sou · H2B357 · 2014-08-27 00:00:00 — Skälet till detta är att ett försäkringsbolags borgenärer främst består av ett stort antal försäkringstagare. Vid införandet av minskningsmöjligheten FRL ansåg man därför att det var olämpligt att föra in om kallelse på borgenärer m.m. (se prop. 1981/82:180 s. 190). Med hänsyn till att särregleringens syfte gör sig lika starkt gällande på tjänstepensionsområdet bör särbestämmelser kring minskning av aktiekapitalet och reservfonden motsvarande dem som gäller för försäkringsaktiebolag gälla också tjänstepensions- aktiebolag. Det innebär bl.a. den fördelen att får i princip samma roll oavsett om det är i ett försäkrings- aktiebolag eller ett tjänstepensionsaktiebolag som beslut om minskning av aktiekapital fattas. Om minskningsbeloppet helt eller delvis ska användas för avsättning till fond i bolaget att användas enligt beslut av bolagsstämman eller för återbetalning till aktieägarna, ska tjänste- pensionsaktiebolaget följaktligen inte få verkställa ett beslut om minskning av aktiekapital utan tillstånd från allmän domstol.13 ska dock få medge att minskning av aktiekapitalet får ske utan tillstånd från allmän domstol. Sådant medgivande ska få lämnas om tjänstepensionsaktiebolaget sam- tidigt med minskningen vidtar åtgärder som medför att varken bolagets bundna egna kapital eller dess aktiekapital minskar till följd av beslutet om minskning. Motiven för detta är att borge- närerna i ett sådant fall inte kommer i en sämre situation än före beslutet (jfr beträffande försäkringsaktiebolag prop. 2009/10:246 s. 259). 13 Enligt ABL ska nämnda beslut fattas i första hand av . Ett tjänstepensionsaktiebolag ska inte behöva underrätta sina kända borgenärer om minskningsbeslutet. Detta motiveras av att ett tjänstepensionsaktiebolags borgenärer normalt består av ett stort antal tjänstepensionstecknare. skulle därför medföra sådana praktiska olägenheter att nedsättningsförfarandet skulle bli ohanterligt. Också i fråga om förfarandet hos rätten ska särskilda bestämmelser gälla för tjänstepensionsaktiebolag. Ett sådant bolag ska söka tillstånd att verkställa minskningsbeslutet senast efter det att beslutet registrerats. Domstolen ska inhämta yttrande om och i så fall i vilken utsträckning minskningen kan komma att inverka på den rätt som tillkommer tjänstepensionstecknare och tjänstepensionsberättigade. Finner domstolen med hänsyn till yttrandets innehåll att minskningen inte bör verkställas ska ansökan genast avslås. I annat fall ska domstolen kalla bolagets borgenärer och förelägga dem som vill motsätta sig ansökan att skriftligen anmäla detta hos domstolen. I ABL har löneborgenärer undantagits från reglerna om kallelse på bolagets borgenärer. Ett motsvarande undantag föreslås gälla också för tjänstepensionsaktiebolagen. Kallelsen ska innehålla ett kortfattat sammandrag av yttrande. Anledningen till att domstolens prövning av minskningsbeslutet ska föregås av ett yttrande från är att ett kungörande av ansökningen om tillstånd att verkställa minskningen kan väcka oro hos tjänstepensionstecknarna. Genom yttrandet får tjänste- pensionstagarna dessutom ett sakkunnigt underlag vid sin bedömning om minskningsansökningen ska bestridas. Att en tjänstepensionstecknare motsätter sig en ansökan om minskning ska dock inte utgöra något hinder, om yttrande ger grund för att ge tillstånd. I en sådan situation torde man kunna utgå från att extra säkerheter inte behövs med hänsyn till bolagets ställning. Domstolen ska underrätta om ansökningar och lagakraftvunna beslut. efter registreringen av ett beslut om minskning av aktiekapitalet för förlusttäckning ska vinstutdelning i ett tjänste- pensionsaktiebolag inte få beslutas utan tillstånd från allmän domstol. Tillstånd ska dock inte behövas om aktiekapitalet efter eller i samband med minskningsbeslutet har ökats med minst minskningsbeloppet. Minskning av reservfonden i ett tjänstepensionsaktiebolag bör få ske för täckning av förlust, om det