sou · H2B374 · 2014-11-21 00:00:00 — Vi jämför sedan dessa gruppers arbetsinkomstprofiler med (iv) den för dem som inte rapporterat en arbetsolycka som lett till sjukfrån- varo.9 Arbetsinkomsterna är omräknade till priser med hjälp av konsumentprisindex. Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från och . anmälde knappt 29 000 anställda att de hade råkat ut för en arbetsolycka som lett till frånvaro. Ungefär tre fjärdedelar av 6En individ definieras som anställd om denne hade den största delen av sin arbetsinkomst från en anställning. Vi har även infört restriktionen att dessa individer ska ha fått sin huvudsakliga arbetsinkomst från anställning även . De utan inkomst från anställning 2002–2004 är därmed exkluderade från analysen. 7I arbetsinkomster ingår lön från tjänst och inkomst av näringsverksamhet. 8En individ anses tillhöra arbetskraften om den har en kontrolluppgift från anställning (inkl. sjömän) eller från företagande. 9I denna grupp ingår de som inte har anmält en arbetsskada 2004, de som har anmält en arbetsskada som inte lett till sjukfrånvaro 2004 samt de som har anmält en arbetssjukdom 2004. Det har inte varit möjligt att exkludera de två sistnämnda grupperna, då vi inte har haft information om vilka som tillhör dessa grupper. arbetsolyckorna ledde till en sjukfrånvaro om (se tabell 5.1). En marginellt större andel kvinnor var korttidsfrån- varande jämfört med männen. av männen och av kvinnorna var frånvarande i mellan och en månad.10 av männen och av kvinnorna var frånvarande i till följd av en arbetsolycka. av både männen och kvinnorna hade drabbats av en arbetsolycka som lett till mer än sex månaders sjukfrånvaro. Figur 5.2 visar arbetsinkomstutvecklingen för dem som har respektive inte har drabbats av en arbetsolycka med frånvaro. För männen ser vi att det finns stora inkomstskillnader mellan dem som drabbats respektive inte drabbats av en arbetsolycka redan innan arbetsolyckan inträffar. Arbetsinkomsterna utvecklas även mer gynnsamt för män som inte råkat ut för en arbetsolycka med frånvaro än för män som varit sjukfrånvarande pga. en arbets- olycka. Särskilt dålig arbetsinkomstutveckling har de män som råkat ut för en arbetsolycka som lett till sjukfrånvaro som är . De hade efter att olyckan inträffade en arbetsinkomst motsvarande av inkomsten för dem som inte råkade ut för en arbetsolycka med sjukfrånvaro (se figur 5.3). För kvinnorna ser vi ett annat mönster. Arbetsinkomsterna för kvinnor som råkat ut för en arbetsolycka med sjukfrånvaro är ungefär lika höga innan olyckan inträffat som för dem som inte råkat ut för en arbetsolycka; det skiljer högst i arbets- inkomst mellan grupperna. Skillnaderna i arbetsinkomster mellan de olika grupperna ökar dock över tiden och kvinnor som inte råkat ut för en arbetsolycka med sjukfrånvaro drar ifrån de övriga grupperna arbetsinkomstmässigt. efter att arbetsolyckan har inträffat har de kvinnor som råkat ut för en arbetsolycka som lett till mellan en och 90 dagars sjukfrånvaro en arbetsinkomst som motsvarar av arbetsinkomsten för dem som inte drab- bats av en arbetsolycka. Kvinnor som fick en sjukfrånvaroperiod som varade längre än har efter olyckan en arbets- inkomst som motsvarar av arbetsinkomsten för kvinnor som inte råkade ut för en arbetsolycka. 10 Vi har även undersökt hur andelarna med frånvaro i upp till en månad skulle ändra sig om vi flyttade den övre gränsen successivt , men andelarna ökar inte anmärkningsvärt för varken män eller kvinnor. Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från , statistik från och Arbets- miljöverket. Skillnader i arbetsinkomsternas utveckling för män och kvinnor kan ha flera olika förklaringar. Män och kvinnor arbetar i mycket stor utsträckning i olika branscher; har en starkt köns- segregerad arbetsmarknad. Att män som inte haft en arbetsolycka med sjukfrånvaro har både högre arbetsinkomst innan arbets- olyckan och en bättre arbetsinkomstutveckling efter arbetsolyckan, kan bero på att de män som inte har haft en arbetsolycka oftare är i branscher eller yrken med högre inkomster och bättre inkomst- utveckling, t.ex. inom finans och försäkring eller som civilingenjö- rer, ekonomer och på chefspositioner. Män med arbetsolyckor med mer än tre månaders sjukfrånvaro hade samma arbetsinkomster innan arbetsolyckan inträffade som dem med arbetsolyckor med kortare frånvaro. Det tyder på att arbetsolycksdrabbade med olika längd på sjukfrånvaron finns i samma branscher och samma yrken, men att de med långa sjukskrivningar även efter arbets- olyckan oftare arbetar deltid eller har lämnat arbetskraften än de med kortare sjukfrånvaro. För kvinnor är arbetsinkomsterna före arbetsolyckan ungefär lika stora för såväl de olika grupperna av arbetsolycksdrabbade som inte haft en arbetsolycka med frånvaro, men de som inte haft en arbetsolycka drar ifrån övriga grupper efter att de har haft en arbetsolycka med sjukfrånvaro. Det tyder på att de kvinnor som haft en arbetsolycka oftare jobbar deltid eller lämnar arbetskraften, alternativt har en sämre karriärutveckling (blir befordrade mindre ofta eller byter till yrken eller branscher med lägre löner) än de som inte råkat ut för en arbetsolycka. För att närmare undersöka de hypoteser vi presenterat ovan om skillnader i arbetsinkomstutveckling före och efter en arbetsolycka studerar vi två mansdominerade branscher med många arbets- olyckor (byggbranschen samt transport och kommunikationsbran- schen), två kvinnodominerade branscher (omsorg samt förskole- och grundskoleutbildning) samt arbetsutbudet för olika grupper av arbetsolycksdrabbade närmare. Inkomster för dem med 1-14 dagars sjukfrånvaro som en andel av inkomster för dem som inte råkat ut för en arbetsolycka Inkomster för dem med 15-90 dagars sjukfrånvaro som en andel av inkomster för dem som inte råkat ut för en arbetsolycka 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 Inkomster för dem med 91- dagars sjukfrånvaro som en andel av inkomster för dem som inte råkat ut för en arbetsolycka Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från , statistik från och Arbets - miljöverket. 5.3.1Arbetsinkomstskillnader i olika branscher Figur 5.4 visar arbetsinkomstutvecklingen i några mans- och några kvinnodominerade branscher. Inkomstskillnaderna innan arbets- olyckstillfället är mindre mellan män med och utan arbetsolyckor med frånvaro i byggbranschen än för genomsnittet för män, men ungefär lika stora för män i transportbranschen som för genom- snittet. För kvinnor finns arbetsinkomstskillnader före arbets- olyckan bland dem som har och inte har råkat ut för en arbets- olycka med sjukfrånvaro i både byggsektorn11 och transportbran- schen, vilket inte var fallet för kvinnorna i genomsnitt. Inom omsorgsbranschen12 finns det däremot inte några skillna- der 2002 mellan dem som råkat ut för en arbetsolycka med sjukfrånvaro och dem som inte har gjort det, varken för män och kvinnor. Det finns inte heller några initiala skillnader i arbetsinkomster för kvinnor i för- och (inklusive särgrundskolan), som råkar ut för en arbetsolycka jämfört med dem som inte gör det. För män finns det däremot initiala arbetsinkomstskillnader mellan män som råkat ut för arbetsskador med minst 15 dagars frånvaro jämfört med dem med kortare frånvaro och dem utan arbetsolycka. 11I byggsektorn var antalet kvinnor som råkat ut för arbetsolyckor med minst 15 dagars frånvaro mycket få och uppgifter om dem redovisas därför inte i figuren. 