sou · H2B366 · 2014-09-01 00:00:00 — -konsumtionsmönstren av varor och tjänster orsakar så små miljö- och hälsoproblem som möjligt. I propositionen 2000/01:130 Svenska miljömål - delmål och åtgärds- strategier preciserades att generationsmålet skulle vara uppfyllt 2020. Generationsmålet beskrivs av regeringen som ett inriktningsmål för samhällets omställning som ska vara vägledande för miljö- arbetet på alla nivåer i samhället.1 Generationsmålet visar enligt regeringen att samhället behöver ses som en helhet där miljö- frågorna inte betraktas som områden för sig utan som delar av alla politikområden. I samband med att fattade beslut om generationsmålet föreslog regeringen en ny struktur för arbetet med miljömål genom att fastställa 15 nationella miljökvalitetsmål som anger vilket miljötillstånd som skulle uppnås i ett gene- rationsperspektiv.2 När propositionen lades fram fanns ca 170 miljömål av olika slag och för olika nivåer som hade tagits fram . Många av målen hade antagits av medan andra beslutats av regeringen. 2013/14:145 Svenska miljömål visar vägen! 1997/98:145 Svenska miljömål. Miljöpolitik för ett hållbart , bet. 1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183. beslutade om ett 16:e miljö- kvalitetsmål.3 Regeringen beskriver miljömålens karaktär i skrivelsen Svenska miljömål visar vägen! på följande sätt: Miljökvalitetsmålen uttrycker den miljömässiga dimensionen av arbetet mot hållbar utveckling och konkretiserar mål om att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kom- mande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. De nu gällande sexton miljökvalitetsmålen som anger det tillstånd i den svenska miljön som miljöarbetet ska leda till är 8.Levande sjöar och vattendrag 9.Grundvatten av god kvalitet 10.Hav i balans samt levande kust och skärgård 16.Ett rikt växt- och djurliv Till varje miljökvalitetsmål finns ett antal preciseringar för att tydligare definiera innebörden av miljökvalitetsmålen och det 2004/05:150 Svenska miljömål – ett gemensamt uppdrag, bet. 2005/06:MJU3, rskr. 2005/06:48. miljötillstånd som ska uppnås. Avsikten är att miljökvalitetsmålen och preciseringarna ska ge tydlig vägledning för det miljöarbete som nationella myndigheter, länsstyrelser, kommuner och andra aktörer utför. Miljö- och jordbruksutskottet konstaterar i betänkandet Svenska miljömål4 (bet. 2013/14:MJU28) att miljömålssystemet är kärnan i den svenska miljöpolitiken och därmed också grunden för genomförandet av miljöpolitiken. Målen är även styrande för agerande inom EU och i internationella sammanhang. Regeringen gör bedömningen i skrivelsen Svenska miljömål visar vägen! att för ungefär hälften av miljökvalitetsmålen är inter- nationella insatser avgörande för om målen ska kunna nås. Detta gäller särskilt för Begränsad klimatpåverkan, Bara naturlig för- surning, Giftfri miljö, Ingen övergödning och Hav i balans samt levande kust och skärgård. Enligt regeringen måste man finna lösningarna inom EU eller genom internationellt samarbete. Regeringen beslutar om strategier med etappmål men också om andra styrmedel och åtgärder inom prioriterade områden där insatserna bedöms vara mest angelägna och där det behövs tydliga styrsignaler. Strategierna och etappmålen är i huvudsak mål- övergripande, dvs. de kan bidra till ett eller flera miljökvalitetsmål och till generationsmålet. Syftet med strategierna och etappmålen är enligt regeringen att ge tydlig prioritet åt insatser inom områden där det finns ett stort behov av åtgärder för att öka takten i arbetet med att nå miljö- kvalitetsmålen. Avsikten med etappmålen är också att de ska för- tydliga den samhällsomställning som krävs för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen ska kunna nås och de är styrande för miljöarbetet. Enligt miljö- och jordbruksutskottet är det genom beslut om strategier och etappmål inom prioriterade områden som genom- förandet blir tydligare fokuserat till områden där behovet är störst, vilket ökar effektiviteten i miljöarbetet.5 Att arbeta med strategier 2013/04:MJU28 Svenska miljömål. 