sou · H2B39 · 2014-02-21 00:00:00 — Vid köp av personlig assistans betalas assistansersättning ut under förutsättning att det finns ett skriftligt avtal mellan den försäkrade och den anordnare av personlig assistans som ska till- handahålla den personliga assistansen. Varje sådant avtal ska minst innehålla följande punkter 1. innebörden av arbetsgivar- ansvaret samt former för och ansvarsfördelning i fråga om arbetsledning, 2. den försäkrades inflytande över när, hur, var och av vem assistansen utförs, 3. hur den försäkrades behov av stöd ska tillgodoses under tid då ordinarie personal tillfälligt saknas, 4. vad som gäller för utbild- ning av de personliga assistent- erna, 5. fördelningen av ersättning på olika kostnadsposter, 6. vad som gäller för omkost- nader vid personlig assistans, 7. vad som gäller vid byte av anordnare av personlig assistans, och Bindningstid, uppsägnings- tid och former för tvistlösning. Om en försäkrad som köper personlig assistans tar emot ersätt- ning från en anordnare av personlig assistans för administra- tivt arbete i förhållande till den egna personliga assistansen, alternativt varor eller tjänster som har till syfte att motsvara ersättning för ett sådant arbete, ska det anses som att denna ersättning, eller värdet av varan eller tjänsten som motsvarar ersättningen, varken har tagits emot som ersättning för arbete eller har använts för köp av personlig assistans. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya föreskrifterna i 11 § om en grundschablon och en tilläggsschablon träder i kraft . För en försäkrad som vid ikraftträdandet har assistansersättning ersätts schablonen av grundschablonen. För en försäkrad som vid ikraftträdandet har assistansersättning och som uppfyller villkoren för tilläggs- schablonen beviljas den först i samband med nytt beslut om att bevilja assistansersättning. 3.För en försäkrad som vid ikraftträdandet av de nya före- skrifterna i 16 a § har gällande avtal med anordnare av personlig assistans gäller föreskrifterna när avtalet upphör att gälla. förordning om ändring i förordningen (1993:1091) om assistansersättning Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ förordningen (1993:1091) om assistansersättning ska ha följande lydelse ersättning enligt 51 kap. 11 § första De kostnader som ska ingå i med ordinarie assistents sjukdom, 2. assistansomkostnader, 4. administrationskostnader. enligt andra stycket 2–4 får regeringen förslag till schablon- och Landsting i frågan. Belopp som fastställs enligt 51 kap. 11 § andra eller tredje stycket socialförsäkringsbalken avrundas till närmaste krontal eller, om det slutar på , till närmaste högre krontal. Med kostnader för personliga kostnader i samband med Med tid för vilken assistans har lämnats enligt 51 kap. 14 § socialförsäkringsbalken jämställs tid efter det att den försäkrade har avlidit eller intagits på institution eller liknande, i den mån assistenten inte kan få annat godtagbart arbete och därför uppbär lön från den försäkrade. Detta gäller dock högst under tid motsvarande uppsägningstid som följer av lag. Med tid för vilken assistans har lämnats jämställs också tid för vilken assistenten har fått sjuklön av den försäkrade. En försäkrad som, enligt 51 kap. 11 § andra stycket social- försäkringsbalken, beviljats ersättning med högre belopp än det som anges i 5 § eller som, enligt 51 kap. 11 § tredje stycket socialförsäkringsbalken, beviljats En försäkrad som enligt 51 kap. 11 § andra stycket social- försäkringsbalken, beviljats ersättning med högre belopp än ersättning med skäligt belopp, ska i samband med slutavräkning enligt 51 kap. 15 § samma balk lämna en redovisning av samtliga kost- nader för lämnad assistans. socialförsäkringsbalken, beviljats ersättning med skäligt belopp ska i samband med slutavräkning enligt 51 kap. 15 § samma balk lämna en redovisning av samtliga kost- nader för lämnad assistans. Denna förordning träder i kraft . 