12I omsorgsbranschen ingår vård och omsorg i särskilda boendeformer för äldre eller för personer med funktionshinder, heldygnsvård för boende för barn och unga eller boende med vuxna med missbruksproblem, omsorg och sociala insatser för övriga boendeformer för vuxna (härbärgen, kvinnohus o dyl.), dagbarnvård, sociala insatser för barn och unga, vuxna, äldre (hemtjänst mm.) respektive funktionshindrade (personlig assistans mm. ), humanitära insatser (Röda korset, Rädda barnen etc.), drift av flyktingförläggningar samt öppna sociala insatser för vuxna med missbruksproblem. Enligt Sni2002 motsvaras dessa av snikoder 85311-85329. För- och grundskola, kvinnor För- och grundskola, män Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från , statistik från Försäkri ngskassan och Arbets- miljöverket. För män och kvinnor i för- och , inom omsorgen, i transportbranschen samt för män i byggbranschen gäller att sanno- likheten för att någon ska råka ut för en arbetsolycka är lägre ju högre utbildning (uppdelat efter grundskola, tvåårigt gymnasium, treårigt gymnasium, eftergymnasial utbildning, efter- gymnasial utbildning samt forskarutbildning) personen har (se tabell A1 i appendix). Inom för- och har män och kvinnor med grundskoleutbildning eller högst tvåårigt gymnasium större risk än övriga att drabbas av en arbetsskada med frånvaro, men risken är densamma för dem med gymnasium som för dem med två respektive eftergymnasial utbildning. Inom omsorgen har kvinnor med endast grundskola eller två- årigt gymnasium samma risk för att drabbas av en arbetsskada med frånvaro som kvinnor med treårigt gymnasium. Här är det kvin- norna med någon form av eftergymnasial utbildning som skiljer sig från dem med lägre utbildning och har lägre risk för arbetsskada med frånvaro. I transportbranschen och för män inom byggbran- schen och omsorgen minskar risken för en arbetsskada med sjuk- frånvaro med i stort sett varje utbildningsnivå. För kvinnor inom byggbranschen har utbildningsnivån inget samband med sannolikheten för att råka ut för en arbetsolycka. Här är det även få kvinnor med hög utbildning som drabbas av arbets- skador med sjukfrånvaro. Vi undersökte även risken för att drabbas av en arbetsskada med långtidsfrånvaro (mer än ) utifrån utbildningsnivå i olika branscher (se tabell A2 i appendix). Rent generellt gäller att de med högst grundskoleutbildning eller tvåårig gymnasieutbild- ning har större risk än de med högre utbildning att drabbas av en arbetsolycka med lång frånvaro. Värt att notera är könsskillnaderna i omsorgsbranschen. Inom omsorgen har män med högst grund- skoleutbildning större risk för långtidsfrånvaro än de mer utbildade männen. För kvinnorna inom omsorgen gäller däremot att de med grundskola, två- respektive treårigt gymnasium har lika stor risk att drabbas av långtidsfrånvaro efter en arbetsskada, men att de med eftergymnasial utbildning har lägre risk. Det finns även köns- skillnader i för- och där risken för männen att råka ut för långtidsfrånvaro efter en arbetsolycka inte påverkas av vilken utbildningsnivå de har, medan kvinnor med högst grundskola har högre risk och de med mer än treårig eftergymnasial utbildning har lägre risk än dem med utbildningsnivåer där emellan. Vi har också analyserat om det finns några utbildningsskillnader mellan dem som råkade ut för en arbetsolycka med korttidsfrån- varo (1–) och dem som inte råkade ut för en arbetsolycka (se tabell A3 i appendix). Generellt gäller att de med högre utbild- ning har lägre risk för att råka ut för arbetsolyckor med korttids- frånvaro än de med lägre utbildning. Våra resultat om att det finns samband mellan utbildningsnivå och arbetsskolyckor samt hur allvarliga arbetsolyckorna är tyder på att individer med olika utbildningsnivå är insorterade i olika yrken med olika risker för arbetsolycksfall inom branscherna. Insorte- ringen i yrken med olika risk efter utbildning skulle kunna vara en förklaring till att det finns initiala arbetsinkomstskillnader mellan dem som senare kommer att drabbas av arbetsolyckor av olika all- varlighetsgrad och dem som inte drabbas av arbetsolyckor med frånvaro. Detta skulle också kunna förklara att inkomstskillnaderna ökar över tiden även mellan dem utan arbetsolyckor och dem med kortare frånvaro inom dessa branscher och inte av att den sist- nämnda gruppens produktivitet minskat på grund av arbetsolyckan. De med högre utbildning sorteras alltså in i mindre riskfyllda yrken med bättre löneutveckling. Att ha råkat ut för en arbetsolycka är i