och verksamhetsrapporten. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det fyra nya artiklar i Solvens II-direktivet – 308b.5–308b.8 – med övergångs- regler för tillsynsrapportering respektive offentliggörande. Enligt artikel 308b.5 ska medlemsländerna – som inte får överstiga – se till att för den Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet årliga eller mer frekventa rapportering som ska ske enligt artikel 35.1– 35.4 i Solvens II-direktivet minskar för varje räken- skapsår, med början efter utgången av företagets räkenskapsår när denna tidpunkt infaller mellan och till veckor efter utgången av företagets räkenskapsår när denna tidpunkt infaller mellan och . I artikel 308b.6 finns motsvarande reglering för det offentlig- görande som ska ske enligt artikel 51 i Solvens II-direktivet. Vidare finns det i artikel 308b.7 motsvarande bestämmelser när det gäller kvartalsrapportering som avser informationen i artikel 35.1– 35.4 i Solvens II-direktivet, med den skillnaden att minskningen ska ske med per räkenskapsår med början efter respektive kvartal som avslutas till senast efter respektive kvartal som avslutas . Av artikel 308b.8 framgår slutligen att motsvarande övergångs- reglering också ska gälla för den rapportering och det offentlig- görande som gäller för försäkringsgrupper, med den skillnaden att det ska läggas i respektive bestämmelse. Artikel 308b.8 hanteras nedan i avsnitt 5.37.12 i samband med övriga övergångsregler som har samband med grupp. När det gäller artiklarna 308b.5–308b.7 gäller, mot bakgrund av det förslag till genomförande av artikel 35 och artikel 51 som finns i utkastet till lagrådsremiss, att de senaste tidpunkterna för olika former av inrapportering och offentliggörande kommer att bestäm- mas av med stöd av det bemyndigande som föreslås i 17 kap. 30 § andra stycket 1 respektive verkställighets- föreskrifter. Den särskilda övergångsregleringen i artiklarna 308b.5– 308b.7 avseende senaste tidpunkter för inrapportering respektive offentliggörande som införs genom Omnibus II-direktivet kräver alltså inte några lagstiftningsåtgärder. 5.37.3Behandlingen av kapitalbasposter som har emitterats före lagens ikraftträdande Förslag: I den särskilda ikraftträdandelagen ska införas en bestämmelse om att kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före och som enligt den reglering som gäller per får ingå i ett försäkrings- företags kapitalbas, men maximalt utgöra av kapital- Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet basen, ska klassificeras som s.k. nivå 1-kapital fram till . Kapitalbasposter i primärkapitalet som har emitterats före men som enligt den reglering som gäller per maximalt får utgöra av kapital- basen ska klassificeras som s.k. nivå 2-kapital fram till . Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka typer kapitalbasposter som ska omfattas av bestämmelserna. Skälen för förslaget: I artikel 94 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om klassificeringen av s.k. kapitalbasposter. I utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet före- slås artikel 94 bli genomförd genom bestämmelser i 7 kap. 7 § FRL i kombination med ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. vilka egenskaper och kriterier som ska beaktas vid indelning av kapitalbasen, se 7 kap. 12 § 2. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det två nya artiklar i Solvens II-direktivet – 308b.9 och 308b.10 – med över- gångsregler kring klassificeringen av vissa kapitalbasposter. Enligt artikel 308b.9 ska s.k. primärkapitalposter – som har utfärdats före vissa datum och som per enligt då gällande rätt på visst sätt får användas för att uppfylla (de äldre) solvenskraven men som inte annars klassificeras som s.k. nivå 1 – eller nivå 2-kapital enligt de nya kapitalkravsreglerna (Solvens ) – kunna klassificeras som s.k. nivå 1-kapital om maximalt räknat från . I artikel 308b.10 finns motsvarande reglering för vissa andra typer av kapitalbasposter, som om maximalt ska klassificeras som s.k. klass 2-kapital. Utredningen kan för sin del inte se några skäl för att inte utnyttja den maximala övergångstiden. Bestämmelserna är av teknisk karaktär och bör därför genom- föras genom en övergripande bestämmelse i kombination med föreskrifter på lägre nivå än lagnivå. Enligt utredningen krävs det ett särskilt bemyndigande, utöver det bemyndigande som föreslås i 7 kap. 12 § 2 FRL. