sou · H2B382 · 2014-12-16 00:00:00 — 2010/11:TU23, rskr. 2010/11:259). På järnvägsområdet regleras undersökning av olyckor i artikel 19–25 i och rådets direktiv /49/EG av om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägs- företag och direktiv /14/EG om tilldelning av infrastruktur- kapacitet, uttag av avgifter för järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet). Bestämmelserna har genomförts genom ändringar i LUO och FUO. Lagändringarna behandlas i propositionen Andra järnvägspaketet – fortsatt EU- harmonisering av järnvägslagstiftningen (prop. 2006/07:45). och rådets förordning (EU) nr 996/2010 av om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart och om upphävande av direktiv /56/EG antogs av rådet . Förordningen innehåller bestämmelser om undersökning av olyckor och tillbud inom civil luftfart. inkom SHK till regeringen med en förnyad begäran om en översyn av bestämmelserna om undersökning av olyckor (dnr Fö2012/1293/RS). undersöka om en mer enhetlig reglering för alla olyckstyper kan och bör införas. Översyn av myndigheters befogenheter vid olycksutredningar SHK har i samband med olycksundersökningar bl.a. rätt att hålla förhör och om så krävs, begära att förhörspersoner hörs vid dom- stol. Om undersökningen inte kan fullföljas på annat sätt, finns möjlighet att begära polismyndighetens hjälp. SHK kan vidare besluta om förbud att rubba egendom som har betydelse för en undersökning. Däremot saknas uttryckliga regler om t.ex. avspärr- ning. Av LUO följer att polis och tillsynsmyndigheter, t.ex. Trans- portstyrelsen, har rätt att spärra av ett område i avvaktan på att en undersökning inleds. Någon motsvarande befogenhet finns inte föreskriven för SHK. Det kan vidare konstateras att SHK:s befogenheter skiljer sig åt beroende på trafikslag. I fråga om civil luftfart följer det av artikel 11 i EU-förordningen 996/2010 att myndigheten har rätt att begära obduktion av dödsoffer och få tillgång till resultat av en sådan. Myndigheten har också rätt att begära medicinska under- sökningar av de personer som var inblandade i luftfartygets hand- havande och att få tillgång till tester som utförts på sådana personer (t.ex. alkoholutandningsprov). Motsvarande regler saknas när det gäller olyckor inom andra trafikslag. överväga vilka befogenheter SHK bör ha vid olycksunder- sökningar och om dessa i ökad utsträckning bör vara enhetliga för alla olyckstyper. Undersökning av svenska olyckor utomlands och utländska olyckor i Av 4 § LUO följer att SHK:s behörighet att undersöka olyckor och tillbud som huvudregel är begränsad till händelser som inträffat i . Myndigheten ska dock inte undersöka en händelse om den berör ett utländskt statsfartyg. Någon motsvarande inskränkning finns inte i fråga om utländska statsluftfartyg. SHK ska även undersöka vissa olyckor och tillbud som inträffat utomlands. Det handlar om händelser till sjöss som rör ett fartyg under svensk flagg eller som annars är av väsentligt intresse för . Händelser som inträffat utomlands och som rör ett svenskt luftfartyg ska undersökas om inte annat följer av en inter- nationell överenskommelse som har biträtts av . Flaggstaten har traditionellt en stark ställning inom sjörätten och dess behörighet att undersöka sjöolyckor i främmande vatten följer av internationella instrument. Inom EU finns ett regelverk som bl.a. syftar till att endast en undersökning ska göras och att olika involverade stater ska samarbeta. När det gäller järnvägsolyckor anges i artikel 22.1 i järnvägs- säkerhetsdirektivet att sådana ska undersökas av utredningsorganet i den medlemsstat där de inträffar. Om det inte är möjligt att av- göra i vilken stat olyckan inträffat eller om den inträffat på eller nära gränsen, ska utredningsorganen i de berörda staterna komma överens om vilken av myndigheterna som ska utföra under- sökningen eller om att de ska utföra undersökningen gemensamt. I de fall en järnvägsolycka inträffar i , men berör ett järnvägs- företag