detta fall en proxy för att vara lågutbildad i riskfyllt arbete, inte att produktiviteten minskat. För att undersöka detta närmare använder vi regressionsanalys och studerar i vilken utsträckning arbets- inkomsten , arbetsolyckor med olika lång sjukfrånvaro samt olika utbildningar kan förklara arbetsinkomsten i bygg- branschen, transportsektorn, omsorgssektorn och för- och grund- skolan (se tabell A4–A8 i Appendix). Vår hypotes är att om den genomsnittliga arbetsinkomstutvecklingen för individer med samma utbildning är lika oavsett om de råkat ut för en arbetsolycka med frånvaro eller inte skulle detta tyda på att de ökade skillnaderna i arbetsinkomst beror på utbildningsnivå snarare än minskad pro- duktivitet till följd av den inträffade arbetsolyckan. Vi har undersökt om det finns arbetsinkomstskillnader mellan dem som råkat ut för arbetsolyckor med olika längd på sjukfrån- varon och dem utan arbetsolyckor som har samma utbildning. För- utom information om vilken nivå utbildningen är på (grundskola, tvåårigt gymnasium, osv.) har vi även använt oss av information om utbildningens längd och inriktning. När vi kontrollerar för en individs utbildning försvinner inkomst- skillnaderna mellan dem som råkat ut för en arbetsolycka med kortare än tre månaders sjukfrånvaro och dem som inte varit från- varande pga. en arbetsolycka i samtliga branscher, med något undantag. Detta tyder än en gång på att individer med olika utbild- ning sorteras in i yrken och jobb med olika risker och att skillnaden i arbetsinkomst mellan skadade och icke skadade i huvudsak beror på skillnader i utbildning och färdigheter snarare än nedsatt pro- duktivitet efter en arbetsskada. För både män och kvinnor gäller att de med en sjukfrånvaro har en mycket sämre arbetsinkomst än övriga i samtliga branscher vi har undersökt. Dessa skillnader kvarstår i de flesta fall även när vi jämför individer med samma utbildningsnivå. Vi fortsätter i nästa avsnitt med en analys av dem med arbets- olyckor med lång sjukfrånvaro för att studera hur arbetskrafts- deltagandet ser ut för denna grupp. 5.3.2Arbetsskadornas allvarlighetsgrad: Längd på sjukfrånvaron, del- respektive heltidssjukskrivningar och utträde ur arbetskraften Att inkomstutvecklingen hos dem som drabbas av en arbetsolycka med lång sjukfrånvaro i genomsnitt är så pass mycket sämre än för såväl dem med kortare frånvaro som för dem som inte har råkat ut för en arbetsolycka, beror dels på att de med den lägsta utbild- ningen har större risk för att råka ut för en allvarlig arbetsolycka, dels på att en stor del lämnar arbetskraften helt eller delvis. Av förvärvsarbetande som inte råkade ut för en arbetsolycka 2004 hade av männen och av kvinnorna lämnat arbetskraften (se tabell 5.2). Ungefär lika stora andelar av dem som råkat ut 2004 med 1–4 respektive 15– hade lämnat arbetskraften . Bland dem som råkat ut för en arbetsolycka med minst 91 dagars sjukfrånvaro hade betydligt fler, av männen och av kvin- norna, lämnat arbetskraften. I inledningen refererade vi till ett par amerikanska studier som undersökt könsskillnader i arbetskrafts- utbudet efter arbetsolyckor. I dessa studier fann man att kvinnor hade större risk att lämna arbetskraften än män efter en arbets- olycka. Vi finner för mycket små könsskillnader där män- nen har någon procentenhets lägre risk att lämna arbetskraften än kvinnorna vare sig en arbetsolycka har inträffat eller inte. Källa: Beräkningar från mikrodata från . Om vi igen ser på arbetsinkomsternas utveckling men utesluter dem utan arbetsinkomst , ser vi att inkomsterna för dem som har varit frånvarande i minst är på en låg nivå jämfört med dem som inte drabbades av en arbetsolycka med sjukfrånvaro men att inkomstgapet är betydligt mindre (se tabell 5.3). Långtidsfrånvarande kvinnor tappar mindre i inkomster jämfört med kvinnor som inte skadats än vad långtids- frånvarande män gör jämfört med män som inte skadats. Dock har en kvinna som inte drabbats av en arbetsolycka med frånvaro en arbetsinkomst som motsvarar av en mans och skillnaden har minskat något över tiden (se figur 5.5). Könsskillna- den i arbetsinkomst är mindre för dem som har råkat ut för arbets- olyckor som lett till frånvaro. Könsskillnaderna mellan arbets- olycksdrabbade minskade fram för olyckan till att kvinnor i genomsnitt hade av mäns arbetsinkomster. Efter arbetsolyckan ökade könsskillnaderna så att kvinnorna hade av männens arbetsinkomster. Därefter ökade skadedrabbade kvinnors arbetsinkomst som en andel av mäns arbetsinkomst något till att vara kring . Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från , och LISA-databas. Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från , och LISA-databas. Ovan såg vi att allvarlighetsgraden vad gäller mäns och kvinnors arbetsolyckor avseende längden på sjukfrånvaron var tämligen lika. Även andelarna män och kvinnor som lämnade arbetskraften var snarlika. Såg vi istället till dödligheten är mäns arbetsskador mycket allvarligare än kvinnors då ungefär 40–60 män dör mot knappt 10 kvinnor . Ett fjärde sätt att undersöka allvarlighetsgraden i arbetsolyckorna är undersöka sjukfrånvarons omfattning, dvs. sjuk- skrivs män och kvinnor på heltid i samma utsträckning? Vi har information om sjukskrivningens omfattning för dem som har varit frånvarande i minst och därmed fått sjuk- penning från . Vi undersöker här den sjukskriv- ningsgrad som den olycksdrabbade är sjukskriven på när denne börjar få ersättning från . En större andel av män än av kvinnor sjukskrivs initialt på heltid efter en arbetsolycka (se tabell 5.4). av männen och av kvinnorna blir heltidssjukskrivna efter en arbetsolycka som lett till minst 15 dagars sjukfrånvaro. Var femte kvinna och knappt 15 pro- cent av männen sjukskrivs på halvtid efter en arbetsolycka med minst 15 dagars sjukfrånvaro. En mycket liten andel av männen () blir sjukskrivna på medan unge- fär av kvinnorna sjukskrivs till dessa andelar. Intressant är att olycksdrabbade med de längsta frånvaroperi- oderna i mindre utsträckning är heltidssjukskrivna än olycksdrab- bade med kortare frånvaro. Detta gäller för både män och kvinnor. Dock sjukskrivs en större andel av kvinnorna med långa sjukfall på deltid än vad fallet är för män med långa sjukfall. Källa: Beräkningar utifrån matchade mikrodata från och . I internationella studier har forskarna kartlagt att det finns arbets- inkomstskillnader mellan dem som drabbats av en arbetsskada och dem som inte har det, men att dessa skillnader minskar på lång sikt för dem med kortare frånvaroperioder. För dem med långa sjukfall till följd av arbetsolyckor kvarstår dock stora inkomstskillnader. Vår undersökning av arbetsolyckor med frånvaro som inträffade i visar att det finns samma mönster i . forskning från har visat att kvinnor förlorar mer i framtida arbetsinkomst än män till följd av arbetsolyckor. beräkningar visar på det motsatta förhållandet i , nämligen att det finns större inkomstskillnader mellan män som råkar ut för arbetsolyckor som leder till sjukfrånvaro än män utan arbets- olyckor än vad det gör mellan kvinnor som råkar ut för arbets- olyckor som leder till sjukfrånvaro och kvinnor utan arbetsolyckor. I finns det emellertid arbetsinkomstskillnader mellan män som drabbas respektive inte drabbas av en arbetsolycka med sjukfrånvaro redan innan arbetsolyckan har inträffat. Vi finner inte samma arbetsinkomstskillnader för kvinnor. För att undersöka skillnaderna närmare valde vi ut några könssegregerade branscher med många arbetsolyckor. Vi fann då att de initiala skillnaderna i arbetsinkomster mellan män som hade respektive inte hade drab- bats av en arbetsolycka var obefintliga eller mycket mindre i de kvinnligt dominerade branscherna. För kvinnorna fann vi nu skill- nader i arbetsinkomster mellan dem som drabbats respektive inte drabbats av en arbetsskada med sjukfrånvaro i de manligt domine- rade branscherna redan före arbetsolyckan. Vi gick vidare med att undersöka skillnaderna i arbetsinkomster mellan