2013/14:MJU28 Svenska miljömål. innebär ett brett angreppsätt med insatser inom flera politik- områden som bidrar till att uppfylla flera miljökvalitetsmål. Sedan miljömålssystemet utvecklades har regeringen beslutat om två strategier, en för en giftfri miljö och en för biologisk mångfald och ekosystemtjänster.6 Tjugofyra etappmål har beslutats inom fem olika områden. Ytterligare strategier och etappmål har föreslagits av Miljömålsberedningen.7 Dessa bereds inom . Regeringen framhåller i propositionen Svenska miljömål. Miljö- politik för ett hållbart (prop. 1997/98:145) att miljökvali- tetsmålen är utgångspunkten för ett system med mål- och resultat- styrning av miljöarbetet, något som man menar är det effektivaste sättet att styra ett brett upplagt miljöarbete med deltagare inom alla samhällsområden. Regeringen beskriver systemet på följande sätt: I den nya strukturen ligger att miljökvalitetsmålen skall vara utgångs- punkten för ett system med mål- och resultatstyrning, som enligt regeringens uppfattning är det effektivaste sättet att styra ett brett upplagt miljöarbete med deltagare inom alla samhällsområden. Mål- och resultatstyrning innebär principiellt en styrning med hjälp av uppställda mål medan vägarna att nå dit inte bestäms i detalj. Miljö- kvalitetsmålen bildar således utgångspunkter för fortsatt precisering samt sektorsvis och geografisk anpassning. Myndigheter, företag och kommuner m.fl. ges därvid stor frihet att välja vägar för att nå målen. Befintliga eller nya styrmedel kan användas och frivilliga åtaganden initieras. I propositionen Svenska miljömål – ett gemensamt uppdrag (prop. 2004/05:159) var regeringens uppfattning att den tydliga miljö- målsstruktur som hade etablerats effektiviserade mål- och resultat- styrningen av arbetet med att lösa de stora miljöproblemen, särskilt som strukturen kombinerats med ett tydligt uppföljningssystem. I avsnitt 2.6 ges en beskrivning av systemet med mål- och resultatstyrning. 6Strategierna presenterades för i prop. 2013/14:39 respektive 2013/14:141. 7SOU 2014:50 Med miljömålen i fokus – hållbar användning av mark och vatten. Årliga uppföljningar och fördjupad utvärdering lämnar en årlig upp- följning av miljökvalitetsmålen till regeringen. Den årliga upp- följningen redovisar miljötillståndet och de insatser som aktörer som ingår i miljömålssystemet genomför för att nå miljömålen. I rapporten följs de olika miljökvalitets- och etappmålen upp. Varje myndighet ansvarar för uppföljningen av sitt eller sina miljö- kvalitetsmål. Varje myndighet lämnar uppgifter till Naturvårds- verket som sedan lämnar en samlad redovisning till regeringen. I uppföljningarna av miljökvalitetsmålen bedöms om dagens styr- medel och de åtgärder som görs är tillräckliga för att nå målen. Bedömningen sammanfattas i betyget ja, nära eller nej. Enligt den årliga uppföljningen konstateras att endast 2 av 16 miljökvalitetsmål kommer att nås 2020 med beslutade styr- medel och åtgärder.8 En fördjupad uppföljning lämnas en gång per valperiod av till regeringen. Den senaste fördjupade utvärde- ringen av miljömålen presenterades 2012 – den tredje sedan beslutade om miljömålssystemet 1999. har fått ett uppdrag att presentera nästa fördjupade utvärdering 2015.9 De fördjupade utvärderingarna innehåller bedömningar och prognoser för miljökvalitetsmålen och generationsmålet, analyser av synergier och konflikter i miljöarbetet, en genomgång av tillgängliga styrmedel för att nå målen och hur det regionala och lokala miljöarbetet går. Myndigheterna inom miljömålssystemet har fastställt 114 indika- torer för uppföljningen av miljökvalitetsmålen.10 Vissa indikatorer används för flera mål. Indikatorn är ett hjälpmedel som förmedlar information om miljöutvecklingen och ger hjälp i uppföljning och 8Naturvårdsverket, rapport 6608, , Miljömålen. Årlig uppföljning av miljökvalitetsmål och etappmål 2014. 