sou · H2B370 · 2014-10-15 00:00:00 — För- längningen av tidsfristen utgör en lättnad för flaggningspliktiga personer som får på sig att göra beräkningar av antal aktier och röstetal samt kontrollera uppgifterna i anmälan. Utred- ningen föreslår vidare att tillämpningsområdet för flaggnings- skyldigheten ändras på så sätt att nuvarande krav på samman- läggning med närståendes innehav tas bort. utvidgas flaggningsskyldigheten till att omfatta nya typer av finansiella instru- ment. Utvidgningen av flaggningsskyldigheten innebär att detalj- Konsekvenser av utredningens förslag nivån i regelverket ökar. Beräkningen av antalet rösträtter blir också mer komplicerad med hänsyn till den beräkningsregel för rösträtter avseende sådana finansiella instrument som enbart ger rätt till kontantavveckling som införs. Det kommer bli nödvändigt för finansiella institut och andra större investerare med mer sam- mansatt verksamhet att se över befintliga flaggningsrutiner och anpassa system och arbetsmetoder till de nya bestämmelserna. Övergången till det nya regelverket kommer därmed enligt utred- ningens bedömning att innebära en viss initial kostnad för sådana större investerare. Omfattningen av dessa initiala kostnader kan inte närmare preciseras, då de beror av arten och omfattningen av verksamheten i fråga samt vilka systemmässiga resurser som finns att tillgå för den enskilda investeraren. Sammantaget bedöms förändringarna innebära en viss utökad komplexitet i flaggningsregelverket vilket är till nackdel för de investerare som ska tillämpa bestämmelserna. Detta motverkas dock av att tidsfristen för flaggningsanmälan föreslås förlängas med vilket underlättar tillämpningen, i synnerhet för större investerare med spritt ägande. Utredningens förslag innebär också att de svenska reglerna nu i högre utsträckning kommer att harmonisera med direktivets, vilket även det underlättar tillämp- ningen. Anpassningen till regelverket kommer att innebära initiala kostnader för vissa investerare. I övrigt bedöms de ekonomiska konsekvenserna för flaggningspliktiga fysiska och juridiska perso- ner som marginella. Bestämmelserna om regelbunden finansiell information Utredningens förslag att ta bort kravet på delårsredogörelse eller kvartalsrapport för emittenter av aktier innebär att tillgången till information på värdepappersmarknaden kan komma att försämras. Större osäkerhet i fråga om de värdepapper som handlas på mark- naden innebär mindre effektiv prisbildning och lägre marknads- likviditet. Skev fördelning av information mellan exempelvis majori- tetsägare och ägare med mindre innehav är dessutom till nackdel för investerarskyddet. Informationstillgången kommer dock endast försämras i den mån det avskaffade lagkravet leder till att emittenter av aktier avstår Konsekvenser av utredningens förslag från att offentliggöra finansiella rapporter kvartalsvis. Som framgår av avsnitt 6.2.3 kommer enligt utredningens bedömning flertalet emittenter av aktier att offentliggöra finansiella rapporter kvartals- vis även med ett slopat lagkrav. Vidare ställer det regelverk som upprättats av börserna och som gäller för emittenter av aktier på de svenska reglerade marknaderna krav på kvartalsvis rapportering. Sammantaget bedöms därför förslaget att ta bort det lagstadgade kravet på att emittenter av aktier ska offentliggöra en delårsredo- görelse eller kvartalsrapport för räkenskapsårets första och tredje kvartal inte medföra några väsentliga konsekvenser för informa- tionstillgången på marknaden. Övriga informationskrav för emittenter Utredningens förslag att ta bort kravet på offentliggörande av nya låneemissioner bedöms inte ha någon betydelse för investerare, då informationen som framgår av avsnitt 7.2 i allt väsentligt når marknaden på annat sätt. Utredningens förslag bedöms få konsekvenser för staten primärt genom påverkan på verksamhet i egenskap av behörig myndighet. Det sanktionssystem som utredningen föreslår bedöms även kunna medföra vissa