dem som drabbats av arbetsolyckor med frånvaro av olika längd och de som inte varit sjukfrånvarande till följd av en arbets- skada. Vi fann även att skillnader i inkomstutveckling över tiden mellan dem som inte drabbats och dem som drabbats av en arbets- olycka med frånvaro troligtvis inte beror på en sänkt produktivitet efter arbetsolyckan utan skillnader i utbildning mellan dem som drabbas och inte drabbas av arbetsolyckor. De som har en högre utbildning, och därmed har högre arbetsinkomst, drabbas mer sällan av en arbetsskada. Att inte ha drabbats av en arbetsskada blir en proxy för att vara högutbildad med god inkomstutveckling. Vi fann även att män råkar ut för allvarligare arbetsolyckor än kvinnor i termer av risker för dödsfall och omfattningen på sjuk- skrivningen efter att en arbetsolycka har inträffat. Där- emot fann vi negligerbara könsskillnader i längden på sjukfrånvaro- perioderna och inte heller några könsskillnader i andelen som läm- nar arbetskraften efter en arbetsolycka med frånvaro. (2012), Arbetsorsakade besvär 2012, Arbets- miljöstatistik Rapport 2012:5. (2013), Arbetsskador 2012, Arbetsmiljöstatistik Rapport 2013:1. , . och , (1998), Measuring Income Losses of Injured Workers: A Study of the , , MA: . , . och , (1999), Economic Conse- quences of Workplace Injuries and Illnesses: Lost Earnings and Benefit Adequacy, , 36(5), s. 487–503. , . och , (2003a), Income losses of women and men injured at work, , 38(3), s. 722–757. , . och , (2003b), The return to work of injured workers: evidence from matched unemployment insurance and workers' compensation data, Labour Economics, 10(3), s. 311–337. , , . och . , (2006), The Effects of Occupational Injuries After Returns to Work: Work Absences and Losses of On-The-Job Produc- tivity, , 73(2), s. 309–334. Campolieti, och , (2006), Disabled Workers and Wage Losses: Some Evidence from Workers with Occupational Injuries, , 60(1), s. 120–138. Crichton, , och , (2005), Retur- ning to Work from Injury: Longitudinal Evidence on Employ- ment and Earnings, 1857. Mazzolini, (2013), The Economic Consequences of Accidents at Work, Working Paper, DEFAP, Università Reville, (1999), The Impact of a Disabling Workplace Injury on Earnings and Labor Force Participation, i J.C. I. , J. R. Spletzer, J. M. Theeuwes och K. R. Troske (red.) The Creation and Analysis of , s. 147–173, : , North . Reville, och , (2001), Disability from Injuries at Work: The Effects on Earnings and Employment, Working Papers 01-08, Department. Reville, , och , (2002), Trend in Earnings Losses from Disabling Workplace Injuries in : The Role of Economic Conditions, for Civil . , (2013), Omfördelning i arbetsskade- försäkringen, Svensk Försäkring. , och , (2012), En alter- nativ arbetsskadeförsäkring, Underlagsrapport till den parlamen- tariska socialförsäkringsutredningen (S 2010:04). , och , (2004),What do the occupational injury statistics tell us?, kapitel 3 i Worklife and health in , . Woock, (2009), Earnings Losses of Injured Men: Reported and Unreported Injuries, Industrial Relations: A , 48(4), s. 610–628. Vi använder oss av mikrodata från , Försäkrings- kassan och SCBs LISA-databas . Från LISA- databasen har vi information om samtliga folkbokförda i . Vi gjorde ett urval bestående av dem som var mellan 20 och och hade inkomst från anställning , 2003 samt 2004. Vi har information från om bl.a. kön, ålder, bransch, utbildningsnivå, arbetsinkomst och om huvuddelen av arbets- inkomsten kommer från anställning eller eget företag. Till urvalet matchade vi på information från om vilka som anmält arbetsolyckor samt arbetsolyckans uppskat- tade längd och i vilken bransch olyckan inträffade. Till dessa arbets- olyckor matchade vi information från om sjuk- frånvarons längd (antal dagar med sjukpenning) samt omfattningen på sjukskrivningen. Vi har matchat sjukfall för vilka sjukpenning har lämnats (dvs. sjukfall om minst för anställda) som påbörjats före eller efter datumet för den anmälda arbetsolyckan.