sou · H2B385 · 2014-12-18 00:00:00 — Av 10 kap. 3 § FAL framgår att informationen inte behöver lämnas om kunden avstår från den eller det möter hinder med hänsyn till förhållandena då försäkringsavtalet ingås. Sammanfattningsvis innebär detta att om konsumenten uttryck- ligen samtycker till att avstå från den fullständiga information som ska lämnas enligt LODA, och avstår från den information som ska lämnas före köp enligt FAL, ska den rådgivning som skett doku- menteras och den begränsade informationen lämnas enligt LODA. Om konsumenten inte avstår från informationen ska fullständig information lämnas enligt LODA och FAL. Problem som uppmärksammats vid kartläggningen är att det finns brister i informationen om ångerrätt och att det kan vara svårt för en konsument att förstå produkten på grund av att den inte beskrivs tillräckligt utförligt i informationen Rådgivning per telefon ställer stora krav på näringsidkarna. Det- samma gäller beträffande den information som ska lämnas i sam- band med sådan rådgivning. Ett resultat av kartläggningen är att det framförts klagomål och funnits missnöje med att konsumenterna inte fått fullständig eller någon information alls om ångerrätten, men också att det funnits brister i den information som lämnats om produkten under samtalet. Klart är att information om ånger- rätten alltid ska lämnas av näringsidkaren, även om konsumenten har avstått från annan information. Många konsumenter har någon form av lån. Bolån där bo- staden är säkerhet är för de flesta konsumenter det lån som har störst ekonomisk betydelse. Förutom bolån finns många andra lånetyper som kan kallas t.ex. privatlån, blancolån, billån eller medlemslån. Dessa lån har ofta högre ränta än bolånen eftersom långivaren har Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster sämre eller ingen säkerhet alls för lånet. Snabblån eller s.k. SMS-lån eller korttidskrediter är lån på relativt små belopp som beviljas och betalas ut snabbt och som ska betalas tillbaka . En tjänst som förekommer och som synes öka i omfattning är förmedling av olika slag av krediter till konsumenter. Steg ett – Inför försäljning på telefon ska ett urval göras – vilka typer av lån kan erbjudas? Innan telefonförsäljningsprocessen startar måste avstämning ske mot regelverken för att bedöma vilka av de ovan nämnda produk- terna som kan säljas per telefon. Penningtvättsreglerna gäller för fysiska och juridiska personer som bl.a. driver bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse samt verksamhet med konsumentkrediter enligt lagen om viss verksamhet med konsumentkrediter. Som beskrivits ovan gäller skärpta krav på åtgärder för att uppnå kundkännedom när en affärsförbindelse etableras eller en enstaka transaktion utförs på distans. I de fall ett företag skulle välja att sälja en kredit per telefon till en ny kund kan avtal inte ingås per telefon annat än i de fall då kunden kan identifiera sig genom en elektronisk legitimation. Om kunden inte har en sådan tillgänglig under samtalet krävs att kun- den skickar in en kopia av id-handling innan avtalet ingås. I praktiken torde detta innebära att ingen av de ovan nämnda produkterna är praktiskt möjliga att ingå avtal om muntligen per telefon när en näringsidkare som omfattas av penningtvättsreglerna riktar sig till nya kunder. I nästa steg när näringsidkaren känner sin kund ska avstämning ske mot KkrL och LODA om det är möjligt att sälja de aktuella krediterna per telefon till konsumenter. KkrL omfattar som ovan nämnts de flesta av de krediter som näringsidkare lämnar kon- sumenter (undantagen redovisas ovan i avsnitt 4.3.12). KkrL inne- håller inga formkrav för ingåendet av ett kreditavtal. Det skriftlig- hetskrav som tidigare gällde vid ingående av kreditavtal försvann i samband med att KkrL infördes . Som exempel på en kredit som säljs per telefon har utredningen valt ett privatlån till en befintlig kund som förmedlas per telefon av en kreditförmedlare. Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster Problem som uppmärksammats vid kartläggningen är att det synes förekomma förmedling av kreditavtal på telefon till nya kunder Den kartläggning som gjorts visar att avtal om krediter normalt ingås genom skriftlig bekräftelse även om det är möjligt att ingå av- tal med befintliga kunder per telefon. Av kartläggningen framkommer även att det förekommer för- säljning per telefon av t.ex. snabblån. Även andra typer av krediter erbjuds per telefon genom kreditförmedlare. De exempel som nämns här synes dessutom röra nya kunder vilket inte torde vara förenligt med penningtvättsreglerna. har fått in ett antal anmälningar där näringsidkare ringer upp nya kunder för att förmedla olika slag av krediter till konsumenter. Det ska dock sägas att det handlar om några enstaka anmälningar och att upp- gifterna i dessa ärenden är knapphändiga. Steg två – Vilka befintliga kunder kan man ringa upp och erbjuda lån? I denna del hänvisar vi till redogörelsen under rubriken 4.5.1 Spara – Steg två. Steg tre – Distansavtal på telefon kräver information I denna del hänvisar vi till redogörelsen under rubriken 4.5.1 Spara – Steg tre. Steg fyra – Kreditprövning ska göras och god kreditgivningssed ska iakttas Som ovan nämnts ska kreditförmedlaren iaktta god kreditgivnings- sed. Det innebär att denne ska ta till vara konsumentens intressen med tillbörlig omsorg och ge de förklaringar som konsumenten behöver för att t.ex. kunna beräkna alla kostnader för krediten. Kreditförmedlaren ska under samtalet ge samtliga förklaringar som krävs för att konsumenten ska förstå viktiga delar av avtalet om det Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster aktuella privatlånet och konsekvenserna av att skuldsätta sig. För- klaringsskyldigheten innebär ingen skyldighet att lämna råd. Förklaringarna ska rimligen ges under telefonsamtalet, vilket ställer stora krav på att den person som konsumenten talar med har till- räckliga kunskaper angående detta. Skyldigheten fullgörs genom att kreditförmedlaren ger samtliga förklaringar som just den konsu- menten behöver men också avråder från att ta ett erbjudet lån om det skulle vara befogat. Om det är en kredit som ökar risken för överskuldsättning så ställs som nämnts ovan i avsnitt 4.3.12 ännu högre krav på en näringsidkare att ge konsumenten utförliga förklaringar. Kreditförmedlaren ska också, även om konsumenten inte efter- frågar det, förklara vad som händer vid betalningsdröjsmål. Om konsumenten har ett likadant lån behöver inte kreditförmedlaren ge förklaringar självmant utan bara om konsumen- ten frågar. Kreditförmedlaren ska också pröva om konsumenten har ekono- miska förutsättningar att fullgöra vad han eller hon åtar sig enligt kreditavtalet (12 § KkrL). Kreditprövningen ska grundas på tillräck- liga uppgifter om konsumentens ekonomiska förhållanden. Krediten får bara beviljas om konsumenten har ekonomiska förutsättningar att fullgöra sitt åtagande. En kreditupplysning hämtas in under telefonsamtalet. Om krediten inte beviljas, ska näringsidkaren bl.a. underrätta konsumenten om orsaken till det (13 § KkrL). Problem som uppmärksammats i kartläggningen är att det finns brister i informationen om förutsättningarna för att krediten ska beviljas och att kreditupplysning hämtas in Ett problem som uppmärksammats vid kartläggningen, genom de anmälningar som kommit in till , rör bristande information om att kreditförmedlaren under samtalet tagit en eller flera kreditupplysningar. Konsumenter uppger i anmälningarna att de varit omedvetna om att så har skett. Det finns även exempel hos Konsumenternas Bank- och där en kreditupplysning tagits på en tänkt medlåntagare som inte är med på telefon och som inte gett sitt godkännande. Utöver kreditupplysningen som hämtas in under telefonsamtalet lägger kreditgivaren även de muntliga uppgifter som konsumenten Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster lämnar under samtalet och som han eller hon med stor sannolikhet hämtar ur minnet, till grund för kreditprövningen. Problemet med det är att kreditgivaren då riskerar att bevilja en kredit på ett orik- tigt underlag som konsumenten riskerar att ingå ett avtal om krediten med en bristfällig kreditprövning som grund. Även om ett privatlån går att ångra riskerar ångerrätten att inte fylla någon funktion därför att det belopp som betalats ut kon- sumerats strax efter att lånet beviljats. Steg fem – Under samtalet ska informationskraven i KkrL också uppfyllas Kreditförmedlaren måste lämna information till konsumenten under samtalet. Enligt 10 § KkrL gäller mindre betungande informations- krav vid telefonförsäljning. Vid sådan försäljning behöver nämligen inte kreditförmedlaren lämna all den information som föreskrivs i 8 § första stycket och 9 § första stycket KkrL. Den information som ska lämnas är i stället den som anges i 3 kap. 4 § första stycket LODA (bl.a. ska den finansiella tjänstens eller det finansiella instru- mentets huvudsakliga egenskaper beskrivas). I 10 § KkrL anges vilken information som måste finnas med i beskrivningen av den finansiella tjänstens eller det finansiella instrumentets (privatlånet i vårt exempel) huvudsakliga egenskaper. Det som ska finnas med är uppgifter om kreditbeloppet och villkoren för utnyttjande av krediten, kreditavtalets löptid, varan eller tjänsten och dess kontantpris vid kreditköp, krediträntan, villkoren för krediträntan med angivande av referensindex eller referensräntor samt tidpunkter, förfaranden och andra villkor för ändring av krediträntan, den effektiva räntan, med angivande av ett representativt exempel, och det sammanlagda belopp som ska beta- las av konsumenten, avbetalningarnas storlek, antal och förfallotid- punkter samt den ordning enligt vilken betalningarna ska fördelas på krediter med olika krediträntor. Eftersom privatlånet i vårt exempel förmedlas, så ställs ytter- ligare krav på kreditförmedlaren. Av 48 § KkrL följer nämligen att en näringsidkare, som utan att vara kreditgivare och mot ersättning erbjuder ett kreditavtal, bistår en konsument innan ett kreditavtal ingås eller ingår ett kreditavtal som ombud för kreditgivaren (kreditförmedlare), ska vid marknadsföring som riktas mot konsu- Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster menter lämna information om huruvida förmedlingen sker i sam- arbete med viss kreditgivare eller är oberoende. Kreditförmedlaren ska vidare informera konsumenten om av- gifter som han eller hon ska betala kreditförmedlaren för dennes tjänster. Sådana avgifter får endast tas ut om förmedlaren har infor- merat konsumenten om avgifterna samt förmedlaren och konsu- menten har avtalat om det i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten innan kredit- avtalet ingås. Kreditförmedlaren ska också informera kreditgivaren om avgifterna. Om avtalet ingås per telefon kan kreditförmedlaren således inte ta ut någon avgift av konsumenten eftersom det under dessa för- hållanden inte är möjligt att ge informationen och avtala om avgiften i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten innan kreditavtalet ingås. Problem som uppmärksammats vid kartläggningen Som utredningen har konstaterat har kartläggningen visat att de flesta kreditavtal ingås skriftligen. Några av de problem som visat sig vid de få tillfällen som telefonförsäljning av krediter anmälts har också nämnts. Det ska dock sägas att det ställs stora krav på näringsidkarna när det gäller den förhållandevis begränsade information som ska lämnas vid telefonförsäljning av krediter. Detta är förmodligen en orsak till att kreditavtal normalt ingås genom ett skriftligt avtal trots möjlig- heten att ingå avtal muntligen. Det ger möjlighet för en näringsidkare att ge fullständig information och att fullgöra förklaringsskyldig- heten. Det ger också konsumenten en reell möjlighet