sou · H2B372 · 2014-11-05 00:00:00 — Beslut om sanktionsavgift överklagas också hos allmän förvaltningsdomstol men enligt reglerna i skatteförfarandelagen (2011:1244). I den mån inga avvikande regler finns i den nya lagen om kon- tantförbud vid handel med avfall och skrot av vissa metaller ska även övriga förfaranderegler i förvaltningslagen och förvaltningsprocess- lagen (1971:291) tillämpas. Av 22 § förvaltningslagen följer att ett beslut får överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas (jfr 33 § förvaltnings- processlagen). Om en enskild överklagar beslut blir enligt 7 a § förvaltningsprocesslagen den enskildes mot- part sedan handlingarna i ärendet lämnats över till domstolen. I och med att blir part i förvaltningsrätten har myndigheten rätt att överklaga förvaltningsrättens beslut om det går myndigheten emot. Tredje stycket anger att det krävs prövningstillstånd vid över- klagande till kammarrätten. I det fjärde stycket finns en upplysning om förfaranderegler i fråga om sanktionsavgifter enligt lagen. För sanktionsavgifter ska bestäm- melserna i skatteförfarandelagen som tillämpas för kontrollavgifter gälla i fråga om betalning och återbetalning, omprövning och över- klagande samt verkställighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 14.13. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Lagförslaget kan omfattas av tjänstedirektivet (direktiv /123/EG) i de delar som avser vidareförsäljning av metallskrot och bör vid en sådan be- dömning anmälas till . Kommissionen ska, från mottagandet av anmälan, undersöka om de nya kraven är förenliga med unionsrätten och vid behov fatta beslut om att begära att ska avstå från anta lagen. En anmälan till kommissionen hindrar inte en medlemsstat från att anta de aktuella bestämmelserna. 17.2Förslaget till lag om upphävande av lagen (1999:271) om handel med begagnade varor Lagen om handel med begagnade varor upphör att gälla vid ut- gången av . Att lagen upphör att gälla vid utgången av innebär att de gärningar som anges i 14 och 15 §§ inte är straffbara därefter. Lagens straffbestämmelser får då inte heller tillämpas på gärningar som begåtts medan lagen fortfarande var i kraft. Det sistnämnda följer av 5 § andra stycket lagen (1964:163 om införande av . 17.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Genom den nya punkten 5 i första stycket gäller sekretessen även för uppgifter i ärenden enligt lagen om kontantförbud vid handel med avfall och skrot av vissa metaller. Ändringen i tredje stycket punkten 4 innebär att beslut om sanktionsavgift ska vara offentligt. Övriga beslut, t.ex. be- slut om tillsyn enligt lagen, omfattas däremot av sekretessen. 17.4Förslaget till förordning om upphävande av förordningen (1999:272) om handel med begagnade varor Förordningen om handel med begagnade varor upphör att gälla vid utgången av . 17.5Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Ändringen innebär att uppgifter i ett ärende enligt lagen (20xx:xxx) om kontantförbud vid handel med avfall och skrot av vissa metaller ska få behandlas i beskattningsdatabasen. Översyn av lagstiftningen om handel med begagnade varor En särskild utredare ska analysera utvecklingen av handeln med begagnade varor och utvärdera lagstiftningen om handel med begagnade varor. Utredaren ska göra en bedömning av om denna handel även i fortsättningen bör vara reglerad. Om utredaren finner att det behövs fortsatt reglering ska en översyn av den nuvarande lagstiftningen göras och, vid behov, förslag till författningsändringar lämnas. Förslagen kan avse den nu aktuella lagstiftningen eller, om så bedöms lämpligare, annan lagstiftning. Det ingår också i uppdraget att se över tillsynsregleringen och, vid behov, föreslå ändringar i denna. I utredningsuppdraget ingår även att göra en bedömning av om det bör införas ett lagstadgat förbud mot att använda kontanter och checkar som betalningsmedel vid handel med metallskrot. Om det bedöms lämpligt