9Regeringsbeslut , dnr M2014/419/Mm 10Uppgift från webbsidan . Sidan förvaltas av . Den nationella och regionala miljöövervakningen ger dataunderlag till många av indikatorerna. Enligt regeringens skrivelse Svenska miljömål visar vägen! har arbetat med att vidareutveckla miljömåls- uppföljningen och har också startat ett utvecklingsarbete i dialog med de målansvariga myndigheterna och länsstyrelsernas sam- verkansorgan11, för att få en mer konsekvent, transparent och tydlig miljömålsuppföljning. I arbetet ingår en översyn av de indikatorer som finns för att mäta tillståndet för respektive miljökvalitetsmål. redovisar alla länsstyrelser och möjligheten att nå 13 av de svenska miljökvalitetsmålen inom sitt län. Denna regionala uppföljning är ett underlag till den kommande årliga nationella uppföljningen av miljökvalitetsmålen som beskrivs ovan. För miljökvalitetsmålen Begränsad klimatpåverkan, Skyd- dande ozonskikt och Säker strålmiljö lämnas ingen bedömning på regional nivå eftersom förutsättningarna för att nå dessa är i huvudsak beroende av internationella insatser. Bedömningarna i uppföljningarna gäller om miljökvalitetsmålet nås med de beslutade styrmedelen och med åtgärder genomförda , om miljökvalitetmålet är nära att nås genom planerade styrmedel som beslutas eller om det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet med de beslutade eller planerade styrmedlen. 11 Regional utveckling och samverkan i miljömålssystemet (RUS). Regeringen gör en egen uppföljning och bedömning av möjligheten att nå miljökvalitetsmålen. Uppföljningen prestenteras i regeringens budgetförslag under utgiftsområde 20, Allmän miljö- och naturvård. I slutet av varje valperiod redovisar regeringen även vilka insatser som gjorts för miljömålen i en skrivelse till riksdagen.12 4.2Överblick över aktörerna i miljömålssystemet Tjugofem myndigheter ska enligt sina instruktioner verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås. Åtta av dessa myndigheter är tilldelade ett eller flera av de sexton miljö- kvalitetsmålen. Detta innebär framför allt att de ansvarar för uppföljning och utvärdering av målen. Ytterligare sjutton myndig- heter ska, enligt sina instruktioner, verka för att miljömålen nås inom sina respektive verksamhetsområden. har en särskild roll i miljömålssystemet genom att samordna uppföljning, information och tillämpning av samhällsekonomiska konsekvensanalyser inom miljömålssystemet. Ytterligare fem myndigheter har i uppgift att vara behjälpliga med information av betydelse för miljömålsuppföljningen, näm- ligen SCB, Lantmäteriet, , och . I arbetet med miljömålen har länsstyrelserna en övergripande och samordnande roll som regionala miljömyndigheter. Även kom- munerna liksom näringslivet har viktiga funktioner i miljömåls- systemet. I detta avsnitt presenteras aktörerna och deras uppgifter närmare. 12 Den senaste skrivelsen överlämnades till (Skr. 2013/14:145). 4.2.1Myndigheter med uppgifter i miljömålssystemet De tjugofem myndigheter som har utpekade uppgifter i miljö- målssystemet och ska verka för att generationsmålet och samtliga miljökvalitetsmål nås är , , , , Försvarsmakten, Havs- och vattenmyndigheten, , , , , , Läke- medelsverket, , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , Skogs- styrelsen, , , geologiska undersökning, , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, Transportstyrelsen och . Enligt myndigheternas instruktioner ska de verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som riks- dagen har fastställt nås och ska vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Instruktionerna är i huvudsak likalydande. Ingen ytterligare specificering av uppgiften ges i instruktionerna eller i andra dokument. Myndigheterna (förutom ) ska i fråga om sitt arbete med miljökvalitetsmålen rapportera till och samråda med verket om vilken rapportering som behövs. Samtliga myndigheterna med uppgiften i sin instruktion att verka för att generationsmålet och samtliga miljökvalitetsmål nås har i respektive regleringsbrev ett återrapporteringskrav som rör uppfyllelsen av miljömålen. Kravet innebär att myndigheten ska beskriva hur myndigheten verkar för att nå det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som fastställt och hur arbetet integreras med genomförandet av myndighetens kärnverksamhet. 