sou · H2B352 · 2014-07-03 00:00:00 — sätts upp för de krediter som lämnas i penningpolitiskt syfte, exempelvis i fråga om fullgoda säkerheter. Likvidation är, liksom konkurs, en metod för att avveckla ett före- tag. Likvidationsförfarandet innebär att rörelsens tillgångar för- vandlas till pengar, skulderna betalas och eventuellt överskott för- delas. Bolaget är upplöst när tillgångarna skiftats och likvidatorn lagt fram sin slutredovisning. För likvidation gäller delvis olika bestämmelser beroende på vilken associationsform det är fråga om. I det följande beskriver vi de likvidationsregler som gäller för aktiebolag och ekonomiska föreningar liksom för institut som drivs i någon av dessa associations- former eller som är sparbanker. Ett aktiebolag kan besluta att det ska gå i så kallad frivillig likvida- tion. Ett sådant beslut fattas av bolagsstämman. Ett beslut att ett bolag ska gå i likvidation kan även fattas av eller allmän domstol. Av särskilt intresse är dom- stolens möjlighet att besluta om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist. Ett sådant beslut får fattas om bolagets egna kapital understiger och bolaget, enligt ett för- farande som kan pågå i något mer än , inte självt har beslutat om likvidation. Själva likvidationsbeslutet kan dock komma att dröja ytterligare eftersom det föregås av en möjlighet för aktieägare m.fl. att yttra sig inför ett eventuellt beslut liksom ett kungörelseförfarande.37 Bestämmelserna om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist syftar enligt förarbetena till att säkerställa att aktieägarna i aktie- bolag med alltför låg konsolideringsgrad utan dröjsmål antingen vidtar åtgärder för att stärka bolagets ställning eller inleder en ord- nad avveckling av bolaget.38 Detta är ägnat att skydda bolagets borgenärer mot att bolagets hela kapital konsumeras innan avveck- lingen av bolaget inleds. Bestämmelsen tillgodoser också aktie- 3725 kap. 25 § aktiebolagslagen. 2000/01:150 s. 34. ägarnas intressen av att bli varskodda om bolagets situation för att kunna överväga vilka åtgärder som lämpligen bör vidtas. Bestämmelserna om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist tar sikte på bolagets soliditet och inte på dess insolvens. Likvida- tionsbestämmelserna slår dock till innan gäldenären blivit insufficient, dvs. innan gäldenärens skulder överstiger värdet av dennes tillgångar.39 Handläggningen av en likvidation Bolagsstämman beslutar om likvidation, utser en likvidator som anmälan om likvidation registreras. När domstolen beslutar om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist utser domstolen likvidator.40 Likvidatorn träder i styrelsens och den verkställande direktörens ställe och har i uppdrag att genomföra likvidationen.41 Likvidatorn är bolagets ställföreträdare under likvidationen. Likvidatorn ersätter alltså även en sådan särskild firmatecknare som har utsetts av styrelsen. Likvidatorns befogenhet begränsas dock av ramen för hans eller hennes uppdrag, nämligen att genomföra likvidationen. Detta innebär att de åtgärder som likvidatorn vidtar ska syfta till att få till stånd en skyndsam och för aktieägarna gynnsam avveckling av bolaget. I detta ligger bl.a. att likvidatorn inte får vidta åtgärder som innebär att bolagets rörelse fortsätter än vad som behövs för en ordnad och ändamålsenlig avveckling.42 Bestämmelserna i aktiebolagslagen om bolagsstämman gäller även under likvidationen om inte annat följer av bestämmelserna om likvidation i aktiebolagslagen eller av ändamålet med likvida- tionen. Av det sistnämnda följer att stämman inte får besluta om vinstutdelning under likvidationen och får besluta om ökning av aktiekapitalet endast som ett led i genomförandet av likvidationen. Lagstiftaren har överlämnat till rättstillämpningen att avgöra vilka bolagsstämmobeslut som kan fattas, registreras och verkställas under likvidationen.43 Likvidatorn ska gå igenom bolagets ställning och inhämta upp- gifter om dess tillgångar och skulder. Om bolaget är på obestånd 39Rodhes aktiebolagsrätt, s. 84. 