sou · H2B351 · 2014-07-03 00:00:00 — Reglerna som genomför artikel 92.1 i LUF-direktivet bör placeras i paragraferna med bestämmelser om anbudsinfordran, annons om upphandling och förhandsannons som anbudsinfordran i kapitlet Annonsering av upphandling i den nya lagen om upphandling inom försörjningssektorerna. I artikel 92.1 första stycket b och c i LUF-direktivet anges att offentliggörandet ska ske kontinuerligt. Huruvida detta begrepp måste återfinnas i bestämmelserna i den nya lagen om upphandling inom försörjningssektorerna är avhängigt den valda lagstiftnings- tekniken i den nya lagen när det gäller annonsering. Som framgått är utgångspunkten att annonseringsreglerna så långt möjligt ska samlas i ett och samma kapitel. Med en sådan teknik är det enligt utredningen av avgörande betydelse att det går att förklara vad ett Sociala tjänster och andra särskilda tjänster begrepp som kontinuerligt tillför när det gäller annonsering av upphandlingar som avser sociala tjänster eller andra särskilda tjänster. Enligt utredningens mening är detta dock högst oklart. Då det knappast kan resas några invändningar emot att 92.1 första stycket a och b i LUF-direktivet genomförs på ett sätt som motsvarar hur direktivets bestämmelser om förhandsannons som anbudsinfordran och annons om kvalificeringssystem genomförs i allmänhet, kan begreppet utelämnas i aktuella paragrafer i kapitlet Annonsering av upphandling i den nya lagen om upphandling inom försörjnings- sektorerna. Bestämmelserna som genomför artikel 92.2 i LUF-direktivet bör placeras i paragrafen med bestämmelser om efterannons om resultatet av en upphandling i kapitlet Annonsering av upphandling i den nya lagen om upphandling inom försörjningssektorerna. Bestämmelserna bör motsvara de som gäller för efterannons om tilldelning av kontrakt enligt ett dynamiskt inköpssystem. I artikel 92.2 första meningen i LUF-direktivet finns inte någon tidsfrist angiven för när en efterannons senast ska skickas in. Precis som när det gäller begreppet kontinuerligt ovan begränsar dock den valda lagstiftningstekniken beträffande annonseringsreglerna möjligheterna till ett fullständigt direktivnära genomförande. Det ter sig vidare som naturligt att det bör gälla en tidsfrist för efter- annonsering av nu aktuellt slag. Bestämmelsen i 92.2 andra meningen i LUF-direktivet framstår annars som tämligen meningslös. Sammantaget bedömer utredningen att det bör gälla en tidsfrist för sådan efterannonsering som avses i artikel 92.2 första meningen i LUF-direktivet som motsvarar den i artikel 70.1 första stycket i samma direktiv. Den ovan nämnda hänvisningen i kapitlet Offentlig upp- handling/Upphandling som inte omfattas direktivet samt offentlig upphandling/upphandling av vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster i de båda lagarna utformas lämpligen med nuvarande 15 kap. 2 § tredje stycket och nuvarande 15 kap. 2 § andra stycket LUF som förebild. När det gäller den nya lagen om offentlig upphandling bör det i paragrafen som motsvarar nuvarande 15 kap. 2 § tredje stycket hänvisas till bestämmelserna om anbudsinfordran, annons om upphandling, förhandsannons som anbudsinfordran och efter- annons om resultatet av en upphandling i den nya lagens kapitel om Annonsering av upphandling. Sociala tjänster och andra särskilda tjänster Vad gäller den nya lagen om upphandling inom försörjnings- sektorerna bör det i paragrafen som motsvarar nuvarande 15 kap. 2 § andra stycket LUF hänvisas till bestämmelserna om anbuds- infordran, annons om upphandling, förhandsannons som anbuds- infordran, annons om kvalificeringssystem och efterannons om resultatet av en upphandling i den nya lagens kapitel om Annonsering av upphandling. Bestämmelserna i artiklarna 74–76 i LOU-direktivet och artiklarna 91–93 i LUF-direktivet ska genomföras genom föreskrifter i de nya lagarna om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna. Föreskrifterna ska motsvara den ordning som gäller för B-tjänster