2Uppdraget och dess genomförande har verksam- heten vuxit kraftigt i omfattning och många personer med funk- tionsnedsättning får genom den personliga assistansen och andra insatser möjlighet att leva ett liv som andra. har flera utredningar och rapporter presen- terats som aktualiserat frågan om ersättningssystemet för assistans- ersättningen och om detta borde ändras. Mot den bakgrunden beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att se över ersättningen för person- lig assistans enligt socialförsäkringsbalken och ta fram förslag på en ändamålsenlig utformning av ersättningen. Syftet med översynen är att långsiktigt upprätthålla de kvalitetsmål som föreskrivs för insat- sen personlig assistans enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) samt att komma till rätta med de problem som uppdagats med nuvarande modell för timersättning. Utredaren ska ta fram förslag som leder till att ersättningen för personlig assistans förstärker förutsättningarna för en långsiktigt hållbar kvalitetsutveckling och finansiering av insatsen. Det är vik- tigt att ersättningen utformas så att den bättre motsvarar de fak- tiska kostnaderna för utförd assistans. De bedömningar och förslag som utredaren lämnar ska utgå från och ta hänsyn till verk- samhetens mål och allmänna inriktning som anges i 5 och 6 §§ LSS. Det är av stor betydelse att konstruktionen av ersättningen för personlig assistans är väl avvägd och tar hänsyn till de skiftande behov som finns hos personer med funktionsnedsättning. Utredaren ska, med utgångspunkt i de mål och den allmänna inriktning som anges, beskriva för- och nackdelar med nuvarande konstruktion av timersättningen och bedöma vilka konsekvenser Uppdraget och dess genomförande denna har haft för kvalitets- och kostnadsutvecklingen. I detta sam- manhang ska även en bedömning göras av hur väl nuvarande tim- ersättning är anpassad till såväl offentliga som enskilda anordnares kostnader för att bedriva personlig assistans. På grundval av ana- lysen av nuvarande konstruktion av timersättningen ska utredaren föreslå hur ersättningen för personlig assistans kan utformas. Utredaren ska också bedöma effekter och lämplighet av att assistansersättningen används för lön till brukare för arbetsledning av den egna assistansen samt vid behov lämna förslag om detta bör åtgärdas. Vidare ska utredaren bedöma konsekvenserna av att sjuk- lön vid ordinarie assistents sjukfrånvaro omfattas av assistans- ersättningen samt bedöma om nuvarande ordning bör förändras. Direktiven har bilagts betänkandet (bilaga 1). Utredningens uppdrag har varit att se över ersättningssystemet och ta fram förslag på en ändamålsenlig utformning av assistans- ersättningen med syftet att långsiktigt upprätthålla de kvalitetsmål som föreskrivs för insatsen personlig assistans liksom att förstärka förutsättningarna för en hållbar finansiering av insatsen. I direktiven framhålls vikten av att ersättningen utformas så att den bättre motsvarar de faktiska kostnaderna för utförd assistans. Ersättningssystemet har stor betydelse eftersom det sätter ramar för och påverkar incitamenten i verksamheten. Kostnader och kvalitet i assistansen påverkas emellertid också av ett antal andra faktorer som kan ha lika stor eller större betydelse än själva ersättningssystemet. Till dessa hör främst lagstiftningen om rätten till assistansersättning, det delade huvudmannaskapet för personlig assistans mellan kommunerna och staten, regler om etablering för anordnare samt regler och former för anhörigas, ombuds och assistenters roll och insatser för brukaren. Dessa faktorer har inte legat inom ramen för utredningens uppdrag. Frågan om uppföljning, kontroll och tillsyn av verksamheten och av anordnare är också viktig för kostnader och kvalitet i assistan- sen. Denna fråga har i huvudsak också legat utanför utredningens uppdrag. Uppdraget och dess genomförande 2.3Förutsättningarna för utredningens arbete Personlig assistans kan sägas vara ett av de första valfrihetssystemen det är brukaren som bestämmer vem som ska utföra insatsen. När det gäller assistansersättning anger staten de ekonomiska ramarna i