4.2.2Myndigheter som följer upp och utvärderar miljökvalitetsmål Som framgått ovan har åtta myndigheter speciella uppgifter avseende ett eller flera miljökvalitetsmål och ska enligt sina instruktioner samordna uppföljning, utvärdering och rapportering. Myndigheterna (utom ) ska även rapportera till om sitt miljöarbete och samråda med verket om vilken rapportering som behövs. Dessa myndighetera ska också bistå med underlag för uppföljning och utvär- dering av miljöarbetet. har ansvar för uppföljning och utvärdering av sju mål: Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig för- surning, Skyddande ozonskikt, Myllrande våtmarker, Storslagen fjäll- miljö samt Ett rikt växt- och djurliv. Havs- och vattenmyndigheten har ansvar för uppföljning och utvärdering av tre mål: Ingen över- gödning, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård. Övriga myndigheter har ansvar för att följa upp och utvärdera var sitt miljökvalitetsmål: har ansvar för God bebyggd miljö, för Ett rikt odlingslandskap, Kemikalieinspektionen för Giftfri miljö, för Levande skogar, för Säker strålmiljö och geologiska undersökning har ansvar för uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet Grundvatten av god kvalitet. De åtta myndigheterna ska också utveckla lämpliga indikatorer för att följa upp miljöarbetet, tillsammans med organisationer och företag som verkar inom en viss samhällssektor (till exempel transporter, jordbruket, industrin). Myndigheterna ska samla data, redovisa målens uppfyllelse, föreslå kompletterande insatser och verka för att miljökvalitetsmålen nås. Som nämnts ovan har varje miljökvalitetsmål ett antal preciseringar. Flest preciseringar har miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap med 12 stycken, medan Begränsad klimatpåverkan och Skyddande ozonskikt har två preciseringar var. Sammanlagt har de 16 miljökvalitetsmålen 116 preciseringar. De indikatorer som följer med varje miljö- kvalitetsmål skiljer sig också åt i antal mellan de olika målen. Flest indikatorer för att mäta målet har God bebyggd miljö med 27, medan Skyddande ozonskikt har 4 indikatorer. Av tabellen nedan framgår av vem och hur miljökvalitetsmålen ska följas upp och utvärderas vad gäller antal preciseringar och indikatorer. Källa: Webbplatsen . Enligt 5 a § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion ska länsstyrelserna verka för att generationsmålet och miljö- kvalitetsmålen nås och de ska även vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling. Länsstyrelserna ska enligt instruktionen särskilt 1.samordna det regionala mål- och uppföljningsarbetet, 2.utveckla, samordna och genomföra regionala åtgärdsprogram med bred förankring i länet för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen, 3.stödja kommunerna med underlag i deras arbete med generationsmålet och miljökvalitetsmålen, och 4.verka för att generationsmålet och miljökvalitetsmålen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen samt bidra till att de beaktas i det regionala tillväxtarbetet. rapporterar om sitt miljöarbete till och ska också samråda med verket om vilken rapportering som behövs. Länsstyrelserna arbetar med miljökvalitetsmålen i länen tillsammans med andra regionala myndigheter och organ. Arbetet genomförs i dialog med kommuner, näringsliv, frivilliga organi- sationer och andra aktörer. I länsstyrelsernas ansvar ingår att följa upp arbetet med miljömålen i den egna regionen. Länsstyrelserna redovisar uppdraget till som rapporterar till regeringen en gång . Frågor om regional utveckling och infrastruktur har nära samband med miljö- och planeringsfrågor. Länsstyrelserna ansvarar för samordning av fysisk planering och regional- och miljöpolitik, i samarbete med kommunerna och