inte finns fritt eget kapital som motsvarar förlusten, för ökning av aktiekapitalet genom fond- emission eller nyemission av aktier och för återbetalning till aktieägarna eller annat ändamål. I sistnämnda fall är det enligt ABL i första hand som ger tillstånd till minskningen. För tjänstepensionsaktiebolagen bör följaktligen gälla att ansökan om tillstånd i stället ska göras hos allmän domstol. I sammanhanget bör anmärkas att ett tjänstepensionsaktiebolag som inte får dela ut vinst normalt inte har någon reservfond. Teoretiskt sett kan ett sådant bolag dock ha en reservfond om bolaget redan var bildat när tillstånd att driva tjänstepensionsrörelse gavs. 6.2.8Lån från bolaget till aktieägare m.m Förslag: Aktiebolagslagens regler om förbud för bolaget att lämna lån till aktieägare ska gälla för tjänstepensions- aktiebolagen. Därutöver införs regler som innebär att ett tjänstepensionsaktiebolag inte får ingå avtal om tjänster på andra villkor än sådana som bolaget normalt tillämpar eller ingå andra avtal på villkor som inte är affärsmässigt betingade med eller till förmån för styrelseledamot, verkställande direktör, aktuarie eller en anställd som har en ledande ställning i bolaget samt anhöriga till någon av dessa. Det ska inte finnas några särregler kring förvärvslån m.m. för tjänstepensionsaktiebolagen. bolaget till aktieägare m.fl. finns i 21 kap. ABL. bestämmelser gäller ett förbud mot penninglån till närstående och mot s.k. förvärvslån, dvs. lån till förvärv av aktier i bolaget eller överordnat bolag i samma koncern, samt ett förbud mot ställande av säkerhet i de fall då sådana lån inte får lämnas. ska pröva frågor om dispens från de förbuden när det gäller bolag som står under inspektionens tillsyn. När det gäller låneförbud för aktieägare m.fl. utgår bestämmelserna i från allmänna regler om låneförbud, kompletterat med bestämmelser om tjänster till en jävskrets som utgår från dem som gäller för kreditinstitut. Närmare bestämt gäller ABL:s låneförbud för försäkringsaktiebolag i förhållande till aktieägare även för aktieägare i försäkringsaktiebolag. För styrelseledamot, verkställ- ande direktör, aktuarie eller en anställd som har en ledande ställning i försäkringsaktiebolaget och anhöriga till någon av dessa gäller i stället bestämmelser om tillhandahållande av tjänster till en jävskrets. om förvärvslån m.m. gäller för försäkrings- aktiebolagen (21 kap. 5–12 §§ ABL). Skälen för förslaget: Lån från bolaget till aktieägare Motiven för den nuvarande särregleringen för försäkrings- aktiebolagen behandlades utförligt i samband med den associationsrättsliga reformen för försäkringsföretag.14Där sägs bl.a. att ett försäkringsaktiebolag med sådana regler skulle kunna ha möjlighet att ingå avtal med andra företag i samma försäkrings- grupp – om de är tillåtna enligt övriga rörelseregler och enligt reglerna för vinstutdelning – på sätt som motsvarar den ordning som gäller för aktiebolag i allmänhet. Med den nu angivna lös- ningen vinner man således fördelen att regleringen av försäkrings- aktiebolag i fråga om lån till aktieägare överensstämmer med vad som gäller för aktiebolag i allmänhet, som bestäm- melserna om tillhandahållande av tjänster till en jävskrets i övrigt kan utformas på sätt så att de ligger nära den ordning som gäller för andra finansiella företag.15 Eftersom detta resonemang även är relevant för tjänstepensionsaktiebolag bör motsvarande reglering införas för dessa. 2009/10:246. 