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet 5.37.4Tillämpliga bestämmelser för vissa typer av lån som har utgetts före Förslag: Bestämmelserna i om villkor för att få använda ompaketerade lån gäller inte för lån som har utfär- dats före , under förutsättning att den under- liggande exponeringen inte har utökats eller blivit ersatt efter . Skälen för förslaget: I artikel 132–134 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om investeringar och i artikel 135 finns bestämmel- ser om s.k. genomförandeåtgärder. Enligt artikel 135.2 ska kom- missionen anta genomförandeåtgärder kring behandlingen av s.k. ompaketerade lån. Enligt bestämmelserna ska kommissionen anta genomförandeåtgärder när det gäller vilka krav de företag (ursprungliga sponsorn) som pakterar lån till värdepapper måste uppfylla för att försäkringsföretag ska få lov att investera i denna typ av värdepapper eller instrument som har getts ut efter . Kommissionen ska också anta genomförande- åtgärder kring vilka kvalitativa krav som ska gälla för försäkrings- företag som investerar i denna typ av tillgångar. Genom artikel 2.35 i Omnibus II-direktivet ges kommissionen – via ändringar i artikel 135.2 i Solvens II-direktivet – rätt att meddela delegerade akter på de områden där kommissionen enligt ovan hade rätt att vidta genomförandeåtgärder, men kommissionen ges nu också rätt att närmare reglera förutsättningarna för ytter- ligare kapitaltillägg när kraven kring ompaketerade lån inte efter- levs. De nu nämnda ändringarna i artikel 135.2 föranleder inte i sig några lagstiftningsåtgärder, eftersom bestämmelserna riktar sig till kommissionen. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det emellertid också en ny artikel i – 308b.11 – som innehåller övergångsregler kring vad som ska gälla för ompaketerade lån som har utfärdats före . Enligt artikel 308b.11 ska – när det gäller ompaketerade lån som har utfärdats före – de krav som införs med stöd av artikel 135.2 i Solvens II-direktivet/Omnibus II-direktivet endast tillämpas i de fall där den underliggande exponeringen har utökats eller blivit ersatt efter . Bestämmelserna bör tas in i den särskilda ikraftträdandelagen. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet 5.37.5Beräkningen av kapitalkravet för aktiekurs- och räntedifferensrisk enligt standardformeln Bedömning: De övergångsvisa justeringar av standardformeln såvitt avser beräkningen av kapitalkravet för aktiekurs- och räntedifferensrisk som införs genom Omnibus II-direktivet kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för bedömningen: I artiklarna 100, 101.3 och 104 i Solvens II- direktivet finns bestämmelser om solvenskapitalkravet och hur solvenskapitalkravet ska närmare beräknas. I utkastet till lagråds- remiss om genomförande av Solvens II-direktivet föreslås artik- larna om solvenskapitalkrav bli genomförda genom lagbestäm- melser i kombination med ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. hur det s.k. primära solvenskapitalkravet ska beräknas, se bl.a. 8 kap. 6 och 20 §§ FRL. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom en ny artikel 308b.12 i Solvens II-direktivet – särskilda övergångs- regler kring fastställandet av vissa av de parametrar som ska använ- das vid beräkningen av solvenskapitalkravet enligt standardformeln. Av övergångsbestämmelserna i artikel 308b.12 framgår samman- fattningsvis och förenklat följande. Fram till ska vissa av de standard- parametrar som används vid beräkningen av kapitalkravet för under- grupperna aktiekursrisk och räntedifferensrisk bestämmas utifrån svenska förhållanden. ska de nu aktuella standardparametrarna redu- ceras när det gäller exponeringar mot tillgångar uttryckta i ett annat EES-lands valuta. ska de nu aktuella standardparametrarna redu- ceras när det gäller exponeringar mot tillgångar uttryckta i ett annat EES-lands valuta. ska ingen reduktion ske av de nu aktuella standard- parametrarna. Som framgått ovan innebär förslagen i utkastet till lagrådsremiss att bestämmelserna i om vilka närmare para- metrar som ska användas vid beräkningen av solvenskapitalkravet enligt standardformeln kommer att genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, jfr 8 kap. 6 § och 8 kap. 20 § 1 FRL. