sou · H2B327d2 · 2014-05-07 00:00:00 — "Det vore önskvärt att i samband med den årliga minnesdagen vid monumentet att avsluta med en veteranmiddag. (Bra läge att träffa och umgås med gamla veteraner)" "Varför saknar svenska veteraner förmåner vid resor och liknande situationer, nedan ett exempel från , och NATO. "Veterans may also be eligible, with offering special discounts to veterans with an honorable discharge who have served in an war zone for any length of time or outside a war zone for at least two years. Spouses of actively deployed or deceased military personnel may also be eligible."" "Jag har som anhörig bara tagit del av negativa skriverier tidningar och tv angående uppdraget i . Jag som anhörig vet allt det BRA som gjorts med tycker att allmänhet och media antingen inte vet eller väljer att ha ennegativ inställning. Personligen skulle jag vilja att man jobbade mer med det positiva som gjorts.Det finns till och med politiker som deltagit i att sända våra anhöriga på utlandsuppdrag som tydligen inte VISSTE att det på gick ett krig. Vi som haft våra anhöriga i den miljön har RÄTTEN att vara stolta. Detta tycker jag att man skulle jobba mer med POSITIV information och inte skuldbelägga insatsen. Jag vet personer som under inga villkor skulle berätta vad man jobbar med för då får man stå till försvar för allnegativ information som sirkulerar bland allmänheten. Tack för möjligheten att få lätta mitt hjärta. 44 (80) "Jag är stolt över att ha arb för FN Om det finns intyg , diplom , utmärkelser för det Vill jag gärna ta del av det Mvh [NN]" "Kamratstödet är oerhört starkt och sammansvetsat och har många ggr varit en räddning. URDÅLIGT professionellt stöd från Försvarsmakten trots att min anhörig deltagit i strider, tagit hand om/ räddat liv på sårade kamrater och varit i under de perioder när svenska soldater skadades och dödades. Att kan skicka militär personal till ett konfliktområde med undermålig utrustning och utan fortlöpande obligatoriskt professionellt stöd är en skam min anhörig har på eget initiativ bl.a. köpt egen och mer kvalificerad skyddsutrustning för (utrustning som t.ex. amerikaner, britter och tyskar använder)då min anhörig märkte att den svenska skyddsutrustningen var klart mycket sämre än vad andra länder hade tillgång till. Ska fortsätta att skicka militär personal till konfliktområden se då till att man har utrustning och professionellt stöd som är anpassat för uppgiften. " "Eftersom jag under min period i uppbar en administrativ befattning inom flygtransportsektorn deltog jag ej i strid. Dock blivit beskjuten och utsatt för bombanfall, upplopp mot FNpersonal och mindre handgemäng. Det är min uppfattning att myndigheten vid min hemkomst mer var intresserad av ev. könssjukdomar än ev. psykiska skador. Jag har dock aldrig haft några besvär i utlandstjänst. "Det har förflutit ganska precis min sista(tyvärr) mission. Säkert har en hel del förbättrats sedan min tid med kamratstödjare o s v. Trots allt har mina 7 bataljoner satt sina spår hos mig och då menar jag i ljuva minnen trots att vissa delar av samtliga missioner har varit mycket påfrestande. Kamratskapet till tack. Beträffande detta så har mina missioner aldrig några återträffar så jag efterlyser en centralt styrd träff för alla veteraner som är intresserade . Dagarna skulle kunna innehålla föreläsare som berättar om pågående missioner och tidigare. Förevisande av modern mm. The sky is the limit. Kvällen mellan skulle det kunna vara en stor bal med bordsservering där alla veteraner kunde bära sina baskrar och medaljer. Naturligt vis skulle även respektive beredas tillfälle att delta. Detta skulle ge dom som sitter hemma och grubblar ett gyllene tillfälle att komma ut och prata av sig. Alla är inte försigkomna nog att ta kontakt på egen hand. En gång FNsoldat alltid FNkamrat skulle få en ny dimension. " "En "behovsveteran" behöver också kunna komma i kontakt med någon person som är känd från förbandet och inte