sou · H2B319 · 2014-04-10 00:00:00 — Om kommissionen däremot anser att sådana anmälda författningar inte överensstämmer med villkoren, ska kommissionen genom en genomförandeakt förkasta de begärda ändringarna i bilaga V. Vidare ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtas för att uppmuntra fort- bildning för de yrken som omfattas av det automatiska erkännandet utifrån samordnade minimikrav på utbildning.78 4.13.5.2 Ömsesidig utvärdering av regelkrav Enligt transparensartikeln ska medlemsländerna även granska de krav som begränsar tillträdet till eller utövandet av ett yrke till dem som innehar särskilda yrkeskvalifikationer,79 i syfte att kontrollera att de nationella kraven överensstämmer med principerna om icke- diskriminering och proportionalitet och är motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset. Efter att ha genomfört en sådan granskning80 ska medlemsländerna lämna uppgifter om de krav man avser behålla och en motivering om att de uppfyller det s.k. inremarknadstestet. Införs det nya krav, ska medlemsstaten lämna en motsvarande redogörelse till kommissionen senast efter att kraven införts. Medlemsländerna ska och därefter fortlöpande informera kommissionen om krav som mildras eller tagits bort för att dels kunna ligga till grund för en diskussion mellan medlemsländerna, dels som underlag till kom- missionens sammanfattande rapport som ska läggas fram till och rådet . Vid sidan av denna inventering av reglerade yrken ska medlems- länderna lämna en rapport om tillämpningen av det system som inrättas genom det moderniserade yrkeskvalifikations- direktivet.81 Rapporten ska innehålla statistik över beslut som fattats, inklusive beslut om partiellt tillträde, samt en beskrivning av de viktigaste problemen som uppstått vid tillämpningen av 78Artikel 22b i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 79Artikel 59.3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Granskningen omfattar även användningen av yrkestitlar och vilken verksamhet som ryms inom ramen för en yrkestitel. 80För den ömsesidiga utvärderingen, se även kommissionens meddelande om utvärdering av nationella bestämmelser för utövande av vissa yrken, KOM (2013) 676 slutlig. 81Artikel 60 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Utifrån denna information ska kommissionen , och därefter , publicera en rapport om genomförandet av direktivet. Den första rapporten ska fokusera på de nyheter det moderniserade yrkeskvalifikations- direktivet medför (bl.a. yrkeskortet, moderniseringen av vilka kunskaper, färdigheter och kompetenser som krävs för automatiskt erkännande utifrån de samordnade utbildningarna, de gemensamma utbildningsramarna och utbildningsproven). 5Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet Av regeringens direktiv framgår att det ingår i utredningens uppdrag att analysera yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till den när- liggande regleringen och det administrativa samarbetet inom ramen för och rådets direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet). Tjänstedirektivet antogs året efter det ursprungliga yrkeskvalifika- tionsdirektivet med motsvarande syfte: att öka möjligheterna till fri rörlighet över nationsgränserna. Båda direktiven upprätthåller för- dragets utgångspunkt att medlemsländer inte kan ställa lika långtgående nationella krav på tjänster som tillhandahålls tillfälligt som på tjänsteutövare som väljer att etablera sig i landet. Yrkeskvalifikationsdirektivets tillämpningsområde är både mer begränsat och mer omfattande än tjänstedirektivet. Å ena sidan handlar yrkeskvalifikationsdirektivet enbart om en aspekt i ett tillståndsförfarande – nämligen i vad mån vissa kvalifikationer krävs för att få utöva ett visst yrke – å andra sidan omfattar yrkeskvalifi- kationsdirektivet fler verksamheter än tjänstedirektivet, eftersom vissa sektorer helt undantagits från tjänstedirektivets tillämpnings- område. Också regleringstekniken skiljer sig