sou · H2B352 · 2014-07-03 00:00:00 — Dessutom finns en resolutions- befogenhet i direktivet enligt vilken resolutionsmyndigheten kan kräva av den behöriga myndigheten att den prövar en tilltänkt ägares lämplighet , vilket även det borde innebära att den behöriga myndigheten ska göra prövningen skyndsamt. Detta ligger inte i linje med den möjlighet som ges i direktivet att över- föra aktierna även om prövningen inte slutförts. De nationella regler om ägarprövning som finns på finans- marknadsområdet grundar sig på och rådets direktiv /44/EG av om ändring av direktiv /49/EEG och direktiven /83/EG, 2004/39/EG, 2005/68/EG och 2006/48/EG vad gäller förfaranderegler och utvärderingskriterier för bedömning av förvärv och ökning av inne- hav inom finanssektorn (förvärvsdirektivet) och gäller för kredit- institut, värdepappersbolag och försäkringsbolag. Motsvarande regler finns även för fondbolag. Enligt dessa regler ska som framgår ovan tillstånd meddelas innan förvärvet sker. Kommittén ser inte skäl att göra avsteg från denna ordning när det gäller förvärv av aktier i ett företag under resolution. ska, som framgår ovan, normalt fatta beslut i ett sådant ärende . Med hänsyn till vikten av att resolution hanteras snabbt föreslår vi att det införs en bestäm- melse som ålägger att handlägga ett ärende om tillstånd till förvärv av ett kvalificerat innehav av aktier i ett företag under resolution skyndsamt. Enligt vår bedömning bör en ägar- prövning på så sätt kunna ske innan förvärvet genomförs, men utan att prövningen försenar resolutionsmyndighetens användning av försäljningsverktyget. På detta sätt genomförs delar av artikel 38.8 samt artikel 63.1 m i direktivet. Enligt kommitténs uppfattning får dessa artiklar anses ha före- träde framför artikel 38.9 i direktivet. Fram till att ger förvärvaren tillstånd till förvärvet kommer resolutionsmyndig- heten att inneha rösträtten till aktierna enligt bestämmelserna om resolutionsmyndighetens kontroll; se kapitel 9. 12.4.2Behov av undantag från gällande rätt Kommitténs förslag: Om försäljningsverktyget används för att överföra aktier i sådan omfattning att förvärvet kräver tillstånd enligt 14 kap. 1 § lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse eller 24 kap. 1 § lagen (2007:528) om värdepappersmark- naden, ska bestämmelserna i 14 kap. 2 a, 3 och 4 §§ lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 24 kap. 2, 4 och 5 §§ lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden inte tillämpas vid en sådan tillståndsprövning. För att uppnå det övergripande syftet att påskynda besluts- processen i samband med ägarprövning vid användning av försälj- ningsverktyget anges i artikel 38.8 i direktivet att undantag ska göras från de nationella bestämmelser som införlivat följande regler. 1.Artikel 22 i och rådets direktiv /36/EU, som innehåller (i) krav på en förvärvare att meddela den behöriga myndigheten om ett tänkt förvärv av kvalificerat innehav, (ii) den tidsperiod inom vilken tillsynsmyndigheten ska meddela beslut i frågan om tillstånd för förvärvet, och (iii) krav på sam- råd med utländska myndigheter i vissa fall. 2.Artikel 23 i och rådets direktiv /36/EU, som anger de materiella krav som ska ställas på den tilltänkte förvärvaren. 3.Artikel 24 i och rådets direktiv /36/EU, som rör samarbetet mellan behöriga myndigheter i olika länder. 4.Artikel 25 i och rådets direktiv /36/EU, som innebär ett krav på att meddela den behöriga myndigheten om ett beslut om att avyttra ett kvalificerat innehav. 5.Artikel 26 i och rådets direktiv /36/EU när det gäller krav på institutet att meddela de behöriga myndigheterna om institutet får kännedom om ett förvärv eller en avyttring av aktier eller andelar i institutet som enligt vad som anges ovan ska meddelas de behöriga myndigheterna av den person som avser att förvärva eller avyttra aktierna eller andelarna. 1.Artikel 10.3 i och rådets direktiv /65/EU, som innehåller (i) krav på att meddela den behöriga myndigheten vid förvärv eller avyttringar av kvalificerade inne- hav, och (ii) den tidsperiod inom vilken myndigheten ska meddela om man inte anser att ägaren är lämplig. 