sou · H2B347 · 2014-06-27 00:00:00 — Den förväntade ärendeökningen kommer också att innebära en högre belastning på ARN:s registratorfunktion och på nämndens sekreterare. har 6 heltidsanställda sekreterare och 1 registrator. Registratorn registrerar alla nyinkomna ärenden, medan sekreterarna arbetar med att registrera in handlingar i befint- liga ärenden vid nämnden. Enligt utredningens bedömning, kom- mer att behöva anställa ytterligare en person som sekreterare och, vid behov, registrator för att hantera den ökade ärendetill- strömning som kan förutses. Kostnaden för detta uppgår till . En annan aspekt som måste beaktas är att ett utvidgat kompe- tensområde för och sänkta beloppsgränser, innebär att vikten av adekvat och ändamålsenlig kommunikation och information från till parter och andra aktörer kommer att öka. Den informa- tion som lämnar på sin webbplats angående vilka slags tvister som kan prövas och förfarandet vid nämnden, kommer exempelvis att vara av stor betydelse för att i någon mån begränsa ärendetill- strömningen. Även andra åtgärder kan behövas för att se till att så lite av ARN:s resurser som möjligt behöver användas till att reda ut frågor och oklarheter i ärenden som sedan ändå inte kan prövas. Som exempel kan nämnas att nya ansökningsblanketter kan behöva utformas för att säkerställa att konsumenter redan vid klagomålet lämnar sådan information som möjliggör för att snabbt avgöra om tvisten kan hanteras eller inte. När den nya onlineplattformen kommer i bruk, är det också troligt att kommunikation med platt- formen och med parter via plattformen kommer att innebära en del arbete för . Även i detta sammanhang kommer det att vara av stor betydelse att utvecklar goda kommunikations- och infor- mationsrutiner, för att i minsta möjliga mån belasta den tvistlös- ande verksamheten med praktiska frågeställningar. 2 Kostnaderna för ett nämndsammanträde varierar beroende på om föredraganden och och/eller ordföranden är extern, samt ledamöternas resekostnader. vidare att måste utvecklas på olika sätt för att säkerställa att den ökade tillgången till alternativ tvistlösning även kommer utsatta konsumentgrupper till godo. Exempelvis bör webb- platsen kompletteras med information på fler språk och göras mer tillgänglig för personer med funktionshinder. har en anställd kommunikatör, men den per- sonen arbetar redan full tid med andra uppgifter, bl.a. tar media- kontakter och förfrågningar från allmänheten upp en stor del av tiden. Kommunikatören ansvarar också för arbetet med att lägga ut och uppdatera material på den interna, och den externa, webb- platsen. För att säkerställa att har de resurser som behövs för att utveckla sina informations- och kommunikationskanaler i den ut- sträckning som behövs bedömer vi att , i vart fall , behöver förstärkning med en ytterligare kommunikatörs- funktion. Kostnaden för detta kan uppskattas till . Den ökade ärendetillströmningen kommer vidare att leda till en högre belastning på ARN:s it-system, bl.a. för lagringsutrymme och eventuellt också för utbyggnad systemet. Kostnaden kan inte uppskattas , utan får bevakas framöver. Utvecklingen får visa om permanent resursförstärkning behövs Som redan har nämnts inledningsvis, vill vi framhålla att en del av de resurser som vi bedömer behövs för att möta de ökade kraven på ARN:s verksamhet framöver, inte nödvändigtvis behöver vara per- manenta. I vissa fall kan det handla om resursökningar som behövs under en övergångstid, till dess att verksamheten har anpassats till de nya förhållandena. Utvecklingen i detta avseende bör därför följas noga framöver. 