sou · H2B319 · 2014-04-10 00:00:00 — Genom tjänstedirektivet inrättades ett europeiskt nätverk av nationella myndigheter för att utbyta information om allvarliga eller specifika omständigheter inom ramen för en tjänsteverksam- het som kan åstadkomma allvarlig skada för människors hälsa eller säkerhet, eller för miljön.47 Syftet med denna varningsmekanism är att underlätta ett administrativt samarbete mellan myndigheter i tillsynsärenden. I det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet införs en varningsmekanism där behöriga myndigheter ska informera om yrkesutövare som av nationella myndigheter eller domstolar helt eller delvis begränsats eller förbjudits utöva verksamhet inom ett antal angivna yrkesområden med konsekvenser för hälso- och sjuk- vård eller barnomsorg.48 Varningsmekanismen syftar till att varna för individer med konstaterat bristfällig yrkesskicklighet. Till skillnad från vad som är fallet för den varningsmekanism som upprättas enligt tjänstedirektivet, krävs för yrkeskvalifikations- direktivets varningsmekanism en myndighets ställningstagande kring yrkesutövarens fortsatta befogenheter att utöva yrket. Tjänstetill- handahållare som verkar inom ett reglerat yrke kan omfattas av varningsmekanismerna i båda direktiven. 47Artikel 32 i tjänstedirektivet. 48Artikel 56a i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 6Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet Yrkeskvalifikationsdirektivet föreskriver att behöriga myndigheter automatiskt ska erkänna kvalifikationer som en sökande förvärvat i annat land i de fall där direktivet samordnat utbildningskraven för yrket i fråga. Så är fallet i fråga om yrkena läkare, sjuksköterska, tand- läkare, veterinär, barnmorska, apotekare och arkitekt. För dessa yrken, som omfattas av det automatiska erkännandet, kan den behöriga myndigheten inte närmare jämföra de bakomliggande utbildningarna utan får godta att det finns nationella variationer. Det ömsesidiga erkännandet bygger på antagandet att varje land säkerställer att respektive utbildning lever upp till direktivets minimikrav. Det svenska högskolesystemet är decentraliserat för att ge så goda förutsättningar som möjligt för att utbildningarna ska kunna justeras till omvärlds- och kunskapsutveckling.1 I högskolelagen (1992:1434) och i högskoleförordningen (1993:100) anges kraven för högre utbildning och i bilagor till högskoleförordningen, förordningen (1993:221) för och förordningen (2007:1164) för anges krav för respektive examen. Kraven anger utbild- ningens omfattning och vilka mål och övriga krav som varje student ska uppnå för att få examen. Målen avser kunskap och förståelse, färdighet och förmåga samt värderingsförmåga och förhållningssätt. Målen i lagar och förordningar syftar till hög kvalitet och effektivitet men ansvaret för utbildningarnas utformning och genomförande har delegerats till lärosätena. Det är således universitetens och högskolornas ansvar att besluta om det närmare innehållet i utbildningarna. Vilka kurser som ingår och blandningen mellan teoretiska och verksamhetsförlagda kurser kan sålunda skilja sig mellan olika universitet och högskolor trots att utbildningarna leder 2008/09:175 s. 83. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet till samma examen. Universiteten och högskolorna är skyldiga att utarbeta kurs- och utbildningsplaner för sina utbildningsprogram och kurser, och av högskoleförordningen framgår vad dessa planer ska innehålla.2 beslutar om tillstånd att utfärda examina för statliga universitet och högskolor. Regeringen med- delar föreskrifter om vilka examina som får utfärdas vid och vid samt beslutar om tillstånd att utfärda examina för enskilda utbildningsanordnare. har ansvar för att kontinuerligt utvärdera högskoleutbildningarna.3 Utbildningar som inte upp- fyller kraven för examen får omdömet bristande kvalitet. Om identifierade brister inte åtgärdas riskerar lärosätet att förlora examenstillståndet. Fram har det fattats beslut om 912 utbildningar. Av dessa har fått omdömet bristande kvalitet.4 6.1Utbildningar där minimikraven samordnats Enligt artikel 24.1 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet krävs för tillträde till medicinsk grundutbildning en betygshandling som ger tillträde till universitet för studierna i fråga. Av 7 kap. högskoleförordningen framgår att det för tillträde till studier vid universitet krävs grundläggande behörighet samt den särskilda behörighet som kan vara föreskriven. Enligt det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska utbildningen sammanlagt omfatta studier, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, och ska bestå av minst 5 500 timmars teoretisk och praktisk undervisning vid universitet eller under tillsyn av ett universitet.5 Den svenska läkarutbildningen omfattar 330 högskolepoäng (330 ECTS-poäng) vilket motsvarar studier.6 Antalet timmar är inte reglerat men ett läsår omfattar 40 veckors studier och om man utgår från att heltids- 26 kap. 13–17 §§ högskoleförordningen. 