4025 kap. 24 § aktiebolagslagen. 4125 kap. 30 § aktiebolagslagen. 2000/01:150 s. 107. 2000/01:150 s. 108 f. ska likvidatorn ansöka om att bolaget försätts i konkurs.44 För att få full säkerhet rörande skulderna ska likvidatorn ansöka om kallelse på okända borgenärer enligt lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer. En okänd borgenär förlorar sin rätt att göra fordran gällande efter utgången av kallelsetiden, som är . Så snart det kan ske ska likvidatorn genom försäljning på offent- lig auktion eller på annat lämpligt sätt förvandla bolagets egendom till pengar, i den utsträckning det behövs för likvidationen, samt för att betala bolagets skulder. Bolagets rörelse får fortsättas om det behövs för en ändamålsenlig avveckling eller för att de anställda ska få skälig tid att skaffa sig ny anställning.45 Likvidatorn har rätt att relativt fritt bedöma när försäljningen ska ske. När likvidatorn har lagt fram slutredovisning för sin förvaltning, är bolaget upplöst.46 Likvidation av bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag För bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag gäller i princip aktie- bolagslagens alla bestämmelser om likvidation. får dock ansöka om likvidation i vissa fall, bl.a. om det finns grund för likvidation på grund av kapitalbrist. Dessutom finns det för bankaktiebolag, ytterligare en likvidationsgrund jämfört med aktie- bolagslagen, nämligen att tillståndet återkallas. För värdepappersbolag gäller bestämmelserna i aktiebolagslagen om likvidation. 3.13.2Likvidation av ekonomiska föreningar I en ekonomisk förening fattas beslut om frivillig likvidation av föreningsstämman. Dessutom kan och allmän dom- stol besluta om tvångslikvidation Exempelvis ska styrelsen om antalet föreningsmedlemmar går ned under tre hänskjuta frågan om likvidation till föreningsstämman.47 Om inte det lägsta med- lemsantalet återställs och stämman inte heller fattar beslut om likvidation, ska styrelsen hos rätten ansöka om att föreningen för- sätts i likvidation. Rätten ska besluta om likvidation om inte det 4425 kap. 36 § aktiebolagslagen. 4525 kap. 35 § aktiebolagslagen. 4625 kap. 41 § aktiebolagslagen. 4711 kap. 3 § föreningslagen. lägsta medlemsantalet återställs under handläggningen vid tings- rätten. Därutöver ska rätten besluta att en förening ska gå i likvida- tion bl.a. om föreningen enligt stadgarna är skyldig att gå i likvidation, eller föreningens verksamhet drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett.48 Vidare ska besluta om likvidation om föreningen inte på föreskrivet sätt har kommit in med anmälan om vissa förenings- funktionärer. Det finns också bestämmelser som berör kapitalbrist i en förening. Av föreningslagen framgår att styrelsen genast till föreningsstämman ska hänskjuta frågan om föreningen ska gå i likvidation, om det på grund av inträffade förluster eller av annan orsak finns anledning att anta att föreningens ställning fortgående kommer att försämras så att föreningens skulder inte täcks av tillgångarna. Någon skyl- dighet för stämman att besluta att föreningen ska gå i likvidation finns dock inte. Varken domstol eller kan därför besluta om tvångslikvidation enbart på grund av föreningens ekonomiska situation. Detta har i tidigare lagstiftningsärenden motiverats med att insatskapitalet i en ekonomisk förening i princip varierar och att det därför är svårt och utan mening med en generell regel om tvångslikvidation vid konstaterad förlust av hela eller delar av det inbetalda medlemskapitalet. Handläggningen av likvidationsfrågan följer i stort sett samma mönster enligt föreningslagen som enligt aktiebolagslagen. För de finansiella företag som drivs i föreningsform, gäller lagen om ekonomiska föreningar. får dock ansöka om likvidation i vissa fall. 48 11 kap. 4 § föreningslagen. Bestämmelserna om likvidation i lagen om medlemsbanker överensstämmer i allt väsentligt med bestämmelserna i