sou · H2B319 · 2014-04-10 00:00:00 — skillnaderna mellan yrkesverksamheten i ursprungsmedlems- staten och den mottagande medlemsstaten är så stora att sökanden måste fullfölja ett helt utbildningsprogram för att få tillträde till hela det reglerade yrket i den mottagande medlems- staten, och att yrkesverksamheten objektivt kan särskiljas från andra verksam- heter som ingår i det reglerade yrket i den mottagande medlemsstaten. Om ansökan gäller etablering, ska granskningen ske i enlighet med avdelning III, kapitel I och IV, dvs. enligt den generella ordningen. Om en ansökan istället gäller tillfällig yrkesverksamhet som har konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet, ska granskningen göras utifrån avdelning II. Behörig myndighet kan neka partiellt tillträde om det står i överensstämmelse med det s.k. inremarknadstestet, dvs. är motiverat av tvingande hänsyn till allmänintresset, proportionerligt och lämpligt för att uppnå skyddsintresset. Det förtydligas i skältexten att vad som kan anses vara tvingande hänsyn till allmän- intresset kan komma att vidareutvecklas i praxis, men att det framför allt kan vara tillämpligt vid hälso- och sjuk- vårdsyrken som har konsekvenser för folkhälsa eller patient- säkerhet.35 35 Skäl 7 i ändringsdirektivet. 4.9.2Konsekvenser av partiellt tillträde Beviljas partiellt tillträde ska yrkesverksamheten utövas under ursprungsmedlemsstatens yrkestitel. Den mottagande medlems- staten kan kräva att denna yrkestitel används på den mottagande medlemsstatens språk, och yrkesutövare är skyldiga att tydligt informera tjänstemottagare om yrkesverksamhetens räckvidd. Redan i det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet fanns en skältext som identifierade fördelarna med att yrkessammanslutningar eller yrkesorganisationer på europeisk nivå införde yrkeskort.36 Två sådana yrkeskort har också utarbetats EngineerING, för ingenjörer, , för yrken inom hälso- och sjukvården. Båda projekten syftar till att underlätta de yrkesverksammas möjligheter att verka oavsett nationsgränser och utbildningsort, och, i fallet med hälso- och sjukvårdsyrkena, att förbättra patientsäkerheten genom ett effektivare informationsutbyte mellan behöriga myndigheter.37 Projekten utvecklades utifrån informationssystem mellan de berörda (decentraliserade databaser i det ena fallet och sammankoppling av register i det andra). I samband med utvärderingen av det ursprungliga yrkes- kvalifikationsdirektivet framkom att ett bekymmer med dessa yrkeskort var att de utfärdades av yrkessammanslutningar och inte av behöriga myndigheter, och att detta riskerade att underminera användningsområdet och tilltron till yrkeskorten.38 Inte heller gav yrkeskorten enskilda några rättigheter. Utifrån dessa synpunkter diskuterade en styrgrupp bestående av representanter från olika yrkesgrupper och behöriga myndigheter alternativa vägar för ett framtida yrkeskort. Fallstudier gjordes inom yrkena läkare, sjuksköterska, fysioterapeut, ingenjör, fastighetsmäklare, apotekare 36Skäl 32 i det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet. 37Långt tidigare, och därmed oberoende av yrkeskvalifikationsdirektivet, utarbetades även ett identitetskort för advokater i syfte att underlätta möjligheterna att biträda klienter inför domstolar och andra offentliga institutioner. 38Evaluation of the professional qualifications directive, Kommissionens arbetspapper från 5juli 2011, sid 79. och bergsguide.39 Detta arbete har legat till grund för regleringen i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Det uttalade syftet med ett yrkeskort är att förenkla erkännande- processen och bidra till kostnads- och driftseffektiviseringar. Genom att kräva en ökad inblandning av den behöriga myndig- heten i det land sökanden kommer ifrån eller är etablerad i (ursprungsmedlemsstaten) förväntas yrkeskortet leda till en smidigare och snabbare process som gynnar fri rörlighet för yrkes- utövare.40 Yrkeskortet är ett elektroniskt bevis som