sou · H2B31 · 2014-01-13 00:00:00 — Vilken effekt en skatte- sänkning på inkomster från uthyrning av bostäder har på pris och utbud av sådana bostäder är därför beroende av hur priskänsliga utbud och efterfrågan är. Det finnas ingen nationalekonomisk litteratur som behandlar ekonomiska incitament för andrahandsupplåtelser, och endast ett fåtal artiklar som behandlar privatpersoners uthyrning av bostäder. Litteraturen ger därför liten ledning kring vilka effekter en höjning av schablonavdraget kan förväntas ha på utbudet. Nordvik (1999) analyserar privatpersoners beslut att hyra ut en del av den egna bostaden och använder norska data för att simulera effekter av förändringar i uthyrningsinkomsten på uthyrningsbe- slutet. Resultaten visar att ju högre uthyrningsinkomst ett hushåll kan få genom att hyra ut en del av bostaden desto mera sannolikt är det att hushållet också gör detta. Modellanalysen ger resultatet att då uthyrningsinkomsten ökar med en procent ökar sannolikheten att hushållet hyr ut en del av bostaden med i medeltal . Om hushållen i data skulle utgöra ett slumpmässigt urval för be- folkningen kan detta översättas i en utbudselasticitet på 0,77. Begränsningar i data medför dock att urvalet inte är representativt och att effekten troligen är överskattad.1 Nordvik skattar även 1 Studien använder data för ett slumpmässigt urval hushåll som bor i enfamiljshus. Elasticite- terna skattas dock på en delmängd av hushåll som bor i bostäder som har en separat uthyrningsdel, och som är homogena i vissa andra avseenden. Elasticiteten är därför inte representativ för befolkningen i stort utan endast för denna grupp. Urvalet är skevt såtillvida att individer som har möjlighet att hyra ut till låg kostnad är överrepresenterade eftersom de värden på elasticiteten för olika nivåer på uthyrningsinkomsten, och kommer fram till att elasticiteten är högre för de hushåll som har möjlighet att ta ut högre hyror. Det finns också en mindre nationalekonomisk litteratur som studerar bostadsutbudets priselasticitet för bostäder i allmänhet.2 Dessa studier skattar den långsiktiga effekten på utbudet av bostä- der till följd av förändringar i priset på bostäder relativt priset på andra varor. Prisförändringarna mäts antingen som förändringar i huspriser eller förändringar i hyresnivåer. Elasticiteterna skattas sedan med empiriska modeller där priset på boende (huspriser eller hyror) är en funktion av demografiska variabler, hushållens inkom- ster, räntor och produktions- eller driftskostnader för bostäder. Majoriteten av studierna görs på amerikanska data och avser effekten av förändringar i huspriser eller hushållens inkomster på utbudsförändringar genom nybyggnation.3 En mindre litteratur studerar också sambandet mellan prisförändringar och förändringar i det totala antalet bostäder, dvs. inklusive förändringar av antalet bostäder som beror på annat än nybyggnation inom det befintliga beståndet. Litteraturen skiljer också på effekter , där utbudsförändringar på kort sikt förklaras av att lediga bo- städer hyrs ut snabbare då priserna/hyrorna ökar, medan effekten på förklaras av om- och nybyggnation. Eftersom scha- blonavdraget avser att skapa incitament för upplåtelse av den egna bostaden är det främst litteraturen avseende utbudselasticiteter inom det befintliga fastighetsbeståndet som är av intresse i detta sammanhang, och främst studier som skattar effekter på kort sikt. (1982) skattar elasticiteter för utbudet av bostäder ur det befintliga beståndet i på både kort och lång sikt. Studien visar att utbudet är mycket elastiskt på lång sikt, vilket ligger i linje med andra studier.4 Elasticiteter , för olika givna äger en bostad som redan är avdelad för en hyresgäst. Elasticiteten är därför troligen överskattad. 2Se t.ex. DiPasquale (1999) eller Garces och (2011) för litteraturöversikter. 