2.Artikel 11.1 i och rådets direktiv /65/EU, som innehåller krav på den behöriga myndigheten att samråda med myndigheter i andra länder i vissa fall. 3.Artikel 11.2 i och rådets direktiv /65/EU, som rör möjligheten att vidta åtgärder mot en ägare som visar sig vara olämplig, mot en förvärvare som underlåter att meddela myndigheten om ett planerat förvärv eller ökning av ett kvalificerat innehav och mot en förvärvare som förvärvat ett innehav trots att myndigheten motsatt sig det. 4.Artikel 12 i och rådets direktiv /65/EU, som anger den tidsperiod inom vilken beslut i frågan om ägarprövning ska fattas. 5.Artikel 13 i och rådets direktiv /65/EU, som anger de materiella krav som ska ställas på den tilltänkte förvärvaren. 6.Artikel 11.3 i och rådets direktiv /65/EU, vad gäller krav för värdepappersbolag som får kännedom om en avyttring eller ett förvärv av ett sådant inne- hav som kräver de behöriga myndigheternas godkännande att underrätta de behöriga myndigheterna om detta. Skälen för kommitténs förslag Bestämmelser av det slag som anges ovan återfinns i 14 kap. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och 24 kap. lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. De eventuella ändringar i bakomliggande direktiv som följer med och rådets direktiv /36/EU och och rådets direktiv /65/EU torde komma att genomföras genom ändringar i dessa lagbestämmelser. Kommittén föreslår därför att det införs en ny bestämmelse i 14 kap. lagen om bank- och finansierings- rörelse och 24 kap. lagen om värdepappersmarknaden där det fram- går vilka bestämmelser i dessa lagar som det görs undantag från vid en ägarprövning som sker som ett resultat av försäljningsverktyget. Nedan följer en närmare analys av vilka undantag som behöver göras i gällande rätt. Krav på tillstånd från avseende vissa förvärv I direktivet anges att undantag ska göras från kravet på tillstånd för ett förvärv av aktier eller andelar som medför att ett kvalificerat innehav uppkommer, eller att ett sådant kvalificerat innehav över- stiger vissa gränser. Bestämmelser av det slaget återfinns i svensk rätt i 14 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 24 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden. Direktivet bygger på en modell där det är möjligt att genomföra ägarprövningen efter att aktierna överförts till förvärvaren. Som framgår ovan anser kommittén att artiklarna 38.8 och 63.1 m i direktivet ska ha företräde framför artikel 38.9, i vilken det före- skrivs att aktierna i ett företag under resolution får överföras innan den behöriga myndigheten genomför ägarprövningen. Något undan- tag från 14 kap. 1 § andra stycket lagen om bank- och finansierings- rörelse och 24 kap. 1 § andra stycket lagen om värdepappers- marknaden motsvarande de som återfinns i artikel 38.8 i direktivet behöver enligt kommitténs uppfattning därför inte göras. Krav på att meddela avseende vissa avyttringar Av direktivet framgår att undantag ska göras från de regler som innebär att den som beslutat att avyttra ett kvalificerat innehav helt och hållet eller till en del som medför att de tröskelvärden som finns underskrids, ska meddela den behöriga myndigheten. Bestäm- melser av det slaget återfinns i svensk rätt i 14 kap. 3 § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 24 kap. 4 § lagen om värde- pappersmarknaden. Även om det inte är nödvändigt i sig att göra undantag från dessa bestämmelser för att införliva de bestämmelser om ägar- prövning som ska gälla vid användning av försäljningsverktyget, synes det lämpligt med ett sådant undantag. Trots allt är det ju frågan om en avyttring som kontrolleras och beslutas av en myn- dighet. Med anledning av det nu sagda föreslår kommittén att det i lagen om bank- och finansieringsrörelse respektive lagen om värde- pappersmarknaden införs en bestämmelse som innebär att 14 kap. 3 § lagen om bank- och