som är etablerat och innehar trafikeringstillstånd i en annan medlemsstat, ska utredningsorganet i den medlemsstaten erbjudas att delta i undersökningen. Motsvarande erbjudande ska lämnas till SHK i de fall ett svenskt järnvägsföretag är inblandat i en olycka i en annan medlemsstat. För luftfarten förhåller det sig dock annorlunda. Chicago- konventionen om internationell civil luftfart har kommit att få en omfattande räckvidd, vilket medför att så gott som alla civila luftfartsolyckor eller tillbud som inträffar utomlands kommer att utredas av myndigheter i det land där händelsen inträffar. Konven- tionens annex 13 medför också att , genom SHK, kommer att medverka i sådana undersökningar som ackrediterad represen- tant om luftfartyget t.ex. är registrerat eller tillverkat i eller, i vissa särskilda fall, om operatören är svensk. Det finns även regler av motsvande innebörd för det fall att svenska medborgare skadats allvarligt eller avlidit på grund av olyckan. Mot denna bakgrund framstår SHK:s skyldighet att, enligt LUO, undersöka luftfartshändelser utomlands som något som i praktiken är begränsat till händelser som inträffar över inter- nationellt vatten med ett luftfartyg registrerat i eller som rör svensk statsluftfart. Det är visserligen inte ovanligt med inter- nationella inslag i luftfartsundersökningar, men svårigheterna för SHK att utreda en händelse som inte bara involverar utländska rättssubjekt utan där även själva händelsen inträffat utomlands framstår som uppenbara. Till detta kommer att tröskeln för när myndigheten är skyldig att initiera en undersökning är lägre inom luftfartsområdet än inom andra områden. överväga om skillnaden när det gäller undersökningsskyldighet av utländska statsluftfartyg och statsfartyg är ändamålsenlig, samt överväga i vilken utsträckning SHK ska vara skyldig att själv- ständigt utföra undersökningar utomlands. Statskontoret har på regeringens uppdrag analyserat SHK:s verk- samhet och finansiering. redovisade Stats- kontoret uppdraget i rapporten verk- samhet – inriktning, omfattning, finansiering (2009:22). Stats- kontorets bedömning är att SHK trots ekonomiska tillskott inte har tillräckliga resurser att fullt ut svara upp mot de internationella krav som finns, eller kan förutses, på områdena luftfart, sjöfart och järnväg. EU-lagstiftningen kräver t.ex. att SHK deltar i erfarenhets- utbyte i europeiska nätverk för undersökningsorgan inom järnvägs- och luftfartsområdena. Statskontoret anser att omfattningen av utredningarna bör ses över för att se om det går att effektivisera och anpassa dessa, bl.a. genom att ge SHK mandat att anpassa utredningarnas ambitionsnivå utifrån deras förväntade nytta. Tiderna för genomförande av SHK:s utredningar har överstigit det uppsatta målet . Det riskerar att medföra att undersökningsresultatens användbarhet i regelgiv- nings- och tillsynsarbete minskar. Det kan vara så, att en ökad flexibilitet och möjlighet att anpassa omfattningen av undersökningarna till den förväntade nyttan av undersökningsresultaten skulle kunna påverka handläggnings- tiderna positivt. Artikel 15.2 i sjöolycksdirektivet förutsätter att säkerhets- rekommendationer ska kunna utfärdas även på grundval av en abstrakt dataanalys och det övergripande resultatet av säkerhets- utredningar. På motsvarande sätt anger artikel 17.2 i EU-förord- ningen 996/2010 om utredning av olyckor och tillbud inom civil luftfart att säkerhetsrekommendationer får utfärdas på grundval av studier eller analyser av en rad undersökningar eller av andra in- samlade uppgifter rörande flygsäkerhet. I fråga om tillbud till järn- vägsolyckor anges i 3 a § FUO att ett av kriterierna för att avgöra om en undersökning ska ske är om en händelse utgör en del i en serie av olyckor eller tillbud. Mot bakgrund av de bestämmelser som finns i internationella instrument om temautredningar, dvs. utredningar som inte syftar till att utreda en specifik händelse, bör det undersökas om det krävs