enligt nuvarande 1 kap. 2 § andra stycket 1 i både och . Det innebär sålunda att sociala tjänster och andra särskilda tjänster får upphandlas enligt bestämmelserna i kapitlen Offentlig upphandling som inte omfattas av direktivet samt offentlig upphandling av vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster respektive Upphandling som inte omfattas av direktivet samt upphandling av vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster i de nya lagarna. Bestämmelserna om sociala tjänster och andra särskilda tjänster i utredningens lagförslag (87 § i avsnitt 14.1 och 80 § i avsnitt 14.2) bör placeras som ett stycke i de paragrafer som i de nya lagarna motsvarar nuvarande 1 kap. 2 § andra stycket i både och . Vidare bör föreskrifterna som genomför bestämmelserna om offentliggörande i artikel 75 i LOU-direktivet och artikel 92 i LUF- direktivet placeras i kapitlet Annonsering av upphandling i de båda nya lagarna. I kapitlet Offentlig upphandling/Upphandling som inte omfattas av direktivet samt offentlig upphandling/upphandling av vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster bör det hänvisas till dessa föreskrifter om annonsering. Vad som är sociala tjänster och andra särskilda tjänster framgår av bilagorna till utredningens lagförslag. Sociala tjänster och andra särskilda tjänster 11.3Reserverade kontrakt för vissa tjänster upphandlingsdirektiv finns i och för sig bestämmelser om reserverade kontrakt (se avsnitt 3.3.1). Tillämpningen av dessa bestämmelser är dock inte begränsad till vissa närmare specificerade tjänster. Det finns därför inte heller några sådana bestämmelser i nu gällande lagar om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna. Som framgått ovan i avsnitt 11.2.2 ska bestämmelserna upphandlingsdirektiv inte tillämpas fullt ut på alla typer av tjänster. Vid tilldelning av kontrakt avseende tjänster som anges i bilagorna XIV och XVII till respektive direktiv ska ett system med ett begränsat antal bestämmelser tillämpas. Inom ramen för detta system erbjuder upphandlingsdirektiven dessutom en möjlighet att reservera deltagandet i en upphandling till vissa organisationer (se skäl 118 i LOU-direktivet och skäl 124 i LUF-direktivet). Bestäm- melserna finns i direktivens artiklar om reserverade kontrakt för vissa tjänster (artikel 77 i LOU-direktivet och artikel 94 i LUF- direktivet). Som framgår av artikel 77.1 i LOU-direktivet och artikel 94.1 i LUF-direktivet är det inte obligatoriskt att genomföra artiklarnas bestämmelser. I artiklarna räknas de typer av tjänster upp som kan tilldelas med stöd av artiklarnas bestämmelser. I artikel 77.1 i LOU-direktivet anges att bestämmelserna gäller för tjänster som avses i artikel 74 och som omfattas av de CPV-koder som räknas upp avslutningsvis i punkten. Samma teknik används i artikel 94.1 i LUF-direktivet. Bestämmelserna i artikel 77.1 i LOU-direktivet och artikel 94.1 i LUF-direktivet får sålunda anses ge uttryck för en grundläggande systematik som ska gälla för kapitlet i fråga. Denna systematik är sådan att artikel 74 i och bilaga XIV till LOU-direktivet och artikel 91 i och bilaga XVII till LUF-direktivet bestämmer vilka tjänster som över huvud taget kan bli aktuella att upphandla enligt kapitlets bestämmelser. Om en upphandling gäller en tjänst som inte anges i nämnda bilagor får kontraktet inte heller tilldelas enligt kapitlet i fråga. Sociala tjänster och andra särskilda tjänster Den uppräkning av CPV-koder som avslutar artikel 77.1 i LOU-direktivet och artikel 94.1 i LUF-direktivet innehåller således CPV-koder som omfattas av bilagorna XIV och XVII till respektive direktiv. Intervallet 85000000-9–85323000-9 anges i artiklarna som ett intervall fr.o.m. och t.o.m. Det avviker från hur motsvarande intervall beskrivs i bilagorna, nämligen som från och till. Det senare tycks vara den vedertagna metoden och synes inte ha skapat några problem i praktiken (jfr bilagorna II och XVII till upphandlingsdirektiv, nuvarande bilagorna 