styrker att innehavaren antingen uppfyller alla nödvändiga villkor för att tillfälligt tillhandahålla tjänster i en mottagande medlemsstat, eller att innehavarens yrkeskvalifikationer erkänts för en etablering i en mottagande medlemsstat. Utgångspunkten är att det ska vara frivilligt för den yrkesverksamme att antingen ansöka om ett yrkes- kort eller att använda sig av direktivets sedvanliga erkännande- process. För de behöriga myndigheterna å andra sidan ska det inte vara frivilligt, utan ett yrkeskort ska utfärdas på begäran av en yrkesverksam om förutsättningar för utfärdande föreligger. Inne- havaren av yrkeskortet ska komma i åtnjutande av alla de rättig- heter som direktivet föreskriver för yrkeskortet. De behöriga myndigheterna är skyldiga att kommunicera genom informations- systemet . För att yrkeskort överhuvudtaget ska kunna utfärdas måste kommissionen anta genomförandeakter om införande av det europeiska yrkeskortet för ett särskilt yrke. Kommissionen ska också anta de åtgärder som, med beaktande av särdragen för det berörda yrket, krävs för att garantera en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om yrkeskortet. För att kommissionen ska kunna införa yrkeskortet för ett visst yrke krävs att följande villkor är uppfyllda: Rörligheten inom yrket är betydande, eller har potential för betydande rörlighet. 39 För mer information se kommissionens hemsida onal_card/index_en.htm. 40 Skäl 4 i ändringsdirektivet. Berörda aktörer har uttryckt tillräckligt intresse. Det yrke, eller den utbildning som utformats för ett visst yrke, är reglerat i ett stort antal medlemsstater. Kommissionens genomförandeakter ska bland annat innehålla bestämmelser om yrkeskortets utformning och förfarandet vid handläggning av en ansökan om yrkeskort. Kommissionen ska även anta genomförandeåtgärder avseende de tekniska specifikationerna för de uppgifter som finns i IMI-akten och de åtgärder som krävs för att säkerställa att uppgifterna behandlas konfidentiellt och är korrekta, villkoren och förfarandena för att utfärda yrkeskortet inklusive möjligheten att ladda ned kortet eller inge uppdateringar till IMI-akten. 4.10.3Handläggningen av ansökan om yrkeskort Medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter för behandling av IMI-akter och utfärdande av yrkeskort. Det nationella rådgivnings- centrumet kan också agera som behörig myndighet. Myndigheterna ska informera om yrkeskortet och dess fördelar till medborgare och potentiella sökanden och behandla ansökningar opartiskt och objektivt. En sökande som vill få yrkeskort utfärdat vänder sig till behörig myndighet i det egna landet (etableringslandet) med sin ansökan. Ansökan ska kunna göras elektroniskt via en webbapplikation. En s.k. IMI-fil skapas automatiskt där de handlingar som krävs (i enlighet med kommissionens genomförandeakt, se ovan) ska laddas upp. Den behöriga myndigheten ska inom bekräfta mottagandet och informera om handlingar saknas. Ursprungs- medlemsstaten kontrollerar sedan att sökanden är lagligen etablerad och att alla nödvändiga handlingar är giltiga och äkta. Bestyrkta kopior av handlingarna får bara krävas om det finns skälig grund för tvivel. Så länge handlingarna är giltiga får vare sig ursprungsmedlemsstatens eller den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet begära att dokumenten lämnas över på nytt. Såväl ursprungsmedlemsstaten och den mottagande medlems- staten har ansvar för att uppdatera IMI-filen för att gallra bort uppgifter som inte längre behövs, eller för att informera om beslut om disciplinära åtgärder eller straffrättsliga påföljder som innebär en begränsning eller ett förbud och som påverkar utövandet av den verksamheten yrkeskortet utfärdats för. Innehavaren av yrkes- kortet och de behöriga myndigheter som har tillgång till IMI-akten ska informeras utan dröjsmål om alla uppdateringar (utan att detta påverkar skyldigheten att varna enligt artikel 56a). Innehållet i de uppdateringar som görs ska vara begränsat till -yrkesutövarens identitet, -det berörda yrket -uppgifter om den nationella myndighet eller domstol som fattat beslutet -begräsningens eller förbudets räckvidd och -den period som begränsningen eller förbudet gäller. Under handläggning och administration av yrkeskortet ska de behöriga myndigheterna beakta reglerna om skydd för person- uppgifter och behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation. De behöriga myndigheterna betraktas som registeransvariga i den betydelse som anges i direktiv /46/EG, men även kommissionen är register- ansvarig för den behandling som krävs enligt artikel 4 e punkterna 1–4. De uppgifter som anges på det europeiska yrkeskortet ska begränsas till vad som krävs för att fastställa innehavarens rätt att utöva det yrke för vilket det utfärdats, särskilt förnamn, efternamn, födelsedatum och födelseort, yrke, formella kvalifikationer, tillämplig ordning, berörda behöriga myndigheter, kortnummer, säkerhetsdetaljer och referensuppgifter om giltig identitets- handling. Kommissionen ska i genomförandeakter fastställa regler om tillgång till IMI-akten samt tekniska metoder och förfaranden för kontroll. Personuppgifter i IMI-akten kan behandlas så länge det behövs för erkännandeförfarandet i sig och erkännandet som behövs för sådan förhandsunderrättelse som kan krävas vid tillfällig tjänsteutövning med konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet (artikel 7). Innehavaren av ett yrkeskort kan när som helst vända sig till behöriga myndigheter och få veta vilken information som finns i IMI-akten, och även utan kostnad begära rättelse av felaktiga eller ofullständiga uppgifter, eller begära radering och blockering av IMI-akten. Innehavaren ska informeras om detta när yrkeskortet utfärdas, och automatiska påminnelser om denna möjlighet ska skickas därefter via Om en IMI-akt upprättats för etablering, eller för tillfälligt tillhandahållande av tjänster med konsekvenser för folkhälsa eller säkerhet (artikel 7.4), och innehavaren begär att IMI-akten raderas, ska den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter förse innehavaren med ett bevis som styrker erkännandet av innehavarens yrkeskvalifikationer. Arbetsgivare, kunder, patienter, offentliga myndigheter och andra berörda parter i den mottagande medlemsstaten ska kunna kontrollera äktheten och giltigheten av ett europeisk yrkeskort som kortinnehavaren uppvisar. 4.10.4Yrkeskort för etablering och tillfälliga tjänster med konsekvenser för folkhälsa och säkerhet När en ansökan om yrkeskort kommit in till ursprungslandets behöriga myndighet ska myndigheten inom bekräfta mottagandet och informera sökanden om handlingar saknas. När eventuella kompletterande handlingar inkommit ska myndigheten inom en månad kontrollera handlingarnas äkthet och giltighet. Om inga kompletterande handlingar krävs räknas tidsfristen från och med att den , inom vilken myndigheten ska bekräfta att ansökan mottagits, löpt ut. De åtgärder som ursprungsmedlemsstaten vidtar i detta skede ska ersätta alla ansökningar om erkännande av yrkeskvalifikationer som krävs enligt den mottagande medlemsstatens nationella lag- stiftning. ger yrkeskortet ingen automatisk rätt att utöva ett särskilt yrke om det finns registreringskrav eller andra kontroll- förfaranden i den mottagande medlemsstaten då det europeiska yrkeskortet för yrket ifråga införs. Därefter ska ursprungslandets behöriga myndighet överföra ansökan till den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet och informera sökanden om hur långt handläggningen fortskridit. Behörig myndighet i det mottagande medlemslandet ska besluta att utfärda yrkeskortet inom en månad från det att ansökan fördes över från ursprungsmedlemsstatens behöriga myndighet. Detta gäller om yrkeskortet utfärdas i enlighet med artikel 16 (krav på yrkeserfarenhet för verksamheter bilaga IV), artikel 21 (principen om automatiskt erkännande), artikel 49a (gemensamma utbild- ningsramar) och artikel 49 b (gemensamma