åt, yrkeskvalifika- tionsdirektivet utgår huvudsakligen från principen om ömsesidigt erkännande medan tjänstedirektivet utgår från en samordning av vilka krav som nationellt kan tillåtas. I tjänstedirektivet stadgas att yrkeskvalifikationsdirektivet ska ha företräde framför tjänstedirektivet. Detta framgår såväl i allmänna Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet ordalag – för det fall en konflikt mellan direktiven uppstår1 – som inom ramen för specifika bestämmelser om tillståndsförfaranden,2 etableringskrav3 och tillfällig tjänsteutövning.4 Under den ömsesidiga utvärdering som gjordes i samband med genomförandet av tjänstedirektivet blev det tydligt att medlems- länderna gjort olika tolkningar av det faktum att yrkeskvalifikations- direktivet getts företräde framför tjänstedirektivet. Vissa länder ansåg att de yrken som omfattades av yrkeskvalifikationsdirektivet därmed inte omfattades alls av tjänstedirektivet och dess krav på granskning och utvärdering av nationell reglering. Det var också oklart vilken typ av nya nationella krav som skulle anmälas till kommissionen i enlighet med tjänstedirektivet, om anmälningskravet även omfattade nya eller förändrade yrkesregleringar. I det moderniserade yrkeskvalifikations- direktivet stadgas uttryckligen att förändringar i regelverket för reglerade yrken ska anmälas till kommissionen.5 I detta avsnitt redogörs för tolkningsproblem avseende dels de särskilda undantag som gjorts i tjänstedirektivet till förmån för yrkeskvalifikationsdirektivets tillståndsförfarande, etableringskrav och tillfällig tjänsteutövning, dels vad gäller handläggningen av tillståndsärenden, dvs. regleringen av tidsfrister och krav på bifo- gade handlingar i respektive direktiv. 5.1.2.1Särskilda undantag från tjänstedirektivet I tjänstedirektivet stadgas att sådana aspekter av ett tillståndsför- farande som regleras direkt eller indirekt av andra unionsinstrument inte ska omfattas av tjänstedirektivets avsnitt om tillstånds- 1Artikel 3.1 d i tjänstedirektivet. 2Artikel 9.3 i tjänstedirektivet. 3Artikel 15.2 d i tjänstedirektivet. 4Artikel 17.6 i tjänstedirektivet. 5Artikel 59.4 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet, med den skillnaden att anmälan enligt det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet ska göras senast 6 månader efter att en förändring i regelverket införts, dvs. någon anmälningsskyldighet föreligger inte på förslagsstadiet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet förfaranden.6 Givet formuleringen (aspekter av ett tillståndsförfarande) uppstod en diskussion om i vad mån tjänstedirektivet krävde att medlemsländerna utvärderade sina krav på att yrkesutövaren måste inneha vissa yrkeskvalifikationer för att kunna verka inom ett yrke eller tillhandahålla tjänster. Därutöver kräver tjänstedirektivet en utvärdering av sådana nationella regler som innebär att endast vissa tjänsteleverantörer stadigvarande får starta tjänsteverksamhet på grund av verksam- hetens särskilda karaktär. Undantag från kravet på utvärdering görs för bl.a. områden som omfattas av yrkeskvalifikationsdirektivet. Det diskuterades i vad mån detta innebar att området för yrkes- kvalifikationer skulle undantas från tjänstedirektivets tillämpnings- område i sin helhet,7 eller om krav på viss kompetens för tjänste- leverantörer som vill etablera sig stadigvarande i ett land inte omfattades av yrkeskvalifikationsdirektivet och följaktligen borde utvärderas enligt tjänstedirektivet. I det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet har det klar- gjorts att medlemsländerna måste utvärdera och motivera varför vissa kvalifikationer krävs för tillträde till viss yrkesutövning.8 Det ska gå att skaffa sig kännedom om nationella krav för att kunna utöva visst yrke, och information ska finnas lätt tillgänglig elektro- niskt.9 I samband med att medlemsstaterna informerar kommis- sionen om vilka yrken som nationellt reglerats måste man även redogöra för vilket skyddsintresse som ligger till grund för regle- ringen, ange på vad sätt regleringen får anses lämplig och propor- tionerlig och säkerställa att alla direkt eller indirekt diskrimi- nerande krav undanröjts.10 Tjänstedirektivets regler om tillfälligt tjänsteutövande ska inte gälla för sådana krav som innebär att ett yrke förbehålls en viss yrkes- kategori.11 Det uppstod en diskussion om i vad mån uttrycket yrkeskategori korresponderade med definitionen av yrkeskvalifika- 6Artikel 3.1 d i tjänstedirektivet. 