finansieringsrörelse respektive 24 kap. 4 § lagen om värdepappersmarknaden inte ska tillämpas vid en ägar- prövning som sker som ett resultat av en överföring genom användning av försäljningsverktyget. Krav på att fatta beslut Av direktivet följer vidare att undantag ska göras från kravet på att beslut i frågan om ägarens lämplighet ska fattas (). Bestämmelser av det slaget återfinns 14 kap. 2 b § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 24 kap. 3 a § lagen om värdepappersmarknaden. Som framgår ovan föreslår kommittén att det införs en bestäm- melse i lag som ålägger att handlägga ett ärende om prövning av en ägares lämplighet i samband med att försälj- ningsverktyget används skyndsamt. Den bestämmelsen har som lex specialis företräde framför de ovan angivna bestämmelserna i lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepappers- marknaden. Enligt kommitténs bedömning behöver det därför inte göras något undantag från de ovan angivna bestämmelserna. I direktivet anges att undantag ska kunna göras från de materiella krav som ställs på en förvärvare av ett kvalificerat innehav av aktier eller andelar i ett företag under resolution. Bestämmelser av det slaget återfinns i svensk rätt i 14 kap. 2 § lagen om bank- och finansi- eringsrörelse samt 24 kap. 3 § lagen om värdepappersmarknaden. Om man ser till ordalydelsen i direktivet kan man säga att myndighetens behov av att kunna agera snabbt har getts sådan vikt att man är beredd att acceptera även ägare som inte uppfyller de normalt gällande kraven på en ägare. Att överlåta aktier i ett företag under resolution genom användning av försäljningsverktyget till en förvärvare som inte är fullt ut lämplig att bedriva den typ av verk- samhet som det gäller är – på lång sikt – inget bra sätt att säker- ställa att resolutionsändamålen uppnås. Även lämpligheten på kort sikt kan ifrågasättas; även om man lyckas genomföra en försäljning av det fallerande företaget är det tveksamt om förtroendet på marknaden återställs genom att låta en ägare som inte uppfyller de normalt gällande kraven på en ägare ta över verksamheten. Dess- utom uppstår mindre önskvärda konsekvenser om den behöriga myndigheten ska kunna göra avsteg från de materiella krav som annars gäller för en förvärvare i syfte att påskynda processen sam- tidigt som det anges att – om den behöriga myndigheten inte beslutat i frågan om ägarprövning innan förvärvet och senare kommer fram till att förvärvaren inte är lämplig som ägare – resolut- ionsmyndigheten ska kunna kräva att förvärvaren avyttrar sina aktier. Dessa två olika bestämmelser kan knappast sägas vara konsekventa. Direktivets syfte torde vara att undantag endast ska göras från de bestämmelser som krävs för att uppnå en tillräckligt snabb pro- cess. Detta bör inte innebära att det ställs andra och lägre krav på en förvärvare av aktier som överförs genom användning av försälj- ningsverktyget än en vanlig förvärvare. Vid införlivandet av nu aktuella bestämmelser anser således kommittén att det inte ska göras undantag från 14 kap. 2 § lagen om bank- och finansierings- rörelse eller 24 kap. 3 § lagen om värdepappersmarknaden. Krav på samråd med utländska myndigheter i vissa fall Av direktivet framgår att undantag ska göras från kravet på samråd med utländska myndigheter. Bestämmelser av det slaget återfinns i svensk rätt i 14 kap. 2 a § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 24 kap. 2 § lagen om värdepappersmarknaden. För att införliva direktivet bör det i lagen om bank- och finansi- eringsrörelse respektive lagen om värdepappersmarknaden införas en bestämmelse som innebär att 14 kap. 2 a § lagen om bank- och finansieringsrörelse respektive 24 kap. 2 § lagen om värdepappers- marknaden inte ska tillämpas vid en ägarprövning som sker som ett resultat av en överföring genom användning av försäljnings- verktyget. I sammanhanget kan även nämnas att myndigheter från andra länder likväl kommer att vara inblandade i, och informerade om, de resolutionsåtgärder som vidtas genom samarbetet i resolutionskollegierna; se kapitel 22. I direktivet anges slutligen att undantag ska göras från kravet på att ett företag ska meddela den behöriga myndigheten om vissa förvärv och avyttringar. Bestämmelser av det slaget återfinns i svensk rätt i 14 kap. 