konsekvenser för domstols- väsendet. Utöver den sedvanliga information om nya regelverk som Finans- inspektionen tillhandahåller bedöms utredningens förslag inte med- föra något behov av några särskilda informationsinsatser från sam- hällets sida. Allmänt om uppgift som behörig myndighet är den myndighet som är behörig myndighet enligt öppenhetsdirektivet och ansvarar därmed för tillsynen över att de lagregler som följer av direktivet efterlevs. Konsekvenser av utredningens förslag vakar bl.a. att flaggningsskyldigheten fullgörs och att emittenter offentliggör regelbunden finansiell information i rätt tid och på rätt sätt. Inspektionen beslutar också om sanktioner vid överträdelser. Sådan information som definieras som obligatorisk information enligt öppenhetsdirektivet, regelbunden finansiell information, flaggningsmeddelanden, kurspåverkande information m.m., registre- ras och lagras av . ansvarar dessutom för offentliggörande av flaggningsmeddelanden. Anpassning till en europeisk åtkomstpunkt för information ska enligt utredningens förslag anpassa sin nuvarande lagringsfunktion så att den blir tillgänglig via en euro- peisk elektronisk åtkomstpunkt för information. Dessutom ska års- och koncernredovisningar rapporteras in till Finansinspek- tionen i ett format som möjliggör enhetlig elektronisk rapporte- ring. De närmare formerna för detta kommer att anges i genom- förandeakter. Anpassningen kommer att innebära att det uppstår initiala kostnader för systeminvesteringar för . Med hänsyn till att de närmare bestämmelserna om den elektro- niska åtkomstpunkten och det enhetliga elektroniska rapporterings- formatet inte är färdigställda har någon uppskattning av kostnaden inte kunnat göras. Tillsyn och handläggning av sanktionsärenden Utredningens förslag på förändringar av flaggningsbestämmelserna bedöms inte medföra någon väsentlig ökning av antalet ärenden för . Enligt inspektionens bedömning kommer ärendehanteringen dock att bli mer komplex och resurskrävande till följd av att de nya typer av finansiella instrument som föreslås omfattas av flaggningsskyldighet. Hanteringen kompliceras ytter- ligare av den beräkningsregel som införs för beräkning av rösträtter samt andel av det totala antalet aktier. De nya flaggningsbestäm- melserna kommer med högsta sannolikhet ge upphov till ett stort antal tillämpningsfrågor från berörda företag och investerare. Utredningens förslag om ändrade sanktionsbestämmelser kan i viss mån medföra en ökad belastning för vad Konsekvenser av utredningens förslag avser handläggning av sanktionsärenden. Med hänsyn till att det saknas praxis samt att fler omständigheter än tidigare ska beaktas vid bestämmande av avgiftens storlek, kan handläggningen komma att bli mer komplicerad. torde förlängningen av flagg- ningsfristen från en leda till att färre över- trädelser begås. Enligt preliminära uppskattning kommer de nya flaggningsreglerna ta resurser i anspråk motsvarande ytter- ligare en årsarbetskraft, inklusive hanteringen av sanktionsavgifter. Därutöver kommer utredningens förslag ge upphov till ett visst initialt resursbehov för för föreskriftsarbete samt informationsinsatser. verksamhet finansieras via anslag på stats- budgeten och genom de engångsavgifter som tas ut av berörda företag för prövning av ansökningar och anmälningar. Av de före- tag som står under tillsyn tar inspektionen ut årliga avgifter. Avgifterna är i princip proportionella mot inspek- tionens kostnader. De årliga avgifter som tillståndspliktiga företag betalar till inspektionen tillfaller inte inspektionen direkt utan redovisas mot inkomsttitel på statsbudgeten. Övervakningen av det regelverk som följer av öppenhetsdirektivet finansieras via statsbudgeten och de avgifter som Finansinspek- tionen tar ut av börserna. tar inte ut någon avgift för att ta emot information som lämnas av emittenter enligt 17 kap. 3 § LVM eller för att ta emot flaggningsanmälningar av flaggningsskyldiga enligt 4 kap. 3 § LHF. Verksamheten finansieras i stället via de årliga avgifter som tas ut av börserna. Då dessa avgifter redovisas mot inkomsttitel på statsbudgeten bör en prövning av eventuella behov av ökade resurser för de merkostnader som kan uppstå till följd av utredningens förslag därför göras inom ramen för den normala budgetprocessen. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningen föreslår att nya och mer stränga sanktioner ska hand- läggas och beslutas av . I fråga om sanktioner mot ansvariga fysiska personer vid överträdelser från bolagets sida, föreslår utredningen att inspektionen ska besluta om sanktions- föreläggande. Om föreläggandet inte godkänns inom utsatt tid, ska ansöka hos allmän förvaltningsdomstol om att sanktionen ska beslutas. Hanteringen av de administrativa sanktioner som följer av utred- ningens förslag bedöms inte leda till någon väsentligt ökad belast- ning för förvaltningsdomstolarna. Enligt utredningens bedömning får därmed utredningens förslag om handläggning av sanktions- ärenden inte några konsekvenser för domstolar som måste finansieras i särskild ordning. Förslagen bedöms inte ha någon inverkan på de förhållanden som anges i 15 § kommittéförordningen (1998:1447).5 5 Av 15 § kommittéförordningen framgår att det ska framgå av betänkandet om förslagen bedöms få konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, för konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. 11.1Förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument Paragrafen innehåller definitioner av olika begrepp som förekom- mer i lagen. Definitionen av öppenhetsdirektivet har ändrats med anledning av den ändring av direktivet som genomförts genom Europa- parlamentets och rådets direktiv /50/EU. En ny definition av kontrollerat företag har lagts till. Defini- tionen motsvaras av artikel 2.1.f i öppenhetsdirektivet. Den nya definitionen har lagts till med anledning av ändringen av samman- läggningsbestämmelsen i 4 kap. 4 § andra stycket 3 samt undan- taget för anmälningsskyldighet i 4 kap. 6 §. Se vidare författnings- kommentaren till de bestämmelserna. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.3.2. Paragrafen anger när är hemmedlemsstat för vissa emittenter som inte har säte inom EES. Ändringarna föranleds av en ändring i definitionen av begreppet hemmedlemsstat i artikel 2.1.m iii i prospektdirektivet. Enligt ändringen i första stycket punkten 1 ska vara hemmedlemsstat om det är i de överlåtbara värdepappren ska erbjudas till allmänheten eller ska tas upp till handel på en reglerad marknad efter , dvs. det datum då ändringarna i prospektdirektivet och öppenhets- direktivet trädde i kraft. I andra stycket anges när inte längre ska vara hem- medlemsstat för en emittent som omfattas av paragrafens tillämp- ningsområde. Ändringen föranleds av förändringar i definitionen av hemmedlemsstat i artikel 2.1.i i öppenhetsdirektivet, enligt vilka vissa emittenter ska kunna ändra valet av hemmedlemsstat. Förut- sättningarna för ett sådant byte av hemmedlemsstat framgår av 1 kap. 8 § andra stycket LVM. Det som tidigare utgjorde paragrafens andra stycke har av redaktionella skäl flyttats till den nya 40 §. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.2.6. I paragrafen anges två ytterligare situationer när är hem- medlemsstat för vissa emittenter som inte har säte inom EES, och föranleds av de ändrade definitionerna av begreppet hemmedlems- stat i artikel 2.1.m iii i prospektdirektivet samt artikel 2.1.i i öppen- hetsdirektivet. Punkten 1 utgjorde tidigare det andra stycket i 39 § och har flyttats till den nya paragrafen av redaktionella skäl. Ansvar för upprättande av prospekt regleras i 9 och 10 §§. Av 9 § tredje stycket och 10 § framgår att någon annan än emittenten i vissa fall kan vara ansvarig för att ett prospekt upprättas vid erbjudande till allmänheten om köp av vissa typer av överlåtbara värdepapper (den som lämnar erbjudandet) eller vid ansökan om att överlåtbara värdepapper ska tas