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet bemyndigande som föreslås i 8 kap. 20 § 1 – för föreskrifter om hur det primära solvenskapitalkravet ska beräknas enligt 6 § – kan enligt utredningen också användas för genomförandet av den nu aktuella övergångsregleringen. Den särskilda övergångsregleringen kring hur kapitalkravet för aktiekurs- och räntedifferensrisk ska beräknas efter det att Solvens II-regel- verket har trätt ikraft kräver alltså inga ytterligare lagstiftnings- åtgärder. 5.37.6Ytterligare övergångsregler för beräkningen av kapitalkravet för aktiekursrisken enligt standardformeln Bedömning: De ytterligare övergångsvisa justeringar av standard- formeln såvitt avser beräkningen av kapitalkravet för aktiekurs- risken med hänsyn till den särskilda regleringen för s.k. långa åtaganden som införs genom Omnibus II-direktivet kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för bedömningen: I artiklarna 100, 101.3 och 104 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om solvenskapitalkravet och hur solvenskapitalkravet ska närmare beräknas. I artikel 304 i Solvens II-direktivet finns en option för medlemsländerna som möjliggör införandet av särskilda kapitalkravsbestämmelser såvitt avser aktiekursrisker för livförsäkringsföretag som bedriver tjänste- pensionsverksamhet eller erbjuder pensionsförmåner. I utkastet till lagrådsremiss om genomförandet av Solvens II-direktivet föreslås artiklarna om solvenskapitalkrav bli genomförda genom lagbestäm- melser i kombination med ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. hur det s.k. primära solvenskapitalkravet ska beräknas, se bl.a. 8 kap. 6 och 20 §§ FRL. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom en ny artikel 308b.13 i Solvens II-direktivet – särskilda övergångs- bestämmelser för aktier som ett försäkringsföretag har förvärvat . För denna typ av aktier ska den standard- parameter som används vid beräkningen av kapitalkravet för aktiekursrisken enligt standardformeln utan tillämpning av optionen i artikel 304 beräknas utifrån ett vägt genomsnitt av den standard- parameter för aktiekursrisken som ska användas vid utnyttjande av Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet optionen i artikel 304 och den standardparameter för aktiekurs- risken som ska användas utan utnyttjande av optionen i artikel 304. Viktningen av den standardparameter för aktiekursrisken som ska användas utan utnyttjande av optionen i artikel 304 ska öka åtminstone linjärt i slutet av från under det år som inleds . Kommissionen ska anta delegerade akter som detaljerar kriterier som ska vara uppfyllda, inklusive aktier som kan bli föremål för övergångsperioden. Eiopa ska ta fram förslag till tekniska standarder om rutinerna för tillämpning av denna artikel. Som framgått ovan innebär förslagen i utkastet till lagrådsremiss att bestämmelserna i om vilka närmare para- metrar som ska användas vid beräkningen av solvenskapitalkravet enligt standardformeln kommer att genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, jfr 8 kap. 6 § och 8 kap. 20 § 1 FRL. Det bemyndigande som föreslås i 8 kap. 20 § 1 – för föreskrifter om hur det primära solvenskapitalkravet ska beräknas enligt 6 § – kan enligt utredningen också användas för genomförandet av den nu aktuella övergångsregleringen. Den särskilda övergångsregleringen kring hur beräkningen av kapitalkravet för aktiekursrisken ska justeras, med hänsyn till den särskilda regleringen för s.k. långa åtaganden, efter det att Solvens