3Resultat från studier på amerikanska data kan vara svåra att applicera på svenska förhållan- den då hyrorna är hårdare reglerade i än i de amerikanska städer som har reglerade hyror. Detta kan innebära att hyrorna kan variera mera under amerikanska förhållanden eftersom hyresvärden kan höja hyran mer än vad det svenska bruksvärdessystemet tillåter. Det relevanta måttet i detta sammanhang är dock huruvida utbudsförändringen skiljer sig åt mellan länderna vid en given förändring i priset. Detta är inte lika säkert. 4Rydell (1982) skattar en långsiktig elasticitet kring 11. Malpezzi och Maclennan (2001) skattar priselasticiteter för nyproduktion av bostäder för och i intervallet 1–6 för och 0–1 för på data för tiden efter . Elasticiteter för nyproduktion i skattas även av bland annat DiPasquale och Wheaton andelar lediga bostäder i beståndet innan en prisförändring, skattas i intervallet 0,5–1,3 och till cirka 2,4 , med högre värden för en högre andel lediga bostäder i utgångsläget. Utbudselasticiteten på kort sikt () för utbudsförändringar inom befintligt bestånd kan därmed förväntas ligga i intervallet 0,5– 1,3. Estimatet på 0,77 i Nordvik (1999) ligger också inom detta intervall. Studier som skattar elasticiteter på kort sikt och inkluderar nyproduktion skattar högre värden på elasticiteterna. Topel och Rosen (1988) skattar elasticiteter kring 1 på kort sikt och 3 på lång sikt. I Follain, Leavens och Velz (1993) skattas värden i intervallet 1–2 på kort sikt medan effekten på lång sikt ligger kring 3–5. I båda modellerna uppkommer den långsiktiga effekten . Litteraturen slår därmed fast att utbudet av bostäder är mer elastiskt på lång sikt än på kort, men magnituden på de elasticiteter som skattas varierar kraftigt mellan länder och . Förändringar i hyresnivån kommer också att bero av efterfrå- gans priselasticitet. I , m.fl. (1991) sammanfattas att efterfrågan på bostäder är relativt prisokänslig, med en elasticitet väl under 1. Utbudet är därmed känsligare för prisförändringar än efterfrågan. Detta innebär att en stor del av en skattesänkning kan förväntas tillfalla hyresvärden på en marknad med konkurrens. 4 Utvärdering av avdragshöjningarnas effekter 4.1Marknaden för andrahandsupplåtelse i I detta avsnitt uppskattas storleken på andrahandsmarknaden och antalet bostäder som hyrs ut. Vidare analyseras vid vilken typ av uthyrningar schablonavdraget används. I ett andra steg används mikrodata för att studera i vilka grupper uthyrning sker och uppskatta effekterna av höjningarna av avdraget . Figur B4.1 visar antalet deklarationer där en inkomst av uthyrning redovisats för perioden –2011. Den streckade linjen i figuren är den linjära trenden i dataserien, skattad med enkel linjär regression. av det totala antalet deklarationer (1994) till 1,0–1,4; av Blackley (1999) till 1,6–3,7 och av och (2000) till cirka 6. innehåller en inkomst av uthyrning under vart och ett av åren, och denna andel varierar mindre än antalet deklarationer. Figur B4.1 Antal uthyrningar, 1996–2011 Källa: Skattestatistisk årsbok 1998–2013, . Antalet personer som tar upp en inkomst av uthyrning ökar trend- mässigt sedd som helhet, men trenden är negativ för perioden . Minskningen av antalet deklarerade inkomster fortsätter även , dvs. åren efter höjningen av avdraget. Höjningen förefaller därmed inte ha lett till en ökad uthyrning och inte heller ha vänt den negativa trenden att allt färre tar upp en inkomst av uthyrning. Hur många hushåll bor i olika former av andrahandsboende? Figur B4.2 visar uppgifter om det totala antalet per- soner som deklarerat för uthyrning av privatbostad åren 2008– 2011, tillsammans med uppgifter om antalet boende i hyresrätt i andra hand och i övriga boendeformer ur SCB:s undersökning Hushållens ekonomi (HEK). HEK visar att antalet boende i hyres- rätt i andra hand minskat (heldragen linje i figur B4.1). Övriga boendeformer är en restpost som inkluderar inneboende, boende utan hyreskontrakt, boende i andelslägenhet och boende i egen hyresfastighet. Sammantaget bor cirka 170 000 hushåll i bostäder som ingår i dessa två kategorier. Figur B4.2 Antal uthyrningar i andra hand, boende