sou · H2B386 · 2014-12-19 00:00:00 — Svaren i enkäten kan sammanfattas med att majoriteten av advo- katerna ansåg att de tillvaratar målsägandens intressen genom att informera, ge olika former av stöd och hjälp och föra skadestånds- talan. Det stora flertalet av advokaterna menade att målsägande- biträdet ska vidta åtgärder som gagnar målsäganden i allt och vara kontaktperson gentemot åklagare, polis och domstol. Målsägande- biträdet ska företräda målsäganden rättsligt och vägleda och lotsa målsäganden i rättsprocessen. Sammanfattningsvis visade utredningens enkät till advokater att advokaterna som svarat på enkäten hade en gemensam och likartad syn på hur de tolkade sitt uppdrag att tillvarata målsägandens in- tressen och att ge stöd och hjälp till målsäganden. De beskrev sin uppgift som att de ska tillhandahålla en korrekt och för målsägan- den anpassad information kring rättssystemet, vägleda målsäganden under rättsprocessen samt ge målsäganden ett komplett stöd med skadeståndet. De ansåg vidare att ett av huvudsyftena med deras uppdrag var att målsägandena skulle få en bra upplevelse av kon- takten med rättsväsendet och känna att deras sak blivit korrekt och rättvist behandlad och att de blivit professionellt bemötta. I anslutning till utredningens genomgång av brottmålsakter samlades även ett antal kostnadsräkningar in. Dessa bidrog till att ge kunskap om målsägandebiträdets arbete i praktiken. De kost- nadsräkningar som inte gällde s.k. taxemål var av intresse för utred- ningen när det gällde målsägandebiträdets arbetsuppgifter. Några slutsatser som utredningen drog av dem var att en stor del av upp- draget som målsägandebiträde gick till förberedande åtgärder, dvs. förberedelser för huvudförhandling. En av de vanligaste arbetsupp- gifterna för målsägandebiträdena var att upprätthålla kontakter med myndigheter i rättsväsendet, framför allt med polis och åklagare. En annan uppgift som mycket ofta angavs i kostnadsräkningarna var upprättande av skadeståndsanspråk. Offentlig försvarare och målsägandebiträde Begreppet kurativt stöd togs upp redan i betänkandet Målsägande- biträde91 och i propositionen om målsägandebiträde.92 förutsåg i betänkandet Målsägandebiträde att målsägande- biträdets uppgifter skulle kunna uppfattas som mer kurativa och mindre juridiska än det arbete som utfördes av andra rättegångs- biträden. Målsägandebiträdets uppgifter är knutna till målsägandens behov både i och utanför rättsprocessen. påpekade i sitt betänkande att målsäganden i sexualbrottsmål kunde känna sig utsatt och hjälplös. Sammanfattningsvis konstaterade att målsäganden i sexualbrottsmål behöver hjälp för att orka igenom utredningen och för att få veta vad förundersök- ningen och rättegången innebär för henne.93 Som beskrivits bl.a. i utredningen om målsägandebiträde (SOU 2007:6) finns det en rad allmänna drag som återkommer hos brotts- offer även om reaktioner på brott också är individuellt betingade. Under den fas som följer direkt efter ett brott kan ett brottsoffer reagera med chock och uppträda irrationellt. I ett senare skede är det ett vanligt beteende att brottsutsatta drabbas av misstänksamhet och att de upplever att de förlorat sin grundtrygghet. I ett sådant tillstånd är det viktigt med tydlig information om hur rätts- processen går till och vad som gäller i det enskilda ärendet. Utifrån den kunskap som finns om målsägandens reaktioner kan man konstatera att de flesta brottsdrabbade behöver upprepad och tydlig information. Målsäganden behöver bearbeta händelsen och de känslor av skuld som uppkommer. Att på nytt konfronteras med gärningsmannen, vare sig det är någon som målsäganden har en relation till eller inte kan vara svårt. Målsäganden kan också känna av den press som det innebär att vara en viktig beviskälla. Ofta be- höver dessutom målsäganden själv upprepa sin berättelse. Det finns flera skäl till det. Ett sådant skäl kan vara att målsäganden som utsätts för ett kraftigt trauma inte orkar berätta hela händelse- förloppet första gången hon eller han hörs. Ett annat skäl kan vara att målsäganden behöver hjälp att minnas genom att få återge sin 1987/88:107. 