7Jfr skäl 31 i tjänstedirektivet. 8Artikel 59.2 och 59.4 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 9Artikel 57a i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 10Artikel 59.2 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 11Artikel 17.6 i tjänstedirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet tioner i yrkeskvalifikationsdirektivet, eller om också andra krav skulle kunna omfattas av undantaget.12 I yrkeskvalifikationsdirektivet finns särskilda regler för yrkes- utövares rätt att tillfälligt bedriva tjänsteverksamhet i ett annat medlemsland där yrket är reglerat.13 Andra nationella krav som kan träffa den tillfälliga verksamheten, i form av t.ex. krav på viss juridisk form för att bedriva viss typ av verksamhet, regleras inte i yrkeskvalifikationsdirektivet utan omfattas av tjänstedirektivets bestämmelser. Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet förtydligar i vissa avseenden förutsättningarna för tillfällig tjänsteutövning, inklusive skyldigheten att lämna en förhandsunderrättelse för det fall medlemsländerna väljer att införa en sådan skyldighet.14 Dessutom krävs att medlemsstaterna redogör för sådan verksamhet som reserveras till yrkesverksamma med särskilda kvalifikationer och fastställer vilken verksamhet som varje yrke omfattar för att utvärdera i vad mån regleringen är proportionerlig och grundar sig på krav motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset.15 Yrkeskvalifikationsdirektivets reglering av tillfällig verksamhet överensstämmer i övrigt i stor utsträckning med tjänstedirektivet. 5.1.2.2Handläggning av ärenden om tillstånd I såväl tjänstedirektivet som yrkeskvalifikationsdirektivet finns förfaranderegler för myndigheternas handläggning av tillstånds- ärenden. Tjänstedirektivet innehåller inga krav på någon absolut tidsgräns för handläggning av tillståndsärenden utan överlämnar till medlemsländerna att specificera och offentliggöra vilka tidsfrister som ska gälla.16 Tjänstedirektivet föreskriver att tillstånd ska anses 12Jfr skäl 88 i tjänstedirektivet. 13Artiklarna 5.1 a–b, artikel 7 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 14Se artiklarna 5 samt 7 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 15Artikel 59 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 16Artikel 13 i tjänstedirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet beviljat om inget annat meddelats inom de tidsfrister som med- lemslandet meddelat, s.k. tyst beviljande. Yrkeskvalifikationsdirektivet å sin sida stadgar att myndig- heternas handläggning av ärenden om erkännande av yrkes- kvalifikationer ska fullföljas (med möjlighet till förlängning under vissa omständigheter).17 Uteblivet beslut eller ett avslag på tillståndsansökan ska kunna överklagas enligt nationell rätt. Denna reglering finns kvar oförändrad i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet.18 Tyst beviljande, för det fall den behöriga myndigheten inte reagerar inom de angivna tidsfristerna, aktualiseras i yrkeskvalifikationsdirektivet enbart i de fall medlems- staten utnyttjat möjligheten att på förhand kontrollera yrkes- utövares kvalifikationer innan en yrkesverksam tillhandahåller en tjänst tillfälligt i landet.19 Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet innehåller vissa förtydliganden när det gäller tyst beviljande samt vad som ska gälla i samband med förfarandet kring utfärdande av europeiska yrkeskort men har på det stora hela lämnats oförändrad.20 Det har