i andra hand samt boende i övriga boendeformer, 2008–2011 Källa: , SCB (Hushållens ekonomi, HEK). Vid andrahandsupplåtelser av bostäder som innehas med hyresrätt kan innehavaren av förstahandskontraktet inte ta ut en hyra mot- svarande mer än den egna hyran (dock med ett visst påslag om möbler ingår). Dessa uthyrningar finns i kategorin Boende i hyresrätt, 2:a hand i figuren. Uthyrningar där uthyraren kan göra en vinst på uthyrningen, vilka är de som deklareras och återfinns i uppgifter, finns i kategorin Övrigt boende. Figuren visar attantalet boende i övriga boendeformer tycks öka , vilket skulle kunna tyda på en effekt av höjningen av avdraget . Variationen i gruppen övriga boendeformer är dock inte statistiskt signifikant, och inga säkra slutsatser kan dras utifrån detta. Det finns dock inte skäl att förvänta sig att antalet deklarationer med en inkomst av uthyrning ska stämma överens med antalet boende i olika typer av andrahandsupplåtelser i HEK. Alla uthyr- ningar ingår inte i uppgifter eftersom endast inkoms- ten som överstiger schablonavdraget ska deklareras. Uthyrningar till låg hyra saknas därför i statistiken, och detta bortfall ökar dess- utom då avdraget höjs. Bortfallet bland de uthyrningar som avser bostäder för permanentboende kan dock förväntas vara av mindre betydelse för perioden fram eftersom hyresintäk- terna på årsbasis kan förväntas överstiga (avdraget –2011) i dessa fall. statistik fångar inte heller upp det totala antalet uthyrningar eftersom alla uthyrningsinkoms- ter sannolikt inte deklareras, t.ex. för att uthyrningen sker svart. Förändringar i antalet deklarerade uthyrningsinkomster kan bero av såväl förändringar i antalet uthyrningar som av förändringar i andelen av uthyrningsinkomsterna som deklareras. Förekomsten av uthyrningar som inte deklareras och uthyrning av hyresrätter i andra hand får till följd att statistik underskattar det totala antalet uthyrningar. överskattar statistik antalet uthyrningar eftersom deklarationsposten inkomst från uthyrning av privatbostad också innehåller inkomster från försäljning av produkter från den egna fastigheten, t.ex. ved, jord eller frukt och bär. Sammanfattningsvis visar statistiken på en minskning av antalet personer med inkomster från andrahandsupplåtelser. Antalet deklarerade uthyrningsinkomster närmar sig dock antalet boende i hyresrätt i andra hand och övriga boendeformer . Detta kan betyda att höjningen av avdraget fått till följd att fler inkomster tas upp till beskattning, eller att uthyrningar av rum för inneboende eller uthyrningar utan hyreskontrakt har ökat eftersom antalet boende i övriga boendeformer kan ha ökat. Någon säker slutsats om huruvida en ökning av uthyrningarna sker kan dock inte dras utifrån statistiken eftersom variationerna mellan åren i antalet boende i olika former av andrahandsupplåtelser inte är signifikanta. Hur utvecklas skatteintäkterna från uthyrningen? Figur B4.3 visar statistik över antalet uthyrningar och de inkomster av uthyrning som tagits upp till beskattning (linjen inkomst exklusive avdrag). Detta är skattebasen, och som fram- går av figuren är denna någorlunda . Höjningen av avdraget förefaller därmed inte ha lett till minskade skatteintäkter. Linjen inkomst inklusive avdrag är beräknad genom att schablonavdraget lagts tillbaka till inkomsterna som tagits upp till beskattning för alla som deklarerat en inkomst av ut- hyrning det aktuella året. Statistiken visar att inkomster före scha- blonavdraget ökar redan innan höjningen av avdraget , som antalet personer som har en sådan inkomst minskar. Dessa förändringar sker dock redan innan avdraget höjs och kan därför antas vara orelaterade till förändringar i avdragsbeloppet. Figur B4.3 Antal uthyrningar och deklarerade inkomster, 2007–2011 Källa: , egen beräkning. Sammanfattningsvis tyder inte denna statistik på att höjningen av avdraget har haft effekt på antalet uthyrningar i andra hand. Anta- let personer med en deklarerad inkomst av uthyrning minskar , som statens skatteintäkter från in- komster av uthyrning är oförändrade . Höjningarna av avdraget förefaller därför inte ha haft effekt på uthyrningen, men inte heller ha haft några negativa offentligfinansiella konsekvenser. 