ändringar i LUO. SHK har ett särskilt uppdrag att, enligt 6 § LUO, ge underlag för en bedömning av de insatser som samhällets räddningstjänst har gjort i samband med en olycka eller ett tillbud. analysera möjligheterna att anpassa omfattningen av under- sökningar av olyckor mot bakgrund av bestämmelserna i , samt överväga om en granskning av räddningsinsatsen ska vara obligatorisk eller om det bör ställas upp kriterier för när en sådan granskning ska ske. SHK:s rapporter innehåller normalt en eller flera säkerhetsrekom- mendationer. En säkerhetsrekommendation är ett förslag att vidta åtgärder för att undvika att liknande olyckor eller tillbud inträffar. Vanligtvis riktas säkerhetsrekommendationer till tillsynsmyndig- heter i eller utomlands. Det förekommer även att andra myndigheter eller organisationer kan vara mottagare. Bestäm- melserna om säkerhetsrekommendationer skiljer sig emellertid åt mellan olika olyckskategorier. se över regleringen av och lämna förslag till hur denna kan göras mer enhetlig, inklusive en tydlig reglering av till vilka mottagare säkerhetsrekommenda- tioner kan riktas, samt se över regleringen av återrapporteringsskyldigheten för mot- tagare av dessa säkerhetsrekommendationer. Sekretessreglerna för uppgifter i olika typer av olycksundersök- ningar har i svensk rätt kommit att skilja sig åt. Generella bestäm- melser om sekretess för uppgifter som hanteras i samband med utredningar enligt LUO och FUO finns i 30 kap. 23 och 24 §§ offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) samt i 9 § offentlig- hets- och sekretessförordningen (2009:641) och punkt 100 i den därtill hörande bilagan. Därutöver finns olika bestämmelser om sekretess för olika olyckstyper. Till följd av sjöolycksdirektivet har det införts ett antal bestämmelser i offentlighets- och sekretess- lagen som enbart tar sikte på sjöolyckor, se t.ex. 17 kap. 4 b § offent- lighets- och sekretesslagen. På det civila luftfartsområdet finns särskilda sekretessregler i EU-förordningen 996/2010 om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart. I fråga om spårbunden trafik följer det av artikel 22.3 i järn- vägssäkerhetsdirektivet att utredningar ska genomföras med så stor öppenhet som möjligt. Där anges bl.a. att berörda personer ska underrättas om utredningen och om hur den framskrider samt ges möjligheter att yttra sig över information i utkast till rapporter. I motsats till vad som beskrivits ovan när det gäller sjö- och luft- fartsområdet finns dock inga uttryckliga krav på sådan sekretess som ska gälla på luft- och sjöfartsområdet. Det finns inte heller något förbud mot sådan sekretess. I samband med genomförandet av sjöolycksdirektivet uttalade regeringen i prop. 2010/11:116 s. 89 att det finns skäl att överväga att införa en sekretessordning som är så likartad som möjligt för de olika delarna av LUO:s tillämpningsområde. För utredningar och faktabearbetning som utförs av Trafik- verket inom vägtrafikområdet finns ett skydd när det gäller utläm- nande av uppgifter som kan hänföras till den enskilde i 7 § offent- lighets- och sekretessförordningen. Någon motsvarande reglering på järnvägsområdet finns dock inte. överväga om det finns skäl att införa en mer likartad sekretess- ordning för de olika delarna av LUO:s tilllämpningsområde, överväga om sekretessen i verksamhet på väg- trafikområdet bör omfatta även spårbunden trafik. Översyn av arbetet med djupstudier av dödsolyckor Av 2 § 6 förordningen (2010:185) med instruktion för följer att myndigheten ska svara för genomförande av djupstudier av samtliga vägtrafikolyckor som har medfört att någon har avlidit. (tidigare ) har som infrastrukturhållare genomfört olycksutredningar beträffande olyckor och tillbud . Ökat fokus på olyckor med dödlig utgång som sker på spårområdet har dock lett till en diskussion om behovet av en djupare analys av olyckor med dödlig utgång med spårbunden trafik inblandad. Syftet är att få underlag för ett systematiskt