sou · H2B370 · 2014-10-15 00:00:00 — 3 marknadsmissbruksutredning har föreslagit att det nuvarande kravet på att offentliggöra kurspåverkande information i 15 kap. 6 § 3 LVM tas bort. Kravet ersätts av bestämmelser om att offentliggöra insiderinformation i artikel 17 i och rådets förordning (EU) nr 596/2014 om marknadsmissbruk, se vidare SOU 2014:43 s. 405–409. Begreppet insiderinformation omfattar enligt förordningen bl.a. information av specifik natur som inte har offentliggjorts, som direkt eller indirekt rör en eller flera emittenter eller ett eller flera finansiella instrument och som, om den offentliggjordes, sannolikt skulle ha en väsentlig inverkan på priset på dessa finansiella instrument eller på priset på relaterade finansiella derivatinstrument (artikel 7.1 a). Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information handel på en reglerad marknad (1 kap. 1–7 §§). Ett prospekt ska innehålla information om emittenten samt om de överlåtbara värdepapper som erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel på en reglerad marknad (2 kap. 11–14 §§). I det fall nya omständig- heter som kan påverka bedömningen av värdepapperen uppkom- mer efter det att prospektet upprättats ska ett tillägg till prospektet göras (2 kap. 34 §). Ett prospekt som godkänts och registrerats av ska offentliggöras eller senast dagen innan anmälningstiden i erbjudandet börjar löpa eller värdepapp- eren tas upp till handel (2 kap. 28 §). ska dess- utom offentliggöra samtliga godkända och registrerade prospekt eller en förteckning över dessa på sin webbplats. Tillägg till prospekt ska också offentligöras av (2 kap. 31 §). Vid sidan om prospektreglerna och kravet på att offentliggöra kurspåverkande information (eller insiderinformation) finns krav på att lämna information om nya emissioner, återköp samt åter- betalningar av emitterade värdepapper i de internationella redovis- ningsstandarder som ska tillämpas vid upprättande av såväl koncern- redovisning som delårsrapport för koncernen.4 För svenska emittenter ska standardernas redovisningsregler och upplysningskrav i stor utsträckning tillämpas även i fråga om den årsredovisning som upprättas av moderbolaget i en koncern. Sammantaget är utred- ningens bedömning att gällande redovisningsregler, prospektkraven samt kravet på att offentliggöra kurspåverkande information i allt väsentligt säkerställer att marknadens behov av information om nya låneemissioner tillgodoses. Detta talar således för att kravet på att offentliggöra nya låneemissioner är överflödigt och bör tas bort. Att befintliga bestämmelser täcker kravet på offentliggörande av information om nya låneemissioner överensstämmer delvis med den bedömning som gjordes i promemoria med förslag till lagändringar för att genomföra öppenhetsdirektivet i svensk rätt. Där ansågs artikel 16 i öppenhetsdirektivet inte föranleda något behov av lagändringar då bestämmelserna i artikeln delvis täcktes av kravet på offentliggörande av kurspåverkande information, delvis av då gällande föreskrifter från Finansinspektionen.5 Efter remissynpunkter från , som erinrade om 4Se bl.a. IAS 34.16A (e). 5Ds 2006:6 s. 125–126. Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information att alla förändringar av rättigheter som är knutna till värdepapper inte behöver vara av betydelse för en bedömning av kursvärdet på värdepapperen, valde lagstiftaren att införa en uttrycklig bestäm- melse i svensk rätt som genomför hela artikel 16 i öppenhets- direktivet, inklusive kravet på att offentliggöra låneemissioner (prop. 2006/07:65 s. 143–145). Att det direktivkrav som föranledde genomförandet av bestämmelsen i svensk rätt nu utmönstras från direktivet, talar också för att slopa den nuvarande bestämmelsen om att offentliggöra nya låneemissioner. Som anges i skälen till ändringsdirektivet finns det därutöver anledning att anta att bestämmelsen kan ge upphov till praktiska tolkningssvårigheter. Begreppet låneemission definieras inte i direk- tivet.6 Frågan