15För ett utförligare resonemang, se prop. 2009/10:246 s. 260–263. När det gäller frågan om även aktuarier bör ingå i jävskretsen sägs följande i nämnd proposition.16 föreslog i sitt slutbetänkande att det gällande förbudet mot att lämna lån till aktuarien eller till denne närstående personer skulle upphävas. Till grund för förslaget låg synsättet att ansvaret för ett försäkringsbolags verksamhet i sin helhet ligger på bolagsledningen, till vilken aktuarien inte räknas (se SOU 1995:87 s. 225 f. och 290). Frågan om det förslaget borde genomföras sköts vid försäkringsrörelsereform (se prop. 1998/99:87 s. 216). De försäkringstekniska utredningarna och beräkningarna anses så betydelsefulla att lagstiftaren fordrat att detta arbete ska utföras under överinseende av en eller flera aktuarier samt är styrelsen och revisorerna ofta helt beroende av aktuariens specialistkompetens på området för försäkringsmatematik och statistik. Dessa förhåll- anden talar för att en aktuarie ska ha en självständig ställning mot bolagets beslutande organ men motiverar knappast att aktuarie- befattningen i sig ska medföra en särskild ansvarsställning i lagstiftningen om försäkringsrörelse. Också på andra områden i ett försäkringsbolag, såsom tillgångsförvaltning, men även i bolag utanför försäkringssektorn verkar betydelsefulla befattningshavare utan att dessa har särbehandlats i lag. I Solvens II-direktivet – särskilt i avsnittet om system för företagsstyrning – finns emellertid bestämmelser som har bäring på aktuariens roll i försäkringsföretaget. Dessa regler torde innebära att aktuarien får en något förändrad funktion när direktivet genomförs i svensk rätt. I nämnda proposition anmärktes dock att frågan skulle avgöras slutligt i samband med genom- förandet av solvens II-direktivet och att aktuarien fram till dess bör ingå i jävskretsen.17 Mot bakgrund av att frågan är under beredning föreslår utredningen att de regler som gäller på 16Se a.a. s. 262–263. 17Solvens gjorde bedömningen att det inte med anledning av borde införas någon särreglering kring skadeståndsansvar för personer som utför uppgifter inom ramen för en aktuariefunktion, bl.a. på den grunden att övervägande skäl talar för att inte behandla personer inom aktuariefunktionen på annat sätt än personer inom andra obligatoriska funktioner, SOU 2011:68 s. 321. försäkringsområdet tills vidare också bör gälla på tjänstepensions- området, dvs. att en aktuarie ska ingå i jävskretsen. Att om förvärvslån ska gälla även för försäkrings- aktiebolagen motiverades med att det inte finns några särskilda skäl att för försäkringsaktiebolag välja en annan lösning än den som gäller för allmänna aktiebolag. Denna slutsats överensstämmer med den bedömning som gjordes när bestämmelserna om förvärvslån sågs över vid anpassningen av den bolagsrättsliga lagstiftningen för försäkringsområdet med anledning av (se prop. 1994/95:70 s. 155). Utredningen kan inte se att det skulle finnas några särskilda skäl för att ha någon annan lösning på tjänstepensionsområdet. om förvärvslån ska alltså gälla även för tjänstepensions- aktiebolagen. 6.2.9Fusion och delning m.m. Förslag: Bestämmelserna i aktiebolagslagen om fusion ska till- lämpas av tjänstepensionsaktiebolagen. Särskilda bestämmelser införs dock beträffande tillståndsgivning och borgenärsskydd. Ansökan om tillstånd att verkställa fusionsplanen ska prövas av . Även aktiebolagslagens bestämmelser om delning ska gälla för tjänstepensionsaktiebolag, dock med avvikande förfarande- regler motsvarande det som föreskrivs för försäkrings- aktiebolag. Detta innebär bl.a. att det vid delning ska inhämtas yttrande från . Aktiebolagslagens bestämmelser om inlösen av minoritets- aktier ska gälla för tjänstepensionsaktiebolagen. Bestämmelser om fusion av aktiebolag finns i 23 kap. ABL. En fusion enligt allmän aktiebolagsrätt innebär att ett eller flera aktiebolags samtliga tillgångar eller skulder genom universal- succession överförs på ett annat bolag som de först- nämnda bolagen upplöses utan likvidation. Lagen skiljer mellan två former av fusion. Den ena formen, absorption, innebär att ett eller flera aktiebolag (överlåtande bolag) går upp i ett annat aktiebolag (övertagande bolag). Ett överlåtande bolag upplöses och dess tillgångar och skulder övertas av det övertagande bolaget. Den andra formen av fusion, kombination, innebär att två eller flera överlåtande bolag förenas genom att de bildar ett nytt aktiebolag (det övertagande bolaget). De