sou · H2B350 · 2014-06-24 00:00:00 — Att länsstyrelserna är skyldiga att överpröva detaljplaner när dessa brister i hänsyn till riksintressen men inte när det gäller övriga hushållningsbestämmelser har sannolikt bidragit till att kommunerna och länsstyrelserna är mer medvetna om betydelsen av riksintressen än om jordbruksmarkens värden.23 Översiktsplaner har vanligen ett tidsperspektiv . De kommunala anspråken på jordbruksmark riskerar att bygga på mer kortsiktiga intressen jämfört med det övergripande nationella intresset att se jordbruksmark som en nationellt och globalt viktig naturresurs. För att hantera risken med ett för kort tidsperspektiv är det angeläget att länsstyrelserna får ett förstärkt uppdrag att bevaka frågor som rör exploatering av brukningsvärd jordbruks- mark. Reglerna i behöver tydliggöras Enligt preciseringarna till miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap ska jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livsmedels- produktion skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärden bevaras och stärks24. Bevarande av jordbruksmark och möjligheten till ett fortsatt brukande är av central betydelse för odlingslandskapets biologiska mångfald, kulturmiljöer och landskaps- bild25. För att bevara produktiv jordbruksmark för framtiden behöver reglerna i tydliggöras med syftet att stärka tillämpningen av bestämmelser för områden av nationell betydelse. Exploatering av brukningsvärd jordbruksmark bör endast ske för att tillgodose väsentliga samhällsintressen som inte kan tillgodoses på ett tillfredställande sätt genom att annan mark tas i anspråk. 22Boverket (2012), Plan- och byggenkäten öppen data avseende detaljplanering 2012. 23Jordbruksverket (2013), Väsentligt samhällsintresse? Jordbruksmarken i kommunernas fysiska planering, Rapport 2013:35. 24Ds 2012:23, (2012), Svenska miljömål – preciseringar av miljökvalitetsmålen och en första uppsättning etappmål. 25Naturvårdsverket (2012), Steg på vägen, Fördjupad utvärdering av miljömålen, Rapport 6500. Vi föreslår följande åtgärder för att etappmålet ska nås: -3 kap. 4 § kompletteras med kravet att kommunerna i sina redovisningar utöver riksintressen även särskilt ska ange hur hänsyn har tagits till brukningsvärd jordbruksmark. -3 kap. 5 § kompletteras med ett krav att det av översikts- planerna ska framgå hur kommunerna avser att hushålla med brukningsvärd jordbruksmark. -3 kap. 10 § och 5 kap. 14 § kompletteras så att länsstyrelserna under samrådet om översiktsplaner respektive detaljplaner ska verka för att bestämmelsen om brukningsvärd jordbruks- mark i följs. -3 kap. 16 § och 5 kap. 22 § kompletteras med att det i läns- styrelsernas granskningsyttrande över förslag till översikts- eller detaljplan ska anges om bestämmelsen om hushållning med brukningsvärd jordbruksmark i inte följs. -11 kap. 10 § kompletteras med att länsstyrelserna ska över- pröva kommunernas beslut om detaljplan, om beslutet kan förväntas innebära att bestämmelsen om hushållning med brukningsvärd jordbruksmark i inte följs. Regeringen genomför 2017 en kontrollstation för att analysera utvecklingen av bevarandet av jordbruksmark i förhållande till detta etappmål. Om utvecklingen inte bedöms som tillfredställande för att skapa förutsättningar för att miljökvalitetsmålen ska nås, bör regeringen ta initiativ till ytterligare åtgärder. Ökad tydlighet i kommunernas översiktsplaner Vi föreslår kompletteringar av för att förtyd- liga kommunernas ansvar för att beskriva hur hänsyn har tagits till brukningsvärd jordbruksmark i översiktsplanerna. Med kommun- ernas utpekade rätt att planlägga användningen av mark och vatten följer ett ansvar för att förvalta en naturresurs av nation- ellt intresse. För att säkerställa att brukningsvärd jordbruksmark får det skydd som lagstiftningen avser behöver kravet på tydlighet i översiktsplanen ändras så att det uttryckligen framgår hur kom- munerna beaktat hushållningsbestämmelser om jord- bruksmark. Enligt ska kommunerna