behandlas inte heller i förarbetena till den svenska lagbestämmelsen (15 kap. 8 § första stycket 2 LVM). Bestämmel- sen preciseras visserligen något i föreskrifter om verksamhet på marknadsplatser där det framgår att en utgivare som fattat beslut om emission av överlåtbara värdepapper enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 a eller b LVM (dvs. aktier, obligationer och andra skuldförbindelser samt depåbevis för sådana värde- papper) ska offentliggöra informationen samt infor- mera börsen om beslutet. Det är dock inte tydligt vilka beslut om att uppta lån genom emission av värdepapper som ska anses om- fattas av kravet på offentliggörande. Vid den praktiska tillämp- ningen av bestämmelsen torde dock kravet ha getts en relativt snäv tolkning. Det innebär exempelvis att nya emissioner under befint- liga emissionsprogram i regel inte har bedömts omfattas av kravet på offentliggörande. Något fullständigt underlag för att bedöma bestämmelsens praktiska tillämpning finns dock inte att tillgå. Enligt uppgift från utövar inspektionen inte någon kontroll över att bestämmelsen om offentliggörande av nya låneemissioner efterlevs.7 Enligt 15 kap. 9 § LVM ska en börs 6Att avsaknaden av definition leder till tolkningssvårigheter har även lyfts fram i den kom- missionsrapport som föregick ändringsdirektivet, se s. 82 i kommissionens , SEC (2011)1279. 7Efterlevnaden av bestämmelsen i 15 kap. 8 § 2 första stycket LVM omfattas inte av Finans- inspektionens tillsynsområde så som det är definierat i 23 kap. 1 § samma lag. Enligt den bestämmelsen har , utöver tillsynen över tillståndspliktiga företag, tillsyn över att bestämmelserna om regelbunden finansiell information i 16 kap. LVM följs. I övrigt omfattar tillsynsansvar enligt den lagen inte emittenter. Finansinspek- tionen har inte heller någon direkt befogenhet att ingripa mot emittenter som inte fullföljer bestämmelsen om att offentliggöra nya låneemissioner. Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information kontrollera att emittenterna fullgör den informationsskyldighet som följer av lagen. tillsynsansvar i denna del är därmed främst riktat mot att börsen utövar den kontroll över emittenternas informationsgivning som lagen kräver. Av ovan redovisade skäl och för att underlätta den administ- rativa bördan för emittenterna föreslår utredningen sammanfatt- ningsvis att kravet på att emittenter ska offentliggöra nya låne- emissioner i LVM utmönstras. Som framgår av avsnitt 8.2.1 och 8.3.1 föreslår utredningen att den kvarvarande bestämmelsen i 15 kap. 8 § LVM om att alla förändringar i rättigheter som är knutna till värdepapperen ska offentliggöras också ska omfattas av sanktionsbestämmelser. 7.3Anmälan om förändring i bolagsordningen Bedömning: Det utmönstrade kravet i öppenhetsdirektivet att en emittent ska anmäla ett förslag till ändring av bolags- ordningen eller stadgarna till den behöriga myndigheten och den reglerade marknaden föranleder inte någon lagändring. Det befintliga kravet i föreskrifter från att emittenter ska överlämna förslag på ändringar av bolags- ordningen till och börsen, utgör en onödig administrativ börda för emittenterna och bör tas bort. Som redogjorts för ovan är kravet på överlämnande av förslag till förändringar i bolagsordningen genomfört i svensk rätt genom föreskrifter från (se 10 kap. 6 § Finansinspek- tionens föreskrifter om verksamhet på marknadsplatser). Det slopade kravet föranleder således inte något behov av lagändring. Utred- ningen lämnar därför inte något förslag i denna del. I utredningens uppdrag ligger dock att bedöma om det är lämpligt att kravet på att anmäla ändringar av bolagsordningen kvarstår i svensk rätt. Enligt skäl 25 till ändringsdirektivet utmönstras kravet på över- lämnande av förslag på ändringar i bolagsordningen eftersom det kan leda till oklarheter när det gäller den behöriga myndighetens roll och erfordrar onödiga administrativa rutiner hos emittenten. Bestämmelsen överlappar dessutom delvis