att ta del av informationen och säkerställa att de uppgifter som han eller hon själv lämnar som underlag för kreditprövningen är korrekta. De flesta konsumenter har behov av att kunna sköta betal- ningar på ett effektivt och smidigt sätt. Av lagen (1995:1571) om insättningsgaranti framgår att ett in- stitut som erbjuder konton som omfattas av insättningsgarantin är Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster skyldigt att ta emot sådana insättningar av var och en, om det inte finns särskilda skäl mot det. Med insättningar avses tillgodohavan- den som avser inlåning på konto. De allra flesta har alltså rätt att få ett konto i t.ex. en bank (11 b §). Särskilda skäl kan exempelvis vara att kunden tidigare varit ohederlig mot banken, att det finns miss- tanke om penningtvätt eller risk för att banken främjar brottslig verksamhet genom att erbjuda ett konto. Även den som inte har svenskt personnummer, en svensk adress eller som har skyddad iden- titet har rätt att få öppna ett konto. Av allmänna råd (FFFS 2001:8) om inlånings- konton och tillhörande banktjänster framgår att kontohavaren bör ges möjlighet att koppla tilläggstjänster till ett inlåningskonto, om det inte finns skäl mot detta, för att på ett effektivt sätt kunna sköta uttag av kontanter, överföringar och betalningar (3 §). En tilläggs- tjänst kan vara ett debetkort, en girotjänst eller Internetbank. () pågår inom Finansdepartemen- tet ett arbete med att genomföra och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för av- gifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner. Direktivet syftar till att ge konsumenter rätt till ett s.k. betalkonto med grundläggande funktioner. Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt . De flesta betalningar eller överföringar av pengar, som inte avser kontantbetalningar, sker med en bank som mellanhand. De olika betaltjänsterna skiljer sig åt vad gäller bekvämlighet, tillgäng- lighet, tidsåtgång och pris. De vanligaste bastjänsterna som bankerna erbjuder är betalkonton samt tilläggstjänster som brevgiro, internetbank och olika slag av kontokort (debetkort, betalkort eller kreditkort). Steg ett – Inför försäljning på telefon ska ett urval göras – vilka betaltjänster kan säljas? Innan en telefonförsäljningsprocess startar måste avstämning ske mot regelverken för att bedöma vilka av de ovan nämnda produk- terna som kan säljas på telefon. Alla betaltjänster omfattas av reglerna om penningtvätt. Som beskrivits i avsnitt 4.3.5 gäller skärpta krav på åtgärder för att Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster uppnå kundkännedom när en affärsförbindelse etableras eller en enstaka transaktion utförs på distans. Bestämmelserna om identi- fiering av kunder på distans försvårar möjligheterna att ingå avtal om betaltjänster eller betalningsinstrument per telefon om kunden är ny eftersom kontroll av kundens och den verkliga huvudman- nens identitet ska slutföras innan en affärsförbindelse etableras eller en enstaka transaktion utförs. I de fall ett företag vill sälja en betaltjänst eller ett betalnings- instrument till en ny kund kan avtal inte ingås per telefon annat än i de fall då kunden kan identifiera sig genom en elektronisk legiti- mation. Om kunden inte har en sådan tillgänglig under samtalet krävs att kunden skickar in en kopia av id-handling innan avtalet ingås. I praktiken innebär det att ingen av de ovan nämnda produkter- na är praktiskt möjliga att ingå avtal om muntligen per telefon när näringsidkaren riktar sig till nya kunder; bara när näringsidkaren känner sin kund kan försäljning ske till honom eller henne per telefon. Kartläggningen har visat att det vanligaste scenariot är att banken kontaktar en befintlig kund och säljer ett kontokort av något slag. Utredningen har därför valt det som exempel. Enligt uppgift är det vanligt att avtal ingås muntligen, men det framstår som minst lika vanligt att avtalet ingås skriftligen. Steg två – Vilka befintliga kunder kan man ringa upp och erbjuda ett avtal om kontokort? I denna del hänvisar vi till redogörelsen under rubriken 4.5.1 Spara – Steg två. Steg tre – Distansavtal på telefon kräver information I denna del hänvisar vi till redogörelsen under rubriken 4.5.1 Spara – Steg tre. Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster Steg fyra – Informationskraven enligt LODA och betaltjänstlagen ska uppfyllas Betaltjänstlagen innehåller vissa bestämmelser som gäller när avtal om betaltjänster ingås på distans, t.ex. per telefon. I exemplet är det banken som ringer upp en befintlig kund och säljer ett kontokortsavtal. Det kan då inte sägas att avtalet ingås på kundens begäran. Att det är banken som tar initiativet innebär att all förhands- information i 10 § betaltjänstlagen ska lämnas i rimlig tid före det att avtalet ingås, vilket innebär att information ska lämnas i enlighet med de 27 punkter som anges i lagen. Av 4 kap. 11 § betaltjänst- lagen framgår att information enligt 4 kap. 10 § ska tillhandahållas på papper eller annat varaktigt medium, uttryckas på ett lättillgängligt sätt och vara tydlig och lätt att förstå. Informationen ska vara på svenska eller på annat språk som parterna kommer överens om. Slutsatsen här blir att kravet att i rimlig tid innan avtalet ingås lämna en omfattande mängd information på papper eller annat varaktigt medium gör att det inte går att ingå avtal om kontokort per telefon. Om betaltjänstanvändaren (kunden) däremot själv begär att ett avtal ingås på distans, och om betaltjänstleverantören inte kan uppfylla kraven i 4 kap. 10 och 11 §§ betaltjänstlagen, så kan infor- mationslättnad bli aktuell. Kraven på information ska då uppfyllas efter det att avtalet har ingåtts. Det är alltså i praktiken bara när betaltjänstanvändaren/kunden själv begär det som det är möjligt att ingå avtalet per telefon. Förutsatt att avtalet ingås per telefon på begäran av betaltjänst- användaren ska information lämnas i enlighet med kraven i LODA. När avtalet avser en betaltjänst anges i LODA att viss information i 3 kap. 3 § inte behöver lämnas. Det är sådan information som följer av punkterna 1–4, 11, 12 och 14–16 i paragrafens första stycke. Är det dessutom fråga om telefonförsäljning och kunden ut- tryckligen samtycker till det, kan informationen begränsas till att endast avse upplysningar om att det med avtalet kan följa skatter, avgifter eller kostnader som varken betalas genom näringsidkaren eller påförs av denne. Av punkten 6 i den aktuella paragrafen fram- går att information även ska lämnas om de särskilda risker som följer med det finansiella instrument som avtalet avser, inklusive uppgift Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster om att den tidigare värdeutvecklingen och avkastningen inte ger någon säker vägledning i fråga om den framtida utvecklingen och avkastningen, vilket inte är relevant när det gäller ett kontokorts- avtal. Därutöver ska information lämnas om vad som gäller om ångerrätt enligt LODA och en uppgift om vad konsumenten kan komma att få betala vid utövande av ångerrätten. Näringsidkaren ska dock upplysa konsumenten om att ytterligare information finns tillgänglig på begäran samt ange vad denna information avser. Informationen ska ges klart och begripligt och på ett sätt som är anpassat till det medel för distanskommunikation som används. Näringsidkaren ska ta särskild hänsyn till behovet av skydd för underåriga. Problem som uppmärksammats vid kartläggningen är att det verkar förekomma försäljning av betaltjänster eller betalningsinstrument per telefon i strid med regelverken Kartläggningen har visat att försäljning av kontokort sker i huvud- sak till befintliga kunder. I den mån det sker utan att kunden ut- tryckligen begärt det, strider försäljningen mot reglerna i betal- tjänstlagen. De flesta konsumenter och småföretag har tecknat eller omfattas av flera olika typer