särskilt redovisa hur områden av riksintresse har beaktats i samhällsplaneringen. För att skydda den biologiska mångfalden och de ekosystemtjänster som jordbruket bidrar med bör jordbruksmark särskilt beaktas i samhällplaneringen. Därför bör kompletteras med krav på att översiktsplanen särskilt ska redovisa: vilken hänsyn till brukningsvärd jordbruksmark som har tagits, om exploatering av sådan mark i enlighet med 3 kap. 4 § andra stycket kan vara motiverad på grund av väsentliga samhällsintressen, och bristen på lämpliga alternativ vid exploatering av jordbruksmark. Tydligare uppgift för länsstyrelserna i samband med samråd och granskningsyttrande Vi föreslår kompletteringar av för att för- tydliga länsstyrelsernas ansvar att under samrådet om översikts- och detaljplaner verka för att hänsyn tas till hushållning med bruk- ningsvärd jordbruksmark. I föreskrivs konsek- vent att riksintressen (3 och 4 kap. ), miljökvalitets- normer (5 kap. ) och landsbygdsutveckling i strandnära lägen/strandskydd (7 kap. ) ska beaktas av både under samråd om översiktsplan och detaljplan och i gransk- ningsyttranden. För att åstadkomma att brukningsvärd jordbruks- mark hanteras och redovisas på motsvarande sätt i planläggningen bör därför de aktuella föreskrifterna i även hänvisa till brukningsvärd jordbruksmark. Stärkt tillsyn av detaljplaner Vi föreslår kompletteringar i för att stärka läns- styrelsernas tillsyn av detaljplaner. Länsstyrelserna bör vara skyldiga att överpröva kommunernas beslut om detaljplan om bestämmelserna i 3 kap. 4 § andra stycket åsidosätts. Utformningen av dagens regler säkerställer inte att det vid planläggning tas tillräcklig hänsyn till bevarandet av jordbruksmark. Av hushållnings- bestämmelserna i 3 kap. behöver därför brukningsvärd jordbruksmark lyftas fram på ett tydligare sätt i och bristande hänsyn bör även kunna leda till överprövning av detaljplanen. I 3 kap. 4 § första och andra stycket anges att jord- och skogsbruk är av nationell betydelse, ett uttryck som inte används i de övriga bestämmelserna i 3 kap. Mot denna bakgrund är det motiverat att vid överprövning skilja ut frågan om brukningsvärd jordbruksmark från övriga hushållningsbestämmelser i 3 kap. . Bättre vägledning till kommuner och länsstyrelser För att kunna fatta väl avvägda beslut vad gäller t.ex. bedömningar av vad som utgör brukningsvärd jordbruksmark eller jordbruksmarkens nuvarande och framtida värde är det viktigt att kommuner vid behov får stöd och underlag från . I vissa delar kan läns- styrelserna behöva hjälp från andra myndigheter med att ta fram ytterligare kunskapsunderlag för att kunna bistå kommunerna26. ansvarar för tillsynsvägledning gentemot länsstyrelserna och har även ansvar för att samordna de statliga myndigheternas arbete med att ta fram underlag för tillämpningen av bl.a. 3–5 kap. och plan- och bygglagen27. För att kommunerna ska kunna fatta väl avvägda beslut är det angeläget att arbetet med tillsyns- vägledning fungerar väl på alla nivåer. Det är därför viktigt att , som en del i sitt samordningsansvar, säkerställer att rätt kompetens finns samlad i frågor som rör exploatering av jordbruks- mark. Efterbehandling av förorenade områden kan minska trycket på oexploaterad mark Hälsa och miljö påverkas av föroreningar i mark, grundvatten, sediment och byggnader. Förorenade områden kan bl.a. utgöra ett problem för samhällsutvecklingen av tätorter genom att förtätnings- möjligheterna av orten begränsas. Genom att sanera sådana områden 26Jordbruksverket (2013), Väsentligt samhällsintresse? Jordbruksmarken i kommunernas fysiska planering, Rapport 2013:35. 