någon okänd personalhandläggare från en okänd plattform. Därför behöver förbandscheferna, eller annan central figur, från de olika missionerna ha en tillikauppgift (kanske ) att stödja sina "behovsveteraner" med besök, samtal, o.s.v. Till detta behöver de naturligtvis resurser i form av tid och pengar för ändamålet." "Att vara veteran betyder inget i dagens samhälle. Har lagt ner stor del av mitt liv på insatser och får inget tillbaka. Hade hoppas på ett erkännande eller något liknande. Något personligt, ett tack med mitt namn på en offentlig lista något som visar att jag inte hittar på. Något som folk i min omgivning kan läsa och där min trovärdighet stärks. är det så hemligt och ingen tror ens att vi har varit i strid eller upplevt hemska saker. Barnen läser inte ens om försvaret eller deras insatser i skolan. De vet inte ens om att det har varit krig i för 20 45 (80) Förtjänstmedaljen/sårad i strid är bra MEN alla andra som som tex jag som har PSTD och haft problem i många, . Hur kan den ena skadan vara mer värd än den andra. Jag känner mig bortglömd som att mina skador inte är tillräckliga. Hade varit lättare om jag hade förlorat en lem för då hade skadorna synts och varit lättare att prata om. Jag är inte imponerad av försvarsmakten och era insatser mot oss veteraner. Väldigt många mår dåligt och när vi träffas så inser jag att troligen kommer fler begå självmord och jag kan inget göra. Jag är inte stark nog att bära mig själv. Visst har jag mina mörka stunder där självmord är en lösning men just nu lever jag tack vare mina barn. Vill leva så de får ett bra liv. Jag ångrar inte vad jag har gjort men vill inte göra om det eller rekommendera någonannan att lägga ner tid på försvaret. Det har gått jag kom hem ifrån min sista vända och haft mardrömmar . Har tänkt på på händelser de åren och det blir många tankar. Hopppas ni skärper er för framtidens soldater så de slipper leva i ett helvete. Mvh [NN]" "Det är bra att det finns en veteranutredning. Syftet med utredningen framgår inte. Jag tror att det finns mycket erfarenhet, kunskap bland oss veteraner som kan vara till nytta för de som söker och senare skall ut i världen och göra en insats för freden. Klart att det var sedan en del av oss var ute internationell tjänst men kulturen i respektive land har inte ändrats." "Skulle vara intressant att veta om veteranutredningen även tar hänsyn till dom som tjänstgjort i tidigare missioner. ()." "Tar man inte ansvar (livslångt)för sina veteraner ska man inte skicka ut några.... " "Tack för att ni jobbar för oss!" "Jag blev skadad på FS21 och handläggningen av mitt ärende är under all kritik, 20/9 2011 och jag har fortfarande inte fått hjälp. , och är ett skämt." Saknar uppsökande verksamhet fr FM för att hitta Veteraner med ohälsa kopplat till mission. 2.FM bör uppmuntra veteranverksamhet vid sidan om SVF som ju organiserar enbart 4500 av totalt kanske 90 000 veteraner. 3.Begreppen Fredsveteraner resp Krigsveteraner bör etableras." "Intervjua personerna efter hemkomst och . Samma åtgärd för de som har varit ute i räddningstjänst efter olika katastrofer." "Svårt att välja var man skall svara om man tjänstgjort både före och efter 2008. Viktigt att personal som kommer hem har ett kontaktnummer oavsett vilket bekymmer man har. Viktigt att säkerställa medel för verksamhet hos då det är en bra verksamhet och det för många är ett motstånd ta kontakt med FM, de är rädda att de blir "märkta"." "Vi som har gjort missioner sedan har aldrig fått stöd från fm, " "Skrota "kotten" som vet.monument och ge oss något vi kan känna stolthet inför. FM har en hel del att uträtta för att höja sitt anseende bland gamla Kongoveteraner. Det enda vi hörde från FM var att vi skulle lämna ett bajsprov. Men bättre sent än aldrig. " "Som anhörig så önskar jag starkt att anhörigfrågor får mer tid och fokus innan de åker på utlandstjänstgöring. Informationen borde också utformas av de stödorganisationer som finns 46 (80) för