4.2Uppskattning av effekten av höjningen av avdraget trädde lagen (2012:978) om uthyrning av egen bostad i kraft. Lagen gör det möjligt för innehavaren av en bostads- rätt att vid uthyrning ta ut en kostnadsbaserad hyra, samt en mark- nadsmässig avkastning på det kapital som investerats i bostaden. höjdes dessutom schablonavdraget . Sammantaget utgör dessa regelförändringar betydligt mera kraftfulla incitament att hyra ut den egna bostaden än tidigare höjningar av schablonavdraget. Möjligheter att ta ut en hyra motsvarande uthyrarens kostnader för bostaden skapar dessutom uthyrningsincitament också i fall då uthyraren inte har någon beskattningsbar inkomst av uthyrningen efter schablon- avdrag, dvs. i situationer där ytterligare skatteincitament inte skulle ha haft någon effekt. Inga utfallsdata finns ännu för vad som hänt efter att dessa regelförändringar trädde i kraft. En undersökning av annonser upp- lagda på sajten Blocket januari–visar dock att fler bostäder i andra hand utannonserades jämfört med . redovisar en sammanställning av förändringar av antalet annonser och förändringar i de annonserade hyrorna för bo- städerna, fördelat på 10 städer.5 I medeltal ökade priserna, mätt som den begärda hyran i annonsen, i dessa städer medan utbudet, mätt som antalet utlagda annonser, ökade med i medeltal . Utifrån dessa uppgifter kan utbudets prisela- sticitet beräknas till 0,44 (=0,021/0,048), dvs. då priset förändras med en procent ökar utbudet . Också detta utgör en övre gräns för elasticiteten, och gäller under antagandet att bostäderna faktiskt hyrdes ut till det pris som begärdes i annonserna. Att förändringarna skulle ha större effekter än höjningen av avdraget är konsistent med att förändringen 2013 var mycket mer genomgripande och därför bör ha haft större effekt på uthyrningsincitamenten. Blockets siffror ger ett värde på elasticiteten som ligger i linje med det intervall på 0,5–1,3 som skattats i tidigare litteratur. Regelförändringarna måste dock utvärderas vidare då data över de faktiska utfallen för antalet uthyrningar finns efter 2013 innan några slutsatser om effekterna kan dras. Höjningen av avdraget utvärderas också i en rapport från (, 2013) som redovisar resultatet av en SIFO- undersökning genomförd bland befolkningen mellan 15 5 , (2013), Hyrorna har stigit efter nya lagen. Städerna är , , , , , , , , och . Elasticiteterna varierar kraftigt mellan olika städer, mellan som minst -0,31 () och som mest 0,88 (). Medelvärdet av utbudselasticiteterna för , och är cirka 0,5, vilket innebär att utbudet reagerar något mer på en prisförändring i dessa regioner än genomsnittet för riket. Detta skulle kunna förklaras av ett större tryck på bostadsmarknaderna i dessa städer. Undersökningen visar att av de som ägde en bostad hyrde ut hela eller delar av denna , medan av de som ägde ett fritidshus hyrde ut hela eller delar av detta. Av de som äger en bostad svarade att de kommer att hyra ut också , medan svarade att de kanske ska hyra ut. Bland de som äger ett fritidshus var mot- svarande andelar som svarade att de ska hyra ut som eventuellt ska göra det. kände till höjningen av schablonavdraget till , och andelen var högre i gruppen som hyrde ut . Eftersom andelen uthyrare är låg och urvalet litet blir dock den statistiska osäkerheten i uppskattningen stor, och inga säkra slut- satser kan dras. konstaterar att inga slutsatser om huruvida uthyrningen kommer att öka kan dras utifrån under- sökningen, men att det i varje fall inte finns någon tydlig tendens till en ökad uthyrning. 