överlåtande bolagen upplöses som deras tillgångar och skulder övergår på det övertagande bolaget. Ett svenskt aktiebolag får delta i en fusion med en motsvarande juridisk person med hemvist i en annan stat inom EES än (gränsöverskridande fusion). I 24 kap. ABL finns bestämmelser om delning av aktiebolag. Delning kan ske genom att ett bolags samtliga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag, varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation eller genom att en del av ett bolags tillgångar och skulder övertas av ett eller flera andra bolag utan att det överlåtande bolaget upplöses. Inom ramen för delningsförfarandet kan nya bolag bildas. Eftersom samma slag av skyddsintressen gör sig gällande som vid fusion har förfarandet vid delning utformats på i allt väsentligt samma sätt som fusions- förfarandet. I sammanhanget kan även noteras att det i 22 kap. ABL finns bestämmelser om inlösen av minoritetsaktier, dvs. bestämmelser om en majoritetsaktieägares rätt att av övriga aktieägare i bolaget lösa in återstående aktier. Bestämmelserna används t.ex. vid inlösen av minoritetsaktier i ett dotterbolag. Särbestämmelser om fusion för försäkringsaktiebolag finns i 11 kap. 31–39 §§ FRL. Särbestämmelser om delning finns i 11 kap. 40–44 §§ FRL. För det fall ett försäkringsaktiebolag vill överlåta hela eller delar av sitt försäkringsbestånd utan att fusionera finns bestämmelser om överlåtelse av försäkringsbestånd i 10 kap. FRL. De särbestämmelser som finns motiveras av att det förfarande som tillämpas enligt allmänna regler vid fusion inte passar tillstånds- pliktig verksamhet. Regler om tillståndsprövning och borgenärs- skydd skiljer sig således från det som gäller i ABL. I likhet med vad som gäller på försäkringsområdet bör två eller flera tjänstepensionsaktiebolag kunna gå samman genom en fusion. Regler om fusion ska gälla vid sidan av reglerna om överlåtelse av tjänstepensionsbestånd, som i sak ska motsvara reglerna om överlåtelse av försäkringsbestånd. För försäkringsaktiebolagen har i likhet med de allmänna aktiebolagen införts regler om gränsöverskridande fusioner i anledning av EU:s tionde bolagsrättsliga direktiv18(se prop. 2007/08:15). Det kan konstateras att detta direktiv gäller även för en kommande reglering av tjänstepensionsaktiebolag. De särregler som gäller vid fusion på försäkringsområdet är motiverade främst av det förhållandet att försäkringsrörelse är tillståndspliktig, vilket också gäller föreslagen reglering av tjänste- pensionsrörelse. Tillämpningsområdet för sistnämnd reglering är att den ska avse tjänstepensionsaktiebolag som bedriver tjänste- pensionsrörelse. Det saknas anledning att inte ha motsvarande reglering för tjänstepensionsaktiebolagen som bedriver tjänstepensionsrörelse. Även i dessa fall bör således den allmänna associationsrättsliga huvudregeln att fusion endast kan ske mellan företag av samma associationsform gälla. ska det finnas möjlighet till gränsöverskridande fusioner för tjänstepensionsföretagen. Följaktligen bör inledningsvis framgå att ett tjänstepensions- aktiebolag får vara överlåtande bolag vid en fusion bara om ett annat svenskt tjänstepensionsaktiebolag eller en motsvarande 18 och rådets direktiv /56/EG av om gräns- överskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar. juridisk person med hemvist inom ett annat land inom EES än är övertagande bolag. Det tillståndsförfarande som tillämpas enligt ABL har inte ansetts praktiskt genomförbart vid fusion där ett försäkringsbolag deltar. Redan vid genomförandet av EU:s tredje bolagsrättsliga direktiv – det s.k. fusionsdirektivet – infördes därför särbestäm- melser i FRL om tillståndsprövning och borgenärsskydd (se närmare om motivet för detta i prop. 1993/94:196). Även dessa särregler bör ha sin motsvarighet för tjänstepensionsaktiebolagen. Vid fusion med ett tjänstepensionsaktiebolag ska följaktligen den av bolagen godkända fusionsplanen ges in till , i stället för till , för prövning