upp till handel på en reglerad marknad (den som gör ansökan). Det följer därför av 38 § och 39 § att någon annan än emittenten kan vara den som väljer hemmedlemsstat. Om någon annan än emittenten har valt hemmedlemsstat kan emittenten välja som hemmedlemsstat om förutsättning- arna i 39 § är uppfyllda. Enligt punkten 2 är hemmedlemsstat för en emittent som omfattas av paragrafens tillämpningsområde om emittenten väljer som ny hemmedlemsstat i enlighet förutsättningarna i 1 kap. 8 § LVM. får väljas som ny hemmedlemsstat om emittentens överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i den hemmedlemsstat som ursprung- ligen valts, men är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Paragrafen behandlas i avsnitt 4.2.6. 4 kap. Offentliggörande av aktieinnehav m.m. I paragrafens första stycke anges att vissa typer av finansiella instrument ska behandlas på samma sätt som aktier. Begreppet avtal förs in i första stycket andra punkten. Genom detta tydliggörs att det ska vara fråga om en avtalsenlig rätt att förvärva aktier. Av öppenhetsdirektivet framgår att avtalet ska vara bindande enligt tillämplig rätt (den nya artikel 2.1.q). Avgörande för bedömningen om avtalet är bindande blir därmed lagstiftningen i det land som reglerar avtalet, inte nödvändigtvis lagstiftningen i det land där flaggningsskyldigheten i övrigt prövas. Genom ett tillägg i första stycket av en ny punkt 3 utökas anmäl- ningsskyldigheten till att omfatta även andra finansiella instrument än aktier med en ekonomisk effekt liknande den av aktieinnehav och rätt att förvärva aktier. Avgörande för om instrumentet är flaggningspliktigt är om innehavaren genom instrumentet exponeras mot upp- och/eller nedgångar i de underliggande aktierna. Finansi- ella instrument som ger en sådan ekonomisk exponering omfattas av anmälningsskyldigheten även när instrumentet enbart ger rätt till kontantavveckling. Tillägget har gjorts med anledning av den nya lydelsen av artikel 13.1 i öppenhetsdirektivet. I andra stycket har gjorts ett tillägg för att bestämmelsen även ska omfatta finansiella instrument enligt första stycket 3. I paragrafen har även sista stycket ändrats. Den nuvarande bestämmelsen om föreskriftsrätt utgår och i stället införs en bestämmelse som genomför artikel 13.1b i öppenhetsdirektivet. Stycket innehåller en inte uttömmande lista av finansiella instru- ment som omfattas av anmälningsskyldighet under förutsättning att de uppfyller kraven i första stycket 2 eller 3. har i uppdrag att upprätta och regelbundet uppdatera en vägledande förteckning över ytterligare finansiella instrument som föranleder anmälnings- skyldighet om de uppfyller kraven i första stycket 2 eller 3. Den vägledande förteckningen kommer att publiceras på myndighetens hemsida. Ett finansiellt instrument som inte finns med i den väg- ledande uppräkningen eller i förteckning kan ändå omfattas av kravet på flaggningsskyldighet. En prövning måste göras i det enskilda fallet mot grundvillkoren i punkterna 2 eller 3 och med vägledning av exemplifieringen i punkten 3. Vid osäkerhet av om det finansiella instrumentet utlöser anmälningsskyldighet bör inne- havaren ytterst rådgöra med . I paragrafen har i övrigt gjorts språkliga ändringar. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.5. Paragrafen innehåller sammanläggningsbestämmelser som reglerar vilka aktier som ska läggas samman med den anmälningsskyldiges innehav vid beräkning av om en anmälan ska göras enligt 5 §. Andra stycket 3 har ändrats så att det framgår att aktier som innehas av ett kontrollerat företag ska läggas samman med den anmälningsskyldiges. En definition av begreppet kontrollerat före- tag har lagts till i 1 kap. 1 §. Den tidigare bestämmelsen innebar att sammanläggning skulle ske med aktier som innehas av ett dotter- företag till den anmälningsskyldige. Av femte stycket framgick att med dotterföretag avses ett dotterföretag enligt definitionen i 1 kap. 11 och 12 §§ ABL. Den nya definitionen