18.3.4Uppkoppling mot den nya europeiska plattformen för tvistlösning online Bedömning: När den nya europeiska onlineplattformen för tvistlösning online har upprättats, kan behöva vidta vissa tekniska och praktiska åtgärder för att kunna hantera tvister som anmäls via plattformen. kan då behöva tillföras resur- ser för att täcka eventuella kostnader för detta. Enligt de nya EU-rättsakterna ska de tvistlösningsorgan som god- känns enligt direktivet hantera tvister som anmäls till den nya euro- peiska onlineplattformen (se artikel 5.2 e i direktivet och artikel 5.6 i förordningen samt avsnitt 9.3 och 12.5). När den nya europeiska onlineplattformen för tvistlösning har upprättats, kan därför behöva vidta vissa tekniska och praktiska åtgärder för att kunna ta emot och hantera tvister som anmäls via plattformen. Vilka åtgärder som det kommer att bli fråga om är inte klart. Däre- mot har kommissionen, på de genomförandemöten som hållits med anledning av direktivet, uppgett att vissa kostnader kommer att upp- komma för att de alternativa tvistlösningsorganen ska kunna kom- municera med onlineplattformen. Enligt förordningen om tvistlös- ning online (se artikel 16), ska ett kommittologiförfarande tillämpas vid bestämmande av vilka åtgärder som krävs med anledning av förordningen. När detta blir klart, bör alltså tillföras resurser för att täcka den kostnaden som uppkoppling mot plattformen kommer att innebära för nämnden. Bedömning: Arbetet med att bedriva förlikningsverksamhet och vidta förtroendeskapande åtgärder i förhållande till närings- livet ryms inom ramarna för den förstärkning av ARN:s organi- sation som vi har föreslagit. Vi har i avsnitt 14.6 föreslagit att ska ges i uppdrag aktivt verka för att parterna uppnår en uppgörelse i godo, i de ärenden där detta inte bedöms som olämpligt. Enligt vårt förslag är det främst beredningsjuristerna som kommer att ägna sig åt den uppgiften, som kommer att utföras genom kontakt med parterna per telefon och e-post. Tanken med förslaget är att ärendehanteringen vid ska bli mer effektiv genom att fler ärenden än ska göras upp under nämndens handläggning. I sådant fall kommer antalet ärenden som behöver avgöras vid nämndsammanträden eller genom kanslibeslut minska i motsvarande mån. Det är inte heller avsikten att nämndens handläggare ska ägna alltför mycket tid åt förliknings- försöken. Även om förlikningsverksamheten kommer att utgöra en extra arbetsuppgift för handläggare vid , bedömer vi mot den bakgrunden att några extra personalresurser inte behövs enbart på grund av att nämnden tillförs uppgiften att bedriva aktiv förlik- ningsverksamhet. Uppdrag att öka förtroendet hos näringslivet I avsnitt 15.3 har vi föreslagit att bör ges i uppgift att aktivt vidta förtroendeskapande åtgärder i förhållande till näringslivet, som exempelvis att sprida neutral information om sin verksamhet. Vi menar att detta är en viktig åtgärd som kan vidtas av för att öka efterlevnaden till nämndens avgöranden. Uppdraget kom- mer att kräva vissa personalresurser, som enligt vår bedömning ryms inom ramarna för den förstärkning av organisationen som vi redan har föreslagit. 18.3.6Högre lokalkostnader och kostnad för flytt Bedömning: Regeringen bör se till att , vid behov, tillförs resurser för att anpassa lokalerna efter en större personal- styrka. En rimlig uppskattning är att ARN:s hyreskostnader kan komma att öka med . Därutöver kan eventuellt en engångskostnad tillkomma om nämnden måste flytta. Enligt kan nämnden växa med 3–4 personer i nuvarande lokaler. Om personalstyrkan utökas mer än så, behöver lokalerna anpassas. Enligt våra förslag ska personalstyrkan vid utökas med cirka 12 personer. Om våra förslag genomförs kommer därför att behöva större lokaler. finns det, enligt , ingen självklar lösning när det gäller lokalfrågan. Det är därför någonting som behöver undersökas av i samråd med regeringen. Det går mot den bakgrunden inte att säga exakt hur stora merkostnader som en uppgradering av nämndens lokaler kommer att innebära. Däremot är det klart att en långsiktig kostnadsökning är att vänta om personalstyrkan vid utökas enligt våra förslag. Ett rimligt antagande tills vidare är att ARN:s hyreskostnader kan komma att öka med . Det skulle innebära ökade utgifter för nämnden med . Därutöver kan det eventuellt tillkomma en engångskostnad om måste flytta. Frågan om anpassning av får diskuteras av nämnden och regeringen, och de ökade kostnaderna som kan bli aktuella får beaktas i det kommande budgetarbetet. 