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 24 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden. För att införliva direktivet föreslår kommittén att det i lagen om bank- och finansieringsrörelse respektive lagen om värdepappers- marknaden införs en bestämmelse som innebär att 14 kap. 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse respektive 24 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden inte ska tillämpas vid en ägarprövning som sker som ett resultat av en överföring genom användning av försäljningsverktyget. Kommitténs förslag: Om en överföring genom användning av försäljningsverktyget kräver tillstånd för bank- och finansi- eringsrörelse eller värdepappersrörelse, ska handlägga ett sådant tillståndsärende skyndsamt. Det som sägs ovan ska tillämpas på motsvarande sätt om en överföring genom användning av försäljningsverktyget kräver tillstånd enligt 7 kap. 12 § lagen om bank- och finansierings- rörelse eller 7 kap. 13 § lagen om värdepappersmarknaden. Av artikel 38.7 framgår att en köpare måste ha tillstånd för att fortsätta bedriva den verksamhet som överförs genom användning av försäljningsverktyget. Vidare anges att medlemsstaterna ska se till att en ansökan om tillstånd tas under övervägande inom rimlig tid i samband med överföringen. Skälen för kommitténs förslag Som framkommer ovan innebär en överföring av aktier att de tillstånd som innehas av det fallerande företaget inte berörs. Det är således endast i samband med en inkråmsöverlåtelse som det blir aktuellt att ansöka om tillstånd för att bedriva bank- och finansi- eringsrörelse eller värdepappersrörelse. Vidare kan det vara så att förvärvaren har tillstånd att bedriva den aktuella verksamheten. Inte heller i dessa fall behöver en ansökan göras. Krav på tillstånd för viss finansiell verksamhet De företag som berörs av resolutionsdirektivet är kreditinstitut och värdepappersbolag samt vissa andra företag som ingår i samma koncern som ett sådant företag. Utifrån ett verksamhetsperspektiv innebär detta att reglerna omfattar sådana företag som bedriver bank- och finansieringsrörelse samt värdepappersrörelse. Samtliga dessa verksamheter är tillståndspliktiga. Av det ovanstående följer att sådan verksamhet som överförs genom användning av försäljningsverktyget som huvudregel kommer att vara tillståndspliktig. All verksamhet som bedrivs av ett företag som har försatts i resolution behöver visserligen inte vara tillståndspliktig. Med tanke på resolutionsändamålen torde dock försäljningsverktyget oftast användas för att överföra verk- samhet som är tillståndspliktig. Ett krav för att erhålla verksamhetstillstånd är att Finans- inspektionen bedömer att det är sannolikt att den planerade verk- samheten kommer att drivas enligt tillämpliga regler och att den som har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i företaget är lämplig att utöva ett bestämmande inflytande över ledningen i företaget (bl.a. ska dennes anseende och kapitalstyrka beaktas). I denna sistnämnda del är det alltså fråga om en prövning som motsvarar den som ska ske vid ett förvärv av ett kvalificerat innehav av aktier, enligt vad som diskuteras i föregående avsnitt. Som även påpekas i föregående avsnitt är det som utgångspunkt lämpligt att låta samma regler gälla för en förvärvare av viss verksamhet vid användning av försäljningsverktyget som i andra fall. Det innebär bl.a. att det ska ställas krav på tillstånd, under förutsättning att den överförda verksamheten är tillståndspliktig och att förvärvaren inte har nödvändiga tillstånd. Precis som med frågan om ägarprövning handlar det dock om att göra en avvägning mellan behovet av att kunna vidta resolutions- åtgärder snabbt och intresset av att säkerställa