att införa ett sådant förbud ska nödvändiga för- fattningsförslag lämnas. Uppdraget ska redovisas . Bakgrund och gällande rätt Handel med begagnade varor Handel med begagnade varor har varit föremål för särskild reglering . Den gällande lagen (1999:271) om handel med begagna- de varor och förordningen (1999:272) om handel med begagnade varor trädde i kraft . Lagstiftningen har till syfte att försvåra avsättningen av stulna eller annars olovligen åtkomna varor och att underlätta polisens efter- spaning av sådana varor. Regleringen är tillämplig på yrkesmässig handel med vissa begagnade varor. Regeringen har bemyndigats att besluta om vilka varor som omfattas av regleringen. Bestämmelser- na om handel med begagnade varor innebär bl.a. följande för hand- lare: krav på registrering, skyldighet att föra anteckningar om förvärvade eller annars mot- tagna varor och att på begäran tillhandahålla den lokala polis- myndigheten dessa anteckningar och övriga handlingar som avser mottagna varor, förbud för handlare att ta emot begagnade varor av den som inte på ett tillförlitligt sätt styrkt sin identitet eller är känd, förbud mot att lämna ut eller bearbeta begagnade varor tidigare än efter den dag då varorna togs emot, skyldighet att på begäran låta polismyndigheten vid tillsynen granska bokföring och övriga handlingar som hör till verksam- heten samt lämna de upplysningar om verksamheten i övrigt som behövs för tillsynen, skyldighet att på begäran lämna polismyndigheten tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används i verksam- heten. Verksamheten står under tillsyn av den lokala polismyndighet hos vilken handlaren är registrerad. Lagstiftningen innehåller även vissa straffbestämmelser. Kontantförbud vid handel med metallskrot Stölder av olika metaller, bl.a. koppar, är ett problem som drabbar samhället på flera sätt. Stölderna kan t.ex. medföra störningar i infra- struktur eller innebära att kulturhistoriskt värdefulla byggnader skadas. Metallstölder orsakar även kostnader för den som drabbas direkt av en stöld och för samhället i stort. Det finns anledning att utreda om ett lagstadgat förbud mot användning av kontanter och checkar som betalningsmedel vid handel med metallskrot kan bidra till att stävja brottsligheten med metall- stölder och vara ett effektivt redskap för polisen i dess brottsbekäm- pande verksamhet. Frågan om stulna metaller och deras omsättning har vissa be- röringspunkter med lagstiftningen om handel med begagnade varor, varför det bedöms lämpligt att ta upp frågan om ett kontant- och checkförbud inom ramen för denna utredning. Uppdraget att se över lagstiftningen om handel med begagnade varor Analys av utvecklingen av handeln samt utvärdering av aktuell lagstiftning gällande reglering av handeln med begagnade varor har varit i kraft . Förhållandena för handeln kan antas ha förändrats , inte minst när det gäller utvecklingen med handel över internet som kan antas ha ökat även inom det aktuella området. Uppgifter från pekar också i denna riktning (N2012/3407/MK). Förekomsten av ändrade förhållanden bör in- verka såväl på behovet av en reglering som på regleringens utform- ning. Regleringen av handeln med begagnade varor syftar till att försvåra avsättningen av stulna eller annars olovligen åtkomna varor och att underlätta polisens efterspaning av sådana varor. Vid en översyn av gällande lagstiftning finns det därför anledning att utreda effektiviteten av denna. undersöka vilka förändringar som skett inom branschen sedan nuvarande lagstiftning trädde i kraft, undersöka om, och i så fall på vilket sätt, förhållandena har ändrats för handeln med begagnade varor sedan nuvarande lag- stiftning trädde i kraft, analysera polisens brottsbekämpande och brottsförebyggande arbete och särskilt uppmärksamma i vilken omfattning och på vilket sätt polisen utnyttjat de instrument som lagstiftningen erbjuder, undersöka om den nuvarande regleringen haft betydelse för antalet