18.3.7Sammanfattning av ökade kostnader för Bedömning: Våra förslag innebär att kostnaden för ARN:s verksamhet kommer att öka med , vilket utgör en ökning med av ARN:s tilldel- ande anslag . Utvecklingen får visa om hela kostnads- ökningen behöver vara permanent. Utöver dessa kostnadsökningar tillkommer ökade kostnader för ARN:s it-system, engångskostnaden för uppkoppling mot den europeiska onlineplattformen och eventuella flyttkostnader. Dessa kostnader kan inte uppskattas , utan får bevakas framöver. Nedan sammanfattar vi de ökade utgifter som vi bedömer att våra förslag kommer att innebära. Totalt 9 ytterligare beredningsjurister till en kostnad om . En ytterligare högre juristtjänst, motsvarande en vice ordför- ande, till en kostnad om . 1 sekreterare/registrator på heltid, till en kostnad om . 1 kommunikatör, till en kostnad om . En kostnadsökning med för ett ökat antal sammanträden. Höjda lokalkostnader med . Ökade kostnader för it-systemet (okänd kostnad). Eventuell enengångskostnad för flytt. Engångskostnad (okänd) för uppkoppling mot den nya europeiska onlineplattformen för tvistlösning. Totalt menar vi alltså att kostnaden för ARN:s verksamhet kom- mer att öka med jämfört med . Detta utgör en ökning med av ARN:s tilldelande anslag (tilldelades totalt ). Utvecklingen får visa om hela kostnadsökningen behöver vara per- manent. Vid en större ökning av ärendetillströmningen kommer också merkostnader att uppkomma för ARN:s it-system, bl.a. för lagrings- utrymme och eventuellt även för utbyggnad systemet. Kostnaden kan inte uppskattas , utan får bevakas framöver. Utöver de permanenta kostnadsökningarna kan eventuellt till- komma kostnader för att ska kunna hantera tvister som anmäls via den nya europeiska onlineplattformen för tvistlösning online, och eventuella flyttkostnader. 18.3.8Kostnadsökningen för ARN:s verksamhet finansieras genom ökade anslag Förslag och bedömning: De kostnadsökningar i ARN:s verk- samhet som utredningens förslag medför ska finansieras genom ökade statliga anslag. Som har framgått i kapitel 16, anser vi att tvistlösningen vid inte bör vara förenad med någon avgift, vare sig för konsumenter eller för näringsidkare. De merkostnader för ARN:s verksamhet som uppkommer på grund av de nya EU-rättsakterna, och våra för- slag i övrigt för att i övrigt effektivisera och förbättra , måste därför täckas helt genom ökade anslag från det allmänna. Även om tvistlösningen vid kommer att kräva ökade resur- ser menar vi att den högre samhällskostnad som det kommer att innebära, på kommer att vägas upp av andra positiva samhällsekonomiska effekter. Som vi har angett ovan, är det vår bedömning att ett effektivt tvistlösningssystem bidrar till att kon- sumenterna får en starkare ställning på marknaden och att seriösa näringsidkare gynnas framför mer oseriösa näringsidkare, vilket på lång sikt också kan påverka utvecklingen i riktning mot produktion av mer hållbara produkter och tjänster. Effektivare tvistlösning vid bör även medföra att konsumenter i ännu högre utsträckning än vänder sig dit i stället för till domstol. Domstolspröv- ningen kan då i ännu högre utsträckning koncentreras till de fall där den verkligen behövs. Utredningen har inte underlag för att bedöma från vilka stats- finansiella anslag som de ökade resurser till som behövs ska tas. Detta får bli en fråga för regering och riksdag att på sedvanligt sätt ta ställning till i det kommande bugetarbetet. Bedömning: De nya uppgifter som tillförs med anledning av de nya EU-rättsakterna kommer initialt bara att medföra begränsade merkostnader, som bör rymmas inom verkets befintliga anslagsramar. är det inte uteslutet att i förlängningen kommer att behöva till- föras ökade resurser med hänsyn till upp- gifter enligt direktivet och förordningen. Som framgått i avsnitt 12.19, har vi bedömt att direktivets genom- förande