regionförbund. Länsstyrelserna har också ansvar för prövning och tillsyn enligt . Enligt länsstyrelsernas regleringsbrev ska deras tillsyn enligt bidra till att generationsmålet och miljökvalitetsmålen nås och att uppkomst av olägenheter för människors hälsa och miljön motverkas. Länsstyrelserna ska bl.a. redovisa vilken betydelse tillsynen har för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Kommunerna har möjlighet att påverka arbetet för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen genom politiska beslut, bl.a. i översiktsplanering, tillsynsplaner, avfallsplanering, infra- strukturplanering, energiprogram, klimatstrategier eller skydd och vård av vårt kulturarv. De flesta kommuner samarbetar med sina respektive länsstyrelser i arbetet med miljömålen. Kommunen samverkar också med organisationer, det lokala näringslivet och regionala samverkansorgan. Genom att översätta nationella och regionala miljömål till lokala mål och åtgärder kan miljömålen vara till hjälp i miljöarbetet och i den lokala politiken. En rapport från kommuner och landsting visar att 2011 hade av kommuner politisk antagna miljömål som utgick från de nationella eller regionala målen, hade egna miljömål och hade inte antagit några egna miljömålen utan beslutat att ställa sig bakom de nationella eller regionala målen.13 Näringslivet är också en viktig aktör inom miljömålssystemet. Flera av myndigheterna inom miljömålssystemet samverkar med näringslivet generellt inom sitt uppdrag, t.ex. , , och . Andra samverkar med näringslivet inom sina respektive verk- samhetsområden och sektorer, t.ex. Kemikalieinspektionen, , , och Skogs- styrelsen.14 och näringslivsorganisationer bedriver ett omfattande miljöarbete som har pågått . 13Lokala miljömål och nationellt stöd, SKL 2012. 2013/14:145 Svenska miljömål visar vägen! 5Strukturella förändringar för miljömyndigheterna I det här avsnittet presenterar vi en kartläggning av vilka myndig- heter som har legat under (eller motsvarande) sedan departementet bildades. Vi har följt förändringarna för att försöka konstatera vilka myndigheter som har betraktats som mil- jömyndigheter . Vi har gått igenom departementsförord- ningen (1982:177) respektive förordningen (1996:1515) med instruktion för med ändringar, sedan Miljö- och startade sin verksamhet 1987, fram till nuvarande myndighetsuppsättning under samt budgetpropositionerna för de aktuella åren. Vi har också studerat instruktionerna för några av de myndigheter som ligger under , nämligen , , , Formas, Strålsäkerhets- myndigheten och Havs- och vattenmyndigheten. Vi har följt förordningsändringarna och kartlagt hur myndigheternas uppgifter i instruktionernas inledande paragrafer har förändrats . 5.1Miljön får ett (nästan) eget departement inrättade regeringen miljö- och energi- departementet.1 Departementet kom att i huvudsak bestå av delar av jordbruks- och industridepartementen. Departementet startade sin verksamhet . Det nya departementet svarade för ärenden som berörde miljöskydd och naturvård samt energian- vändning och energitillförsel. Departementet fick också ett över- 196/87:100 med förslag till statsbudget för /88. Strukturella förändringar för miljömyndigheterna gripande och pådrivande samordningsansvar för miljöfrågor inom även för sådana frågor som skulle handläggas inom något annat departement. Regeringen anförde att det krävdes en kraftfull miljöpolitik för att komma tillrätta med dagens och morgondagens miljöproblem. Genom inrättandet av departementet lades grunden för en kraft- samling och organisatorisk samordning av miljöpolitiken. Rege- ringen menade att det var nödvändigt att effektivisera det löpande arbetet med att tillämpa olika lagar, utnyttja andra styrmedel och använda tillgängliga resurser. Andra satsningar gällde forskning, utveckling och miljöövervakning. Regeringens förhoppning var också att det löpande miljövårds- arbetet skulle effektiviseras. Man pekade på att många myndigheter arbetade med miljöfrågor i vid mening och man menade att