2 och 3 till och i lydelserna enligt SFS 2007:1091 och SFS 2007:1092). I de engelska språkversionerna av upp- handlingsdirektiv används from och to i såväl de aktuella artiklarna som bilagorna för att beskriva samma intervall. I artikel 77.2 i LOU-direktivet och artikel 94.2 i LUF-direktivet finns bestämmelser som tar sikte på de organisationer för vilka deltagandet i en upphandling enligt artikeln kan reserveras. I led b i båda punkterna finns bestämmelser om krav på återinvestering. Av led d i samma punkter följer vidare att ett kontrakt inte kan reserveras för en organisation som har tilldelats kontrakt för berörd tjänst av berörd upphandlande myndighet . Det framgår vidare av artikel 77.3 i LOU-direktivet och artikel 94.3 i LUF-direktivet att den maximala löptiden för ett reserverat kontrakt är . Till skillnad från bestämmelserna om reserverade kontrakt i artikel 20 i LOU-direktivet och artikel 38 i LUF-direktivet synes nu aktuella artiklar medge att kontrakt tilldelas utan konkurrens- utsättning. En upphandlande myndighet kan således med stöd av bestämmelserna om reserverade kontrakt för vissa tjänster vända sig direkt till en organisation som uppfyller kraven i artikel 77.2 i LOU-direktivet eller artikel 94.2 i LUF-direktivet. Det bör vidare noteras att möjligheten att reservera kontrakt med stöd av artikel 94 i LUF-direktivet enbart kan utnyttjas av en upp- handlande enhet som är en upphandlande myndighet. Sociala tjänster och andra särskilda tjänster Utredningens bedömning: Bestämmelserna om reserverade kontrakt för vissa tjänster i artikel 77 i LOU-direktivet och artikel 94 i LUF-direktivet bör inte genomföras i svensk rätt. Skälen för utredningens bedömning Som framgått är ordningen med reserverade kontrakt för vissa tjänster omgärdade av diverse villkor som ska vara uppfyllda för att kontrakt ska kunna tilldelas enligt regleringen i fråga. Villkoren tar sikte på tjänstetypen, organisationen som ska tilldelas kontraktet och kontraktets löptid. Sammantaget är dessa villkor sådana att regleringen får antas ha ett begränsat praktiskt intresse. Det är dock inte uteslutet att regleringen trots allt har en funktion att fylla. Enligt utredningens mening synes organisationer som verkar inom den idéburna sektorn kunna vara aktuella för tilldelning av reserverade kontrakt enligt regelverket om reserverade kontrakt för vissa tjänster. Exempelvis anför för Idéburen vård och social omsorg (Famna) att även om möjligheterna för Famnas medlemmar att dra nytta av bestämmelserna är begränsade, kan bestämmelserna bidra till att stärka civilsamhällets entreprenörskap och till att nya innovativa idéer prövas (se Famnas bedömning av artikel 77 i LOU-direktivet i EU:s nya upphandlingsdirektiv Famnas bedömning av möjligheterna att, utifrån det nya EU-direktivet, utveckla upphandlingsregelverket med fokus på tillväxt av idéburen vård och omsorg ). Sammantaget bedömer utredningen att den praktiska betydelsen av bestämmelserna om reserverade kontrakt för vissa tjänster är sådan att det inte är motiverat att i svensk rätt genomföra artikel 77 i LOU-direktivet och artikel 94 i LUF-direktivet. Sociala tjänster och andra särskilda tjänster Reserverade kontrakt för vissa tjänster – ett alternativt förslag till lagtext Om bestämmelserna om reserverade kontrakt för vissa tjänster i artikel 77 i LOU-direktivet och artikel 94 i LUF-direktivet genom- förs i svensk rätt, trots utredningens bedömning ovan, så kan föreskrifterna utformas enligt följande. X § En upphandlande myndighet/enhet som är en upphandlande myndighet får reservera deltagandet i en upphandling för en organisa- tion som uppfyller villkoren enligt Z §, om upphandlingen avser sådana sociala tjänster eller andra särskilda tjänster som anges i bilagan1. Löptiden för ett kontrakt som tilldelas en organisation genom en upphandling med stöd av första stycket får inte överstiga . Om myndigheten/enheten har tilldelat en organisation ett kontrakt för att tillhandahålla