kräver att tillförs uppdraget att utbyta information och i övrigt samarbeta med de alternativa tvistlös- ningsorgan som godkänns och anmäls enligt direktivet. Som också har beskrivits i det avsnittet, har redan ett sådant samarbete med . Vad det handlar om är att verket i viss ut- sträckning även ska samverka med de privata tvistlösningsorgan som berörs. förutser vi att det endast kommer att bli fråga om planerade två nämnder inom Svensk Försäkring – och . Vi bedömer därför att den nya uppgiften för bara kommer att medföra begrän- sade merkostnader. För genomförande av direktivet har vi, som framgår av avsnitt 12.16, vidare föreslagit att , som är en självstän- dig enhet hos , ska utses att bistå konsumenter vid gränsöverskridande tvister. Vi har även föreslagit, i avsnitt 13.2.4, att ska utses som kontaktpunkt enligt förord- ningen, och därmed bistå konsumenter vid lösning av tvister som rör klagomål som lämnas in genom den nya europeiska onlineplatt- formen. erbjuder redan nu personlig rådgivning till konsumenter vid handel över gränserna inom EU (samt och ), och är en del av (ECC-Net) (se avsnitt 7.3). I uppgifterna för ingår bl.a. att lämna rådgivning till konsumenter angående olika juridiska möjligheter som finns för att lösa gränsöverskrid- ande tvister på den europeiska marknaden. Även om utpekandet av enligt de nya EU-rättsakterna kommer att inne- bära en viss utökning av enhetens uppgifter, kommer det alltså inte handla om att tillförs en helt ny arbetsuppgift. De uppgifter som tillförs enligt våra förslag bör därför, i alla fall inte initialt, innebära större kostnader än att dessa kan rymmas inom verkets befintliga anslagsramar. ska det framhållas att det fortfarande kvarstår en del frågor när det gäller den närmare tillämpningen av förordningen och de praktiska effekterna av onlineplattformen. Exempelvis anger förordningen att varje kontaktpunkt ska ha minst två rådgivare för tvistlösning online (artikel 7.1). Vad detta krav innebär för de nationella kontaktpunkterna är föremål för diskussion i den expert- grupp som arbetar med genomförande av förordningen. Innan online- plattformen tas i bruk och direktivet träder i kraft, är det också omöjligt att förutse hur mycket merarbete som de föreslagna upp- gifterna kommer att medföra för . Det kan, mot den bakgrunden, inte uteslutas att kommer att behöva tillföras mer resurser med hänsyn till uppgifter enligt direktivet och förordningen. Eftersom utredningen saknar underlag för att göra en kostnadsberäkning i det här läget, bör frågan därför följas noga i det fortsatta budgetarbetet. Bedömning: Bättre tillgång till, och tydligare information om, tvistlösning utanför domstol bör stärka konsumenternas ställning på marknaden. För konsumenterna kommer våra förslag att innebära bättre tillgång till tvistlösning utanför domstol för att lösa tvister med närings- idkare, dels eftersom ARN:s kompetensområde utvidgas (se avsnitt 12.6.3 och 12.6.4), dels på grund av att de beloppsgränser som tillämpas vid sänks (se avsnitt 12.7.4). Konsumenterna kom- mer också att gynnas av att tvistlösningen blir mer effektiv och att kommer ges uppdraget att hjälpa parter att nå en överens- kommelse i godo (se kapitel 14). Avsikten är också att ännu fler näringsidkare än ska följa genom får i uppdrag att vidta förtroendeskapande åtgärder i förhållande till näringslivet (se avsnitt 15.3). Vidare förutser vi att fler konsumenter kommer att få rättelse genom ARN:s nya förlik- ningsverksamhet (se avsnitt 15.5). Direktivets genomförande kräver också att näringsidkare ges en skyldighet att informera konsumenter om tvistlösning (se avsnitt 12.5). Näringsidkare ska bl.a., i händelse av tvist, ge konsumenter individuell information om vilket tvistlösningsorgan de kan vända sig till. Att konsumenter får bättre tillgång till, och tydligare informa- tion om, effektiv och ändamålsenlig tvistlösning utanför domstol, bör i förlängningen stärka konsumenternas ställning på marknaden. Förutom att