utbildningsprov). det finns skälig grund för tvivel får ytterligare uppgifter, eller bestyrkt kopia av en handling begäras. Ursprungsmedlemsstaten ska i sådana fall överföra sådan ytterligare information senast efter det att ansökan från det mottagande landets behöriga myndighet gjordes. Om ansökan däremot handlar om tillfälligt tillhandahållande av yrken som har konsekvenser för folkhälsa och säkerhet och som inte omfattas av bestämmelserna om automatiskt erkännande (artikel 7.4), ska den mottagande medlemsstaten från det att yrkeskortet överfördes från ursprungsmedlemsstaten besluta antingen att utfärda yrkeskortet eller att innehavaren ska genomgå kompensationsåtgärder. Ytterligare uppgifter, eller bestyrkt kopia av en handling, kan krävas om det finns skälig grund för tvivel. Ursprungsmedlemsstaten ska i förekommande fall besvara en sådan begäran senast från det att begäran inkom. Ovanstående tidsfrister för beslut kan förlängas (som kan upprepas en gång) om det är absolut nödvändigt, särskilt med tanke på folkhälsa eller tjänstemottagarnas säkerhet. Den behöriga myndigheten kan vägra att utfärda ett yrkeskort om de uppgifter som krävs i enlighet med direktivet för att kunna besluta om ett yrkeskort inte lämnas. En sådan vägran ska vara motiverad. Om den mottagande medlemsstatens behöriga myndighet inte fattar något beslut inom de tidsfrister som anges i artikeln, eller inte lyckas anordna ett lämplighetsprov i enlighet med artikel 7.4 (yrken med konsekvenser för folkhälsa och säkerhet), ska yrkes- kortet anses vara utfärdat och automatiskt överföras till den som ansökt om yrkeskortet. Beslut som ursprungsmedlemsstatens eller den mottagande medlemsstatens behöriga myndigheter fattar ska kunna överklagas i enlighet med den berörda medlemsstatens nationella lagstiftning. Avsaknaden av ett beslut från ursprungslandets sida ska också kunna överklagas. 4.10.5Yrkeskort för tillfälliga tjänster (förutom tjänster med konsekvenser för folkhälsa och säkerhet) När en ansökan inkommer om ett yrkeskort för att tillfälligt verka i ett annat land inom ett yrke som inte omfattas av artikel 7.4 ska ursprungslandets behöriga myndighet bekräfta mottagandet inom och informera om eventuella handlingar som saknas, samt kontrollera ansökan och utfärda yrkeskortet. Om alla nödvändiga handlingar redan bifogats ska tidsfristen räknas från och med utgången av den efter det att ansökan mottogs och myndigheten bekräftade mottagandet. Däremot, om kompletterande handlingar behövs, ska tidsfristen börja löpa från det att dessa handlingar inkommit. Efter att yrkeskortet beslutats ska ursprungsmedlemsstaten vidarebefordra yrkeskortet till den behöriga myndigheten i varje berörd mottagande medlemsstat och informera sökanden om detta. Den mottagande medlemsstaten kan inte under de påföljande arton månaderna kräva ytterligare förhandsunderrättelse. Beslutet eller avsaknaden av beslut inom treveckorsperioden ska kunna överklagas enligt ursprungsmedlemslandets nationella lag- stiftning. Om innehavaren av yrkeskortet vill verka i andra länder än de som kortet ursprungligen söktes för kan han eller hon ansöka om att utöka yrkeskortet. Innehavaren av yrkeskortet ska tillhandahålla information, dels om verksamheten beräknas pågå längre än vad som ursprungligen angivits, dels om väsentliga förändringar avseende den faktiska situation som beskrivs genom de handlingar den behöriga myndigheten har rätt att begära i enlighet med kommissionens genomförandeakter. Ursprungslandets behöriga myndighet är skyldig att vidarebefordra uppdaterat yrkeskort till berörda mottagande medlemsstater. Ett yrkeskort ska vara giltigt på alla mottagande medlemsstaters hela territorium så länge som innehavaren behåller rätten att utöva verksamhet utifrån de handlingar och uppgifter som finns i IMI- akten. Dessutom ska yrkeskortet, om tillämpligt, utgöra den förhandsunderrättelse som kan krävas vid tillfällig verksamhet. 