anhöriga samt av anhöriga. När veterancentrum styr så tappas fokus på anhörigfrågan bort. Det som framförs är bara det FM anser vara viktigt och så här ska det vara. DET är tragiskt! Fram för nytänk och våga tänka utanför "boxen". Tack för ordet En anhörig till en officer med mångårig utlandsverksamhet." "Veteran arbetet har kommit en bit på väg, men det är långt kvar tills det är på den nivån som krävs. Det var min insats och utöver de två samtal i grupp så har jag inte haft något mer samtal från försvarsmakten. Man har givetvis ett ansvar som individ men det kan vara svårt om man mår dåligt att ringa det där samtalet. " "Bättre uppföljning på de soldater som har ingått i stridande förband, obligatoriskt möte med psykolog eller motsvarande samtal. Upplever att de som har tagit kontakt med försvarsmakten har blivit bra bemötta och fått hjälp dock är det inte alltid de som mår som sämst som hör av sig så för att fånga upp dessa individer så skulle det vara lämpligt med obligatorisk uppföljning." "Den största bristen i FM avseende veteranhantering är att det fortfarande finns en stor del officerare som motsätter sig våra internationella insatser. De tillhör framförallt den äldre generationen och tyvärr har de alltför stort inflytande genom sina ofta relativt höga befattningar. De gånger jag känner en otacksamhet för mina många insatser så är det nästan uteslutande pga kollegor som drömmer sig tillbaka till invasionsförsvaret." "Detta är 3e gången sedab min hemkomst 1961 jag har haft kontakt med försvarsmakten, så stödet till de hemvändande har inte varit stort frå Er sida, Mina kamrater från har fått vänta för sina insatser Medaljen.Långa prosesser ang. skadeståndskrav invalidsersättning. En sto eloge till Kongoveteranernas styrlse ." "Jag anser att hanterndet av "enskida" insatser (milobs motsv)är mkt dåligt, både tillbaka och . Jag har uppenbarligen lidit av PTSD, utan att ha förstått det men har (tror jag) bearbetat det i egen regi. FM har inte ens frågat eller kollat upp hur man mår. Jag har gjort mest enskilda missioner. Dessutom är kvaliten på dagens hemkomst program samt uppföljning på mkt låg nivå." "Äntligen har ett veteranprogram som är värt namnet!" "Bra att det händer något på veteran fronten. Synd bara att det tog sån långtid från tanke till genomförande" "Arbeta för ökad och långsiktig ekonomisk trygghet för soldater som skadats under tjänstgöring" "Det behövs officiella (frivilliga) sammankomster efter hemkomst. Jag bjöds in och deltog vid BA01:s sammankomst på LedR . Det var ett bra och uppskattat evenemang. Dock har jag noterat lite sura miner från andra (som gjort andra bataljoner) där man inte förstått att det var BA01personal som initierat evenemanget och fått lite draghjälp, mot motprestationen att delta vid invigningen av veteranmonmumentet. Man har uppfattat det som orättvist att "vissa" får stöd och andra inte. Alla gamla staber orkar inte av att dra igång sådana evenemang och då blir det inget. Så arrangörsstöd kanske vore något? Postutskick, adressefterforskning etc... Jag inser att kostnaderna är stora för att samla personal, resor, boende, mat etc. Men, att göra en mission som BA 01, eller nuvarande FS m.fl, blir det lite skarpt så förändras många djupt in i själen. Det måste avsättas stora summor för att ta hand om personal långt efter hemkomst. Återkommande återträffar behövs och gör stor skillnad. 