konsumenter kommer att ha bättre förutsättningar att lösa uppkomna tvister med näringsidkare, bör ökat fokus på tvist- lösning på konsumentområdet också bli ett konkurrens- medel för seriösa näringsidkare. En sådan ökad konkurrens bör leda till den för konsumenterna positiva effekten att näringsidkare generellt blir bättre på att hantera reklamationer från och tvister med konsumenter. Bedömningar: Genomförande och tillämpning av informations- kraven i de nya EU-rättsakterna kommer att medföra begrän- sade administrativa och andra kostnader för näringsidkare. Efter- som de nya informationskraven kommer att gälla likadant för alla näringsidkare, kommer små och stora näringsidkare att belastas i samma mån, även om nya administrativa krav kan upplevas som mer betungande av små näringsidkare än av stora. De nya informationskraven kommer inte att påverka små närings- idkares arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större näringsidkares Näringsidkare som är verksamma i kan även komma att omfattas av informationskrav i andra medlemsstater om de har en etablerad verksamhet där, men detta är ingenting som kommer att omfattas av svensk lagstiftning. Ökad medvetenhet om och tillgång till utomrättslig tvist- lösning för konsumenter, kan komma att gagna närings- idkarkollektivet, genom att näringsidkare som har en god rekla- mationshantering och agerar seriöst i en tvistsituation får en konkurrensfördel i förhållande till andra, mindre seriösa, närings- idkare. 18.6.1 Nya informationskrav för näringsidkare Våra förslag får följder för näringslivet främst genom att de nya EU-rättsakterna kräver att det införs bestämmelser i angå- ende skyldighet för näringsidkare att ge konsumenter information om alternativ tvistlösning (dvs. tvistlösning vid sådana tvistlösnings- organ som godkänts enligt direktivet och anmälts av till EU- kommissionen, se avsnitt 12.21). Informationskraven, som behandlas i avsnitt 12.15, kommer att innebära nya skyldigheter för närings- idkare i förhållande till konsumenter. En genomgående strävan för utredningen vid tolkning och tillämpning av informationsbestäm- melserna i EU-rättsakterna, har ändå varit att undvika regleringar som skapar administrativa bördor för näringsidkare utan att med- föra motsvarande, eller annat än begränsad, nytta för konsumenter. Vi har därför i alla delar föreslagit en reglering som uppfyller, men inte går längre , vad som krävs enligt EU-rättsakterna. Direktivets genomförande kräver att det införs bestämmelser i svensk rätt angående skyldighet för näringsidkare att ge konsumen- ter information om alternativ tvistlösning. Till att börja med införs en skyldighet för alla näringsidkare som hamnar i tvist med en konsument, att ge konsumenten information om vilket alternativt tvistlösningsorgan som konsumenten kan vända sig till för att få sitt krav prövat (se avsnitt 12.15.3). Sådan information ska lämnas till konsumenten på papper eller i någon annan varaktig form, exempelvis i ett e-postmeddelande. Därutöver införs en skyldighet för sådana näringsidkare som har åtagit sig att använda alternativ tvistlösning för att lösa tvister med konsumenter att lämna generell information till konsumenter om det alternativa tvistlösningsorgan som åtagandet avser (se avsnitt 12.15.2). Ett sådant åtagande att använda alternativ tvistlösning, kan göras exempelvis genom medlemskap i en bransch- eller när- ingslivsorganisation som ställer krav på sina medlemmar att de ska följa ARN:s beslut. Näringsidkare som träffas av skyldigheten, ska lämna informationen på sina webbplatser, i den mån de riktas mot konsumenter, och i skriftliga avtalsvillkor som används i förhåll- ande till konsumenter. De nya informationsbestämmelserna kommer bara att innebära en skyldighet för näringsidkare som är verksamma i att lämna konsumenter information om svenska tvistlösningsorgan. De allra flesta näringsidkare kommer att omfattas av ARN:s tvist- lösning. Bara för näringsidkare inom försäkringsbranschen och