4.3Vilken typ av bostäder hyrs ut i andra hand? Uppgifterna i undersökning kan också användas för att uppskatta hur stor del av uthyrningen som avser fritidshus respek- tive permanentbostäder. anger att av hus- hållen äger en bostad, äger ett fritidshus och äger både en bostad och ett fritidshus. Om av de som äger en bostad hyr ut denna medan av de som äger ett fritidshus hyr ut innebär detta att av hushållen hyr ut en bostad hela eller delar av året medan hyr ut ett fritidshus. Uthyrning av fritidshus står därmed för av det totala antalet uthyrningar. 4.4Hur stor del av inkomsterna deklareras? Av undersökning framgår inte storleken på inkomsterna eller huruvida den som hyr ut också deklarerar inkomsten. Under- sökningen indikerar att så många som hyr ut en bostad eller ett fritidshus (eller om det antas att andelar- na som hyr ut är desamma också i gruppen som äger både bostad och fritidshus, och en del hushåll därmed hyr ut både en bostad och ett fritidshus). Om 3,3–3,av de totalt cirka 4 413 000 hushållen hyrde ut en bostad eller ett fritidshus kan det totala antalet uthyrningar uppskattas till 146 000–159 000 . uppgifter visar endast cirka 61 000 deklarerade uthyr- ningsinkomster . Uthyrningarna som deklareras skulle där- med utgöra cirka 40–av det totala antalet uthyrningar. Om av uthyrningen avser uthyrning av fritidshus och bostäder innebär detta att privatpersoners upp- låtelser av bostäder avser 100 000–110 000 boendetillfällen. Enligt uppgifter i HEK (se figur B4.2) bodde cirka 85 000 hushåll i övriga boendeformer, som bl.a. innehåller dessa upplåtelser. Antalet hushåll 2010 var dock nästan 110 000 och variationen mellan åren i HEK är inte statistiskt signifikant. Denna uppskattning av antalet bostäder i olika former av andrahands- upplåtelser och uppgifterna i HEK ger i varje fall uppskattningar i samma storleksordning av antalet boenetillfällen i bostäder uthyrda av privatpersoner. 4.5Hur hög är hyran vid andrahandsupplåtelser? I deklarationsuppgifter går det inte att se vilken typ av bostäder som hyrs ut eller för hur . Den genomsnittliga uthyrnings- inkomsten före schablonavdrag bland de som deklarerat en sådan inkomst var , vilket skulle motsvara ett genomsnitt för hyresinkomsten på . För en bostadsrätt får dock den egna avgiften till föreningen dras av från inkomsten, varför hyran som tas ut av hyresgästen är högre. För ett småhus får i stället ett rörligt belopp motsvarande av hyresintäkten dras av. Eftersom uppgift saknas om vilken typ av bostad uthyrningen avser kan hyresnivån vid andrahandsupplåtelser inte räknas fram utifrån uppgifter. inledde en granskning av andrahandsupplåtelser i , Hyreskollen. Data ur Hyreskollen har använts för att analysera skillnaden i hyresnivåer mellan första- hands- och andrahandsboende, där andrahandsboende definieras som boende i hyresrätt som upplåts i andra hand eller i fler led. Följande analys grundas på de uppgifter som fanns i Hyreskollen . hade 5 400 personer fyllt i undersökningen. Cirka 900 av dessa hyrde lägenheten i andra eller fler led och cirka 240 personer uppgav att uthyrningen skedde svart. Av de som hyrde bostaden i första hand uppgav cirka att uthyrningen skedde svart medan av de som hyrde i andra eller fler led uppgav detta. Tabell B4.1 visar medelvärdena av de variabler som ingår i data, uppdelat efter uthyrningar med förstahandskontrakt och uthyrningar i andra eller flera led. Värdena för samtliga variabler är statistiskt signifikant skilda från varandra för första- och andrahandsboende, på 5 procents signifikansnivå. För samtliga variabler kan en skillnad mellan de två grupperna säkerställas statistiskt. En osäkerhet finns dock i siffrorna eftersom det inte kan fastställas att de som svarat på undersökningen utgör ett representativt urval av befolkningen. Alla resultat måste därför tolkas med stor försiktighet.6 Tabell B4.1 visar att bostäderna som är upplåtna i andra hand i genomsnitt har högre hyra än bostäderna som hyrs ut i första hand medan hyran per kvadratmeter är högre. bor boende i andrahandsboende i genomsnitt i mindre lägenheter än de med förstahandskontrakt, både sett till yta och till antal rum. Andelen lägenheter upplåtna i andra hand är högre i än i övriga