av kontrollerat företag är vidare, men omfattar även ABL:s definition av dotterföretag. Tillämp- ningsområdet för bestämmelsen har därmed breddats i enlighet med öppenhetsdirektivet. Ändringen innebär bl.a. att registrerade närings- livsorganisationer som inte är juridiska personer samt truster kan omfattas av krav på sammanläggning. Andra stycket 9–11 samt fjärde stycket upphävs. Det innebär att anmälningsskyldigheten för närståendes aktieinnehav upphör. Med anledning av ändringen i andra stycket 3 upphävs femte stycket vilket innebär att hänvisningen till ABL:s definition av dotterföretag tas bort. I paragrafen har därutöver vissa språkliga ändringar gjorts. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.2 och 5.2.2. Genom ett tillägg i tredje stycket framgår att paragrafen även om- fattar finansiella instrument som avses i 4 kap. 2 § första stycket 3. I paragrafen har gjorts språkliga ändringar. Paragrafen är ny. Genom den genomförs artikel 13.1a i öppenhetsdirektivet. Para- grafen anger i första stycket metoden för att beräkna andelen av samtliga aktier i bolaget eller av röstetalet för samtliga aktier i bolaget avseende andra finansiella instrument än aktier som ger innehavaren rätt att förvärva de underliggande aktierna. I andra stycket anges hur andelen av samtliga aktier i bolaget eller av röstetalet för samtliga aktier i bolaget ska beräknas för andra finansiella instrument än aktier som endast ger rätt till kontantavveckling. Av bestämmelsen framgår att det nominella antalet underliggande aktier ska multipliceras med instrumentets delta. Endast långa positioner ska beaktas vid beräkningen. Från en lång position får inte göras avdrag för eventuella korta positioner som hör till samma emittent (nettning). För att beräkna om flaggningsskyldighet uppkommit måste den anmälningsskyldige, i de fall där bolaget har emitterat aktier med olika röststyrka, beakta aktiernas röststyrka i beräkningen av hur många rösträtter som är knutna till det finansiella instrumentets underliggande aktie. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.5. I paragrafen har begreppet dotterföretag bytts ut mot kontrollerat företag. Ändringen är en konsekvens av att definitionen av kon- trollerat företag förs in i 1 kap. 1 §. Bestämmelsen har sin motsvarighet i artikel 12.3 i öppenhets- direktivet. avses i den artikeln det företag som kontrollerar det kontrollerade företaget. I paragrafen används begreppet moderföretag i motsvarande betydelse. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.3.2. Paragrafen har ändrats genom att den tidsfrist inom vilken den anmälningsskyldiges anmälan ska ha kommit in till emittenten och har förlängts. Genom ändringen ska anmälan ha kommit in till emittenten och utan dröjsmål men senast inom fyra handels- dagar efter den dag tidsfristen börjar löpa. Längden på tidsfristen motsvarar den som finns i artikel 12.2 i den nya lydelsen av öppen- hetsdirektivet och ändringen innebär en harmonisering med EU- rätten. Kravet utan dröjsmål är en inte sanktionerad uppmaning som följer av ändringsdirektivet. När tidsfristen börjar löpa i de olika fall som anges i första och andra stycket behandlas utförligt i prop. 2006/07:65 s. 319 f. Paragrafen har även ändrats genom att första stycket 3 upphävts. Ändringen är en konsekvens av att bestämmelserna om anmälnings- skyldighet för närståendes aktieinnehav i 4 kap. 4 § andra stycket 9–11 upphävts. Se författningskommentaren till 4 kap. 4 §. I paragrafen har gjorts språkliga ändringar. Utredningens överväganden finns i avsnitt 5.2.4. Paragrafen är ny och genomför artikel 9.6a i öppenhetsdirektivet. Paragrafen innehåller ett särskilt undantag från flaggningsskyldig- het för aktier som förvärvats i stabiliseringssyfte i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 2273/2003. För att aktier som förvärvats i kursstabiliserande syfte ska vara undantagna från flaggningsskyldigheten krävs att innehavaren ser till att rösträtten för aktierna inte utövas eller på annat sätt används för att för att ingripa i emittentens förvaltning. Med att rösträtten utnyttjas avses att aktierna företräds på en bolagsstämma. Som exempel på att rösträtten används på annat sätt kan nämnas att en innehavare inte får utöva påtryckningar på styrelsen i emittenten på grundval av sitt aktieinnehav. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.3. Paragrafen reglerar när flaggningsbestämmelserna är tillämpliga i fråga om aktier som getts ut av ett aktiebolag som har sitt säte utanför EES. Tillämpningsområdet för flaggningsbestämmelserna avgörs bl.a. av definitionen av begreppet hemmedlemsstat i artikel 2.1.i i öppenhetsdirektivet. I fråga om emittenter av aktier med säte i ett land utanför EES angav den bestämmelsen tidigare att hem- medlemsstaten ska vara det land som är hemmedlemsstat enligt prospektdirektivet (dvs. enligt definitionen i 2 kap. 39 § LHF). Enligt den nya lydelsen av artikel 2.1.i i öppenhetsdirektivet ska emittenter av aktier som har säte i ett land utanför EES välja hem- medlemsstat bland de länder där aktierna är upptagna till handel på en reglerad marknad. En sådan bestämmelse har införts i 1 kap. 8 § LVM. Till följd av detta har hänvisningen till definitionen av hem- medlemsstat i 2 kap. 39 § LHF ersatts med en hänvisning till defi- nitionen av hemmedlemsstat i 1 kap. 8 § LVM. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.2.3. En ändring i rubriken införs för att tydliggöra att det är sanktions- befogenheten föreläggande vid vite som regleras i paragrafen. Genom ett nytt tredje stycke genomförs bestämmelserna om sank- tionsavgifter i artikel 28b i öppenhetsdirektivet. Avgiften ska beräknas utifrån kursvärdet vid dagen för ikraftträdandet av direk- tivet. I de fall den juridiska personen är ett moderföretag eller dotterföretag till ett moderföretag som är skyldigt att upprätta konsoliderad redovisning enligt direktiv /34/EU ska den rele- vanta totala årsomsättningen vara den totala årsomsättningen enligt den senaste tillgängliga årsredovisningen för det yttersta moder- företaget. Bestämmelsen anger att högsta möjliga sanktionsavgift ska beräknas på två olika sätt som sedan jämförs med varandra. Om det går att beräkna den uppkomna vinsten eller förlusten ska den metod som leder till högst belopp användas för att bestämma högsta möjliga avgift. För att inom de i bestämmelsen angivna ramarna för fysisk respektive juridisk person bestämma sanktions- avgiftens storlek ska ledning hämtas i de omständigheter som ska beaktas också vid bedömningen av om överträdelsen är så allvarlig att sanktionsavgift överhuvudtaget ska komma i fråga, se vidare författningskommentaren till 3 f–h §§. I paragrafen har i övrigt gjorts vissa språkliga justeringar och begreppet särskild avgift har bytts ut till begreppet sanktionsavgift. Paragrafens utformning är inte optimal och torde egentligen kräva en omstrukturering av paragrafnumreringen i kapitlet. En sådan lösning skulle emellertid få återverkningar på övrig lagtext och utredningen har inte inom ramen för uppdraget haft möjlighet att göra en sådan översyn. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3.2. 3 b–c §§ I paragraferna har endast gjorts språkliga ändringar. Enligt bestämmelsen ska sanktionsavgiften betalas till Finans- inspektionen efter det att beslutet om den vunnit laga kraft. Genom ett tillägg i första stycket framgår att sanktions- avgift ska betalas till inspektionen inom samma tidsfrist även efter att en allmän förvaltningsdomstols dom om att ta ut avgiften har vunnit laga kraft. I paragrafen har även gjorts språkliga ändringar. Genom ändringen i paragrafen framgår att en sanktionsavgift faller bort på grund av utebliven verkställighet inom femårsfristen. Ändringen innebär att även sanktionsavgift som påförts på grund av överträdelse av flaggningsbestämmelserna faller bort. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.7. Paragrafen genomför artikel 28c i öppenhetsdirektivet.