1, 2, 5, 10, 20årsträffar...Jag skulle uppskatta om FM även kunde stödja evenemang som ÖS i 47 (80) De gamla rävarna som arrangerar dessa underbara träffar blir allt äldre. Sedan blir det dyrt för en norrlänning att besöka ÖS i . Det tog mig att hitta till ÖS, nu åker jag ...En lag/stöd som ger veteraner ex.vis fyra fria tåg/flygresor i samband med återträffar? Med vänlig hälsning [NN]" "Förstår inte frågan ang. Påverkan på insatsens längd." "Förstod inte vissa av frågorna i formuläret, har lämnat dem obesvarad. Jag anser att det är mycket märkligt att under insats ha med präst till insatsorådet men inte psykolog/samtalsterapeut. medvetet att inte söka upp samtalsstöd under missionen pga den religiösa anknytningen. Eftersom att det var det enda "stödet" som erbjöds med motiveringen att det var pastorn som var ansvarig för samtalsstöd så gick jag utan under missionen trots att jag hade ett sådant behov. " "Man skulle vilja ha en uppföljning av vad som händer oss veteraner. " "Jag tycker det är bra och viktigt att nu staten/försvarsmakten äntligen tvingas ta ansvar för oss (män/kvinnor) som tjänstgjort i någon av de missioner som deltagit i. Hoppas nu att detta inte bara är tomma ord och tunna löften. Är det så att man vill delta på den internationella arenan med personal som man hitintills gjort så måste man veta att det krävs ett gott omhändertagande av oss (män/kvinnor) under insats samt efteråt och som eventuellt blir fysiskt och/eller psykiskt skadade. Det måste finnas ett långsiktigt ansvars /omhändertagande av oss efter ett internationellt deltagande i någon av de insatser som så gärna deltagit i eller vill delta . Likaså att ersättningen för oss (män/kvinnor) under en insats blir på en likvärdig nivå som exempelvis övriga nordiska länder, beskattningen när man befinner sig i missionsområdet samt övriga ersättningar som resor hem och övriga försäkringar blir bättre. Detta var väldigt eftersatt jag själv tjänstgjorde men det kanske har blivit bättre. "Problemet är / var främst att under värnplikten och utbildningen framhävdes att utlandstjänsten var meriterande , man fick uppfattningen att man hade glädje av dena tjänstgöring även i det civila efteråt. Dock var det inte så , vi som tjänstgjode främst flera perioder, förlorade allt stöd i det civila och förlorade våra arbete i och fick svårigheter att få nya arbeten , då "vi bara skulle åka utomlands igen i alla fall" Vid olycka blev man avskedad på grått papper och lämnad helt utan ekonomiska möjligheter, blev när skada , direkt hemsänd och avskedad och utan inkomst , blev beroende av föräldrar om man hade dem i livet annars bara utkastad på gatan, utan sjukpenning och utan pengar då på sjukhus efter skada i tjänsten . Blev för många en livslång ekonomisk ruin och ofta förlust av arbetförmåga då skadad när anställd för FN tjänst motsvarande . Vilket innebar att alla som inte var statligt anställda i förlorade pensioner och sjukpenning och aldrig kunde komma tilbaka ekonomiskt, särskilt om man tjänstgjort många bataljoner / missioner. det var intressant så länge det varade men kom surt bakefter, man ansågs vara i vägen och en kveruland om man påpekade detta och begärde samma ekonomiska rättigheter som man haft om anställningen i ställer varit normal tillsvidareanställning inom Svrige !!!" "Har bara känt till att veteranföreningen fredsbaskrarna finns i till . 1983 var det bara tack och adjö när man kom hem." "Ni är på rätt väg. Fortsätt !!!" 48 (80) "Hade min sambo iväg med FS24. Jag som anhörig upplevde och upplever fortfarande då han jobbar kvar inom FM att det finns stora brister i informationen till oss anhöriga. " "Det finns en resurs i kamratföreningen bataljonen. I den bästa av världar så skulle denna förening inte behöva vara en förening utan finnas inom Försvarsmaktens ram. Om Försvarsmakten stod för ett livslångt medlemskap i den här föreningen för varje utlandssoldat och stötta allt vad de står för, så skulle det bildas en veterankår som skulle var mångdubbelt mer positiv till Försvarsmakten. Många av de som verkligen behöver hjälp vill av stolthet, eller av rädsla för att bli "klassade" eller svartlistade av Försvaret inte vända sig till veteranadministrationen. Inte heller söker de aktivt stöd i kamratföreningen. Om man då av erkänsla fick detta medlemskap så skulle man bättre fånga upp de som faller mellan stolarna. De som upplever problem är sällan hjälpsökande och detta skulle ge dem verktyg och uppskattning när man mer naturligt håller sig kvar innanför Försvarsmaktens paraply. En gång