trafiksäkerhetsarbete på området. Det finns dock inte något upp- drag att genomföra särskilda studier av dödsolyckor på det sätt som finns på vägsidan. analysera behovet av djupstudier vid samtliga vägtrafikolyckor som har medfört att någon har avlidit och eventuellt lämna förslag till bestämmelser för genomförande av andra utredningar av vägtrafikolyckor än de som SHK beslutar att genomföra, samt överväga om det finns behov av djupstudier av sådana olyckor med spårbundna fordon som medfört att någon avlidit. Uppdraget att göra en översyn av det s.k. trafikolycksregistret Transportstyrelsen för ett informationssystem för skador och olyckor inom hela vägtransportsystemet, Acquisition (STRADA). fick 1996 i uppdrag av regeringen att införa ett nytt informationssystem för skador och olyckor inom hela vägtrans- portsystemet. Enligt uppdraget skulle , inom befintliga ramar, ha det finansiella ansvaret för utredning, införande, drift och underhåll av informationssystemet. Verksamheten fördes över från till Transportstyrelsen . Uppgifter om skador och olyckor i detta vägtrafikregister kom- mer från polisen och sjukvården. Polisen har en författnings- reglerad skyldighet att lämna uppgifter till Transportstyrelsen. Sjukvårdens uppgiftslämnande är frivilligt och baseras på överens- kommelse mellan respektive akutsjukhus och Transportstyrelsen. är alla akutsjukhus utom ett anslutna till STRADA och regist- rerar information i systemet. Registreringen av uppgifter från sjuk- vården bygger på informerat samtycke. Med informerat samtycke menas att de patienter som kan komma att registreras underrättas om alla omständigheter som kan påverka deras ställningstagande till registreringen och därefter frivilligt samtycker till denna. Transportstyrelsen betalar drygt 11–i ersättning för att garantera registrering från akutsjukhusen. Sjukvårdsdata ger generellt en mer heltäckande olycks- och skade- bild jämfört med polisrapporterade olyckor, särskilt i fråga om uppgifter om oskyddade trafikanter. Informationen från sjukvården ger kommuner god möjlighet till riktade och effektiva insatser för att öka trafiksäkerheten. Vikten av tillförlitliga data för statistikändamål om skadade har förstärkts med anledning av etappmålet om maximalt antal allvar- ligt skadade (se prop. 2008/09:93 s. 31). Allvarliga personskador utgör en stor del av de hälsoförluster som orsakas av trafikolyckor med betydande samhällsekonomiska konsekvenser. För det fram- tida målstyrda trafiksäkerhetsarbetet är det viktigt att kunna mäta dessa hälsoförluster med stöd av data från sjukhusen. Införandet av och rådets direktiv /96/EG av om förvaltning av vägars säkerhet i svensk lagstiftning kommer att ytterligare förstärka behovet av olycks- och incidentdata genom ökade krav om att väghållare fort- löpande ska vidta de åtgärder som behövs för att förebygga all- varliga personskador inom vägtrafiken. redovisade 2007 ett regeringsuppdrag (dnr N2006/4595/TP) med ett förslag till utformning av författningsstöd för behandling av personuppgifter i STRADA. I har en ny definition av svårt skadade föreslagits, vilket för skulle kunna innebära att uppgifter från STRADA kan komma att användas för den officiella statistiken. Transportstyrelsen håller också registeruppgifter om olyckor och tillbud som inträffat med svenska handels- och fiskefartyg samt fartyg som nyttjas för ändamål som har anknytning till handelssjöfarten. Redogörelsen omfattar främst händelser för vilka befälhavaren, enligt 6 kap. 14 § sjölagen (1994:1009), har rapporte- ringsskyldighet till Transportstyrelsen. Information om olyckorna och deras händelseförlopp fås, förutom från befälhavarrapporter, från sjöförklaringsprotokoll, inspektionsrapporter och rapporter från kustbevakning och polis. Transportstyrelsen fick i regleringsbrevet i uppdrag att ta fram en strategi för hur antalet döda och allvarligt skadade inom fritidsbåtstrafiken ska kunna minskas och ett av målen är att bygga upp rutiner för en