93SOU 1986:49 s. 84 ff. Offentlig försvarare och målsägandebiträde Att som målsägande kon- fronteras med rättsväsendet kan också göra att målsäganden behöver stöd. Utredningen om målsägandebiträde (SOU 2007:6) hade bl.a. till uppgift att pröva om det behövdes förslag på förändringar som kunde syfta till att renodla ett målsägandebiträdes juridiska roll. Utredningen konstaterade i denna del att det var allmänt känt att socialt stöd var viktigt för brottsoffrets reaktioner på brottet och hur brottsoffret hanterade händelsen i ett senare skede men också att ett bra mottagande från rättsväsendets sida hade stor betydelse för att undvika sekundär viktimisering. Utredningen konstaterade vidare att målsägandebiträdets insats utgjorde en del av det mot- tagandet och att det i målsägandebiträdets roll förenades rättsligt bistånd och annat stöd. Eftersom stöd är viktigt för målsäganden såg utredningen den stödjande rollen som viktig och menade att det inte fanns någon motsättning mellan den juridiska och den stödjande rollen. Inte heller ansåg utredningen att de två rollerna kunde särskiljas. Tvärtom var det enligt utredningen så att det juri- diska stödet i sig bidrog till det allmänna stöd som många måls- ägande behöver. Av utredningens enkät till advokater framgick att de allra flesta advokater ansåg att kurativt stöd ska tillhandahållas av målsägandebiträdet. Därutöver hade det i skriftliga kommentarer och i andra sammanhang påpekats av många advokater att det stödjande arbetet är en del av målsägandebiträdets roll. Därför an- såg inte utredningen att det var möjligt att renodla målsägande- biträdets juridiska roll på annat sätt än att verka för att målsägande- biträdet kommer in tidigare i rättsprocessen. Inte heller ansåg utredningen att den stödjande roll som målsägandebiträdet har för- minskar den betydelse som målsägandebiträdet har som målsägan- dens rättsliga företrädare. Utredningen konstaterade att hur måls- ägandebiträdet utför både den rättsliga och den kurativa delen av uppdraget har betydelse för rättsprocessen som helhet. Att den kurativa delen eller den juridiska delen av uppdraget ibland, bero- ende på omständigheterna i det enskilda fallet, överväger såg inte utredningen heller som något problem. Offentlig försvarare och målsägandebiträde Ett gott bemötande och stöd efter brottet kan vara avgörande för brottsoffrets återhämtningsprocess och för det fortsatta rättsliga förfarandet. Som tidigare anförts är det allmänt känt att socialt stöd är viktigt för brottsoffrets reaktioner på brottet och för hur brotts- offret hanterar händelsen i ett senare skede. Ett gott bemötande från rättsväsendets sida har stor betydelse för att undvika vad som har kallats en sekundär viktimisering. Målsägandebiträdets insats utgör en del av det mottagandet. Trygghet är viktig för att måls- äganden ska kunna komma tillbaka i ett längre perspektiv men det är också viktigt på ett rättsligt plan. Det är angeläget att det arbete som bedrivits för att förbättra rättsväsendets bemötande av brottsoffer fortsätter.94 Av vad som redovisats kan konstateras att en målsägande som får stöd av ett målsägandebiträde typiskt sett har behov av viss kurativ verksamhet, även om tyngdpunkten bör ligga på det juri- diska biträdet. Även försvararrollen innehåller tydliga kurativa in- slag, t.ex. vid besök i häkte där försvararen är klientens enda kon- takt med omvärlden. Samhället är enligt vår uppfattning skyldigt att stötta både den tilltalade och målsäganden med ett lika kvali- ficerat rättsligt stöd och att skapa balans i processen. Målsäganden måste få känna att han eller hon under trygga former kan lämna de uppgifter som är relevanta för utredningen av brottet. För en korrekt bedömning av brottets allvar är det ofta nödvändigt att den som utsatts får möjlighet att berätta om sina upplevelser och hur han eller