27Förordning (2012:546) med instruktion för . kan trycket på oexploaterad tätortsnära mark, som t.ex. jordbruks- mark eller tätortsnära grönområden, minska.28 lämnade på uppdrag av regeringen ett förslag till etappmål om efterbehandling av förorenade områden29. Förslaget syftar till att dels öka takten i efterbehandlingen och dels bidra till att öka användningen av annan teknik än den traditionella för att effektivisera efterbehandlingsprocessen. Förslaget remissbehandlas för närvarande30. Utvärdering av etappmålets utveckling Vi föreslår att regeringen genomför en kontrollstation för att analysera utvecklingen av bevarandet av jordbruksmark i förhållande till detta etappmål. Om utvecklingen inte bedöms som tillfredställande för att skapa förutsättningar för att miljökvalitetsmålen ska nås, bör regeringen ta initiativ till ytterligare åtgärder. Regeringens proposition En enklare planprocess (prop. 2013/14:126) behandlas i . I propositionen föreslår regeringen förändringar i . Ändringarna i innebär bl.a. att kravet på en kommun att ta fram en detaljplan begränsas och därmed att bebyggelse kan tillkomma utan krav på det samråd med berörda myndigheter som vanligen finns i detaljplaneprocessen31. Länsstyrelsernas möjligheter att påverka plan- processen kommer i sådana fall att begränsas till samråd om och granskning av förslag till översiktsplaner. Även länsstyrelsernas över- prövning av detaljplaner påverkas av att kravet på att upprätta detalj- plan begränsas. I propositionen anges att en konsekvens av regeringens förslag kan vara att bebyggelse tillkommer på ett sätt som är olämplig ur statlig synvinkel, t.ex. i förhållande till riksintressen, strandskydd, hälsa och säkerhet, olyckor, översvämningar och erosion eller väg- och järnvägsnätet. 28Naturvårdsverket (2013), Förslag till etappmål för efterbehandling av förorenade områden, Dnr. 29Naturvårdsverket (2013), Förslag till etappmål för efterbehandling av förorenade områden, Dnr. 30Remisstiden går ut . 31Bebyggelse som innebär en betydande miljöpåverkan eller berör en sevesoverksamhet kommer även fortsättningsvis att omfattas av detaljplanekravet. I rådets direktiv /82/EG av om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (det s.k. Seveso II-direktivet) anges tröskelvärden för ett antal kemiska ämnen som om de överskrids klassar en verksamhet som seveso- verksamhet. Etappmålet syftar till att bevara jordbruksmarkens värde för produktion och bidrar därigenom till miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap. Ett rikt odlingslandskap ger förutsättningar för bevarande av biologisk mångfald och kulturmiljöer samt skapar möjligheter till rekreation och friluftsliv. Etappmålet berör därför även målen Hav i balans samt levande kust och skärgård och Ett rikt växt- och djurliv. Ett rikt odlingslandskap är även en väsentlig del av landskapets gröna infrastruktur. De föreslagna förändringarna i förtydligar kommunernas ansvar i den fysiska planeringen så att tillämpningen av bestämmelserna i och blir i enlighet med lagstiftarens intentioner och ger ett bättre skydd för jordbruksmarken. Det är konkurrens om marken främst kring de expansiva tätorterna. Nya bostadsområden behöver etableras och kommersi- ella och samhälleliga verksamheter ställer krav på stora ytor. Alter- nativet till en exploatering av nya markområden är en förtätning av tätorterna och att nybyggnationer sker på ett mer yteffektivt sätt. Också exploatering av annan mark än jordbruksmark kan få negativa miljökonsekvenser. En förtätning av stads- eller tätorts- miljöer kan medföra samhällsekonomiska vinster och förbättrade livsmiljöer för invånarna. kan illa genomförda förtätningar av tätortsmiljöer förstöra miljövärden. Till exempel kan parker och ytor för rekreation försvinna. Nya bostäder och annan bebyggelse kan också generera trafik som påverkar miljön negativt. Exploatering av jordbruksmark kan i vissa fall vara gynnsam ur miljösynpunkt. Det kan t.ex. vara fråga om att placera bostads- områden så att invånarna får nära tillgång till samhällelig och service och kollektivtrafik för att minska behovet av transporter. Ett bostadsområde med hög miljökvalitet ger också invånarna närhet till marker för friluftsliv och rekreation. Förslaget innebär mot denna bakgrund inget förbud mot exploatering av jordbruksmark. Det syftar istället till att stärka tillämpningen