införts en uttrycklig hänvisning till att tidsfristerna börjar löpa även om tjänsteleveran- tören vänder sig direkt till den gemensamma kontaktpunkt som upprättats enligt tjänstedirektivet.21 Vid genomförandet av tjänstedirektivet uppmärksammade regeringen att problem kan uppstå med olika handläggningsfrister för myndigheternas prövning av tillstånd.22 Eftersom tillståndet ofta är nära förknippat med erkännandet av yrkeskvalifikationerna ansågs det meningslöst att föreskriva andra – kortare – handläggningstider för de tillståndsförfaranden som faller under tjänstedirektivet. I praktiken innebär det att tillståndsförfaranden som innefattar en prövning av tjänsteutövarens yrkeskvalifikationer enbart ska prövas inom ramen för yrkeskvalifikationsdirektivets tidsfrister (dvs. 3 + 1 månad), samt utan möjlighet till tyst beviljande. 17Artikel 51 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 18Artikel 51.3 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 19Artikel 7.4 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 20Se närmare artikel 7.4 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 21Artikel 57a.4 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 2008/09:187 s 106. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet Krav på handlingar som bifogas ansökan Enligt huvudregeln i tjänstedirektivet får medlemsländerna inte kräva att dokument till stöd för en tillståndsansökan ska bifogas i original, bestyrkt kopia eller auktoriserad översättning.23 Undantag från denna huvudregel görs för bl.a. yrkeskvalifikationsdirektivet och de krav som finns reglerade i dess artikel 7.2 och artikel 50. Tjänstedirektivet tillåter att medlemsländerna begär bestyrkta kopior för de dokument som bl.a. styrker nationalitet, yrkes- kvalifikationer och laglig etablering. Av det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet framgår att samtliga krav, förfaranden och formaliteter som kan krävas med stöd av direktivet ska kunna slutföras enkelt, på avstånd och elektronisk väg.24 Regleringen har inspirerats av tjänstedirektivet. Det poängteras att det inte ska hindra de behöriga myndigheterna från att i ett senare skede, om det finns skälig grund för tvivel och är absolut nödvändigt, begära bestyrkta kopior. Det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet klargör därigenom att bestyrkta kopior inte kan krävas annat än undantagsvis. 5.1.3Reglerade yrken i tjänstedirektivet Undantag för yrkeskvalifikationsdirektivet görs enbart för det fall tillämpningen kommer i konflikt med tjänstedirektivets bestäm- melser.25 Tjänstedirektivet är tillämpligt på de övriga aspekter som nationellt kringgärdar de reglerade yrkenas förutsättningar att verka. Tjänstedirektivet kräver till exempel att medlemsstaterna upphäver alla totalförbud för marknadskommunikation från reglerade yrken.26 Medlemsländerna ska säkerställa att reklam uppfyller de yrkesetiska regler som kan vara motiverade mot bakgrund av yrkesverksamhetens särdrag, och de yrkesetiska reglerna måste överensstämma med 23Artikel 5 i tjänstedirektivet. 24Förutom lämplighetsprov eller anpassningsperioden, artikel 57a i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 25Artikel 3.1 i tjänstedirektivet. 26Artikel 24 i tjänstedirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet unionsrätten; vara icke-diskriminerande, proportionerliga och motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset. Inom ramen för det svenska genomförandet av tjänstedirektivet identifierades bestämmelser om marknadsföring av reglerade yrken endast för advokater. Regeringen gjorde bedömningen att inga lagstiftningsåtgärder krävdes för att genomföra tjänstedirektivet. De yrkesetiska regler som fanns bland de inventerade yrkes- organisationerna bedömdes inte heller stå i strid med tjänste- direktivet.27 Tjänstedirektivet kräver också att tjänstemottagare ska kunna få tillgång till viss information om tjänsteleverantörer som utövar reglerade yrken, bl.a. uppgift om