3Se 1 och 2 §§ förordningen (2012:810) med instruktion för . 2012/13:1 s. 164. 5Artikel 24.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 6Bilaga 2 till högskoleförordningen. SOU 2014:19 Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet studier kräver omfattar läkarutbildningen . Direktivet lägger även fast vilka kunskaper och färdigheter en läkarstudent ska ha förvärvat efter utbildningen. Ändrings- direktivet medför inga ändringar i detta avseende. I examens- ordningen i högskoleförordningen framgår vilka grundläggande kunskaper och färdigheter som krävs för en läkarexamen. Enligt artikel 25 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet krävs det för tillträde till specialistläkarutbildning att den sökande har genomgått medicinsk grundutbildning med godkända resultat och att specialistläkarutbildningen ska omfatta teoretisk och prak- tisk utbildning. Beroende på vilken inriktning specialiseringen avser ställer direktivet olika krav på utbildningens längd, men i inget fall överstiger kraven fem år.7 Utbildningen ska ske under kontroll av behöriga myndigheter eller organ samt bedrivas på heltid vid sär- skilda inrättningar som erkänts av de behöriga myndigheterna. Utbildningen förutsätter medverkan i all medicinsk verksamhet på den avdelning där utbildningen äger rum, inklusive jourtjänst- , så att den blivande specialistläkaren ägnar all sin yrkesverk- samhet åt denna praktiska och teoretiska utbildning under hela arbetsveckan och på de villkor som fastställs av de behöriga myndigheterna. Enligt patientsäkerhetsförordningen (2010:1369) ska en legitimerad läkare som vill uppnå specialistkompetens genomgå vidareutbildning under för att förvärva de kunskaper, färdigheter och förhållningssätt som föreskrivits för den sökta specialistkompetensen. Specialistkompetensen ska förvärvas genom specialiseringstjänstgöring som läkare under handledning och genom deltagande i kompletterande utbildning.8 Av före- skrifter framgår möjliga specialiseringar samt vilka kunskaper, färdigheter och förhållningssätt som ska gälla för varje specialist- kompetens (målbeskrivningar).9 7Punkt 5.1.3 i bilaga V till det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 84 kap. patientsäkerhetsförordningen. 9Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2008:17) om läkarnas speciali- seringstjänstgöring. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet Enligt artikel 28 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet krävs det för tillträde till särskild allmänläkarutbildning ett fullgjort program för medicinsk grundutbildning med godkända resultat. gäller att utbildningen ska ske på heltid och omfatta två eller studier beroende på när beviset utfärdats. I direk- tivet anges vidare vilken typ av praktik som ska ingå samt inom vilken typ av vårdinrättningar utbildningen ska ske. I fanns tidigare en speciell kompetensnivå för läkare som kallades Allmänpraktiserande läkare, eller Europaläkare, men denna kategori har avskaffats. Kommissionen ansåg att system med två yrkeskvalifikationer inom allmänpraktik, allmänprakti- serande läkare () och specialist i allmänmedicin, stod i strid med eftersom systemet hindrade den fria rörlig- heten på den inre marknaden.10 är det därför de krav som ställs för att bli specialist inom allmänmedicin som ska uppfylla direktivets krav på särskild allmänläkarutbildning.11 En person med särskild allmänläkarutbildning från en annan medlemsstat ska i automatiskt erkännas som specialist i allmänmedicin. För att bli antagen till utbildning till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska det enligt artikel 31.1 i det moder- niserade yrkeskvalifikationsdirektivet antingen krävas allmän skolutbildning som ger behörighet till universitet eller hög- skolor med en erkänd likvärdig nivå, eller allmän skol- utbildning som ger behörighet till en yrkesskola eller ett yrkes- utbildningsprogram för sjuksköterskor. Till skillnad från de övriga yrkena för vilka utbildningskraven samordnats specificeras i direk- tivet att förkunskapskraven för att kunna antas till sjuksköterske- utbildningen är ett visst antal års skolutbildning istället för som t.ex. för läkare, en betygshandling som ger tillträde för studier. Den svenska sjuksköterskeutbildningen är en högskoleutbild- ning som enligt direktivet ska kunna sökas allmän 10 Regeringens skrivelse 2011/12:105, Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen , s. 311 ff. 11 Den som har anställning i utifrån Europaläkarkompetens är efter även fortsättningsvis behörig för anställning. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet För att bli antagen till den svenska sjuksköterske- utbildningen krävs, precis som för all annan högskoleutbildning, grundläggande behörighet samt den särskilda behörighet som kan vara föreskriven.12 Utbildningen till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska enligt artikel 31 i det moderniserade yrkeskvalifi- kationsdirektivet omfatta sammanlagt utbildning, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, bestående av minst 4 600 timmars teoretisk och klinisk undervisning. Den svenska sjuksköterske- utbildningen omfattar 180 högskolepoäng (180 ECTS-poäng), vilket motsvarar studier.13 Antalet timmar är inte reglerat, men ett läsår omfattar 40 veckors studier och om man utgår från att heltidsstudier kräver omfattar sjuk- sköterskeutbildningen . Direktivet reglerar även fördelningen mellan teoretisk och klinisk utbildning, vilka ämnen som ska ingå och vilka kunskaper och färdigheter examinerade sjuksköterskor ska inneha.14 Enligt artikel 34.1 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska det krävas att den sökande till grundläggande tandläkarutbildning innehar ett examensbevis eller bevis på formella kvalifikationer som berättigar honom eller henne att bli antagen till den aktuella utbild- ningen vid universitet eller vid högskolor som tillerkänts likvärdig ställning i en medlemsstat. För att bli antagen till den svenska tand- läkarutbildningen krävs, precis som för all annan högskoleutbildning, grundläggande behörighet samt den särskilda behörighet som kan vara föreskriven.15 Utbildningen till tandläkare ska enligt det moderniserade yrkes- kvalifikationsdirektivet omfatta studier, eller ett likvärdigt antal ECTS-poäng, och ska bestå av minst 5 000 timmars teoretisk och praktisk utbildning. Den svenska tandläkarexamen omfattar 300 högskolepoäng (300 ECTS-poäng) vilket motsvarar studier.16 Antalet timmar är inte reglerat men ett läsår 127 kap. 2 § högskoleförordningen. 13Bilaga 2 till högskoleförordningen. 14Se artikel 31 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet samt punkt 5.2.1 i bilaga V till direktivet. 157 kap. 2 § högskoleförordningen. 16Bilaga 2 till högskoleförordningen. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet omfattar 40 veckors studier och om man utgår från att heltids- studier kräver omfattar tandläkarutbildningen . Direktivet reglerar även vilka ämnen som ska ingå och vilka kunskaper och färdigheter examinerade tandläkare ska inneha.17 Enligt artikel 35 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska det för att bli antagen till utbildning för specialisttandläkare krävas en fullgjord grundläggande tandläkarutbildning eller bevis på förvärvade rättigheter. I krävs det att man utövat allmän tandläkarpraktik under efter att ha fått legitimation som tandläkare för att kunna utbilda sig till specialisttandläkare.18 Utbildningen till specialisttandläkare ska omfatta teoretisk och praktisk utbildning vid universitet, behandlingscentrum för studier och forskning eller, i förekommande fall, annan vårdinrättning som godkänts av behöriga myndigheter eller organ i detta syfte.19 Utbildning till specialisttandläkare ska omfatta , och ska bedrivas under tillsyn av behöriga myndigheter eller organ. Den ska innebära personlig medverkan och ansvarstagande av den blivande tandläkaren i verksamheten på avdelningen i fråga.20 Den svenska specialisttandläkarutbildningen är treårig och kompetensen förvärvas genom tjänstgöring som tandläkare under handledning vid en klinik som godkänts av och genom deltagande i kompletterande utbildning.21 Av Social- styrelsens föreskrifter följer vilka kunskaper, färdigheter och för- hållningssätt som skall gälla för varje specialistkompetens (mål- beskrivningar).22 17Se artikel 34 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet samt punkt 5.3.1 i bilaga V till direktivet. 184 kap. 2 § patientsäkerhetsförordningen. 19Artikel 35.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 214 kap. 2 § patientsäkerhetsförordningen samt föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1993:4); Tandläkarnas specialiseringstjänstgöring. 22Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 1993:4); Tandläkarnas speciali- seringstjänstgöring. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet Enligt artikel 38.