för advokater kommer det bli fråga om att hänvisa till ett branschdrivet tvistlösningsorgan (se avsnitt 12.4.2). Enligt förordningen gäller vidare särskilda bestämmelser om informationsskyldighet för näringsidkare som ägnar sig åt online- handel att informera konsumenterna om förekomsten av den euro- peiska onlineplattformen (se avsnitt 13.2.3). Sådan information ska lämnas på näringsidkarens webbplatser och i vissa fall i skriftliga avtalsvillkor samt i erbjudanden via e-post. Dessa informationskrav kommer att vara direkt tillämpliga som svensk rätt när förordningen träder i kraft, och behöver inte införlivas i svensk rätt (se kapitel 13). Näringsidkare som inte lämnar information till konsumenter enligt de nya informationskraven, kommer att kunna drabbas av marknadsrättsliga sanktioner enligt marknadsföringslagen (se avsnitt 12.15.5). 18.6.2Administrativa kostnader för näringsidkare på grund av informationskraven De nya informationskraven kommer att medföra vissa administrativa kostnader för näringsidkare De nya informationskraven kommer att medföra vissa kostnader av administrativ karaktär för näringsidkare, i vart fall initialt. När gjorde sin konsekvensanalys av förslagen till de nya EU-rättsakterna, beräknade kommissionen att engångs- kostnaden för näringsidkare med anledning av informationskraven kunde uppskattas till i genomsnitt per näringsidkare.3 Det ska märkas att informationsbestämmelserna enligt de då för- slagna EU-rättsakterna, var väsentligt mer omfattande än de som slutligen infördes. För att göra uppskattningar av vilka administrativa och andra kostnader som kommer att belasta näringsidkare med anledning av de nya informationskraven, krävs kännedom om vissa värden och uppgifter, nämligen hur många näringsidkare som berörs, vilka åtgärder kommer att behövas, hur som åtgärderna kommer att ta och näringsidkarnas förväntade kostnader för den som vidtar åtgärden (interna och/eller externa kostnader). I det följande redo- visar vi vilka uppgifter och värden som vi har använt vid våra upp- skattningar och hur vi har gått till väga för att få fram dessa. Efter- som det i vissa fall är svårt att få reda på exakta uppgifter som gäller för alla näringsidkare, är det oundvikligt att uppskattningarna nedan delvis bygger på antaganden. Av framställningen nedan framgår när så är fallet. Kostnader på grund av skyldigheten att lämna generell information om alternativ tvistlösning Enligt vad vi angett ovan, kommer skyldigheten att lämna generell information om alternativ tvistlösning på webbplatser och i skrift- liga avtalsvillkor bara att träffa näringsidkare som har åtagit sig att använda sådan tvistlösning vid konsumenttvister, exempelvis genom medlemskap i en bransch- eller näringslivsorganisation som ställer det kravet på sina medlemmar. Det saknas uppgift om exakt hur många organisationer som ställer ett sådant krav på sina medlemmar. 3 Se Kommissionens sammanfattande konsekvensbedömning av , Komm. nr SEK (2011) 1409 slutlig, 10. Enligt uppgift från är en mycket grov uppskatt- ning att det handlar om cirka 60 branschorganisationer med totalt omkring 2 500 näringsidkare som medlemmar. Som nämnts ovan, kommer därutöver även advokater sannolikt att omfattas av skyldig- heten att lämna generell information om alternativ tvistlösning. Enligt uppgift från , fanns det 1 720 advokatbyråer i /2014, varav omkring 1 000 åtar sig uppdrag för konsumenter. Totalt kan det alltså handla om cirka 3 500 näringsidkare som berörs av skyldig- heten. Utredningens erfarenhet, som också har bekräftats av utred- ningens experter från och Företagarna, är att de flesta näringsidkare som är medlemmar i bransch- eller näringslivs- organisationer har webbplatser. Användningen av skriftliga avtals- villkor i konsumentförhållanden varierar däremot stort mellan olika branscher. Näringsidkare som säljer varor eller tjänster online till konsumenter tillämpar i princip alltid sådana villkor, medan det sällan förekommer vid t.ex. köp i butik.