av försäkringsavtal. Det handlar om allt från konsu- mentförsäkringar (hemförsäkringar, villaförsäkringar, fordonsförsäk- ringar och reseförsäkringar) och företagsförsäkringar till personför- säkringar (livförsäkringar, sjukförsäkringar och olycksfallsförsäkringar eller en kombination av dessa, s.k. sjuk- och olycksfallsförsäkringar). Många av dessa produkter är vad som skulle kunna kallas sam- lade försäkringslösningar vilket innebär att ett avtal innehåller flera olika typer av försäkringsskydd. Hemförsäkringen är ett exempel. En hemförsäkring kan t.ex. ge ett ekonomiskt skydd för saker man äger, hyr eller lånar vid händelse av t.ex. en stöld eller en brand, ersätta person- eller sakskada som den försäkrade orsakat av vårdslöshet, täcka ombudskostnader i händelse av tvist samt täcka sjukvårds- kostnader vid sjuk- och olycksfall som inträffar på resa. Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster Innehållet i dessa avtal kan utökas med olika tilläggsförsäkringar, t.ex. ett avbeställningsskydd som tillägg till reseförsäkringen, en all- riskförsäkring som tillägg till egendomsskyddet (allriskförsäkringen täcker plötsliga och oförutsedda händelser på den försäkrade egen- domen). Det finns också ett stort utbud av försäkringsavtal som kan kallas för special- eller produktförsäkringar som säljs i samband med köp av en resa på internet, eller som tillägg vid köp av t.ex. en dator eller en mobiltelefon. De gäller bara för en specifik resa eller en specifik produkt. Det förekommer även personförsäkringar som säljs separat och bara täcker en diagnos, t.ex. bröstcancer eller prostatacancer. Andra vanliga personförsäkringar är livförsäkringar som också innehåller ett sparmoment och där försäkringsinslaget är litet. Dessa försäkringar har i denna framställning sorterats in under gruppen Spara ovan, se avsnitt 4.5.1. Det finns alltså ett stort utbud av försäkringsprodukter avsedda att täcka olika typer av risker. Värt att nämna här är att försäkringar ofta beskrivs som lågintresseprodukter som är svåra att förstå. Det finns dock hos många en grundläggande kunskap om att det ställs krav på att en trafikförsäkring tecknas när man köper en bil och de flesta förstår behovet av att köpa en hemförsäkring när man flyttar hemifrån eller köper en bostad. Kunskapen sträcker sig dock inte alltid till kunskap om innehållet i försäkringsvillkoren och de rättig- heter och skyldigheter som följer av ett avtal när en skada väl in- träffar. Steg ett – Inför försäljning på telefon ska ett urval göras – vilka försäkringsprodukter kan säljas? Innan telefonförsäljningsprocessen startar måste avstämning ske mot regelverken för att bedöma vilka av de ovan nämnda produkterna som kan säljas på telefon. De försäkringar som regleras i 2–7 kap. FAL omfattas inte av reg- lerna om penningtvätt (1 kap. 2 § penningtvättslagen). Som nämnts i avsnitt 4.3.11 innehåller FAL inga formkrav som anger hur ett försäkringsavtal ska ingås. I praktiken torde detta innebära att alla de ovan nämnda för- säkringarna i gruppen konsumentförsäkringar är möjliga att ingå Regleringen av sådan telefonförsäljning som avser finansiella tjänster avtal om muntligen per telefon oavsett om en näringsidkare riktar sig till nya eller befintliga kunder. För företagsförsäkringar som är skadeförsäkringar och regleras i 8 kap. FAL gäller samma sak. Individuella skadeförsäkringar (2–9 kap.)64 är inte finansiella instrument och omfattas inte heller av rådgivningsreglerna (1 § rådgivningslagen). De kan alltså säljas utan att någon form av rådgivning sker. Personförsäkringar kan som tidigare nämnts vara sådana för- säkringar som omfattas av penningtvättsreglerna, nämligen i de fall de omfattas av reglerna för livförsäkringsrörelse. De kan då inte säljas till nya kunder förrän kraven på kundkännedom är uppfyllda. Är det fråga om livförsäkringsprodukter med sparmoment ska ett avtal föregås av rådgivning, se ovan under rubriken .