fredssoldat ALLTID fredssoldat. Vidare är det viktigt att poängtera att alla "skador" inte uppstår i strid. Själv utsattes jag för mobbing av kompaniledningen som även satte ett orättvist vitsord. Känslan av misslyckande en förstörd karriärmöjlighet och negligeringen av min anmälan vid hemkomsten har satt djupare sår än uppgiften. Folk har tagit livet av sig för mindre. " "Utvecklingen går åt rätt håll men jag ser en farhåga i att vi går in i en period med få större insatser vilket har till följd att fokus för utlandsinsatser inom FM på kort sikt minskar. Då verksamheten är i en uppbyggnadsfas finns här en risk att tappa momentum. Vidare bör medvetenheten bland medborgarna ökas att har människor som gått genom eld och lågor i insatser där det svenska politiska intresset varit svalt eller otydligt.För att förebygga ohälsa bland veteraner är en viktig kugge att de insatser som våra soldater sätts in i har en högre politisk mening samt är väl förankrade bland medborgarna. Om en insats inte har den förankring bör vi kanske inte skicka ut folk. Finns det en förståelse för vad veteranen genomgått, kommer det även att finnas en acceptans för att samhället bör ta hand om sina soldater, både när något allvarligt har hänt men även när i normalfallet. Var är den allmänna stoltheten och stödet för våra soldater? En "kotte" vid veteranmonumentet och en veterandag duger inte. För en veteran är nämligen veterandagar. "Politiker borde på ett tydligare sätt stödja sina veteraner." "Ganska ledande frågeställningar. Det viktigaste är att hantera de människor som psykiskt inte klarar av en mission eller haft traumatiska upplevelser. Min insats är gjord för att jag ville, meritering och medaljer är oviktigt." "Under min tjänstgöringstid fans det ingen debriefing och det var en tuff tid efter hemkomst, jag var ungkarl och bode ensam, verkligen tuft, hoppas att det är bättre . Mer respect för de som varit ute tycker jag!" "Ni har skickat brev två gånger till mig med samma innehåll. Onödig kostnad för försvaret och oss skattebetalare!" "Jag tjänstgjorde och är kanske inte så aktuell . Jag uppskattar det arbete som vår förening "kongoveteranerna" gör. Men det kan vara viktigt att bekantgör och hjälpa, de som behöver hjälp, som varit ute i mission." "1/ Jag anser att det inte funnits något som helst intresse för FNveteraner från början av 60 talet och att personalvården ute i fält saknades helt . Jag hoppas och förmodar att det har blivit bättre. Nedan ger jag exempel på min kritik. 49 (80) Jag blev aldrig påverkad av min FNtjänstgöringen i Katanga eller dvs. på något sätt mått dåligt under/efter den perioden, trots att jag som tolk och underrättelse tjänst gick ensam (100 m. framför) in i byar under beskjutning. Mina civila arbeten har före och framför allt efter FNtjänstgöringen fört mig tillbaka till och och då hade jag ofta svårare upplevelser där än under Katangatiden. har jag förstått att många, som deltog i FNtjänstgöringen i Katanga/, inte mått så bra efter hemkomsten. Med den kännedomen anser jag att det är anmärkningsvärt att ingen vid något enda tidigare tillfälle har kontrollerat med en enda fråga hur jag mådde under tjänstgöringen och efter hemkomsten. Eftersom jag gjorde rekryten (min obligatoriska militärtjänst) efter det att jag lämnat FNtrupperna och striderna i Katanga, är det än mer anmärkningsvärt att jag aldrig blivit utfrågad om mitt välbefinnande. Även om jag som person kan vara ointressant i sammanhanget hade det säkert varit intressant ur militär forskningssynpunkt, för hur exempelvis en som aldrig gjort militärtjänstgöring klarar av att gå in i strid. Dessutom tycker jag att det var ett dåligt utnyttjande av mina tidigare erfarenheter (inkl. militära) att sätta in mig som rekryt och börja en militär "utbildning" från grunden efter det jag varit aktiv i strid. 