att tillämpliga rörelseregler uppfylls. Införlivande av direktivets bestämmelser om verksamhetstillstånd Till att börja med framgår av direktivet att en förvärvare av verk- samhet som överförs genom försäljningsverktyget ska ha de tillstånd som krävs för att bedriva den överförda verksamheten. Enligt kommitténs mening behöver det inte införas någon bestäm- melse med den innebörden i svensk rätt, eftersom det redan av befintlig reglering i lagen om bank- och finansieringsrörelse respek- tive lagen om värdepappersmarknaden följer att det krävs tillstånd för att bedriva sådan verksamhet. Dessa krav gäller för en för- värvare av verksamhet som överförs genom användning av försälj- ningsverktyget på samma sätt som alla andra företag som bedriver aktuell verksamhet. Då det ställs stora krav på snabbhet i samband med att resolutionsåtgärder vidtas innehåller direktivet ett krav på att den behöriga myndigheten ska ta ansökan om tillstånd under övervägande inom rimlig tid i samband med överföringen. Med tanke på sammanhanget föreslår kommittén att åläggs att hantera ansökan om tillstånd skyndsamt. I praktiken torde det vara svårt för att fatta beslut om tillstånd inom den korta tid som krävs för att försälj- ningsverktyget ska kunna användas på ett effektivt sätt. I sam- manhanget kan nämnas att beslut i dessa ärenden normalt fattas från det att ansökan kommit in. En konsekvens av detta är att det kan vara svårt att använda försäljningsverktyget för att överföra verksamhet till en förvärvare som inte har relevanta tillstånd. I ett sådant fall får resolutionsmyn- digheten helt enkelt förlita sig på en överföring av aktier eller användning av något annat resolutionsverktyg. Tillstånd till förvärv av egendom i vissa fall Enligt 7 kap. 12 § lagen om bank- och finansieringsrörelse samt 7 kap. 13 § lagen om värdepappersmarknaden krävs tillstånd till förvärv av egendom om företagets motprestation motsvarar av dess kapitalbas. Tillstånd ska inhämtas före förvärvet. Ovanstående bestämmelser kan aktualiseras både vid en över- föring av aktier och vid en överföring av inkråm, under förutsätt- ning att förvärvaren är ett företag som bedriver tillståndspliktig verksamhet enligt de lagarna. För att användningen av försäljnings- verktyget inte ska försenas föreslår kommittén att Finans- inspektionen ska åläggas att hantera en sådan tillståndsansökan skyndsamt. 12.6.1Kravet på att bjuda ut företaget under resolution eller dess tillgångar, rättigheter eller förpliktelser till försäljning på marknaden Kommitténs förslag: När försäljningsverktyget används ska resolutionsmyndigheten till försäljning på marknaden bjuda ut äganderättsinstrument som getts ut av företaget under resolution eller dess tillgångar, rättigheter eller förpliktelser. Ett erbjudande om försäljning enligt ovan ska (a)vara öppet för insyn, (b)ge en rättvisande bild av företaget under resolution och dess tillgångar, rättigheter och förpliktelser, samt av äganderätts- instrument som har getts ut av företaget, (c)inte på ett otillbörligt sätt gynna eller missgynna potentiella köpare, (d)inte ge upphov till intressekonflikter, (e)beakta behovet av att uppnå en snabb resolution, och (f)sträva efter att maximera försäljningspriset. Enligt artikel 39.1 ska resolutionsmyndigheten när den använder försäljningsverktyget bjuda ut till försäljning, eller vidta åtgärder för att bjuda ut till försäljning, de av företagets tillgångar, rättigheter eller skulder, eller aktier eller äganderättsinstrument som har getts ut av företaget, som myndigheten avser att överföra. Vidare anges att grupper av tillgångar, rättigheter och förpliktelser får bjudas ut till försäljning separat. Utan att det i förekommande fall påverkar tillämpningen av unionens regler om statligt stöd ska enligt artikel 39.2 i direktivet erbjudandet om försäljning uppfylla följande kriterier. (a)Det ska vara så öppet för insyn som möjligt och får inte ge en i sak missvisande bild av företagets tillgångar, rättigheter, skulder, aktier eller