av frågan om tillstånd att verkställa planen. Vid gränsöverskridande fusion ska ansökan göras av det eller de svenska bolag som deltar i fusionen. Vid fusion genom kombination ska bolagen dessutom ansöka om verk- samhetstillstånd och godkännande av bolagsordningen för det övertagande bolaget. När det gäller gränsöverskridande fusion gäller detta bara om det övertagande bolaget ska ha sin hemvist i . Vid behandlingen av en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan ska prövas att de fusionerade bolagens ekonomiska förhållanden är sådana att fusionen kan anses förenlig med tjänste- pensionstecknarnas intressen eller andra borgenärers intressen. Vid prövningen ska tillses att tjänstepensionstecknarna och andra borgenärer tillförsäkras en betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och om borgenärerna inte redan har en sådan säkerhet. Denna prövning ersätter således förfarandet med kallelse på bolagens borgenärer enligt ABL, enligt vilket var och en av borgenärerna kan motsätta sig verkställandet av fusionsplanen. ska ha möjlighet att motsätta sig fusion med tjänstepensionsaktiebolag med hänsyn till allmän- intresset. I linje med kompetensfördelningen mellan och föreslås dessutom ges den rätt som för allmänna aktiebolag tillkommer att på begäran av de i fusionen deltagande bolagen utse en eller flera oberoende sakkunniga för granskning av fusionsplanen (23 kap. 40 § ABL). Bestämmelserna om delning av tjänstepensionsaktiebolag bör, i likhet med vad som föreslagits när det gäller bestämmelserna om fusioner, lämpligen utformas i nära överensstämmelse med de som gäller för försäkringsaktiebolag. Av den aktuella lagtexten, 11 kap. 40 § FRL, framgår att överlåtelse av tjänstepensionsrörelse i sam- band med delning endast får ske till ett annat tjänste- pensionsaktiebolag.19 Av den nya lagen bör framgå att ett tjänstepensionsaktiebolag inte genom delning av verksamhet får överlåta verksamhet som bara får drivas efter tillstånd till ett bolag som inte har ett sådant tillstånd. Det måste anses vara underförstått att endast överlåtelse av tjänstepensionsrörelse till ett annat tjänstepensionsaktiebolag är godtagbart vid delning. Såsom vid fusion ska vid delning av tjänstepensionsaktiebolag bevaka tjänstepensionstecknarnas och övriga borgenärers intressen. Det bedöms emellertid mindre lämpligt att tillämpa samma beslutsordning som vid fusion. Om en sådan beslutsordning används när även andra aktiebolag än tjänste- pensionsaktiebolag är inblandade i delningen skulle det i vissa fall innebära att måste ta till vara de intressen som borgenärer till aktiebolag som inte är tjänstepensionsaktiebolag har. Beslutsordningen vid delning bör stället likna den vid minskning av aktiekapitalet. Ordningen innebär bl.a. att när ett tjänstepensionsaktiebolag deltar i en delning ska ansökan prövas av allmän domstol. Att någon av tjänstepensionsaktiebolagets borge- närer motsätter sig ansökan innebär inte att ansökan ska avslås, om yttrande ger grund för att ge tillstånd. om inlösen av minoritetsaktier gäller även för försäkringsaktiebolagen. Utredningen kan inte se att det skulle finnas några särskilda skäl för att ha någon annan lösning på tjänstepensionsområdet. 19 Orden sådant tillstånd måste rimligen syfta tillbaka på försäkringsaktiebolag, dvs. ett aktiebolag som har tillstånd att bedriva försäkringsrörelse. Se även prop. 2009/10:246 s. 478 där det klargörs att överlåtelse av verksamhet som inte fordrar tillstånd, t.ex. IT-verksamhet, får överlåtas till ett bolag utan tillstånd att bedriva försäkringsrörelse. regler om inlösen av minoritetsaktier ska alltså gälla även för tjänstepensionsaktiebolagen. Förslag: Aktiebolagslagens bestämmelser om likvidation ska gälla för tjänstepensionsaktiebolag. Utöver det som gäller enligt de bestämmelserna ska besluta om likvidation om ett tillstånd att driva tjänstepensionsrörelse för bestämd tid har gått ut utan att nytt tillstånd har meddelats eller om