4.11Förändringar avseende de kunskaper, färdigheter och kompetenser som ligger till grund för det automatiska erkännandet Generellt kan noteras att det genom ändringsdirektivet införs referenser till användandet av ECTS-poäng som alternativ till angivande av antal studieår för samtliga yrken vars minimikrav för utbildning har samordnats. En annan generell förändring för samtliga sektorsyrken jämfört med det ursprungliga yrkes- kvalifikationsdirektivet är befogenheten för kommissionen att anta delegerade akter (istället för genom kommittologiförfarande) om anpassning av bilaga V med hänsyn till vetenskaplig och teknisk utveckling. För vissa av yrkena har befogenheten på samma sätt som tidigare villkorats med att de ändringar som kommissionen vidtar inte får innebära någon ändring av viktiga principer i medlemsstaterna när det gäller utbildning och tillträdesvillkor inom yrkeslagstiftningen, utan måste respektera medlemsstaternas ansvar för utbildningssystemens organisation. Den medicinska grundutbildningen ska omfatta sammanlagt studier och bestå av minst 5500 timmars teoretisk och praktisk undervisning vid ett universitet.41 Kraven för tillträde till särskild allmänläkarutbildning har justerats i motsvarande mån till fullgjord medicinsk grundutbildning om studier. Det införs en möjlighet för medlemsländerna att göra undantag från vissa moment i specialistläkarutbildningen förutsatt att dessa moment redan fullgjorts under ett annat specialistutbildnings- program, och yrkesutövaren därigenom redan erhållit specialist- kvalifikationen.42 Undantagen, som ska tillämpas från fall till fall, får inte motsvara mer än halva minimilängden på den aktuella specialistläkarutbildningen. Införs sådana befrielser nationellt ska det anmälas till kommissionen och övriga medlemsstater. Det finns särskilda regler för specialistläkare med kvalifikationer inhämtade i och Italien.43 41Artikel 24 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. angavs som krav att grundutbildningen skulle omfatta studier eller 5500 timmars teoretisk och praktisk undervisning vid universitet. 42Artikel 25 i yrkeskvalifikationsdirektivet. 43Artikel 27 i yrkeskvalifikationsdirektivet. 4.11.2Sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård För att bli antagen till sjuksköterskeutbildning med ansvar för allmän hälso- och sjukvård krävs enligt det moderniserade yrkes- kvalifikationsdirektivet44 antingen allmän skolutbildning eller genom intyg på godkänt inträdesprov som ger behörighet till universitet eller högskola med erkänd likvärdig nivå, eller allmän skolutbildning eller bevis på godkänt inträdesprov på motsvarande nivå som ger behörighet till yrkes- skola eller yrkesutbildningsprogram för sjuksköterskor. Utbildningen till sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård ska omfatta sammanlagt utbildning, eller ett lik- värdigt antal ECTS-poäng, bestående av minst 4 600 timmars teoretisk och klinisk undervisning, varav den teoretiska undervis- ningen ska utgöra minst en tredjedel och den kliniska under- visningen minst hälften av den föreskrivna minimitiden för utbild- ningen. Utöver att såsom tidigare precisera vad sjuksköterskeutbild- ningen ska leda till i fråga om kunskaper och färdigheter, anges även att de formella kvalifikationerna som utfärdas till en sjuk- sköterska som fullgjort utbildningen ska visa att yrkesutövaren – oavsett om utbildningen bedrivits vid universitet, högskola eller yrkesskola – kan tillämpa minst följande kunskaper: Förmåga att göra en oberoende diagnos av vilka vårdinsatser som krävs genom att tillämpa sina teoretiska och kliniska kun- skaper och planera, organisera och utföra vårdinsatser vid behandling av en patient, på grundval av de kunskaper som förvärvats under yrkespraktiken. Förmåga att arbeta effektivt tillsammans med andra aktörer inom hälso- och sjukvårdssektorn, bl.a. genom att delta i prak- tisk utbildning av hälso- och sjukvårdspersonal. Förmåga att tillhandahålla rådgivning till enskilda om en hälsosam livsstil och egenvård. 