en tjänst genom en upphandling med stöd av första stycket, får myndigheten/enheten inte på nytt med stöd av första stycket tilldela samma organisation ett kontrakt för att tillhandahålla samma tjänst. Y § När en upphandlande myndighet/enhet ska reservera ett kontrakt enligt X §, ska den i anbudsinfordran ange att upphandlingen ska genomföras enligt bestämmelserna om reserverade kontrakt för vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster. Z § En organisation enligt X § ska 1.ha syftet att fullgöra ett offentligt uppdrag som är kopplat till att tillhandahålla sådana tjänster som anges i bilagan2, 2.återinvestera sina vinster för att uppnå syftet enligt 1, och 3.ha en lednings- och ägarstruktur som grundar sig på personalens ägande eller deltagande eller som kräver aktivt deltagande av personal, användare eller berörda parter. 1En bilaga med en förteckning över vissa sociala tjänster och andra särskilda tjänster. 2Se not 1. I avdelningen om styrning upphandlingsdirektiv finns fyra av de artiklar som omfattas av utredningens uppdrag. Dessa fyra artiklar reglerar följande områden: genomförande (artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet), individuella rapporter om förfaranden för tilldelning av kontrakt (artikel 84 i LOU-direktivet och artikel 100 i LUF-direktivet), nationella rapportering och statistiska uppgifter (artikel 85 i LOU-direktivet och artikel 101 i LUF-direktivet), och administrativt samarbete (artikel 86 i LOU-direktivet och artikel 102 i LUF-direktivet). Bestämmelser som kan sägas syfta till ett enhetligt genomförande av upphandlingsdirektiv finns i artikel 81 LOU- direktiv och artikel 72 LUF-direktiv. I artiklarna hänvisas till de övervakningsmekanismer som skulle genomföras redan genom LOU-direktiv och LUF-direktiv. Enligt artiklarna ska medlemsstaterna se till att upphandlings- direktiv genomförs genom effektiva, tillgängliga och klara och tydliga mekanismer. Sedan 2010 års rättsmedelsreform på upphandlingsområdet finns bestämmelserna om tillsyn samlade i ett kapitel i de nu gällande lagarna om offentlig upphandling och upphandling inom försörjningssektorerna (prop. 2009/10:180, bet. 2009/10:FiU22, rskr. 2009/10:311). Bestämmelserna finns i nuvarande 18 kap. 1–5 §§ i både och . Motiven till bestämmelserna utvecklas i prop. 2009/10:180 (avsnitt 10 och s. 372–374, 397 och 398). När det gäller verksamhet som syftar till att stödja upphand- lande myndigheter och enheter kan det noteras att tidigare sådan verksamhet hos Kammarkollegiet, och i stället ska vara samlat hos från . är för övrigt den myndighet som regeringen har beslutat ska utföra den tillsyn som avses i nuvarande 18 kap. 1 § i både och (se 3 § första stycket 2 förordningen [2007:1117] med instruktion för ). I skäl 121 i LOU-direktivet och skäl 127 i LUF-direktivet hänvisas till att utvärderingar av om upphandling har visat att det finns ett avsevärt utrymme för förbättringar i tillämpningen av regelverket. För att uppnå en mer effektiv och konsekvent tillämpning är det enligt skälen bra att få en översikt över tillämpningen. Översikten ska enligt skälen åstadkommas genom att medlems- staterna tillser att tillämpningen följs på lämpligt sett. Vilka åtgärder medlemsstaterna lämpligen bör vidta för att åstadkomma detta får staterna själva besluta om. I skälen framhålls vidare att bättre vägledning, information och stöd till upphandlande myndig- heter och enheter samt leverantörer kan bidra till att öka effektiviteten i upphandlingarna. Grunden för ordningen som berörs i skälen finns i bestämmelserna om genomförande i artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF- direktivet. Av artikel 83.1 i LOU-direktivet och artikel 99.1 i LUF-direktivet framgår att medlemsstaterna för att säkerställa ett korrekt och ändamålsenligt genomförande av direktiven ska se till att de uppgifter som anges i artiklarna utförs av en eller flera myndigheter eller strukturer eller av ett eller flera organ. I punkterna 2–6 