liknande krav i Europa- parlamentets och rådets direktiv /36/EG om utnyttjande av Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information vissa aktieägares rättigheter i börsnoterade företag.8 I det direktivet regleras bl.a. vilka handlingar som ska finnas tillgängliga för aktie- ägare inför bolagsstämman i fråga om bolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad. Direktivet är genomfört i svensk rätt genom bestämmelser i . Enligt 7 kap. 24 § ABL ska en kallelse till bolagsstämman innehålla det huvudsakliga innehållet i förslag till ändringar av bolagsordningen. Kallelsesätt till bolags- stämman i publika aktiebolag regleras i 7 kap. 23, 56 och 56 a §§ ABL. Där framgår att kallelsen till bolagsstämman bl.a. ska ske genom annonsering i Post- och . Ett bolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad ska hålla kallelsen tillgänglig på sin webbplats. Utöver bestämmelserna i gäller enligt de regelverk för emittenter av aktier som tillämpas av de svenska börserna att kallelse till stämman ska offentliggöras.9 Det nuvarande kravet i föreskrifterna på att förslag till föränd- ringar av bolagsordningen ska överlämnas till innebär inte att myndigheten ska godkänna eller på annat sätt för- handsgranska utkastet (se prop. 2006/07:65 s. 280). Överlämnandet av handlingarna är därför såvitt utredningen kan bedöma av ringa praktisk betydelse. Förslag till förändringar i bolagsordningen finns dessutom tillgängliga på annat sätt. De bolagsrättsliga bestämmel- serna på detta område är enligt utredningens bedömning tillräckliga för att säkerställa att information om ändringar av bolagsordningen finns att tillgå för behöriga myndigheter, börser, aktieägare och andra intressenter. Kravet på överlämnande av handlingarna till och börsen utgör därför en onödig administ- rativ börda för emittenter och bör därför enligt utredningens bedömning inte kvarstå i svensk rätt. 8Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EG av om utnyttjande av vissa aktieägares rättigheter i börsnoterade företag, EUT L 184, , s. 17–24 (Celex 32007L0036). 9Se OMX Regelverk för emittenter OMX punkt 3.3.2 samt NGM Regler för bolag vars aktier är upptagna till handel på gällande punkt 4.3.2. Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information 7.4Europeisk elektronisk åtkomstpunkt för information Förslag: ska se till att det går att få tillgång till informationen i lagringsfunktionen för obligatorisk information via en europeisk elektronisk åtkomstpunkt. Enligt den nya artikel 21a i öppenhetsdirektivet är medlemsstaterna skyldiga att säkerställa tillgång till sina lagringsfunktioner för obliga- torisk information via den webbportal som ska utvecklas och drivas av . Webbportalen ska inrättas av . På så sätt ska ett system för sammankoppling byggas upp av de nationella lagringsfunktionerna och den webbportal som ska drivas av . Den nya artikel 21a i öppenhetsdirektivet bör genomföras i svensk rätt genom ett tillägg i 17 kap. 4 § LVM där det framgår att det ska vara möjligt för allmänheten att få tillgång till den elektro- niska lagringsfunktion för information som ska upprätthålla genom en europeisk elektronisk åtkomstpunkt. Närmare bestämmelser om de krav som lagringsfunktionen ska uppfylla för att bl.a. en europeisk elektronisk åtkomst ska vara möjlig ska fastställas genom delegerade akter. Sådana delegerade akter kan komma att antas av kommissionen i enlighet med artikel 21.4 första stycket b och c i öppenhetsdirektivet och i enlighet med artikel 22 i form av tekniska standarder för tillsyn. Eftersom sådana regler som kan antas av kommissionen i enlighet med artikel 21.4 första stycket b och c kan komma att utformas i direktivform, bör det nuvarande bemyndigandet för regeringen att meddela före- skrifter om lagringsfunktion i 17 kap. 5 § LVM behållas. Den europeiska elektroniska åtkomstpunkten ska upprättas , dvs. efter ikraftträdandet av merparten av ändringsdirektivets övriga bestämmelser. Förslag till tekniska standar- der