II-regel- verket har trätt ikraft kräver alltså inga ytterligare lagstiftnings- åtgärder. Förslag: För försäkringsföretag som vid lagens ikraftträdande inte uppfyller de nya solvenskapitalkraven, men som uppfyller kraven på tillräcklig kapitalbas enligt äldre rätt, ska bestäm- melserna om ingripande vid bristande uppfyllelse av solvens- kapitalkravet inte tillämpas och 2017. efter lagens ikraftträdande ska i stället särskilda bestämmelser om ingripande vid bristande efterlevnad av solvens- kapitalkravet tillämpas. Enligt de särskilda bestämmelserna ska vid lagens ikraftträdande förelägga de aktuella försäkringsföre- tagen att vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla solvens- kapitalkravet . Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet då de särskilda bestämmelserna gäller ska företaget ge in en lägesrapport till Finans- inspektionen avseende vilka åtgärder som har vidtagits och hur arbetet fortlöper med att uppfylla solvenskapitalkravet. Om ett försäkringsföretags lägesrapport visar att det inte har skett några väsentliga framsteg när det gäller företagets möjlig- het att uppfylla solvenskapitalkravet , ska de nya bestämmelserna om ingripande i försäkrings- rörelselagen tillämpas. Skälen för förslaget: I artikel 138.3 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om tillsynsmyndigheternas ingripande vid bristande efterlevnad av solvenskapitalkravet. I utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet föreslås artikeln bli genomförd genom bestämmelser i lag, se 20 kap. 6 och 7 §§ FRL. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom artikel 308b.14 i Solvens II-direktivet – bestämmelser som i prak- tiken innebär att tillsynsmyndigheterna, , inte ska tillämpa bestämmelserna om ingripande i arti- kel 138.4 när det gäller försäkringsföretag som uppfyller de kapital- krav som gäller för ikraftträdandet av de nya reglerna. När det gäller dessa företag ska tillsynsmyndigheterna kräva att företagen vidta nödvändiga åtgärder för att uppfylla solvenskapitalkraven . Enligt bestäm- melserna ska berörda företag lämna in en läges- rapport till tillsynsmyndigheten. De särskilda övergångsreglerna ska upphöra att gälla om lägesrapporten visar att det inte skett några väsentliga framsteg. De särskilda övergångsreglerna vid bristande efterlevnad av solvenskapitalkravet har vissa likheter med de särskilda övergångs- regler som ska gälla vid bristande efterlevnad av minimikapital- kravet. I likhet med den bedömning som har gjorts när det gäller genomförandet av övergångsregleringen för minimikapitalkravet bör övergångsregleringen för solvenskapitalkravet tas in i lag. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet 5.37.8Försäkringsföretag som bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar Förslag: Ett försäkringsföretag som vid lagens ikraftträdande bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar ska, till , tillämpa bestämmelserna i försäk- ringsrörelselagen och lagen om årsredovisning i försäkrings- företag i den lydelse dessa lagar har . Enligt artikel 4 i tjänstepensionsdirektivet får medlemsstaterna välja att tillämpa vissa av bestämmelserna i tjänstepensionsdirektivet på tjänstepensionsverksamheten hos försäkringsföretag som omfattas av det konsoliderade livförsäkringsdirektivet. De bestämmelser i tjänstepensionsdirektivet som får tillämpas på tjänstepensions- verksamheten hos försäkringsföretag är bestämmelserna om vill- koren för att bedriva verksamhet (artikel 9), årsbokslut och förvalt- ningsberättelser (artikel 10), information som ska lämnas till med- lemmar och förmånstagare (artikel 11), riktlinjer för placerings- verksamheten (artikel 12), uppgifter som ska lämnas till de behöriga myndigheterna (artikel 13), de behöriga myndigheternas befogen- heter att ingripa samt deras förpliktelser (artikel 14), tekniska avsättningar (artikel 15), skuldtäckning av tekniska avsättningar (artikel 16), investeringsregler (artikel 18) och om förvaltning och förvaring (artikel 19). I sådana fall, och endast när det gäller