riksomfattande datainsamling inom detta område. utökade Transportstyrelsen därför samarbetet med akutsjukvården från vägtrafikområdet till att även omfatta spår- och sjöfartsområdet. redogöra närmare för nuvarande verksamhet och register eller databaser över olyckor inom transportområdet och deras sam- hällsekonomiska nytta, samt överväga bestämmelserna om databas eller register för olycks- och incidentdata för de fyra trafikslagen. I det ingår att överväga och föreslå organisatorisk hemvist för och finansiering av sådan verksamhet. Utredaren ska lämna en uttömmande konsekvensanalys av de för- slag som lämnas, inklusive ekonomiska konsekvenser. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med , Transport- styrelsen, , Trafikanalys, Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap, , Försvarsmakten, Social- styrelsen och Kommuner och Landsting. Vidare ska utre- daren samråda med andra myndigheter och organisationer i den utsträckning som är nödvändig. Uppdraget ska redovisas . Den del av uppdraget som avser vägtrafikolycksregistret ska dock redovisas . 3.Boende utanför det egna hemmet –placeringsformer för barn och unga. 4.Det måste gå att lita på konsument- skyddet. 5.Staten får inte abdikera –om kommunaliseringen av den svenska skolan. 6.Män och jämställdhet. 7.Skärpta straff för vapenbrott. 8.Översyn av statsskuldspolitiken. –en översyn av ersättningssystemet. 10.Ett steg vidare – nya regler och åtgärder för att främja vidareutnyttjande av handlingar. 11.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2014. Forskningsdebatt, alternativ och beslutsfattande. 12.Utvärdera för utveckling – om utvärde- ring av skolpolitiska reformer. 13.En digital agenda i människans tjänst –en ljusnande framtid kan bli vår. 14.Effektiv och rättssäker PBL-över prövning. 15.Investeringsplanering för försvars materiel En ny planerings-, besluts- och uppföljningsprocess. 16.Det ska vara lätt att göra rätt Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. 17.Genomförande av Seveso III- direktivet. 18.Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. 19.Yrkeskvalifikationsdirektivet – ett samlat genomförande. 20.Läkemedel för särskilda behov. Bredband för in . Genomförande av EU:s nya redovis- ningsdirektiv. 23.Rätt information på rätt plats i rätt tid. Del 1, 2 och 3. 24.Olycksregister och djupstudier på transportområdet. 25.Internationella rättsförhållanden rörande arv. 26.Tillträde till COTIF 1999. Ett ansvar för hela samhället. 28.Lönsamt arbete – familjeansvarets fördelning och konsekvenser. 29.Assisterad befruktning för ensam stående kvinnor. Organisatoriska ramar och villkor i arbetslivet. Stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden. –några frågor om arrendeavgift och besittningsskydd. 33.Från hyresrätt till äganderätt. 34.Inte bara jämställdhet Intersektionella perspektiv på hinder och möjligheter i arbetslivet. 35.I vått och torrt – förslag till ändrade vattenrättsliga regler. 36.Frågor om följerätt och om museernas kopiering. –en samhällsekonomisk analys. 38.Tillväxt och värdeskapande Konkurrenskraft i svenskt jordbruk och trädgårdsnäring. 39.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt Bättre juridiska förutsättningar för samverkan och service. 40.Neutral bolagsskatt – för ökad effektivitet och stabilitet. 41.Nya regler om aktiva åtgärder mot diskriminering. 42.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2013. 43.Synnerligen grova narkotikabrott. 44.F-skuldsanering – en möjlighet till nystart för seriösa företagare. 45.Unik kunskap genom registerforskning. 47.Förbättrad tvistlösning på konsument- området – ny EU-lagstiftning och en översyn av det svenska systemet. 48.Registerutdrag i arbetslivet. 49.Våld i nära relationer – en folkhälsofråga. Förslag för ett effektivare arbete. 50.Med miljömålen i fokus – hållbar användning av mark och vatten. 51.Nya regler om upphandling. En ny metod för att hantera banker i kris. Vol 1 + 2. 