andra äganderättsinstrument som myndig- heten avser att överföra, med beaktande av omständigheterna och särskilt behovet av att bevara finansiell stabilitet. (b)Det ska inte på ett otillbörligt sätt favorisera eller diskriminera potentiella köpare. (c)Det ska vara fritt från intressekonflikter. (d)Det ska inte ge en potentiell köpare otillbörliga fördelar. (e)Det ska beakta behovet av att uppnå en snabb resolution. (f)Det ska sträva efter att i största möjliga utsträckning maximera försäljningspriset för de berörda äganderättsinstrumenten, tillgångarna, rättigheterna eller förpliktelserna. I artikel 39.2 anges även att de principer som anges ovan, med förbehåll för 39.2 b, inte ska hindra resolutionsmyndigheten från att ta kontakt med potentiella köpare. Skälen för kommitténs förslag Som framgår ovan måste företaget under resolution eller dess till- gångar, rättigheter eller förpliktelser bjudas ut till försäljning vid användning av försäljningsverktyget. Ett sådant erbjudande om försäljning måste uppfylla vissa krav. Ett av de huvudsakliga syftena med dessa krav torde vara att säkerställa att överföringen sker på affärsmässiga villkor. På så sätt finns en koppling mellan dessa för- farandekrav och den bestämmelse i direktivet enligt vilken en överföring ska ske på affärsmässiga villkor. För att genomföra direktivet behöver det införas bestämmelser i svensk rätt som motsvarar de ovan angivna artiklarna i direktivet. Nedan följer en närmare redogörelse för kommitténs förslag till genomförande. Vidta åtgärder för att bjuda ut till försäljning Av artikel 39.1 framgår att det är tillräckligt att resolutions- myndigheten vidtar åtgärder för att bjuda ut tillgångar, rättigheter eller förpliktelser i företaget under resolution till försäljning, det vill säga utan att myndigheteten faktiskt lämnar ett sådant Detsamma gäller aktier i företaget och andra ägande- rättsinstrument. Som kommittén tolkar det syftar den här bestämmelsen exempelvis på den situationen att myndigheten som ett erbjudande om försäljning förbereds blir kontaktad av en för- värvare som önskar köpa företaget eller dess verksamhet. Om man ser till ordalydelsen i artikel 39.1 skulle det då kunna hävdas att myndigheten kan genomföra en försäljning utan att lämna ett erbjudande eftersom man åtminstone vidtagit åtgärder för att bjuda ut företaget under resolution eller dess verksamhet till försäljning. Eftersom det i artikel 39.3 (se nedan) anges vissa omständig- heter som – om de föreligger – medför att kravet på att lämna erbjudande om försäljning inte gäller, torde dock direktivets syfte vara att ett sådant erbjudande ska lämnas i alla andra fall. Separat erbjudande om försäljning av grupper av tillgångar, rättigheter eller förpliktelser I artikel 39.1 anges att det är möjligt att erbjuda försäljning av grupper av tillgångar, rättigheter eller förpliktelser separat. Kom- mittén anser att det är tillräckligt att det i den bestämmelse som genomför artikeln i fråga anges att de tillgångar, rättigheter eller förpliktelser som överförs ska bjudas ut till försäljning. Huruvida resolutionsmyndigheten vid en inkråmsöverlåtelse väljer att bjuda ut samtliga tillgångar, rättigheter och förpliktelser till försäljning eller endast vissa av dem, får helt enkelt avgöras av myndigheten utifrån vad som är lämpligt i det enskilda fallet. Det faktum att det är möjligt att erbjuda försäljning av vissa tillgångar, rättigheter och förpliktelser separat behöver alltså inte anges särskilt. Förhållandet till unionens regler om statligt stöd Av artikel 39.2 följer att de krav som erbjudandet om försäljning ska uppfylla inte ska påverka tillämpningen av unionens regler om statligt stöd. Annorlunda uttryckt kan man säga att om det av unionens regler om statligt stöd skulle ställas ytterligare krav vad gäller försäljningsprocessen ska dessa tillämpas. Som även framgår ovan anser kommittén att det inte särskilt behöver anges att unionens regler om statligt stöd ska tillämpas. Hänsyn till finansiell stabilitet