hon drabbats av brottet. Att många viktiga uppgifter utförs under förundersökningen understryker hur avgörande det är att målsäganden är förberedd och trygg inför rätte- gången. Liksom utredningen om målsägandebiträde anser vi att måls- ägandebiträdets två olika roller, den kurativa och den juridiska, inte helt kan särskiljas. En annan sak kan vara att det juridiska stödet i sig kan bidra till det allmänna stöd som många målsägande behöver. I målsägandebiträdets roll förenas alltså rättsligt bistånd och annat stöd vilket innebär att den juridiska och de kurativa delarna av upp- draget är sammanflätade. Den kurativa delen eller den juridiska 94 Jfr prop. 2011/12:1 Utgiftsområde 4 s. 31. Offentlig försvarare och målsägandebiträde delen av uppdraget kan dock, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, se olika ut. Att tillsammans med målsäganden gå igenom förundersökningen är exempel på en sådan åtgärd som om- fattar både rättsliga och kurativa delar. Ett annat exempel kan vara att tillsammans med målsäganden gå igenom ett beslut om nedlägg- ande av förundersökningen. Trygghet är viktig för att målsäganden ska kunna komma tillbaka i ett längre perspektiv men det är också viktigt på ett rättsligt plan. Den enkät till advokater som genomfördes av utredningen om målsägandebiträde torde vara relevant även för dagens förhållanden. Av utredningens enkät framgår att de allra flesta advokater ansåg att kurativt stöd ska tillhandahållas av målsägandebiträdet. Av en- käten framgår också att stödet till målsäganden utgör en mycket betydelsefull del av uppdraget och att flera advokater angett trygg- het som ett viktigt behov för målsäganden. Det tydliggör enligt vår uppfattning målsägandebiträdets två olika roller. Av enkäten framgår även att flera advokater till utredningen om målsägandebiträde framfört att målsägandebiträdets uppdrag inte bör inskränkas. Ett skäl till det menar de är målsägandens betydelse som beviskälla. Vi delar den bedömningen. Ett målsägandebiträdes stöd kan ofta vara en förutsättning för att målsäganden ska kunna lämna sin berättelse så korrekt och fullständigt som möjligt. I detta stöd kan det kurativa inslaget inte helt undvaras utan framstår som en del av uppdraget. Vi kan konstatera att det finns en rad varierande arbetsuppgifter i uppdraget som målsägandebiträde och att det ligger i uppdragets natur att uppgifterna kan variera beroende på målets karaktär och på målsägandens behov. Målsägandebiträdets erfarenhet och utbild- ning betyder mycket för att hon eller han kan uppfatta de variatio- ner som uppdraget rymmer. Det är därför viktigt att målsägande- biträdet är väl kvalificerat och väl förtrogen med de frågor som kan uppkomma så att processen kan genomföras på ett för den enskilde målsäganden bra sätt. Det är vår uppfattning att det för de allvar- ligaste brotten, såsom t.ex. vissa sexualbrott, alltid bör förordnas en advokat som biträde. Det är ytterst en rättssäkerhetsfråga att upp- drag som målsägandebiträde i sådana fall hanteras av erfarna advo- kater (jfr frågan om substitution i avsnitt 6.6.4). Mot denna bakgrund bör enligt vår uppfattning även fortsätt- ningsvis ingå i biträdets uppgifter att ge målsäganden ett allmänt Offentlig försvarare och målsägandebiträde Det varken ska eller behöver innebära att måls- ägandebiträdet måste gå utanför ramarna på sin egen yrkesroll eller överta uppgifter från dem som ska bistå med psykologiskt stöd till människor i kris. I målsägandebiträdets uppdrag ingår att lämna information om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan erbjuda stöd och hjälp. I de fall en målsägande behöver ett större kurativt och personligt stöd än vad målsägandebiträdet kan eller bör bistå med bör t.ex. institutet stödperson kunna utnyttjas mer än vad som är fallet . har i sitt betänkande Brottmålsprocessen (SOU 2013:17 – avsnitt 15) redovisat gällande bestämmelser såvitt avser stödperson samt även övervägt om det finns behov av att för- ändra bestämmelserna om