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska det för att bli antagen till veterinärutbildningen krävas att den sökande innehar examensbevis eller bevis på formella kvalifika- tioner som berättigar honom eller henne att bli antagen till den aktuella utbildningen vid universitet eller vid högskolor som till- erkänts likvärdig ställning i en medlemsstat när det gäller denna utbildning. För att bli antagen till den svenska veterinärutbild- ningen krävs, precis som för all annan högskoleutbildning, grund- läggande behörighet samt den särskilda behörighet som kan vara föreskriven.23 Vidare ska utbildningen enligt artikel 38.1 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet omfatta studier på heltid med teoretisk och praktisk undervisning, eller därutöver ett likvärdigt antal ECTS-poäng. Veterinärexamen ingår i den speciella examensordning som reglerar utbildningar vid lantbruks- universitet.24 Där fastställs att den svenska veterinärutbildningen omfattar 330 högskolepoäng (330 ECTS-poäng) vilket motsvarar studier på heltid. Direktivet reglerar även vilka ämnen som ska ingå och vilka kunskaper och färdigheter exami- nerade veterinärer ska inneha.25 237 kap. 2 § högskoleförordningen. 24Bilagan till förordningen för . 25Artikel 38.3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet samt punkt 5.4.1 i bilaga V till direktivet. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet Enligt artikel 40.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet finns det två alternativa utbildningsvägar för barnmorskor. En för länder där barnmorskeutbildningen är en egen utbildning från grunden (utbildningsväg 1) och en för länder där barnmorske- utbildningen är en påbyggnadsutbildning för sjuksköterskor (utbildningsväg 2). I krävs det sjuksköterskeexamen för behörighet till barnmorskeutbildningen26 och tillämpar sålunda den senare utbildningsvägen. För länder som tillämpar utbildningsväg 2 gäller att utbild- ningen ska omfatta minst 18 månaders studier på heltid.27 I är utbildningen till barnmorska på avancerad nivå i högskolan och leder till barnmorskeexamen som ligger till grund för legitimation som barnmorska. Den svenska barnmorskeutbildningen omfattar 90 högskolepoäng (90 ECTS-poäng), vilket motsvarar heltidsstudier.28 Direktivet reglerar även vilka ämnen som ska ingå och vilka kunskaper och färdigheter examinerade barnmorskor ska inneha.29 Enligt artikel 44.1 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska det för att bli antagen till apotekarutbildningen krävas att den sökande innehar examensbevis eller bevis på formella kvalifika- tioner som berättigar honom/henne att bli antagen till den aktuella utbildningen vid universitet eller vid högskolor som tillerkänts likvärdig ställning i en medlemsstat när det gäller denna utbildning. För att bli antagen till den svenska apotekarutbildningen krävs, precis som för all annan högskoleutbildning, grundläggande behörighet samt den särskilda behörighet som kan vara före- skriven.30 Vidare ska utbildningen enligt artikel 44.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet omfatta studier på heltid med teoretisk och praktisk undervisning. I högskole- förordningen fastställs att den svenska apotekarexamen omfattar 26Bilaga 2 till högskoleförordningen. 27Artikel 40.1.b i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 28Bilaga 2 till högskoleförordningen. 29Artikel 40.3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet samt punkt 5.5.1 i bilaga V till direktivet. 307 kap. 2 § högskoleförordningen. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet 300 högskolepoäng (300 ECTS-poäng) vilket motsvarar studier på heltid. Direktivet reglerar även fördelningen mellan teoretisk och praktisk undervisning och praktik på apotek, vilka ämnen som ska ingå och vilka kunskaper och färdigheter exami- nerade apotekare ska inneha.31 För arkitektutbildningen fastställer det moderniserade yrkes- kvalifikationsdirektivet inget krav avseende behörighet till utbild- ningen. Enligt artikel 46 i det moderniserade yrkeskvalifikations- direktivet ska arkitektutbildningen omfatta sammanlagt studier på heltid vid universitet eller jämförbar läroanstalt eller studier på heltid vid universitet eller jämförbar läroanstalt jämte ett bevis yrkespraktik. Enligt högskole- förordningen omfattar den svenska arkitektutbildningen 300 hög- skolepoäng (300 ECTS-poäng), vilket motsvarar heltids- studier. Någon obligatorisk praktik är inte föreskriven och har sålunda valt den första utbildningsvägen. Direktivet reglerar även vilka färdigheter examinerade arkitekter ska inneha.32 För reglerade yrken som inte omfattas av det automatiska erkännandet utifrån samordnade utbildningskrav är behöriga myndigheter hänvisade till att bedöma utländska kvalifikationer i enlighet med den generella ordningen. Enligt den generella ord- ningen för erkännande av bevis på formella kvalifikationer ska tillträde till ett yrke och rätten att utöva det beviljas sökande som på heltid utövat yrket i fråga i en annan medlemsstat där yrket inte är reglerat. I de fall den sökande kan uppvisa ett bevis på formella kvalifikationer från en reglerad utbildning får krav utövande av yrket däremot inte ställas.33 För personer som har en examen från en reglerad utbildning i underlättas därigenom tillträdet till ett reglerat yrke i andra länder även om 31Artikel 44.2–3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet samt punkt 5.6.1 i bilaga V till direktivet. 