44 Artikel 31 i yrkeskvalifikationsdirektivet. Förmåga att inleda oberoende livräddningsinsatser och vidta åtgärder i kris och nödsituationer. Förmåga att ge oberoende rådgivning, instruktioner och stöd till personer i behov av vård och deras närstående Förmåga att göra en oberoende kvalitetssäkring och utvärdering av vårdinsatserna. Förmåga att kommunicera yrkesmässigt och uttömmande samt samarbeta med företrädare för andra yrken inom hälso- och sjukvårdssektorn. Förmåga att analysera vårdkvaliteten i syfte att förbättra det egna yrkesutövandet som sjuksköterska. Det finns särskilda regler för sjuksköterskor med kvalifikationer inhämtade i och Rumänien.45 Den grundläggande tandläkarutbildningen ska liksom tidigare omfatta studier, däremot har det förtydligats att utbildningen därigenom ska bestå av minst 5 000 timmars teoretisk och praktisk utbildning på heltid.46 Det finns särskilda regler för tandläkare med kvalifikationer inhämtade i , , , , och Rumänien.47 Utbildningen för veterinärer ska liksom tidigare omfatta studier på heltid med teoretisk och praktisk undervisning, eller därutöver ett likvärdigt antal ECTS-poäng.48 När det gäller de kunskaper och färdigheter som yrkesutövaren ska ha förvärvat genom utbildningen har dessa preciserats till att omfatta följande: 45Se artikel 33.3 samt artikel 33a i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 46Artikel 34 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 47Artikel 37 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 48Artikel 38 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Nödvändiga kliniska, epidemiologiska och analytiska färdigheter och kompetenser om förebyggande, diagnos och behandling av sjukdomar hos djur, inklusive anestesiologi, aseptisk kirurgi och smärtfri död, såväl hos enskilda djur som hos besättningar, samt särskilda kunskaper om de sjukdomar som kan överföras till människan. Tillräckliga kunskaper, färdigheter och kompetenser om före- byggande medicin, inklusive kompetens för att hantera frågor och intyg. Tillräckliga kunskaper om hygien och teknik vid produktion och framställning av samt handel med animaliska livsmedel (eller livsmedel med animaliskt ursprung avsedda för livsmedel) inklusive de färdigheter och kompetenser som krävs för att förstå och förklara god praxis på området. Nödvändiga kunskaper, färdigheter och kompetenser för att på ett ansvarsfullt och förnuftigt sätt använda veterinärmedicinska läkemedel för att behandla djur och garantera en säker livsmedelskedja och miljöskydd. Det finns särskilda regler för veterinärer med kvalifikationer inhämtade i Estland.49 När det gäller kraven för att bli antagen till barnmorskeutbildning finns de två alternativa vägarna kvar, dvs. antingen allmän skol- utbildning (utbildningsväg I), eller bevis på formella kvalifikationer för sjuksköterska (utbildningsväg II). Förändringen ligger i att det för utbildningsväg I nu krävs allmän skolutbildning, eller bevis på godkänt inträdesprov på motsvarande nivå till barnmorskeskola.50 När det gäller de kunskaper och färdigheter som yrkesutövaren ska ha förvärvat genom utbildningen har dessa kompletterats till att omfatta även följande: Tillräckliga (istället för det tidigare; ingående) allmänmedicinska kunskaper – biologiska funktioner, anatomi och fysiologi. 49Artikel 39 i yrkeskvalifikationsdirektviet. 50Artikel 40 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. var kravet allmän skolutbildning. Tillräcklig klinisk erfarenhet som förvärvats vid godkända institutioner där barnmorskan självständigt och på eget ansvar i den utsträckning som är nödvändigt (med undantag av en patologisk situation) har kunnat bedriva mödravård, ansvara för förlossningen och dess konsekvenser, övervaka förlossnings- arbetet och födseln, vården efter förlossningen och neonatal återupplivning i väntan på en läkare. Kravet på att den institution som utbildar barnmorskor ska vara ansvarig för samordning av teori och praktik under hela utbild- ningen har tagits bort.