sådana. bedöm- ning är att det inte är motiverat att formalisera hur stödpersoner utses eller att ändra den roll som en stödperson har enligt rätte- gångsbalken. Däremot lämnar utredningen förslag som syftar till att förbättra informationen till målsägandena om möjligheten att ha med sig en stödperson och att öka medvetenheten om bestämmel- serna och dess innebörd bland personal inom rättsväsendet. För att underlätta för en stödperson att följa med målsäganden till rätte- gången föreslår utredningen också att han eller hon, om det finns särskilda skäl för det, ska kunna få ersättning för kostnader till följd av inställelsen på samma sätt som målsäganden. Vi instämmer i bedömningar och förslag i denna del. I sammanhanget bör också möjligheten för målsäganden att vända sig till ideella brottsofferstödjande organisationer nämnas. De största av dem är Brottsofferjouren och de organisationer som arbetar för att stödja kvinnor som utsatts för våld, Riksorganisa- tionen för kvinnojourer och tjejjourer i (ROKS) och (). Brottsofferjouren är en orga- nisation av ideella lokala föreningar som lämnar stöd till vittnen och målsägande. De lokala jourerna är anslutna till som samordnar verksamheten. Det övergripande målet för Brottsofferjouren är att vara ett komplement till den offentliga sektorn i brottsofferarbetet. Det sker bl.a. genom att organisationen tillhandahåller medmänskligt stöd genom stödpersoner och vittnesstöd som ger stöd och infor- mation till målsägande och vittnen. Brottsofferjouren verkar fram- för allt brottsofferstödjande men deltar också i lokalt brottsföre- Offentlig försvarare och målsägandebiträde Brottsofferjouren samarbetar med polismyndig- heten, socialförvaltningen, hälso- och sjukvården, rättsväsendet, kyrkan och andra frivilligorganisationer. Den som är medlem i en brottsofferjour och som delar brotts- offerjourens värderingar kan bli frivillig stödperson eller vittnes- stöd. Stödpersonernas arbetsuppgifter är att ge information om brottsoffers rättigheter, att ge emotionellt stöd och praktisk väg- ledning, och att vid behov hänvisa till social, juridisk psykologisk eller medicinsk expertis. Det finns stora variationer i omfattningen av hur stödpersoner medverkar i rättsprocessen mellan de olika jourerna i landet. På vissa jourer följer en stödperson med måls- äganden till huvudförhandling i nästan varje ärende. På andra jourer är det framför allt sexualbrottsoffer som stödpersonerna från Brotts- offerjouren följer till rättegång. Det stöd som en stödperson kan erbjuda gör att målsägande- biträdet kan koncentrera sig mer på sin juridiska uppgift. Brotts- offerjouren anser att målsägandebiträdet har en kurativ roll men menar att för att kunna fullgöra det uppdraget krävs kunskap om brottsoffer och deras situation. Ett målsägandebiträde som har till- räckliga kunskaper om brottsofferfrågor kan ge brottsoffret ett bra bemötande och det räcker långt som kurativ hjälp enligt Brotts- offerjouren. Bestämmelserna om möjligheten till stödperson, och information till målsägande om den, kan naturligtvis bidra till att målsäganden bättre kan överväga vilket stöd som han eller hon vill ha och vem som i sådant fall skulle kunna ge stödet. Vid bedömningen av om målsäganden har behov av ett måls- ägandebiträde har det givetvis betydelse vilka alternativa stödmöj- ligheter som finns tillgängliga för målsäganden. Möjligheten att ta med sig en stödperson till förhör under förundersökningen eller till en rättegång är av naturliga skäl viktigast för de målsägande som inte har ett målsägandebiträde. Målsägandebiträdet kan ses som en mer kvalificerad möjlighet till stöd som även innefattar juridiskt stöd. När ett målsägandebiträde förordnats är det naturligt att bi- trädet hjälper och stödjer målsäganden vid rättegången. Som tidigare angetts är det inte möjligt att skilja biträdets juridiska uppgifter från det personliga stöd som biträdet ger målsäganden när biträdet närvarar vid förhör eller vid rättegången. Att biträdet är tillgängligt