32Artikel 46.2–3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 33Artikel 13.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet yrket inte reglerats i . För att underlätta tillämpningen av denna regel åläggs medlemsstaterna att i kontaktpunkten för tjänster lista samtliga nationella reglerade utbildningar.34 I kontakt- punkten för tjänster ska även alla utbildningar med speciellt upp- lägg listas. Med detta avses yrkesutbildningar kopplade till regle- rade yrken.35 Enligt det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet är en reglerad utbildning all utbildning som särskilt utformats för ett visst yrke och som omfattar en eller flera kurser som vid behov kompletteras genom yrkesutbildning, provtjänstgöring eller yrkes- utövning. Utformningen av och nivån på yrkesutbildningen, prov- tjänstgöringen eller yrkesutövningen ska fastställas i den berörda medlemsstatens lagar och andra författningar, eller övervakas eller godkännas av den för ändamålet utsedda myndigheten.36 6.2.1Reglerade utbildningar i gymnasieskolan I gymnasieskolan37 finns det 18 nationella program varav tolv yrkesprogram och sex högskoleförberedande program. Samtliga program är treåriga. Regeringen har därutöver i propositionen Gymnasieingenjörsutbildning för konkurrenskraft och tillväxt föreslagit att det ska införas en vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan.38 Yrkesprogrammen ska utgöra grund för yrkesverksamhet och fortsatt yrkesutbildning. Inom de tolv yrkesprogrammen finns det i sin tur totalt 42 olika inriktningar. Vissa av dessa inriktningar leder till specifika yrken, såsom frisör eller plåtslagare, medan andra inriktningar, som husbyggnad, omfattar ett flertal olika yrkeskategorier.39 De ämnen och kurser som ska ingå i respektive nationellt program definieras i författning.40 För att få bedriva en utbildning som avviker från de nationella programmen måste lämna tillstånd. är skyldigt att samråda med Univer- 34Artikel 57.1.d i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet, se även avsnitt 9.4. 35Artiklarna 57.1.d samt 11.1.c.ii i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 36Artikel 3.1.e i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 37Inom gymnasiesärskolan, som vänder sig till elever med en utvecklingsstörning, finns nio yrkesinriktade nationella program som pågår . 38Prop.2013/14:188 Gymnasieingenjörsutbildning för konkurrenskraft och tillväxt. 39Bilaga 1 till gymnasieförordningen (2010:2039). 40Bilaga 3 till skollagen (2010:800), bilaga 1 till gymnasieförordningen, samt bemyndigande till att meddela föreskrifter. Yrkeskvalifikationsdirektivet och det svenska utbildningssystemet sitets- och högskolerådet och Myndigheten för när det gäller utformningen av examensbevis.41 Det är som ger tillstånd för fristående skolor att bedriva utbildning inom gymnasieskolan. Därutöver svarar myndigheten för kvalitetsgranskning av utbildningen. kontrollerar genom sin tillsynsverksamhet att utbildningen som bedrivs av såväl fristående som kommunala huvudmän uppfyller de krav som följer av lagar och andra föreskrifter.42 6.2.2Reglerade utbildningar inom universitet och högskolor Det anges i lag och förordning vilka utbildningsanordnare som kan ges tillstånd att utfärda examina, samt på vilken nivå. Universiteten har generellt tillstånd att utfärda högskoleexamen, kandidatexamen, magisterexamen, masterexamen, licentiatexamen och doktors- examen. Högskolor med statlig huvudman har generellt tillstånd att utfärda högskoleexamen, kandidatexamen och magisterexamen. De kan ansöka hos om tillstånd att utfärda masterexamen, licentiatexamen och doktorsexamen inom ett visst område. Enskilda utbildningsanordnare saknar generellt examenstillstånd. De måste alltid ansöka om examenstillstånd hos regeringen. För yrkesexamina och konstnärliga examina finns inga generella tillstånd. Alla utbildningsanordnare måste ansöka om dessa examenstillstånd. Vid ansökan tillsätts en bedömargrupp för att göra en bedömning av den tilltänkta utbildningen. Högskoleutbildning ges vid 31 statliga universitet och högskolor (däribland och Försvarshögskolan) samt vid 12 enskilda utbildningsanordnare med tillstånd att utfärda examen i enlighet med lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. Det finns totalt 35 yrkesexamina i bilaga 2 till högskoleförord- ningen (examensordningen).