förenings- lagen. Bestämmelserna om när företaget är skyldigt att gå i likvida- tion är dock något annorlunda utformade. Å ena sidan saknar lagen om medlemsbanker bestämmelser dels om att banken ska gå i likvidation om den drivs på ett sätt som uppenbarligen inte mot- svarar de förutsättningar under vilka registrering har skett, dels om att banken ska gå i likvidation om den enligt bestämmelser i stadgarna är skyldig att gå i likvidation (jfr 11 kap. 4 § första stycket 1 och 2 föreningslagen). Å andra sidan är en medlemsbank skyldig att gå i likvidation i tre situationer som inte nämns i föreningslagen, dels om medlemsbankens rörelse inte har öppnats från dess bildande, dels om tillståndet att driva bank- rörelse har återkallats utan att banken i stället fått tillstånd att driva annan tillståndspliktig finansiell rörelse, dels om medlemsbanken efter en konkurs som avslutats med överskott inte inom före- skriven tid har fattat beslut om likvidation (se 9 kap. 4 § lagen om medlemsbanker). Handläggningsreglerna liknar dem som gäller för aktiebolag. Det är dock som utser likvidator i banken. Ett beslut om frivillig likvidation får fattas av sparbankstämman. För sparbanker finns det två tvångslikvidationsgrunder. första ska besluta att en sparbank ska gå i likvidation om tillståndet att driva bankrörelse har återkallats. För det andra ska rätten besluta att en sparbank ska gå i likvidation, om spar- banken har försatts i konkurs och denna avslutats med överskott. Handläggningen av likvidationen följer ungefär samma gång som de som gäller för aktiebolag. För en sparbank är det dock som utser likvidator. Om det finns ett överskott ska hälften av detta tillfalla spar- bankernas säkerhetskassa. Den andra hälften ska användas för all- männyttiga eller därmed jämförliga ändamål enligt sparbanks- stämmans beslut. Om ett företag har betalningssvårigheter, dvs. likviditetsproblem som det inte kan lösa självt, är det inte i första hand likvidations- förfarandet som används. Ett bolag som har likviditetsproblem kan vidta olika åtgärder för att lösa sina problem. Dit hör exempelvis: En aktieägare eller någon annan gör ett kapitaltillskott. Bolaget säljer vissa tillgångar för att därigenom kunna betala sina skulder. Bolaget förhandlar under hand med borgenärerna om en eko- nomisk uppgörelse. Bolaget tar upp nya lån eller förhandlar om villkoren beträffande de befintliga lånen (och lånevillkoren anpassas efter bolagets likviditetsstruktur). Det kan dock vara svårt att hitta en lån- givare som vill ställa upp om bolagets situation är osäker. Aktiekapitalet ökas genom nyemission. Bolagsstämman beslutar om likvidation. I det följande behandlas dock inte något av dessa alternativ. I stället berörs de två insolvensrättsliga alternativ som lagstiftaren till- handahåller om bolaget inte lyckas komma till rätta med sina svårigheter: företagsrekonstruktion och konkurs. Företagsrekonstruktion är ett förfarande som syftar till att ge en näringsidkare som har betalningssvårigheter ett rådrum under vilket han kan vidta åtgärder för att förbättra sin rörelses resultat och möjlighet att förhandla med sina borgenärer om ett ackord. En konkurs syftar till att i ett sammanhang ge en insolvent gäldenärs borgenärer så mycket betalt som möjligt ur gäldenärens samlade, men begränsade, tillgångar. Den ordning i vilken betalnings- anspråken ska tillgodoses regleras i förmånsrättslagen. Företagsrekonstruktion och konkurs utesluter i princip varandra. Ett företag som är föremål för företagsrekonstruktion kan som huvudregel inte bli föremål för konkurs och vice versa. Man brukar i insolvensrätten skilja mellan verksamhetsrekonstruk- tion och gäldenärsrekonstruktion. Verksamhetsrekonstruktion innebär typiskt sett att den juridiska personen avvecklas men att verksamheten eller delar av den säljs till en annan fysisk eller Gäldenärsrekonstruktion däremot innebär att den juridiska personen rekonstrueras. Verksamhetsrekonstruktion och avveckling är huvudalternativen i