av 3 kap. 4 § och därmed säkerställa att exploatering av brukningsvärd jordbruksmark endast sker för att Bevarande av jordbruksmark SOU 2014:50 tillgodose väsentliga samhällsintressen när goda alternativ för bebyggelsen saknas. Vårt förslag innebär att skyddet av den brukningsvärda jordbruks- marken stärks genom förändringar i . Genom regeländringarna kommer frågor om exploatering av jordbruks- mark särskilt beaktas i den fysiska planeringen. En alternativ handlingsväg till vårt förslag är att stärka skyddet för brukningsvärd jordbruksmark genom att klassificera den som ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. . Frågan om att utpeka jordbruksmark som ett riksintresse har aktualiserats vid ett antal tillfällen . hade i uppdrag att bl.a. behandla frågan om jordbruksmark som riksintresse (dir. 2007:94, dir. 2007:184, dir. 2008:119). Utredningen ansåg att det inte finns tillräckligt stöd för att jordbruksmark ska omfattas av reglerna om områden av riksintresse32. Utredningen bedömde att nuvarande bestämmelser i 3 kap. 4 § , om de tillämpas väl, är tillräckliga för att förhindra att värdefull jordbruksmark går förlorad. I Statens jord- bruksverks granskning av kommunernas tillämpning av miljö- balkens regler om när jordbruksmark tas i anspråk för bebyggelse och anläggningar konstateras dock att sådan mark exploateras utan de avvägningar och beslutsunderlag som lagstiftningen kräver33. Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av 3 kap. och relevanta delar av 4 kap. (dir. 2013:126). Utredaren ska föreslå sådana ändringar som ger ett system för hushållning med mark- och vatten- områden och särskilt områden av riksintresse, som är ändamålsenligt, anpassbart över tiden, fokuserat på väsentliga och aktuella behov och som inte leder till onödiga inskränkningar i användningen av mark- och vattenområden eller för planeringen av hur områdena ska användas. I uppdraget ingår att bedöma vilka samhällsintressen som bör omfattas av möjligheten att peka ut områden av nationell betydelse enligt riksintresseregleringen. I direktiven till utredaren pekas på att behovet av ett starkare skydd av brukningsvärd jord- 32Områden av riksintresse och Miljökonsekvensbeskrivningar (SOU 2009:45). 33Jordbruksverket (2013), Väsentligt samhällsintresse? Jordbruksmarken i kommunernas fysiska planering, Rapport 2013:35. bruksmark har påtalats vid ett flertal tillfällen. Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . Vi bedömer att vårt förslag med ändringar i avseende kommunernas och länsstyrelsernas tillämpning av miljö- balkens skyddsföreskrifter bör vara tillräckligt för att uppnå ett bättre skydd av den bruksvärda jordbruksmarken. Vi ser därför ingen anled- ning att nu aktualisera frågan om jordbruksmark som riksintresse. har rådighet att genomföra de förändringar i plan- och bygg- lagen som föreslås. och sätter gränser för kommun- ernas planmonopol. De föreslagna förändringarna i plan- och bygg- lagen innebär inte att kommunerna åläggs att göra några nya utred- ningar eller bedömningar utan utgår från vad de redan är skyldiga att göra vid planläggning enligt nuvarande regler. Förändringarna påverkar därmed inte kommunernas förutsättningar att besluta om planläggning och innebär inga begränsningar i kommunernas plan- monopol. Förslaget syftar till att skapa en från samhällssynpunkt mer effektiv och ändamålsenlig användning av mark- och vattenområden genom en bättre efterlevnad av regler. Detta sker genom små ändringar i kommunernas och länsstyrelsernas arbete med plan- läggning enligt . Vi bedömer att förslaget är kostnadseffektivt. Förslaget har inga påtagliga fördelningseffekter. Förslaget bedöms inte få några statsfinansiella effekter. De föreslagna förändringarna i kommer att innebära att länsstyrelserna ska verka för att hänsyn tas till brukningsvärd jordbruksmark och att granskning av planförslag ska ske utifrån det perspektivet. Detta bedöms kunna ske inom ramen för nuvarande arbete med samråd och granskning av förslag till översikts- och detaljplaner. Den utökade möjligheten att överpröva kommunernas beslut kommer sannolikt inte att leda till någon ökning av antalet överprövningar, utan bedöms istället få en före- byggande effekt. 