i båda artiklarna räknas de i första punkten omnämnda uppgifterna upp. I korthet följer det av punkterna att medlemsstaterna ska se till att tillämpningen av upphandlings- regelverket följs och att överträdelser och problem uppmärk- Resultatet av denna verksamhet ska offentliggöras och även meddelas till . Rapporteringen till kom- missionen ska i sin tur utgöra underlag för rapporter om genom- förandet av upphandlingsdirektiven och om goda nationella upp- handlingspolicyer. Kommissionen ska upprätta sådana rapporter regelbundet. Medlemsstaterna ska vidare säkerställa att det finns information och vägledning om regelverkets tillämpning och stöd för upphandlande myndigheter när det gäller planering och genom- förande av upphandlingar. Medlemsstaterna ska dessutom utse en s.k. kontaktpunkt för samarbete med kommissionen när det gäller frågor om de nationella upphandlingsbestämmelserna. Uppräk- ningen avslutas med krav på att upphandlande myndigheter ska spara kopior på kontrakt som överstiger vissa närmare angivna värden. Utredningens förslag: Bestämmelserna om tillgång till kontrakt i artikel 83.6 andra stycket i LOU-direktivet och artikel 99.6 andra stycket i LUF-direktivet bör inte genomföras genom föreskrifter i de nya författningarna om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna. Bestämmelserna om att en övervakningsrapport ska sändas till Europeiska kommissionen i artikel 83.3 andra stycket i LOU- direktivet och artikel 99.3 andra stycket i LUF-direktivet ska genomföras genom föreskrifter i förordning. Regeringen bör uppdra åt den myndighet som i enlighet med dessa föreskrifter ska sända in övervakningsrapporter att ta fram underlaget för och lämna den rapport som enligt upphandlingsdirektiven ska lämnas till kommissionen . Övriga bestämmelser i artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet ska genomföras genom föreskrifter i lag. Skälen för utredningens förslag För att avgöra hur artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet bör genomföras bör artiklarnas bestämmelser jämföras med den ordning som gäller enligt nuvarande 18 kap i både och . Enligt utredningens bedömning är den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som kan vidtas med stöd av nämnda nuvarande bestämmelser i och LUF sådana, att de genomför bestämmelserna i artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet. De nu aktuella bestämmelserna upphandlingsdirektiv kan således genomföras genom före- skrifter som utformas med föreskrifterna i nuvarande 18 kap. i både och som förebild. Bestämmelserna i artikel 83 i LOU-direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet kan sålunda genomföras med föreskrifter som motsvarar föreskrifterna i nuvarande 18 kap. i både och . Bestämmelserna om kontaktpunkt i artikel 83.5 i LOU-direktivet och artikel 99.5 i LUF-direktivet kräver dock ett tillägg i regleringen i förhållande till den nuvarande. Regleringen i de nya lagarna om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjnings- sektorerna bör därför tillföras en upplysningsbestämmelse av inne- börden att regeringen kan meddela föreskrifter om vilken myndighet som ska utföra uppgifterna som kontaktpunkt i artiklarnas mening. När det gäller frågan om vilken myndighet som bör utföra uppgifterna som kontaktpunkt enligt nu aktuella artiklar ligger de nära till hands att föreslå . Som framgått är numera både tillsynsmyndighet och stöd- myndighet på upphandlingsområdet. Utredningen har därför i nedanstående förslag till föreskrifter i förordning angett att ska utföra uppgifterna i fråga. Den första rapport som kontaktpunkten ska lämna till EU- kommissionen ska lämnas . Därefter ska rapportering ske . Huruvida kontaktpunkten förbereder den första rapporteringen och också lämnar den första rapporten med stöd av ett uppdrag från regeringen eller bestämmelser i förordningen är i och för sig likgiltigt. För enkelhetens skull förordar utredningen att den första rapporten ska lämnas till