konkurslagen (1987:672), medan gäldenärsrekonstruktion är det tillvägagångssätt som normalt sker enligt lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Lagen om företagsrekonstruktion infördes . Syftet med lagen är att göra det möjligt att utan konkurs vidta åtgärder för att rekonstruera sådana företag i kris som bedöms ha utsikter till en fortsatt lönsam verksamhet. Enligt förarbetena till lagen bör en företagsrekonstruktion inriktas mot dels rekonstruktion i sak, dvs. att gäldenärens verksamhet förändras så att den åter kan bli lönsam, dels en finansiell rekonstruktion, dvs. såväl en uppgörelse med borgenärerna om hur de redan existerande skulderna ska kunna betalas som åtgärder för att gäldenären ska kunna erhålla ny eller fortsatt kredit (ackord). Utgångspunkten är att förfarandet ska pågå , men tiden kan om det finns särskilda eller synnerliga skäl förlängas i taget. Företagsrekonstruktion får dock pågå under högst om inte ackordsförhandlingar har beslutats.49 En ansökan om företagsrekonstruktion får göras hos tingsrätt av gäldenären själv eller av en borgenär. Om ansökan har gjorts av en borgenär får dock ansökan bifallas bara om gäldenären medger den.50 En förutsättning för att företagsrekonstruktion ska beviljas är att en näringsidkare har betalningssvårigheter. I lagtexten anges detta som att det kan antas att gäldenären inte kan betala sina för- fallna skulder eller att sådan oförmåga inträder . Lagstift- ningen utgår alltså inte från det i konkurssammanhang använda begreppet insolvens, utan förutsättningen är i stället illikviditet eller befarad sådan. Skälet till att rekonstruktionsförfarandet ska kunna komma i gång tidigare än konkurs är att öka chanserna att 494 kap. 8 § lagen om företagsrekonstruktion. 502 kap. 1 § och 6 § tredje stycket lagen om företagsrekonstruktion. Att ett företag har större skulder än värdet på dess tillgångar är inte tillräckligt för att inleda en företagsrekonstruk- tion. Med illikviditet avses enligt förarbetena51 att gäldenären vid tiden för ansökningen inte kan betala sina förfallna skulder. Det innebär att kontanta medel och andra tillgångar som lätt kan omsättas i kontanter inte räcker till för betalning av förfallna skulder. Illikviditetsbegreppet är i lagen om företagsrekonstruktion momentant i så måtto att man konstaterar om gäldenären kan, eller inte kan, betala de skulder som är förfallna . Man tar därvid ingen hänsyn till framtida intäkter. Man tar inte heller hänsyn till skulder som förfaller till betalning. För ett beslut om företagsrekonstruktion räcker det som nämnts att det kan antas att gäldenären är illikvid eller att det före- ligger en risk för snar illikviditet. Det ska dessutom göras en bedöm- ning av om rekonstruktionen kan bli framgångsrik. Ett beslut om företagsrekonstruktion får därför inte meddelas om det saknas skälig anledning att anta att syftet med företagsrekonstruktionen kan uppnås. Om en ansökan om företagsrekonstruktion bifalls ska rätten sam- tidigt utse en rekonstruktör.52 Denne ska undersöka om den rörelse som gäldenären bedriver kan fortsättas helt eller delvis, och i så fall hur detta kan ske, samt om det finns förutsättningar för gäldenären att träffa en ekonomisk uppgörelse med sina borgenärer (ackord). Rekonstruktören ska vid fullgörande av sitt uppdrag verka för att borgenärernas intressen inte åsidosätts. Rekonstruktören ska när han fullgör dessa uppgifter undersöka gäldenärens ekonomiska ställning och i samråd med gäldenären upprätta en rekonstruk- tionsplan. Lagen om företagsrekonstruktion reglerar inte närmare hur en företagsrekonstruktion ska gå till. Att en lämplig rekonstruktör utses av rätten är därför av avgörande betydelse för ett gott resultat liksom gäldenärens vilja och förmåga att bidra. Rekonstruktörens uppgift är att utreda företagets problem och lämna förslag till hur 1995/96:5 s. 180. 