landet, som 6 För att undersöka hur representativt urvalet är görs ett test av boende i som hyr bostaden vitt och i första hand. Dessa utgör av observationerna i data och har i Hyreskollen en medelhyra per kvadratmeter på . Den genomsnittliga bruksvärdeshyran i uppgick enligt allmänna råd (SKV A 2009:18) till per kvadratmeter i genomsnitt i Stcokholms län för perioden – 2012. En medelhyra på ligger utanför ett 95-procentigt konfidensintervall för skattningen av hyran per kvadratmeter för vita kontrakt i Hyreskollen. Detta antyder att bostäderna i undersökningen inte utgör ett representativt urval. hyrorna är högre i för såväl boende i förstahands- som i andrahandsboende (visas ej i tabellen). Eftersom bostäderna som hyrs ut i första respektive andra hand skiljer sig åt i flera avseenden kan hyrorna inte jämföras rakt av. För att ta hänsyn till att bostädernas karaktäristika skiljer sig åt i flera avseenden används en regressionsanalys för att förklara hyres- skillnaderna mellan förstahands- och andrahandsboenden då bostadens karaktäristika hålls konstanta. Tabell B4.2 visar resulta- ten av regressionsanalyser skattade med minsta kvadrat-metoden med den naturliga logaritmen av hyran respektive hyran per kvadratmeter som beroende variabel. Regressionen skattar skillna- den i dessa variabler vid uthyrning i första hand kontra uthyrning i andra (eller fler led) då alla kontrollvariabler hålls konstanta. De kontrollvariabler som används är boendeyta, antal rum, en interaktion mellan dessa två, en variabel som antar värdet ett om kontraktet är vitt och noll om det är svart, en variabel som antar värdet ett om bostaden ligger i och noll annars, samt interaktionstermer mellan variablerna vitt kontrakt, andra- handsupplåtelse och om bostaden ligger i . Variabeln andrahandsupplåtelse antar värdet noll för förstahandsboende och ett annars. Värdet på R2 visar att dessa variabler förklarar 40– av variationen i hyresnivåerna. Tabell B4.2 kan användas för att jämföra den genomsnittliga hyresnivån mellan förstahandsboende respektive andrahandsboen- de då bostadens karaktäristika i övrigt är desamma. Regressionerna visar att bostäder som hyrs ut i andra hand är 15–dyrare än de som hyrs ut i första hand. Detta gäller oavsett om hyran mäts som månadshyra eller månadshyra per kvadratmeter (eller månads- hyra per rum, visas ej i tabellen). Hyrorna i är högre än hyrorna i övriga landet. Hyran är högre för svarta hyreskontrakt än för vita, men denna effekt är inte statistiskt signifikant i alla skattningar. Resultaten visar att genomsnittshyran för en bostad av en given storlek, med ett givet antal rum och som är belägen i en given kommun är 15–högre om bostaden hyrs ut i andra hand eller mer jämfört med hyran i ett förstahands- kontrakt. SOU 2014:1 Bilaga 4 Tabell B4.2 Regressionsresultat hyror andrahandsboende på Hyreskollen Log hyra per kvm 7,859* 7,906* 4,910* 5,025* 0,006* 0,007* 0,187* 0,188* -0,099* -0,098* -0,001* -0,001* 0,000* 0,000* VittKontrakt (=1) -0,024 -0,122* -0,241* Andrahand (=1) 0,227* 0,146* 0,226* 0,193* 0,224* 0,222* 0,214* 0,209* Källa: , Hyreskollen. *indikerar att den skattade koefficienten är skild från noll på 5 procents signifikansnivå, N=5 210. Uppgifterna i Hyreskollen är inskrivna av de av Svenska Dagbla- dets läsare som hade ett intresse av att delta i undersökningen. De som svarat på undersökningen utgör därför inte nödvändigtvis ett representativt urval av befolkningen som bor i hyresrätt. Detta gör att resultaten måste tolkas med stor försiktighet. Granskningen gjordes innan lagändringarna om friare hyressättning trädde i kraft , men att en regelförändring var på väg att ske var känt och kan ha påverkat intresset att medverka. 4.6Utvärdering av höjningen av schablonavdraget utifrån individdata Utifrån det aggregerade data som använts i föregående avsnitt går det inte att avgöra om förändringar av antalet personer med inkomst av uthyrning i uppgifter beror på förändrin- gar avschablonavdraget eller på andra faktorer.