8Ett öppet och variationsrikt odlingslandskap 8.1Förutsättningar för att bevara och stärka ett öppet och variationsrikt odlingslandskap För att ska kunna uppnå nationella mål och internation- ella åtaganden om att bevara biologisk mångfald behöver förutsättningarna för att långsiktigt bevara och stärka ett öppet och variationsrikt odlingslandskap säkerställas. Ett öppet och varierat landskap är en förutsättning för ett rikt odlingslandskap Ett öppet och varierat odlingslandskap främjar kulturmiljöer, rekrea- tion och friluftsliv och har därmed betydelse för möjligheterna att bevara en levande landsbygd. En stor del av odlingslandskapets biologiska mångfald är knuten till ängs- och betesmarker. Våra möjligheter att nå miljökvalitetsmålen och uppfylla internationella åtaganden om att bevara biologisk mångfald beror därför på fortsatt hävd av dessa marker. Ett landskap med bibehållna betesmarker är viktigt för att nå främst miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Ett sådant landskap medverkar även till att synliggöra kulturmiljöer och skapar förutsättningar för landsbygdsutveckling, vilket bidrar till att uppnå målet Hav i balans samt levande kust och skärgård. Ett öppet och varierat landskap bidrar också till att Ett öppet och variationsrikt odlingslandskap kan uppnå sina åtaganden enligt EU:s art- och habitatdirektiv1, för biologisk mångfald2 samt den strategiska planen för biologisk mångfald 2011–20203 som antogs vid partsmötet för konventionen om biologisk mångfald (SÖ 1993:77) i . Hävden av ängs- och betesmarker minskar Ängs- och betesmarker och dess värden hotas främst av att hävden upphör och att markerna växer igen4. har ängs- och betesmarkerna minskat kraftigt (tabell 1). Även antalet betesdjur minskar och räcker i vissa områden inte till för att hävda de naturbetesmarker som finns kvar5. Nötkreatur är viktiga betesdjur men det finns även ett stort antal får och hästar6 som betar naturbetesmarker7. Källa: SCB (1930), Statistisk årsbok för 1930; och officiella statistik, statistiskt meddelande 2013, Jordbruksmarkens användning 2012, slutlig statistik, JO 10 . Djur inom ekologisk produktion betar i större utsträckning än djur inom konventionellt jordbruk. Variationen i landskapet gynnas ytterligare av ekologisk produktion tack vare långa och varierade 1Rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. 2KOM(2011) 244, Meddelande från kommissionen av , Vår livförsäkring, vårt naturkapital - en strategi för biologisk mångfald i EU . 3Strategiska planen från återfinns som bilaga i Plan för framtagandet av en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning (SOU 2012:15). 4Jordbruksverket (2009), Utveckling av ängs- och betesmarker – , och , Rapport 2009:10. 5Jordbruksverket (2013), Allt om landet, Rapport 2013:23. 6Majoriteten av hästar finns dock inom eller nära tätorter vilket innebär att dessa troligen endast marginellt bidrar till hävden av naturbetesmarker. 7Sveriges officiella statistik, statistiskt meddelande 2010, Hästar och anläggningar med häst, JO 24 . Ett öppet och variationsrikt odlingslandskap växtföljder samt mindre specialiserad produktion där djurhållning och växtodling kombineras.8 Den betesbaserade djurproduktionens påverkan på klimatet Mjölk- och nötköttsproduktionen har stor betydelse för att upp- rätthålla odlingslandskapets natur- och kulturvärden. bidrar djurproduktionen till stora utsläpp av växthusgaser, främst från fodersmältning och gödselhantering9. Även produktion av foder orsakar utsläpp av växthusgaser. Djur som hålls på naturbetesmarker producerar mindre mjölk och kött än djur som föds upp i mer intensiva system men kräver mindre resurser eftersom behovet av byggnader och behovet att producera, transportera och lagra foder minskar.10 