522 kap. 10 § lagen om företagsrekonstruktion. de bör lösas. Rekonstruktören har delvis rollen som gäldenärens rådgivare, men ska beakta borgenärernas bästa. Vidare tillämpas konkurslagens regler om återvinning, om offentligt ackord fastställs. En återvinningstalan får väckas av rekonstruk- tören eller en borgenär.53 Om beslut meddelats om företags- rekonstruktion påverkar det under vissa förutsättningar fristdagen för återvinning i konkurs i en senare beslutad konkurs.54 Borgenärernas förtroende är viktigt. Detta hänger bl.a. samman med att borgenärerna förutsätts delta i rekonstruktionsprocessen. Verkningar av beslut om företagsrekonstruktion Rekonstruktionsförfarandet bygger på gäldenärsföretagets frivilliga medverkan. Till skillnad mot vad som gäller vid konkurs behåller gäldenären rådigheten över rörelsen och dess tillgångar under för- farandet. Utgångspunkten är att inledande av företagsrekonstruk- tion inte påverkar gäldenärens avtal. Gäldenärens handlings- utrymme begränsas emellertid genom att han i lagen åläggs bl.a. en upplysnings-, lydnads- och samrådsplikt i förhållande till rekonstruk- tören.55 När en företagsrekonstruktion beslutas är huvudprincipen att gäldenärsföretagets befintliga tillgångar och skulder ska frysas och alla prestationer som mottas därefter ska i princip betalas kontant. Frysningen av befintliga skulder innebär ett betalningsförbud, dvs. att inga skulder som uppkommit innan beslutet ska betalas. Betalningsförbudet ska hindra att borgenärer- nas inbördes rätt förskjuts. De ska i stället omfattas av ett eventuellt ackord. Förbudet innebär konkret att gäldenärsföretaget måste ha rekonstruktörens samtycke till betalning av äldre skulder eller ställande av säkerhet för sådana skulder. Rekonstruktören får samtycka till en sådan betalning endast om det föreligger synnerliga skäl. Gäldenärsföretaget får inte heller utan rekonstruktörens sam- tycke åta sig nya förpliktelser eller förfoga över egendom av väsentlig betydelse för företaget. Det finns också bestämmelser som hindrar hävning av avtal som gäldenären ingått före beslutet om företagsrekonstruktion. De innebär i huvudsak att om gäldenärens motpart före beslutet om 533 kap. 5–7 §§ lagen om företagsrekonstruktion. 544 kap. 2 § andra stycket konkurslagen. 552 kap. 14 och 15 §§ lagen om företagsrekonstruktion. företagsrekonstruktion fått rätt att häva ett avtal på grund av inträffat eller befarat dröjsmål med betalning eller annan prestation får motparten inte häva avtalet på grund av dröjsmålet, om gäldenären med rekonstruktörens samtycke inom skälig tid begär att det ska fullföljas.56 Gäldenären ska då betala eller, i vissa fall, ställa säkerhet för de framtida prestationerna. Bestämmelsen gäller för alla typer av avtal utom för anställningsavtal. Om gäldenären inte har gjort sig skyldig till något kontrakts- brott när företagsrekonstruktionen inleds kan motparten normalt inte häva avtalet.57 Om gäldenären senare gör sig skyldig till avtals- brott kan motparten däremot häva avtalet. Om motparten redan har fullgjort sin del av avtalet anses dock motpartens fordran vara en ackordsfordran.58 Nya fordringar som uppkommer under företagsrekonstruktion omfattas inte av det ovan nämnda betalningsförbudet och de under- liggande avtalen kan hävas av borgenären om gäldenären gör sig skyldig till avtalsbrott. Dessutom omfattas de nya fordringarna sannolikt inte av det verkställighetsförbud som gäller under för- farandet och de omfattas inte av ett offentligt ackord (se nedan). Om nytillkomna fordringar grundar sig på att avtal som har ingåtts med rekonstruktörens samtycke har fordringarna förmånsrätt vid en efterföljande konkurs.59 I andra fall har dock nytillkomna fordringar normalt inte någon sådan förmånsrätt.60 Med ackord avses en ekonomisk uppgörelse som en gäldenär träffar med sina borgenärer.61 Det ingår i rekonstruktörens uppgift att undersöka om det finns förutsättningar för ackord.62 Ett avtal om ackord kan överenskommas på frivillig väg mellan gäldenären och dennes borgenärer (underhandsackord). För ett underhandsackord föreskrivs det inte något särskilt förfarande. Ett ackord kan emellertid också beslutas av rätten (offentligt ackord). Förutsätt- ningarna för offentligt ackord behandlas i lagen om företags- rekonstruktion. 