tjänstepensionsverksamheten, ska försäkringsföretaget inte omfattas av vissa bestämmelser i det konsoliderade livförsäkringsdirektivet. De bestämmelser i det konsoliderade livförsäkringsdirektivet som inte ska tillämpas när det gäller tjänstepensionsverksamheten är bestämmelserna om tekniska avsättningar och om tillgångar som ska motsvara dessa (artiklarna 20–26), om tillgångar som inte används för att täcka tekniska avsättningar (artikel 31) och om information till försäkringstagare (artikel 36). har valt att utnyttja möjligheten enligt artikel 4 i tjänste- pensionsdirektivet. De nu aktuella direktivbestämmelserna har genomförts i svensk rätt genom att det i FRL har införts vissa särskilda bestämmelser för verksamhet som avser tjänstepensions- Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Särskilda bestämmelser finns bl.a. när det gäller reg- leringen kring sekundäretablering och (annan) gränsöverskridande verksamhet, information till försäkringstagare och andra ersätt- ningsberättigade, upplåning, ställande av säkerhet för tredje man, separation av tjänstepensionsförsäkring, beräkning av de försäk- ringstekniska avsättningarna, bestämmande av , placering av tillgångar och placeringsriktlinjer. Det svenska genomförandet av tjänstepensionsdirektivet kan sägas innebära att hela den nuvarande FRL utgör den samlade reg- leringen för försäkringsföretag som helt eller delvis bedriver tjänste- pensionsverksamhet. I skäl 30 i Omnibus II-direktivet anges att det är nödvändigt att fastställa en övergångsordning för tjänstepensionsverksamhet som drivs av försäkringsföretag med stöd av artikel 4 i tjänstepensions- direktivet som kommissionen utför sin översyn av det direktivet, och att övergångsperioden bör löpa ut så snart som ändringarna av tjänstepensionsdirektivet träder i kraft. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet (artikel 308 b.15 i Solvens II-direktivet) införs det en särskild övergångsreglering för de medlemsländer som vid lagens ikraftträdande tillämpar artikel 4 i tjänstepensionsdirektivet. Enligt övergångsregleringen får dessa medlemsländer – som längst till – fortsätta att tillämpa den nationella normgivning som gäller den 31 decem- ber 2015 och som har antagits för att uppfylla ett antal uppräknade artiklar i det konsoliderade livförsäkringsdirektivet. I uppräkningen återfinns samtliga artiklar i det konsoliderade livförsäkringsdirek- tivet, förutom artiklarna 20–26 (bestämmelserna om tekniska avsättningar och om tillgångar som ska motsvara dessa), artikel 31 (tillgångar som inte används för att täcka tekniska avsättningar), artikel 36 (information till försäkringstagare) och artiklarna 68–74 (vissa av de s.k. slutbestämmelserna). Enligt artikel 308 b.15 andra stycket i Solvens II-direktivet får kommissionen anta delegerade akter som justerar övergångs- perioden, om ändringar av de artiklar som reglerar kapitalkraven i tjänstepensionsdirektivet har blivit antagna innan . Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Enligt utredningens mening innebär övergångsregleringen att har en möjlighet att föreskriva att försäkringsföretag, som bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar – om maximalt – får fortsätta att tillämpa den samlade svenska normgivning som gäller för dessa företag vid lagens ikraftträdande. Mot bakgrund av att artikel 4 i tjänstepensions- direktivet endast tillåter särreglering för tjänstepensionsverksamhet kan övergångsregleringen emellertid inte anses innebära någon möjlighet för att tillämpa äldre bestämmelser också på sådan verksamhet i försäkringsföretaget som inte avser tjänste- pensionsförsäkring. Mot denna bakgrund bör den svenska övergångsregleringen utformas med utgångspunkt i att den samlade äldre regleringen – dvs. hela försäkringsrörelselagen i dess lydelse per – ska tillämpas av försäkringsföretag som bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkring och att försäkringsföretaget tillämpar de bestämmelser som införs till följd av Solvens II- direktivet på verksamhet som inte avser tjänstepensionsförsäkring.