Kolinlagring i vall11 och betesmark minskar de utsläpp av växthusgaser som djurproduktionen ger upphov till12. Betesbaserad djurproduktion bidrar till bördiga jordar Mullhalten13 är viktig för markens förmåga att lagra och leverera växtnäring och förbättrar jordens struktur och vattenhållande för- måga. Skörderester och stallgödsel är viktiga mullbildande ämnen i jordbruket och genom att använda marker till bete eller vallodling kan markens mullhalt öka. Mullhalten i svenska jordar är förhåll- andevis god men på vissa håll är den lägre än vad som är produk- tionsmässigt optimalt.14 Djur som betar hagmarker och som föds upp på grovfoder, som t.ex. vall, bidrar både till att bevara bördiga jordar och biologisk mångfald15. 8Jordbruksverket (2009), Hållbar konsumtion av jordbruksvaror – hur påverkas klimat och miljö av våra matvanor, Rapport 2009:20. 9Naturvårdsverket (2012), Underlag till en färdplan för ett utan klimatutsläpp , Rapport 6537. 10Jordbruksverket (2013), Hållbar köttkonsumtion. Vad är det? Hur når vi dit? Rapport 2013:1; och (2013), Kan nya metoder stärka skötseln av våra ängs- och betesmarker? 11Vall är odling av gräs med inslag av baljväxter som framför allt används som foder till betesdjur . 12Cederberg, C. m.fl. (2012), Potentialer för jordbruket som kolsänka, nr 850 2012. 13Mullhalt är andelen organiskt material som jorden innehåller. 14Statistiska centralbyrån, , och (2012), Hållbarhet i svenskt jordbruk 2012. 15Jordbruksverket (2013), Hållbar köttkonsumtion. Vad är det? Hur når vi dit? Ett öppet och variationsrikt odlingslandskap En konkurrenskraftig djurproduktion är en förutsättning för ett öppet och variationsrikt landskap Produktionen minskar både när det gäller mjölk- och nötkött16 (figur 1). Efterfrågan på svenskt kött är en förutsättning för att bibehålla en lönsam och konkurrenskraftig produktion. Både små och stora företag inom animalieproduktionen är viktiga för lands- bygdsutvecklingen och turistnäringen17. Källa: (2013), Hållbar köttkonsumtion. Vad är det? Hur når vi dit? Rapport 2013: 1. har den svenska köttkonsumtionen ökat som andelen svenskproducerat kött som konsumeras minskar. För nötkött har andelen svenskproducerat kött minskat från 2012 (figur 2). Även andelen svenskproducerat får- och lammkött har minskat . Det svenska köttet har ofta svårt att konkurrera med priserna på det importerade köttet som främst kommer från EU.18 16Statistiska centralbyrån och (2013), Jordbruksstatistisk årsbok 2013 med data om livsmedel, officiella statistik. 17Jordbruksverket (2013), Hållbar köttkonsumtion. Vad är det? Hur når vi dit? 18Jordbruksverket (2013), Köttkonsumtionen i siffror, Utveckling och orsaker, Rapport 2013:2. Ett öppet och variationsrikt odlingslandskap Källa: (2013), Köttkonsumtionen i siffror, Utveckling och orsaker, Rapport 2013:2. Insatser som påverkar förutsättningarna för ett öppet och variationsrikt landskap Djurbidrag inom mjölk- och nötköttsproduktion Inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik finns möjligheten att använda en viss del av stöden inom den första pelaren19 till ett djur- och arealbidrag. Bidragen får enbart användas inom sektorer med vikande produktion och bara i den grad som behövs för att upp- rätthålla produktionen. Vidare får bidragen enbart ges till sektorer som är särskilt betydelsefulla av ekonomiska, sociala eller miljö- mässiga skäl.20 har tidigare haft djurbidrag i form av stöd till vissa nöt- djur. –2005 fanns ett am- och dikobidrag21 som betalades ut per djur och fanns ett handjurs- bidrag som betalades ut vid slakt av stutar22 och tjurar.23 En effekt 19Jordbruksstödet inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik utgörs av två delar, den första och andra pelaren. Den första pelaren består av marknadsstöd och direktstöd till lantbrukare och domineras av gårdsstödet. Den andra pelaren består av landsbygdsstöd och är riktade ersättningar för bl.a. miljöåtgärder. 20Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av