yrkesorganisation eller liknande organ där tjänsteleverantören är registrerad, och information om yrkestitel och det land där den utfärdats.28 Tjänstemottagare som begär det ska också kunna få information om vilka regler som gäller för det reglerade yrket i etableringsmedlemsstaten samt informa- tion om tillämpliga uppförandekoder, och om den yrkesverksamme är medlem i en yrkes- eller branschorganisation som erbjuder tvist- lösning.29 Yrkeskvalifikationsdirektivet å andra sidan ställer krav på att viss information på begäran ska överlämnas till de behöriga myndig- heterna i mottagarlandet.30 Det kan t.ex. handla om uppgifter om tillämpliga tillståndssystem i etableringsmedlemsstaten, yrkestitel eller bevis på formella kvalifikationer, momsregistreringsnummer eller uppgifter om försäkringsskydd eller annat skydd för yrkes- ansvar. Yrkeskvalifikationsdirektivet kräver inte att ovanstående uppgifter inhämtas31 och den information behöriga myndigheter kan inhämta fyller också en annan funktion än tjänstedirektivet, där det i första hand handlar om att underlätta möjligheten för tjänste- mottagare att göra informerade val. Däremot är tjänsteleverantörer som utövar verksamhet efter ett partiellt erkännande av yrkes- 2008/09:187 s. 159–160. 28Artikel 22.1 i tjänstedirektivet. 29Artikel 22.3 i tjänstedirektivet. 30Artikel 9 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 31Däremot anges uttryckligen att yrkeskvalifikationsdirektivet inte förhindrar krav på obligatoriskt försäkringsskydd för reglerade yrken inom yrkesverksamheter med konsekvenser för folkhälsan eller patientsäkerheten, se skäl 9 i ändringsdirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet kvalifikationerna förpliktade att informera tjänstemottagare om räckvidden av deras behörighet.32 På samma tema, information till tjänstemottagare, innehåller tjänstedirektivet allmänna skrivningar om att medlemsstaterna ska medverka till att bl.a. yrkesorganisationer samarbetar på unionsnivå för att förbättra tjänsternas kvalité, särskilt genom att underlätta utvärderingen av tjänsteleverantörernas kompetens.33 När tjänste- direktivet genomfördes i svensk rätt gjorde regeringen bedöm- ningen att det fanns stor potential för frivilliga insatser för att stärka förtroendet för tjänsteleverantörerna genom t.ex. kvalitets- märkning av yrkesorganisationer, men att det krävs ett samarbete med näringslivet, kommissionen och andra medlemsstater för att utarbeta en långsiktig plan för hur kompetens låter sig jämföras.34 Tjänstedirektivet tillåter att nationella regler förhindrar att viss typ av tjänsteverksamhet utövas inom ramen för annan typ av tjänste- verksamhet, om det är motiverat med hänsyn till yrkesetiska regler för reglerade yrken, och om det är nödvändigt för att säkerställa opartisk- het och oberoende.35 I måste t.ex. revisorer underställa frågan om revisorn kan utöva annan verksamhet än revisorsverksamhet. Motsvarande regleringar finns för advokater, fastighetsmäklare samt för certifierings- och ackrediteringsorgan. Samtliga regelverk syftar till att garantera opartiskhet och oberoende och i samband med tjänstedirektivets genomförande gjorde regeringen bedömningen att inga åtgärder behövdes till följd av tjänste- direktivet.36 Denna aspekt regleras endast i tjänstedirektivet. 32Artikel 4f.5 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 33Artikel 26.3 i tjänstedirektivet. 2008/09:187 sid 170–171. 35Artikel 25.1 a i tjänstedirektivet. 2008/09:187 sid 168. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet Tjänstedirektivet införde relativt omfattande krav på att alla formaliteter och förfaranden som krävs för att få utöva tjänste- verksamhet skulle kunna fullgöras via gemensamma kontakt- punkter.37 En ansenlig mängd information, inklusive information om krav på upptagande i yrkesregister, ska finnas tillgänglig via kontaktpunkterna.38 Kontaktpunkterna ska bistå kontaktpunkter i andra länder, tjänsteleverantörer och tjänstemottagare.39 Yrkeskvalifikationsdirektivets kontaktpunkt syftade till att tillhandahålla information om erkännande av yrkeskvalifikationer samt bistå yrkesverksamma som vill få sina kvalifikationer från ett land erkända i ett annat.40 I det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet har kontakt- punktens roll modifierats och dess verksamhet döpts om till rådgivningscentrum.41 Rådgivningscentrumen ska bistå sina mot- svarigheter i andra länder och medborgare som vill utöva sina rättigheter enligt direktivet. Information om nationell lagstiftning och dess tillämpning avseende reglerade yrken, information om sociallagstiftning och, i förekommande fall, yrkesetiska regler ska finnas tillgängligt via rådgivningscentrumen. Genom uttrycklig hänvisning till den kontaktpunkt som upprättats genom tjänste- direktivet, med detaljerad lista över vilken information som ska finnas tillgänglig hos kontaktpunkten,42 kompletterar de båda direktiven varandra när det gäller den information som ska finnas tillgänglig. 5.1.5Tillsyn vid tillfällig tjänsteverksamhet I tjänstedirektivet finns regler för hur tillsynen över tillfällig tjänste- verksamhet ska gå till.43 I praktiken kan svenska regler upprätthållas mot tillfälliga tjänstetillhandahållare endast om de införts till följd av regler som harmoniserats på EU-nivå eller om de kan motiveras utifrån allmän ordning, allmän säkerhet, folkhälsa eller miljöskydd. 37Artikel 6 i tjänstedirektivet. 38Artikel 7 samt artikel 21 i tjänstedirektivet. 39Artiklarna 28–35 i tjänstedirektivet. 40Artikel 57 i det ursprungliga yrkeskvalifikationsdirektivet. 41Artikel 57b i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 42Artikel 57 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. 43Artikel 31 i tjänstedirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet andra fall, t.ex. för att upprätthålla strängare nationella djurskydds- krav, omfattas tjänsteutövaren av etableringslandets regler och tillsyn.44 Även i yrkeskvalifikationsdirektivet finns regler om tillsyn över tillfälligt verksamma yrkesutövare.45 Det land där den yrkesverk- samme temporärt befinner sig ska kunna tillämpa de yrkesregler som har direkt och specifikt samband med konsumentskydd och konsumentsäkerhet, samt disciplinära bestämmelser tillämpliga för yrket. En tjänstetillhandahållare som förflyttar sig till ett annat land för att där bedriva tillfällig verksamhet måste enligt artikel 5 i yrkeskvalifikationsdirektivet vara lagligen etablerad i en medlems- stat och behörig att utöva samma yrke alternativt, om yrket inte är reglerat i etableringsstaten, ha yrkeserfarenhet eller gått en reglerad utbildning. En yrkesutövare som inte uppfyller dessa krav kan inte härleda en rätt att utöva tillfällig verksamhet i ett annat land från yrkeskvalifikationsdirektivet. Behöriga myndig- heter i det mottagande landet är givetvis oförhindrade att agera mot sådana yrkesutövare som saknar erforderliga kvalifikationer och därmed rätt till fri rörlighet. Den information som en behörig myndighet kan inhämta från etableringslandets behöriga myndighet (dvs. om tjänsteleverantören är lagligen etablerad, följer god sed och inte ådragit sig några yrkesrelaterade disciplinära eller straffrättsliga påföljder) vid tillfällig tjänsteverksamhet kan enligt det moderniserade yrkeskvalifikations- direktivet inte längre inhämtas vid varje tillhandahållande av tjänster utan enbart om det finns skälig grund för tvivel.46 Vad som kan kontrolleras genom tillsyn i enlighet med yrkes- kvalifikationsdirektivet hänför sig således enbart till sådant som har direkt samband med yrkeskvalifikationerna och yrkesutövningen, medan förseelser i övrigt, t.ex. miljöfarlig verksamhet, faller under tjänstedirektivets tillämpningsområde. 2008/09:187, s. 117. 45Artikel 5.3 samt skäl 8 och, för etablering skäl 11, i det ursprungliga yrkeskvalifikations- direktivet. 46Artikel 8 i det moderniserade yrkeskvalifikationsdirektivet. Yrkeskvalifikationsdirektivets förhållande till tjänstedirektivet