562 kap. 20 § lagen om företagsrekonstruktion. 57Se dock 61 och 62 §§ köplagen (1990:931). 58SOU 2001:80 s. 99. 5910 § förmånsrättslagen. 60Förmånsrätt kan dock föreligga om säkerhet ställts. 611 kap. 2 § lagen om företagsrekonstruktion. 621 kap. 2 § lagen om företagsrekonstruktion. Det offentliga ackordet innebär att företagets fordringar efter omröstning bland borgenärerna och domstols fastställelse sätts ned och betalas på ett närmare angivet sätt eller att gäldenären får anstånd med betalning eller annan särskild eftergift.63 Ackordet ska som regel ge alla likaberättigade oprioriterade borgenärer lika rätt (likabehandlingsprincipen) och av fordringarnas belopp, om inte lägre ackordsprocent godkänns av samtliga borgenärer eller om det finns för särskilda skäl för lägre procent.64 Ett fastställt ackord binder bara de borgenärer (kända och okända) som har haft rätt att delta i ackordsförhandlingarna.65 Det är därför viktigt att kunna identifiera dessa borgenärer. I ackords- förhandlingarna deltar bara de borgenärer vars fordringar upp- kommit före ansökan om företagsrekonstruktion.66 En borgenär som kan få täckning för sin fordran genom kvittning och en borgenär vars fordran är förenad med förmånsrätt eller återtag- andeförbehåll deltar dock inte i ackordsförhandlingen.67 Som regel deltar inte heller borgenärer med efterställda fordringar i för- handlingen.68 En borgenär med efterställda fordringar har dock bara rätt till betalning av gäldenären, om övriga borgenärer som har haft rätt att delta får fullt betalt.69 Ett ackordsförslag som ger av fordrings- beloppet ska anses antaget av borgenärerna, om tre femtedelar av de röstande har godtagit förslaget och deras fordringar uppgår till tre femtedelar av de röstberättigande fordringarnas sammanlagda belopp. Är ackordsprocenten lägre, ska ackordsförslaget anses antaget om tre fjärdedelar av de röstande har enats om förslaget och deras fordringar uppgår till tre fjärdedelar av de röstberätti- gande fordringarnas sammanlagda belopp.70 När ett offentligt ackord har fastställts av domstolen blir bestämmelserna i konkurslagen om återvinning tillämpliga. Ett fastställt ackord kan förverkas bl.a. om gäldenären uppen- bart försummat sina åtaganden enligt ackordet.71 633 kap. 2 § första och tredje styckena lagen om företagsrekonstruktion. 643 kap. 2 § första och andra styckena lagen om företagsrekonstruktion. 653 kap. 8 § första stycket lagen om företagsrekonstruktion. 663 kap. 3 § första stycket och fjärde styckena första meningen lagen om företags- rekonstruktion. 673 kap. 3 § första stycket andra meningen samt andra och tredje styckena lagen om företagsrekonstruktion. 683 kap. 3 § första stycket tredje meningen lagen om företagsrekonstruktion. 693 kap. 8 § andra stycket lagen om företagsrekonstruktion. 703 kap. 4 § lagen om företagsrekonstruktion. 713 kap. 27 § lagen om företagsrekonstruktion. Lagen om företagsrekonstruktion innehåller inte någon uttrycklig bestämmelse om rekonstruktörens skadeståndsansvar. Däremot föreskrivs att en borgenär som ger in en obefogad ansökan om företagsrekonstruktion kan bli skadeståndsskyldig. Rekonstruk- tören anses dock på allmän skadeståndsrättslig grund ändå kunna bli skadeståndsskyldig på i princip samma sätt som en konkurs- förvaltare (se nedan).72 Lagen är inte tillämplig på institut Lagen om företagsrekonstruktion är inte tillämplig på kredit- institut och värdepappersbolag (och vissa andra finansiella företag). I förarbetena till lagen om företagsrekonstruktion anförs att lagen om företagsrekonstruktion inte ansetts kunna tillämpas på ett verk- ningsfullt sätt för dessa företag. I förarbetena pekar man på att deras verksamhet kräver tillstånd av och står under tillsyn av inspektionen.73 God kreditvärdighet utgör också en grundläggande förutsättning för dessa bolags existens.