för att svara på frågor om vad som händer under förundersök- ningen och förbereder målsäganden på en kommande rättegång är i Offentlig försvarare och målsägandebiträde första hand juridiska uppgifter, som också kan innebära ett viktigt personligt stöd för målsäganden. När det gäller de målsägande som är i behov av ett kurativt eller personligt stöd som mer handlar om att bearbeta vad målsäganden varit med om än den anspänning som inställelse till förhör eller rättegång medför är dock den hjälp som målsäganden kan få genom kontakt med någon av brottsofferorganisationerna, eller hälso- och sjukvården viktigare. I målsägandebiträdets uppgifter ingår att vid behov hjälpa målsäganden att få sådana kontakter. Det är även av denna anledning inte motiverat att skilja ut och begränsa det personliga stödet från målsägandebiträdets övriga uppgifter. Enligt vår uppfattning är det alltså inte lämpligt att helt renodla målsägandebiträdets juridiska roll. Hur målsägandebiträdet utför både den rättsliga och den kurativa delen av uppdraget har betyd- else för rättsprocessen som helhet. Även om målsägandebiträdets uppdrag inte utformades huvudsakligen för att ge stöd så utgör det en betydelsefull del av uppdraget. Målsägandebiträdet kan skapa trygg- het hos målsäganden genom att ge råd och information under hela processen så att målsäganden orkar med rättsprocessen. Målsägande- biträdets stöd kan även vara en förutsättning för att målsäganden kan avge sin berättelse så korrekt och fullständigt som möjligt. Någon juridiskt renodling av målsägandebiträdets roll föreslås därför inte. Tillämpningen av bestämmelserna om målsägandebiträde En översyn av lagen om målsägandebiträde gjordes senast av Utred- ningen om målsägandebiträde. Utredningens betänkande Målsägande- biträdet – ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6) bereds inom . Utredningen redogjorde bl.a. för utvärderingar och granskningar av tillämpningen av lagen (se SOU 2007:6, avsnitt 3.10–3.12). Där- efter har BRÅ studerat hur lagen tillämpas.95 BRÅ konstaterar i rapporten att kostnaderna för målsägandebiträden ökade med som föregick studien. BRÅ gjorde bedömningen att kostnaderna kunde förväntas öka i oförminskad 95 Målsägandebiträde, En beskrivning av lagens tillämpning (Rapport 2009:4). Offentlig försvarare och målsägandebiträde Det antagandet byggde på att det fort- farande finns många målsägande, även i prioriterade grupper som våldtäktsärenden och unga målsägande, som inte känner till eller har förstått att de har rätt till ett målsägandebiträde. En annan or- sak var det ökade antalet ärenden i domstol som rör brott mot person. BRÅ:s bedömning har visat sig stämma. var kost- naden för målsägandebiträden , vilket var en ökning med jämfört med föregående år.96 En naturlig fråga som inställer sig är om de ökade kostnaderna för målsägandebiträde beror på att domstolarna är för generösa i sin tillämpning av bestämmelserna. För att de målsägande som är i behov av det stöd som ett målsägandebiträde kan ge ska kunna få det är det givetvis viktigt att domstolarna, som utser målsägande- biträden, gör en noggrann prövning i det enskilda fallet av om det finns behov av ett målsägandebiträde. Det finns särskild anledning att vara uppmärksam på denna fråga eftersom det i praktiken ofta är beredningsorganisationen på tingsrätten som fattar beslut i för- ordnandefrågan när det gäller målsägandebiträde. För att få en indikation på hur prövningen går till har Straff- processutredningen, i arbetet med betänkandet Brottmålsprocessen (SOU 2013:17) granskat några av de mål som ingick i en målunder- sökning som utfördes inom ramen för den utredningen. Under- sökningen rörde 26 mål där målsägandebiträde förordnats och huvud- brotten enligt stämningsansökan var misshandel som inte var rubri- cerad som grov respektive våld eller hot mot tjänsteman. Enligt var det endast i två mål som det var svårt att ur uppgifterna i akten sluta sig till varför ett målsägandebiträde förordnats. I