upptäckta stöld- och häleribrott i anslutning till handeln med begagnade varor. Utredaren ska mot bakgrund av sin analys och undersökning över- väga om handeln med begagnade varor bör vara fortsatt reglerad. Om så bedöms vara fallet, ska utredaren överväga om detta fortsatt bör ske genom en särskild lagstiftning. Det står i detta sammanhang utredaren fritt att lämna andra förslag som kan förväntas bidra till att försvåra avsättningen av stulna varor eller underlätta för polisen i dess brottsbekämpande verksamhet. Om utredaren kommer fram till att handeln med begagnade varor ska vara fortsatt reglerad i en särskild lagstiftning, ska en översyn av nu gällande lagstiftning göras. I uppdraget ingår även att se över tillsynsregleringen och, vid behov, föreslå ändringar i denna. Av förslaget ska det också framgå vilka typer av begagnade varor som bör omfattas av regleringen. Utredaren ska lämna de förslag på författningsändringar som behövs för att genomföra förslagen. Utredaren ska vid utformningen av förslag till ny lagstiftning ta hänsyn till att näringsfriheten inte inskränks mer än nödvändigt och att kostnaderna och de administrativa bördorna för företagen begränsas. Utredaren ska vid utformningen av förslag till ny lagstiftning beakta de krav som ställer. Uppdraget att bedöma om ett kontant- och checkförbud bör införas vid handel med metallskrot Analys av frågan om kontant- och checkförbud Det är angeläget att omfattningen av metallstölderna minskar. Ett sätt att bidra till en minskning av stölderna är att försvåra omsätt- ningen av stulna metaller. Det ska därför utredas om ett lagstadgat förbud mot användning av kontanter och checkar som betalnings- medel vid handel med metallskrot skulle kunna bidra till att stävja brottsligheten med metallstölder och underlätta för polisen i dess brottsbekämpande verksamhet. Det finns även anledning att göra en bedömning av om ett kontant- och checkförbud skulle bidra till att förbättra möjligheterna att konkurrera på marknaden för handel med metallskrot. undersöka hur betalningar normalt sett sker vid handel med metallskrot, undersöka vilken inverkan ett kontant- och checkförbud skulle ha på möjligheterna att omsätta stulna metaller, bl.a. med avseende på transaktionernas spårbarhet, undersöka om, och i så fall på vilket sätt, ett kontant- och checkförbud skulle påverka de företag som handlar med metall- skrot, bl.a. när det gäller möjligheterna att konkurrera på mark- naden. Utredaren ska göra en bedömning av om ett lagstadgat kontant- och checkförbud vid handel med metallskrot är ett lämpligt och ändamålsenligt sätt att stävja brottsligheten med metallstölder, underlätta polisens arbete och därigenom bidra till en förbättrad marknad med konkurrens på lika villkor. Vid denna bedömning får utredaren även överväga om det kan finnas behov av att ett lag- stadgat kontant- och checkförbud kompletteras av andra åtgärder för att uppnå de avsedda effekterna. Om utredaren kommer fram till att ett lagstadgat kontant- och checkförbud vid handel med metallskrot bör införas, ska förslag till författningsreglering lämnas. Förslag till författningsreglering ska även lämnas för de eventuella kompletterande åtgärder som utred- aren finner nödvändiga för att ett lagstadgat kontant- och check- förbud ska få avsedd effekt. Av förslaget ska det framgå vilka typer av metaller och verksamheter som bör omfattas av regleringen för att den ska vara effektiv. Utredaren ska vidare redovisa sin bedöm- ning av vilka sanktioner som bör gälla vid överträdelse av det regel- verk som föreslås. I första hand ska det prövas om det är tillräckligt med icke straffrättsliga sanktioner. Utredaren ska även lämna förslag på bestämmelser om tillsyn och vilken myndighet som bör få upp- draget att ansvara för tillsynen. Utredaren kan vid sin bedömning av vilka metaller och verk- samheter som ska omfattas av regleringen söka ledning i lagstift- ningen om omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt vid handel med avfall och skrot av vissa metaller (1 kap. 2 § mervärdesskatte- lagen [1994:200]). Utredaren är dock inte bunden av de avgräns- ningar som finns i mervärdesskattelagen. Utredaren ska göra de internationella jämförelser som utredaren anser befogade. Utredaren ska vid utformningen av förslag till ny lagstiftning ta hänsyn till att näringsfriheten inte inskränks mer än nödvändigt och att kostnaderna och de administrativa bördorna för företagen begränsas. Utredaren ska vid utformningen av förslag till ny lagstiftning beakta de krav som ställer. Utredaren ska redogöra för ekonomiska och andra konsekvenser av sina förslag. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 a §§ i kommittéförordningen (1998:1474). Förslagen ska kostnadsberäk- nas. Samråd och redovisning av uppdraget Utredaren ska i sitt arbete samråda med berörda myndigheter och organisationer som har relevans för utredningsuppdraget. Uppdraget ska redovisas . 1 Lagstiftningen om handel med begagnade varor 1.1 Registrering av handlare a)Hur många handlare var registrerade hos polismyndigheten den b)Bedömer polismyndigheten att antalet registrerade handlare överensstämmer med det verkliga antalet? c)Om nej, kan det uppskattas hur många handlare som bedriver handel med begagnade varor utan att vara registrerade? d)Hur många handlare har –registrerat sig först sedan de kontaktas av polisen? e)Har polisen tvångsregistrerat någon handlare 1januari 2008–? Om ja, hur många? 1.2 Tillsyn gällande inköpsnotor a)Kontrollerar polismyndigheten att handlarna för anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor? Om ja, hur går kontrollerna till och hur ofta görs de? b)Följer handlarna bestämmelsen om att föra anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor? Förekommer det brister i anteckningarna? I så fall vilka? a)Kontrollerar polismyndigheten att handlarna inte lämnar ut eller bearbetar mottagna varor förrän tidigast efter den dag då de togs emot? b)Kontrollerar polismyndigheten att handlarna inte tar emot varor från personer som inte tillförlitligt styrkt sin identitet, personer som är och som inte visat att de har rätt att förfoga över varan eller personer som är märkbart påverkade av alkohol eller annat berusningsmedel? c)Uppsöker polisen handlarna för att undersöka inköpta varor, inköpsnotor, annat bokföringsmaterial m.m.? Förekommer sådana kontroller rutinmässigt utan att det finns misstankar om brott? d)Förekommer det någon tillsyn över auktionshandeln? Om ja, på vilket sätt? a)Hur ser polismyndighetens brottsförebyggande och brotts- bekämpande arbete ut rent allmänt när det gäller stöld och häleri av begagnade varor? (Frågan avser inte enbart de varor som räknas upp i förordningen utan tar sikte på alla typer av begagnade varor). b)Det kan antas att många begagnade varor som är stulna eller annars olovligen åtkomna förekommer i handel som bedrivs på internet. Arbetar polisen på något särskilt sätt när det gäller sådana varor? Om ja, hur ser det arbetet ut? c)Använder polisen någon särskild arbets- eller spaningsmetod när det gäller stulna guldföremål? d)Använder polisen de anteckningar som handlarna är skyldiga att föra i sitt arbete med att efterspana varor som är stulna eller annars olovligen åtkomna? Om ja, i vilken omfattning och på vilket sätt? e)Har regleringen av handeln med begagnade varor underlättat polisens arbete vid efterspaning av stulet gods? Om ja, på vilket sätt? Kan det sägas i vilken omfattning som brott har kunnat upp med hjälp av de instrument som bestämmelserna ger polisen? Har regleringen varit särskilt användbar för någon typ av varor? f)Vilken uppfattning har polismyndigheten om brottsutvecklingen inom begagnathandeln när det gäller handeln med stöldgods? Har den ökat eller minskat ? Har någon särskild typ av varor ökat respektive minskat när det gäller begagnathandeln med stöldgods? a) Hur ofta har misstanke om brott enligt lagen uppstått –? Ange om möjligt antalet . Hur många fall har rapporterats vidare till åklagare? Vilka överträdelser har det gällt? a)Har förhållandena för handeln med begagnade varor förändrats enligt polismyndighetens uppfattning? Om ja, på vilket sätt? b)Har förhållandena för handeln med begagnade guldföremål förändrats ? Om ja, på vilket sätt? c)I 2 § förordningen (1999:272) om handel med begagnade varor anges de varor som regleringen omfattar. Är denna uppräkning anpassad till nuvarande förhållanden, eller bör vissa varuslag tas bort och andra läggas till? Vilka förändringar bör i så fall göras? d)Har problem uppstått vid tillämpningen av författningarna? Om ja, vilka? e)Övriga synpunkter på författningarna? 2 Stölder av skrot a)Vilken uppfattning har polismyndigheten om brottsutvecklingen när det gäller skrotstölder? Har den ökat eller minskat ? Har tillvägagångssättet för stölderna ändrats jämfört med tidigare? b)Hur ser det brottsförebyggande och brottsbekämpande arbetet ut när det gäller skrotstölder? 2.2 Kontant- och checkförbud a)infördes ett frivilligt kontantförbud för med- lemmarna i Återvinningsindustrierna – en branschförening som företräder privata återvinningsföretag. Bedömer polismyndig- heten att detta frivilliga kontantförbud har underlättat polisens arbete med att stävja skrotstölderna? Har polismyndigheten sedan förbudet infördes uppfattat någon förändring när det gäller skrotstölderna? Vilken i så fall? b)Skulle ett lagstadgat kontant- och checkförbud vid handel med skrot kunna underlätta polisens brottsutredande arbete? Om ja, på vilket sätt? a)Finns det några andra åtgärder än ett eventuellt kontant- och checkförbud som skulle kunna underlätta polisens arbete när det gäller stölder och hälerier av skrot? b)Övriga synpunkter när det gäller polisens arbete att stävja brottsligheten med skrotstölder? Lag (1999:271) om handel med begagnade varor Denna lag har till syfte att försvåra avsättningen av stulna eller annars olovligen åtkomna varor och att underlätta polisens efterspaning av sådana varor. Lagen är tillämplig på yrkesmässig handel med sådana begagnade varor som finns angivna i en av regeringen utfärdad förordning. Yrkesmässig handel innefattar även yrkesmässig auktionsförsälj- ning, annan yrkesmässig försäljning som riktar sig till allmänheten samt yrkesmässigt mottagande av begagnade varor för omarbetning eller annan liknande bearbetning. En obrukad vara skall anses som begagnad om den utbjuds av en privatperson till den som driver yrkesmässig handel med begagnade varor. I lagen avses med handlare den som är registrerad enligt denna lag. Den som avser att yrkesmässigt driva handel med sådana begagnade varor som avses i 2 § första stycket skall anmäla handeln för registre- ring hos lokala polismyndigheten i varje ort där handeln skall be- drivas. Anmälan för registrering skall göras innan handeln påbörjas. Den som bedriver handel med begagnade varor utan att vara registre- rad är skyldig att på uppmaning av den lokala polismyndigheten lämna de upplysningar som behövs för att bedöma om registreringsskyl- dighet föreligger. Om registreringsskyldighet bedöms föreligga skall polismyndig- heten uppmana den som bedriver handeln att fullgöra denna skyl- dighet. Den som underlåter att följa en uppmaning enligt andra stycket får registreras av polismyndigheten. En handlare är skyldig att föra anteckningar om förvärvade eller annars mottagna varor och att på begäran tillhandahålla den lokala polismyndigheten dessa anteckningar och övriga handlingar som av- ser mottagna varor. En handlare skall på begäran av polismyndigheten undersöka om vissa begagnade varor har tagits emot och om varorna finns kvar hos hand- laren. En handlare får inte ta emot begagnade varor av den som inte på ett tillförlitligt sätt styrker sin identitet eller är känd. En handlare får inte heller ta emot begagnade varor av den som är om inte denne visar att han har rätt att förfoga över varan eller av den som är märkbart påverkad av alkohol eller något annat berusningsmedel. Begagnade varor som har tagits emot får inte lämnas ut eller bearbetas förrän tidigast efter den dag då varorna togs emot. Den lokala polismyndigheten får medge en handlare undantag från denna bestämmelse om det finns särskilda skäl. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela närmare föreskrifter om registrering och handlares antecknings- skyldighet. Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av den lokala polismyndighet hos vilken handlaren är registrerad. En handlare är skyldig att på begäran låta polismyndigheten vid till- synen granska bokföring och övriga handlingar som hör till verk- samheten samt att lämna de upplysningar om verksamheten i övrigt som behövs för tillsynen. En handlare är skyldig att på begäran lämna polismyndigheten tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används i verksam- heten. Denna skyldighet att lämna tillträde gäller dock inte bostad. får meddela de förelägganden som behövs för att denna lag och föreskrifter meddelade med stöd av denna lag skall efterlevas. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Till böter eller fängelse döms den som uppsåt- ligen eller av oaktsamhet 1.driver sådan yrkesmässig handel med begagnade varor som om- fattas av denna lag utan att vara registrerad, 2.underlåter att fullgöra skyldighet enligt 5 § eller lämnar oriktig uppgift vid fullgörandet. Till ansvar enligt denna paragraf skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i eller om överträdelsen är ringa. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 7 och 8 §§. Till ansvar enligt denna paragraf skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i eller om överträdel- sen är ringa. Den som har åsidosatt ett vitesföreläggande får inte dömas till an- svar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet. beslut enligt denna lag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag gäller , om inte annat före- 1.Denna lag träder i kraft d. då lagen (1981:2) om handel med skrot och begagnade varor upphör att gälla. 2.Den som vid ikraftträdandet är registrerad hos en lokal polismyn- dighet enligt förordningen (1981:403) om handel med begagnade varor skall anses registrerad inom myndighetens verksamhetsområde enligt den nya lagen. Den som vid ikraftträdandet driver handel på flera orter och endast är registrerad på någon av dem skall senast d. registrera sig på alla övriga orter där han driver handel. Förordning (1999:272) om handel med begagnade varor Denna förordning innehåller närmare bestämmelser om yrkesmässig handel med begagnade varor enligt lagen (1999:271) om handel med begagnade varor. Lagen (1999:271) om handel med begagnade varor tillämpas på han- del med 1.naturpärlor, naturliga och syntetiska ädelstenar samt föremål som helt eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina, 2.mopeder, cyklar och motorsågar, 3.fritidsbåtar, utombordsmotorer, kanoter, windsurfingbrädor och liknande, 4.kameror och videokameror med fototeknisk kringutrustning samt ur och kikare, 5.datorer, komponenter till datorer och kringutrustning till datorer, 6.radio- och televisionsapparater, videobandspelare, musik- anläggningar och musikinstrument, 7.föremål som helt eller till väsentlig del består av koppar, mäs- sing, tenn eller brons, 8.vapen med undantag av sådana skjutvapen som omfattas av vapenlagen (1996:67), 9.mobiltelefoner och telefaxapparater, 10.navigationsinstrument och kommunikationsradioapparater, 11.skidutrustning med undantag för kläder, 12.målningar, teckningar, grafik och skulpturer, 13.konstalster av glas, porslin och annan keramik. Föreskrifterna i 5 §, 7 § första stycket och 8 § lagen (1999:271) om handel med begagnade varor tillämpas inte på 1.varor som avses i 2 § 2–11, om varornas sammanlagda värde uppenbarligen understiger , 2.varor som avses i 2 § 12 och 13, om varornas sammanlagda värde uppenbarligen understiger .