för tillsyn ska överlämnas av till kommissionen . Enligt utredningen bör ikraftträdandet av den svenska lagregel som genomför kravet på elektronisk åtkomst till lagringspunkten skjutas upp tills det är känt när den elektro- niska åtkomstpunkten ska upprättas och vilka tekniska krav som Övriga informationskrav för emittenter och tillgång till information kommer att gälla. På motsvarande sätt som föreslogs i fråga om kravet på att upprätta års- och koncernredovisning i ett format som möjliggör elektronisk rapportering (se vidare avsnitt 6.4.3), föreslås därför att regeringen ska besluta om när bestämmelsen ska träda i kraft. Öppenhetsdirektivet lägger en rad uppgifter på den behöriga myndigheten. En central uppgift är att övervaka att emittenter i rätt tid och på rätt sätt offentliggör den information som de är skyldiga att offentliggöra enligt direktivet och, om så inte är fallet, vidta åtgärder. De befogenheter som den behöriga myndigheten ska ha för sin tillsyn framgår av artikel 24 i öppenhetsdirektivet. Myndigheten ska exempelvis ha rätt att kräva att emittenter offentliggör informa- tionen på det sätt och inom de tidsfrister som den behöriga myndig- heten anser är nödvändiga. Myndigheten ska också ha befogenhet att offentliggöra informationen för det fall emittenten eller de personer som kontrollerar eller kontrolleras av emittenten har underlåtit att själva göra detta. Det krävs dock att myndigheten först har hört emittenten (artikel 24.4.b). Den behöriga myndig- heten ska vidare ha befogenhet att kräva att företagsledningen för en emittent, aktieägare, innehavare av andra finansiella instrument eller andra flaggningsskyldiga lämnar de underrättelser som krävs enligt direktivet, eller enligt nationell lagstiftning som har antagits i enlighet med direktivet. Om så är nödvändigt ska myndigheten ha befogenhet att kräva att ytterligare information och handlingar lämnas (artikel 24.4.c). Om skyldigheten inte uppfylls, ska den behöriga myndigheten ha rätt att offentliggöra detta (artikel 24.4.g). I artikel 28.1 i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att lämpliga administrativa åtgärder kan vidtas eller lämpliga civilrättsliga och/eller administrativa sanktioner beslutas, när de bestämmelser som antagits enligt direktivet inte har följts. Medlemsstaterna ska se till att sådana åtgärder och sanktioner är effektiva, proportioner- liga och avskräckande. 8.1.1Regleringen i svensk rätt Bestämmelser om ingripanden och sanktioner enligt öppenhets- direktivet har införts i 6 kap. LHF och 25 kap. LVM. Finans- inspektionen får enligt gällande rätt vid vite förelägga om rättelse exempelvis när någon inte fullgör skyldigheten att göra anmälan till aktiebolaget eller enligt 4 kap. 3 § eller 9 § andra stycket LHF. Detsamma gäller om någon inte fullgör skyldigheten att offentliggöra uppgifter enligt 4 kap. 9 § första stycket eller 18 §, eller att lämna sådana uppgifter till enligt 21 § LHF (6 kap. 3 § LHF). På motsvarande sätt får förelägga en emittent att göra rättelse om emittenten inte har offentliggjort regelbunden finansiell information i enlighet med bestämmelserna i 16 kap. 4–7 §§, om informationen som offentlig- gjorts är ofullständig eller innehåller väsentliga fel eller om infor- mationen inte lämnats till enligt 17 kap. 3 § LVM (25 kap. 18 § LVM). Ett sådant föreläggande får förenas med vite (25 kap. 29 § LVM). ska besluta att en särskild avgift ska tas ut bl.a. av den som inte i rätt tid fullgör skyldigheten att göra anmälan till aktiebolaget och enligt 4 kap. 3 § eller 9 § andra stycket LHF. Särskild avgift ska även tas ut av den som inte i rätt tid offentliggör uppgifter enligt 4 kap. 9 § första stycket LHF. Den särskilda avgiften ska vara lägst och högst (6 kap. 3 a § LHF). ska enligt 25 kap. 19 § LVM besluta om särskild avgift i de fall en emittent inte offentliggör regelbunden finansiell information i enlighet med bestämmelserna i 16 kap. 4–7 §§ LVM. Den särskilda avgiften ska vara lägst och högst . Om