arbetsuppgifterna hos ett flertal myndigheter var så många att det ibland kunde vara svårt att effektivt planera och prioritera verksam- heten. Regeringen informerade också om den översyn av hela mil- jövårdsorganisationen som man hade beslutat om (dir. 1986:25).2 Sedan miljön fick ett eget departement har det funnits en rad fonder, råd, institut och aktiebolag under departementet, varav vissa har flyttats fram och tillbaka mellan olika departement . Detta återges inte i kartläggningen nedan eftersom de bedöms vara av mindre intresse för strukturen, även om organisationerna har utfört ett viktigt arbete. Den totala myndighetsbilden ges dock då Miljö- och bildande samt för det nuvarande . 2 Utredningen om miljövårdens organisation kom i sitt betänkande För en bättre miljö (SOU 1987:32 med bilaga SOU 1987:36) fram till att den s.k. miljövårdsfamiljen totalt omfattade ca 80 myndigheter som hade sina miljöuppgifter reglerade i sammanlagt ca 260 författningar. Strukturella förändringar för miljömyndigheterna De myndigheter m.fl. som ingick i Miljö- och vid starten 19873 var De lokala säkerhetsnämnderna vid kärnkraftverken I budgetpropositionen /90 fördes ett anslag upp under departementet för det nybildade för mil- jövänlig teknik, ett anslag som fick en ny benämning inför budgetå- ret 1991/92 – internationella miljöinstitut (SEI). 3 SFS 1986:1417. Strukturella förändringar för miljömyndigheterna 5.3Miljödepartementet och Miljö- och naturresursdepartementet inrättades Miljödepartementet.4 Detta innebar i huvudsak vad gäller myndighetsfloran att myndigheter med energianknytning (utom säkerhetsfrågorna för kärnenergin) lämnade departementet. bytte departementet namn till Miljö- och naturresurs- departementet.5 De myndigheter m.m. som efter ett antal tillägg och ändringar ingick i departementet 1992 var bl.a. De lokala säkerhetsnämnderna vid kärnkraftverken internationella miljöinstitut (SEI) , övriga statliga lantmäterimyndigheter En skillnad mot tidigare är att och för fastighetsdata nu ligger under departementet. bytte departementet åter namn till Miljödepartemen- tet.6 Detta innebar ingen förändring när det gäller uppsättningen myndigheter under departementet. När förordningen (1996:1515) med instruktion för regerings- kansliet trädde i kraft tillhörde bl.a. följande myndigheter m.m. Miljödepartemetet 1990/91:100. 1991/92:100. 1994/95:100. Strukturella förändringar för miljömyndigheterna internationella miljöinstitut (SEI) De lokala säkerhetsnämnderna vid kärntekniska anläggningar Fastighetsfrågorna ligger nu inte längre under departementet. tillfördes och miljöekonomi vid som båda var nya forskningsstiftelser, bildade av medel från löntagar- fonderna.7 som trädde i kraft tillföll en rad myndigheter Miljödepartementet8, bl.a. , lantmäterimyndigheterna i länen Myndigheterna överfördes från () och (bl.a. , , ). upphörde i och med att trädde ikraft . tillkom det nybildade för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), varvid lades ner.9 Strukturella förändringar för miljömyndigheterna Mellan och fanns . Miljö- och samhällsbyggnads- departementet ansvarade för frågor om energi och klimat, bostäder och byggande, kemikalier, kretslopp, naturvård och för miljö- kvalitetsmålen. Departementet hade även ansvar för regeringens arbete för en hållbar utveckling.10 Under departementet fanns från starten 28 myndigheter och organisationer. De myndigheter som låg under det gamla fanns kvar också i det nya . Exempel på andra myndigheter som ingick i det nya departementet var Elsäker- hetsverket och , dvs. en viss återgång myndighetsuppsättningen under det första departementet 1987. När återskapades fanns i stort sett samtliga myndigheter kvar från tiden innan den senaste departementsreformen.11 ersatte och den 1 juli 2008.12 genomfördes den senaste större omstruktu- reringen av departementets myndigheter.13 Då togs bl.a. följande myndigheter bort från departementet och flyttades till Socialdep- artentet: bildades Havs- och vattenmyndigheten.14