kommissionen med stöd av ett uppdrag som lämnas till den myndighet som ska vara kontakt- punkt. Det innebär i så fall att den första rapporten enligt nedanstående förordningsbestämmelse lämnas till kommissionen . Som framgått ovan anser utredningen att artikel 83 i LOU- direktivet och artikel 99 i LUF-direktivet bör genomföras genom föreskrifter som motsvarar föreskrifterna i nuvarande 18 kap i både och . Denna reglering bör dock inte innehålla någon motsvarighet till artikel 83.6 i LOU-direktivet och artikel 99.6 i LUF-direktivet. Bestämmelserna i artikel 83.6 första stycket i LOU-direktivet och artikel 99.6 första stycket LUF-direktivet får enligt utred- ningen i stället bedömas bli genomförda genom de lagbestämmelser som genomför artikel 84 i LOU-direktivet och artikel 100 i LUF- direktivet (se avsnitt 12.3.3). Vad gäller bestämmelserna i artikel 83.6 andra stycket LOU- direktivet och artikel 99.6 andra stycket LUF-direktivet bedömer utredningen att dessa inte behöver genomföras genom föreskrifter i de nya lagarna om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna. Det som åsyftas med bestämmelserna uppnås med en tillämpning av det gällande svenska regelverket om offentlighet och sekretess (se även avsnitt 3.4). Det är dock något oklart vem som enligt ovan nämnda artiklar ska beviljas tillgång till kontrakten. Som bestämmelsen är formulerad i upphandlingsdirektiven skulle det kunna röra sig om såväl en konkurrerande leverantör som . När det gäller en konkurrerande leverantör får en tillämpning av det svenska regelverket om offentlighet och sekretess ett rimligt resultat (se även avsnitt 3.4.3). Såvitt gäller kommissionens möjligheter att få tillgång till kontrakten, bör noteras att även de bestäms av regelverket om offentlighet och sekretess. Det kan således uppkomma en situation där uppgifterna som kommissionen önskar få tillgång till är sekretessreglerade enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL). I så fall får det ankomma på myndigheten att göra en prövning av om sekretess hindrar att uppgifterna röjs. Som andra stycket i de aktuella artiklarna är formulerade hindrar emellertid inte upphandlingsdirektiven att tillämpningen av nationella bestämmelser om offentlighet och sekretess hindrar att tillgång ges till uppgifterna. I detta sammanhang bör det noteras att det finns en sekretess- brytande bestämmelse till förmån för kommissionen i 8 kap. 3 § OSL. Bestämmelsen har av regeringen vid upprepade tillfällen bedömts kunna åberopas för att på finansmarknadsområdet lämna uppgifter till utländska myndigheter när uppgiftslämnandet följer av bestämmelser i (se bl.a. prop. 2005/06:140 s. 50). Det finns enligt utredningens mening ingen anledning att göra någon annan bedömning beträffande möjligheterna att tillämpa de sekretessbrytande reglerna i 8 kap. 3 § OSL på upphandlings- området. Avslutningsvis bör noteras att begreppen offentlig upphandling och upphandlande myndighet används genomgående i artikel 99 i LUF-direktivet. Det är oklart om användningen av begreppen i detta sammanhang ska tolkas i enlighet med den strikta betydelse de har enligt upphandlingsdirektiven. De regler som utredningen föreslår för att genomföra artikeln bör dock inte utformas på något annat sätt än motsvarande föreskrifter i 18 kap. LUF. Reglerna i det kapitel i den nya lagen om upphandling inom försörjnings- sektorerna som ska motsvara nuvarande 18 kap LUF gäller alltså för upphandlande enheter och för upphandlingar enligt den nya lagen. Enligt utredningens mening får dock användandet av upp- handlande myndighet i artikel 99 i LUF-direktivet betydelse om vill få ut uppgifter med stöd av artikel 99.6 i LUF-direktivet från en upphandlande enhet som inte är en upphandlande myndighet. Om en sådan enhet anser att de efter- frågade uppgifterna in bör lämnas till kommissionen, kan kom- missionen inte med hänvisning till artikel 99.6 i LUF-direktivet göra anspråk på att uppgifterna trots enhetens bedömning ska lämnas ut.