tillståndet att driva tjänstepensionsrörelse har återkallats utan att bolaget i stället fått tillstånd att driva annan tillståndspliktig finansiell rörelse. Ansökan om likvidation ska i vissa fall få göras av . Beslut att en likvidation ska upphöra och bolagets verksamhet återupptas får inte fattas, om bolagets tillstånd att driva tjänstepensionsrörelse har återkallats. Bestämmelserna om värdering av tillgångar vid upprättande av kontrollbalansräkning i ett försäkringsaktiebolag ska ha sin motsvarighet för tjänstepensionsaktiebolagen. Förbudet mot meddelande av nya försäkringar vid likvidation eller konkurs ska ha sin motsvarighet för tjänstepensions- aktiebolagen. Även bestämmelserna om beståndsöverlåtelse vid sådana händelser ska ha sin motsvarighet för tjänstepensions- aktiebolagen. Bestämmelser om likvidation och konkurs finns i 25 kap. ABL. Ett aktiebolag kan besluta att gå i likvidation utan att det finns någon skyldighet att göra detta (frivillig likvidation). Ett sådant beslut fattas av bolagsstämman. I några särskilda fall är bolaget skyldigt att gå i likvidation vare sig aktieägarna vill det eller inte (tvångslikvidation). I de fallen kan beslutet om likvidation fattas även av eller allmän domstol. Tvistiga ärenden prövas av domstol, medan frågor som inte är tvistiga hanteras av . I kapitlet ges även regler om registrering av beslut om konkurs, om företrädare för bolaget i dess egenskap av konkursgäldenär, om bolagets upplösning efter konkurs och om likvidation efter över- skottskonkurs m.m. Associationsrättsliga särregler om likvidation när det gäller försäkringsaktiebolag finns i 11 kap. 45–49 §§ FRL. FRL innehåller några grunder för tvångslikvidation som inte har motsvarighet i allmän bolagsrätt. Dessutom finns i FRL särbestämmelser om möjlighet att anmäla likvidationsgrunder till eller allmän domstol. I 11 kap. FRL finns även särregler kring hinder mot beslut om upphörande av likvidation. I 11 kap. 48 § FRL finns särbestämmelser kring kontroll- balansräkningens innehåll. Bestämmelserna avser att förhindra att ett bolag tvingas i likvidation i de fall då det har dolda reserver av sådan storlek att det i verkligheten inte föreligger ekonomisk grund för tvångslikvidation (se prop. 1981/82:180 s. 279 f.). Enligt 14 kap. 15 § FRL har under ett försäkringsföretags likvidation samma befogenheter i fråga om likvidatorerna som inspektionen har i fråga om styrelsen. I 4 kap. 13 § FRL ges vissa för likvidation och konkurs gemen- samma bestämmelser. Dessa innehåller till en början ett förbud för försäkringsföretag i likvidation eller konkurs att meddela nya försäkringar, dock att under bolagets likvidation sådana liv- försäkringar som föranleds av gällande försäkringsavtal får meddelas. När ett livförsäkringsföretag har gått i likvidation eller försatts i konkurs ska vidare beståndet av livförsäkringar om möjligt överlåtas till en eller flera andra försäkringsgivare (10 kap. 16 § FRL). Ett avtal om överlåtelse ska godkännas av Finans- inspektionen för att bli giltigt (10 kap. 17 §). Om inspektionen anser att ett sådant avtal ska godkännas, ska inspektionen kungöra avtalets innehåll och förelägga försäkringstagarna och andra ersättningsberättigade på grund av försäkringar att anmäla om de har något att invända mot avtalet. ska ge tillstånd att verkställa överlåtelseavtalet om den övertagande försäkringsgivaren har den kapitalbas som krävs sedan överlåtelsen har beaktats och behörig myndighet i det land där risker är belägna eller där åtaganden ska fullgöras samtycker till överlåtelsen eller inte har yttrat sig. Skälen för förslaget: Det saknas skäl att ha andra regler vid kapitalbrist för tjänstepensionsaktiebolag än för försäkrings- aktiebolag och allmänna aktiebolag. För tjänstepensionsaktiebolag bör alltså gälla likvidationsplikt när halva aktiekapitalet har gått förlorat. Vidare bör de för försäkringsaktiebolagen särskilda fallen av tvångslikvidation gälla även för tjänstepensionsaktiebolagen.