53.Material i kontakt med dricksvatten –myndighetsroller och ansvarsfrågor. –om utfodring, kameraövervakning och arrendatorers jakträtt. 55.Inhyrning och företrädesrätt till återanställning. 56.Genomförande av Omnibus II- direktivet. 57.En ny reglering för tjänstepensions- företag. Del 1 + 2. 58.Privat införsel av alkoholdrycker. Tydligare regler i konsekvens med svensk alkoholpolitik. 59.Bostadsförsörjning och riksintressen. –ett förbättrat integritetsskydd vid offentligrättsliga krav. –förfälts- och underlåtenhetsansvar, kvalifikationsgrunder m.m. Ju. 64.En ny modell för åldersklassificering av film för barn och unga. 65.Försvarsmaktens behov av flygtrafiktjänst Civil och militär samverkan. 66.Myndigheter och organisationer under – en kartläggning. 67.Inbyggd integritet inom Inspektionen för socialförsäkringen. 68.Förenklade skatteregler för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. 69.En lag om upphandling av koncessioner. 71.Ett jämställt samhälle fritt från våld – Utvärdering av regeringens satsningar 2010–2014. 72.Handel med begagnade varor och med skrot – vissa kontrollfrågor. – en långsiktigt hållbar militär personalförsörjning och en modern folkförankring av försvaret. 74.Jämställdhet i socialförsäkringen? 75.Automatiserade beslut – färre regler ger tydligare reglering. 76.Fortsatt utveckling av förvaltnings- processen och specialisering för skattemål. 77.Från analog till digital marksänd radio – en plan från Digitalradiosamordningen. 78.Ersättning för s.k. dold mervärdes- skatt vid upphandling av luftburen ambulanssjukvård. 79.Internationella säkerheter i flygplan m.m. – Kapstadskonventionen och luftfartsprotokollet.Ju. Ökad medvetenhet men långsam förändring – om kvinnor och män på ledande positioner i svenskt näringsliv. 81.Yrke, karriär och lön – kvinnors och mäns olika villkor på den svenska arbetsmarknaden. 82.Nya bestämmelser om säkerhetsutredning av olyckor. Det ska vara lätt att göra rätt Åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. – familjeansvarets fördelning och konsekvenser. Organisatoriska ramar och villkor i arbetslivet. Stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden. Intersektionella perspektiv på hinder och möjligheter i arbetslivet. Nya regler om aktiva åtgärder mot diskriminering. Registerutdrag i arbetslivet. Inhyrning och företrädesrätt till återanställning. Jämställdhet i socialförsäkringen? Ökad medvetenhet men långsam för- ändring – om kvinnor och män på ledande positioner i svenskt näringsliv. Yrke, karriär och lön – kvinnors och mäns olika villkor på den svenska arbets- marknaden. [1] Översyn av statsskuldspolitiken. – en samhällsekonomisk analys. Neutral bolagsskatt – för ökad effektivitet och stabilitet. En ny metod för att hantera banker i kris. Vol 1 + 2. Genomförande av Omnibus II- direktivet. En ny reglering för tjänstepensionsföretag. Del 1 + 2. [61] . Förenklade skatteregler för enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag. Ersättning för s.k. dold mervärdesskatt vid upphandling av luftburen ambulans- sjukvård. Investeringsplanering för försvarsmateriel En ny planerings-, besluts- och uppföljningsprocess. Genomförande av Seveso III-direktivet. Ett ansvar för hela samhället. – en långsiktigt hållbar militär personalförsörjning och en modern folkförankring av försvaret. Det måste gå att lita på konsumentskyddet. Skärpta straff för vapenbrott. [7] Straffskalorna för allvarliga våldsbrott. Genomförande av EU:s nya redovisnings- direktiv. Internationella rättsförhållanden rörande arv. Tillträde till COTIF 1999. Assisterad befruktning för ensamstående kvinnor. – några frågor om arrendeavgift och besittningsskydd. Från hyresrätt till äganderätt. Frågor om följerätt och om museernas kopiering. Synnerligen grova narkotikabrott. F-skuldsanering – en möjlighet till nystart för seriösa företagare. Förbättrad tvistlösning på konsument- området – ny EU-lagstiftning och en översyn av det svenska systemet. Våld i nära relationer – en folkhälsofråga.