2/ Under min FNtjänstgöring dog min far . vid 23 tiden fick jag meddelandet av prästen, när jag var på väg upp till andra våningen i officersmässen, att min far var död. Jag hade då kommit från stridigheter i Kaminaville och gick vi ut 06.00 för att inta nya byar öster om . Vad som störde mig var inte meddelandet som sådant, utan på det sätt det framfördes och att ingen kom och pratade med mig om min fars död, när stridaktiviteterna väl lagt sig. Det är en undermålig personalvård." "Jag som anhörig tycker att civilsamhället ej uppmärksammar och uppskattar våra veteraners insatser tvärtom kan både media och politiker "förtala"deras insatser detta tycker jag försvarsmakten ska motverka genom att tydligare delta i debatten och ha olika manifestationer ex:(yellow ribbon kampanjer,ceremonier på flera håll i landet) " "Som kamratstödjare har jag blivit kontaktad av personer som har mått mycket dåligt efter utlandstjänstgöring och inte anser sig fått tillräcklig hjälp av FM. Dessa personer mår så dåligt att jag som kamratstödjare inte har tillräcklig kompetens att ge dem det stöd som de behöver, vidare mår de för dåligt för att kämpa för att få mer stöd av FM. Detta bör förbättras från FM sida!!!" "Jag kan förstå att man inte visste hur man skulle ta hand om soldater som deltagit i strider men att det har tagit så innan man förstår hur man skall bete sig det är inte bra. När vi kom hem så fick man lämna urin och avföringsprov sedan skiljdes våra vägar och vi sågs aldrig mer.Vi pratade aldrig efteråt vad vi varit med om. Sista gången i låg jag där 1,5år och gick det inte att ringa hem utan all kontakt skedde per brev.Dagens FNsoldater har nog svårt att förstå hur vi hade det . Därav mina negativa svar. Men min uppfattning är att man tar hand om veteranerna på ett bra sätt." "De som blir skadade psykiskt får ingen uppmärksamhet eller hjälp. Gäller oss som var ute ." "Bra att det lyfts till ytan genom denna utredning. Hoppas politikerna tar sitt ansvar och ser vad svensk personal för utomlands, och att visar det för svenska folket." 50 (80) "Det känns som dom som jobbar med veteranutredningen eller Veteranadmin, sitter på HKV i på sina stolar. Varför syns dom inte på våra regementen eller träffplatser. Där vi Veteraner finns. Försök träffa oss soldater istället för en massa officerare." "Detta ämne är inget politiskt ämne utan ett ämne att ha i hela samhället. Kanske att det då blir lite politiskt men samhället i sin helhet måste ta hand om sina veteraner och inse behoven och de fantastiska möjligheter som också finns med en veteran. Försvarsmakten har hittat ytterligare ett sätt att göra karriär för officerare inom detta ämne (fler generaler?) Stödet till anhöriga är obefintligt . Anhöriga är i behov av armar och ben inte bara samtal. " "Inga kommentarer" "Bra att så många får säga sitt Tack" "Att stresshantering efter hemkomst förbättras hemma, då det inte alltid uppstår direkt efter hemkomst." "Stora delar av veteranproblematiken har inget med försvarsmaktens agerande att göra snarare med ointresserad/outbildad befolkning ("Soldater är bara testosteronstinna, intelligensbefriade och hjärntvättade unga män som vill skjuta folk. Fattar de inte att krig är dåligt? ")och en konstig inställning (direkt misstänkliggörande) gentemot utlandsveteraner, båda från media och politiker. Det är överhuvudtaget SORGLIGT att en återvänd soldat på sin fritid inför folket får stå till svars för att hen blivit ivägskickad ...av representanter för folket." "Jag tycker att det är viktigt att fortsätta att hålla koll på veteranerna när de varit hemma . Min man har varit hemma och lika så några av hans vänner. Min man pratar mycket med mig men jag vet att vissa av hans vänner hade behövt att få nya kontroller av hur de mår.Kanske kan en sådan uppföljning ske även ur ett anhörig persektiv, att en anhörig får svara på en enkätr om hur veteranen mår och agerar hemma." "FM gör nog så gott de kan. " Mina upplevelser är . Allt som hade med veteranhantering och hemkomst då var under all kritik, och det har påverkat mina svar. Jag vet inte hur det fungerar . [NN]"