överträdelsen är ringa eller ursäktlig eller om det annars finns särskilda skäl, får en särskild avgift efterges helt eller delvis (6 kap. 3 c § LHF och 25 kap. 21 § LVM). Enligt svensk rätt är det börsen som ska övervaka att den som har som hemmedlemsstat och som har gett ut eller utfärdat överlåtbara värdepapper som efter ansökan av emittenten är upp- tagna till handel på en reglerad marknad som drivs av börsen, upp- rättar regelbunden finansiell information i enlighet med de bestäm- melser som gäller för emittenten (16 kap. 13 § LVM). Om börsen finner att de bestämmelser som gäller för upprättandet av regel- bunden finansiell information har överträtts ska börsen anmäla detta till . En anmälan behöver inte göras om emittenten på börsens uppmaning offentliggjort rättad eller kom- pletterad information (16 kap. 14 § LVM). Om den regelbundna finansiella informationen inte har upprättats i enlighet med de bestämmelser som gäller för emittenten, ska meddela emittenten av de överlåtbara värdepapperen en erinran. En erinran ska inte beslutas om en överträdelse är ringa eller ursäktlig eller om en börs eller en reglerad marknad i ett annat land inom EES vidtar tillräckliga åtgärder mot emittenten (25 kap. 22 § LVM). Om en emittent har meddelats beslut om erinran, får Finansinspek- tionen besluta att emittenten ska betala en straffavgift. Straffavgiften ska uppgå till lägst och högst (25 kap. 23 § LVM). Särskild avgift eller straffavgift ska betalas till efter det att beslutet om den vunnit laga kraft eller den som anges i beslutet (6 kap. 3 d § LHF och 25 kap. 25 § LVM). Om särskild avgift eller straffavgift inte betalas inom den tid som anges ska lämna den obetalda avgiften för indrivning (6 kap. 3 d § tredje stycket LHF och 25 kap. 27 § LVM). En särskild avgift eller straffavgift som har beslutats enligt LVM faller bort i den utsträckning verkställighet inte har skett från det att beslutet fick laga kraft (25 kap. 28 § LVM). För att förbättra efterlevnaden av kraven på informationsgivning har sanktionsbefogenheterna i öppenhetsdirektivet nu stärkts genom ändringsdirektivet. Enligt den nya artikel 28.2 i öppenhetsdirektivet ska medlemsstaterna se till att, när en juridisk person bryter mot sina skyldigheter, sanktioner kan tillämpas mot, enligt de villkor som fastställs i nationell rätt, medlemmarna i den berörda juridiska personens administrativa organ, ledningsorgan eller tillsynsorgan samt mot andra personer som enligt nationell rätt är ansvariga för överträdelsen. Den nya artikel 28a i öppenhetsdirektivet kräver att administra- tiva åtgärder och sanktionsavgifter ska beslutas vid åtminstone följande överträdelser: a)underlåtenhet av emittenten att inom den fastställda tidsfristen offentliggöra upplysningar enligt de nationella bestämmelser som införlivar artiklarna 4, 5, 6, 14 och 16. b)underlåtenhet av en fysisk eller juridisk person att inom den fastställda tidsgränsen underrätta om förvärv eller avyttring av ett större innehav i enlighet med de nationella bestämmelser som införlivar artiklarna 9, 10, 12, 13 och 13a. Vid de överträdelser som anges i den nya artikel 28a i öppenhets- direktivet ska den behöriga myndigheten enligt den nya artikel 28b i direktivet ha befogenhet att åtminstone vidta följande åtgärder och sanktioner: a)ett offentligt utlåtande med uppgift om vilken fysisk eller juridisk person som är ansvarig för överträdelsen och om överträdelsens karaktär, b)ett föreläggande att den fysiska eller juridiska personen upphör med sitt agerande och inte upprepar detta och c)administrativa sanktionsavgifter. Sanktionsavgifterna ska för juridiska personer kunna uppgå till eller av årsomsättningen enligt den senast tillgängliga årsredovisningen som har godkänts av styrelsen. Om den juridiska personen är ett moderföretag eller ett dotterföretag till ett moderföretag som är skyldigt att upprätta konsoliderad redovisning enligt direktiv /34/EU om årsbok- slut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, (det