hälften av målen hade målsäganden en nära relation till den tilltalade. Utredningen, som poängterade att det var fråga om ett alltför begränsat material för att dra några generella slutsatser, drog dock slutsatsen att det inte var några större problem med tillämpningen men ansåg det ändå angeläget att tingsrätterna såg till att den per- sonal som prövar förordnandefrågan har den kompetens och den kunskap om bestämmelserna om målsägandebiträde som krävs och att det också bör ställas krav på att de skäl som talar för att ett 96 Uppgifter inhämtade från . Offentlig försvarare och målsägandebiträde målsägandebiträde ska förordnas kommer fram i samband med be- gäran, t.ex. genom att åklagaren yttrar sig om behovet. Enligt vad vi fått veta genom kontakter med åklagare, domstolar, andra myndigheter och med advokater, finns dock en uppfattning att rätten ibland förordnar målsägandebiträden väl frikostigt i de fall då det inte finns någon absolut rätt att få sådant, t.ex. vid hot- och våldsbrott där det inte finns en nära relation mellan offer och förövare. Detta bekräftas också av en studie genomförd av Dom- stolsverket . I studien påvisades att andelen begäran om måls- ägandebiträde som avslogs är mycket liten (år). Det är vår erfarenhet att det fortfarande inte är särskilt vanligt med avslag. Det varierar mellan tingsrätterna om det är domare som förord- nar målsägandebiträde eller om detta är en uppgift som delegerats till beredningsorganisationen. Det är viktigt att det finns riktlinjer att följa för när målsägandebiträde ska förordnas. Har ett måls- ägandebiträde förordnats kan det beslutet inte överklagas. Om ett biträde förordnats på felaktiga grunder kan detta alltså medföra onödiga kostnader för den tilltalade om denne döms för brottet. Där det är beredningsorganisationen som förordnar är det också viktigt att se till att de medarbetare som fått delegation har den kompetens och den kunskap om bestämmelserna om målsägande- biträde som krävs. bör få stöd och väg- ledning av domare inför frågor om förordnande av biträden. Det finns alltså enligt vår mening en fara i att målsägandebiträden för- ordnas alltför slentrianmässigt. Risken är att kostnaderna ökar så mycket att hela systemet ifrågasätts. Typiskt sett är det åklagare som anmäler behov av målsägande- biträde på ett tidigt stadium. Åklagaren är skyldig att skicka in en ansökan om han eller hon tycker att det behövs ett målsägande- biträde, eller om det har efterfrågats. Någon bedömning av om ett målsägandebiträde är berättigat görs inte av åklagaren. Det är dock viktigt att domstolen får ett så fullständigt underlag som möjligt för sin bedömning av om målsägandebiträde ska förordnas eller inte. Även om åklagaren inte ska göra en bedömning av behovet av måls- ägandebiträde bör åklagaren kunna tydliggöra omständigheter av vikt för förordnande av biträde, särskilt i de svårbedömda fallen. Domstolen i sin tur bör efterfråga sådan information om den inte finns med i begäran. Detta förbättrar förutsättningarna för att måls- ägandebiträde förordnas när det verkligen är berättigat. Offentlig försvarare och målsägandebiträde Polisen är skyldig att informera om lagstiftningen om måls- ägandebiträde. Informationsskyldigheten blir än viktigare i och med att polisen numera i större utsträckning än tidigare är förunder- sökningsledare. Det är viktigt att alla som möter brottsoffer i sitt arbete, i synnerhet polispersonal som ska ta upp anmälan, har grund- läggande kunskaper om målsägandebiträde. Enligt Riksåklagaren är polisen numera bättre på att fråga måls- äganden om målsägandebiträde önskas. Att polisen numera i större utsträckning är förundersöknings- ledare innebär att det oftare är polisen som har att fråga målsägan- den om biträde önskas. Det innebär också större krav på kunskap om i vilka fall frågan om målsägandebiträde blir relevant. För att undvika omotiverade ansökningar om målsägandebiträde är det vik- tigt att polisen får relevant och tillräcklig utbildning inom området.