nya redovisningsdirektivet),1 ska den totala omsättningen vara den totala årliga omsättningen eller motsvarande typ av intäkt enligt de relevanta räkenskapsdirektiven enligt senast tillgängliga konsolide- rade årliga redovisning som godkänts av styrelsen för det yttersta moderföretaget. Om sanktionsavgifterna blir högre ska de i stället uppgå till två gånger beloppet av de vinster som har erhållits eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa belopp 1 och rådets direktiv /34/EU av om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av Europaparla- mentets och rådets direktiv /43/EG och om upphävande av rådets direktiv /660/EEG och 83/349/EEG, EUT L 182, 29.6.2013, s. 19–76 (Celex 32013L0034). För fysiska personer ska sanktionsavgifterna kunna uppgå till eller, om sanktionsavgifterna blir högre, upp till två gånger beloppet av de vinster som har erhållits eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa belopp kan fastställas. I de medlemsstater som inte har euron som officiell valuta ska eurons värde i förhållande till den nationella valutan beräknas med beaktande av den officiella växelkursen vid dagen för ikraftträdandet av ändringsdirektivet. Enligt den nya artikel 28b.2 i öppenhetsdirektivet ska medlems- staterna se till att deras lagar och andra författningar ger en möjlig- het att tillfälligt upphäva rösträtten till aktier vid överträdelser av artikel 28a första stycket b, dvs. när emittenten underlåter att inom den fastställda tidsfristen offentliggöra upplysningar enligt de nationella bestämmelser som införlivar artiklarna 9, 10, 12, 13 och 13a. Medlemsstaterna får begränsa ett tillfälligt upphävande av användandet av rösträtten till de allvarligaste överträdelserna. Enligt den nya artikel 28b.3 i öppenhetsdirektivet får medlems- staterna föreskriva ytterligare sanktioner och högre sanktions- avgifter än vad som föreskrivs i direktivet. Vid utövandet av sanktionsbefogenheterna ska medlemsstaterna enligt den nya artikel 28c.1 i öppenhetsdirektivet fastställa att den behöriga myndigheten, när den fastställer vilken typ av och nivån på, sanktioner eller sanktionsavgifter tar hänsyn till alla relevanta omständigheter, i tillämpliga fall inbegripet: a)allvarlighetsgrad och varaktighet, b)den ansvariga fysiska eller juridiska personens grad av ansvar, c)den ansvariga fysiska eller juridiska personens finansiella ställ- ning, som den indikeras genom den ansvariga juridiska person- ens totala omsättning eller den ansvariga fysiska personens års- inkomst, d)omfattningen av de vinster som erhållits eller de förluster som undvikits av den ansvariga fysiska eller juridiska personen, i den mån detta kan fastställas, e)de förluster som drabbat tredjeparter till följd av överträdel- sen, i den mån dessa kan fastställas, f)den ansvariga fysiska eller juridiska personens vilja att sam- arbeta med den behöriga myndigheten och g)tidigare överträdelser som den ansvariga fysiska eller juridiska personen har gjort sig skyldig till. Enligt den nya artikel 29 i öppenhetsdirektivet ska medlemsstaterna föreskriva att den behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål ska offentliggöra alla beslut om sanktioner och åtgärder som beslutats vid överträdelse av direktivet, inklusive information om överträdel- sens typ och karaktär och uppgifter om den ansvariga fysiska eller juridiska personen. Offentliggörandet får dock senareläggas eller göras på anonym grund, i fall när a)vid sanktioner mot fysiska personer, ett offentliggörande av personuppgifter bedöms vara oproportionellt genom en obli- gatorisk förhandsbedömning av proportionaliteten i ett sådant offentliggörande, b)offentliggörandet skulle utgöra ett allvarligt hot mot det finansi- ella systemets stabilitet eller en pågående utredning eller c)offentliggörandet, i den mån detta kan fastställas, skulle orsaka de berörda instituten eller fysiska personerna oproportionellt stor och allvarlig skada. 8.2Genomförande av de nya sanktionerna i svensk rätt