form av en timschablon samt reglerar vilka krav som ska ställas på de anordnare som ska få utföra assistansen. Dessa krav gäller dock inte om brukaren är egen arbetsgivare för sina assist- enter. En försvårande omständighet för utredningens arbete har varit att det råder en betydande brist på data och empiriskt underlag om assistansersättningen och dess kostnader. Utredningen har dess- utom haft för sitt arbete. Bristen på data om assistansersättningen beror till stor del på att de flesta uppgifter endast finns i personakter och är därmed inte tillgängliga för digital bearbetning och analys. Det saknas t.ex. statistik som visar hur stor del av de beviljade assistanstimmarna som utförs på obekväm arbetstid, hur stor del av den beviljade tiden som avser grundläggande respektive övriga behov och hur stor del av de beviljade timmarna som faktiskt utnyttjas samt hur dessa aspekter skiljer sig mellan olika grupper av brukare. Det är också stor brist på data om och empiriska undersökningar av kostnaderna för assistans och vad som påverkar dessa. När det gäller assistansens kvalitet finns i stort sett inga data alls och även underlaget från uppföljning och tillsyn är ganska begränsat. Bristen på kostnadsdata är delvis en följd av ersättningens kon- struktion. En ersättning i form av en schablon innebär att kost- nader inte behöver redovisas. förutsätter modellen att schablonen är väl avvägd utifrån vad assistansen beräknas kosta, vilket är ett dilemma. En viss redovisning av kostnader för att utföra assistans görs av brukare som är egna arbetsgivare för sina assistenter och brukare som med förhöjt timbelopp – sammantaget av brukarna. Dessa redovisningar sammanställs dock inte till någon kostnadsstatistik. Inte heller de tidrapporter för lämnad assistans, som redovisas regelbundet av brukarna, sam- manställs till statistik som kan ligga till grund för analyser. Viktiga data som behövs för analyser av assistansensersättningen måste således, ännu så länge, samlas in manuellt och digitaliseras vilket är en process som är både tids- och arbetskrävande. kommer att införa ett nytt IT-stöd som Uppdraget och dess genomförande kommer att innebära ökade möjligheter att ta fram statistik och göra analyser. På den korta tid som stått till förfogande har utredningen gjort vissa egna kartläggningar och undersökningar för att få något underlag för att göra analyser. Dessa har emellertid fått bli tämligen begränsade, vilket gör att man bör vara försiktig med att dra långt- gående slutsatser av dem. I ljuset av den brist på data som råder har de ändå kunnat tillföra viss kunskap och därmed givit en något tyd- ligare bild än tidigare av assistansersättningen och dess kostnader, och därmed också kunnat bidra till utredningens bedömningar och förslag. Utredningen har haft sju protokollförda sammanträden med experter och sakkunniga. Utredningen har under arbetets gång haft ett antal kontakter och sammanträden med företrädare för , som också förtjänstfullt bistått utredningen med att ta fram data om assistansersättningens kostnader och tidredovisning genom flera egna undersökningar. Utredningen har haft kontakter och sammanträden med företrädare för Kommuner och Landsting. Utredningen har vidare träffat företrädare för Inspektionen för socialförsäkringen, , , och . Utredningen har inom ramen för sitt uppdrag också samrått med (Fi 2012:131.) Utredningen har genomfört en kartläggning av kostnader för att utföra assistans, i form av en enkät till olika typer av anordnare (kommuner, företag och kooperativ). Som stöd i detta arbete bildade utredningen en referensgrupp med företrädare för anordnarnas organisationer – SKL, Vårdföretagarna och KFO. Referensgruppen har förtjänstfullt bistått utredningen såväl vid utformningen av enkäten, som i kontakt med de deltagande företagen, kommunerna och brukarkooperativen och i analyser av enkätresultaten. Utred- ningen har haft sammanlagt fyra sammanträden med referens- gruppen. En fördjupad granskning i kvalitetssäkrande syfte av ett urval av uppgifterna som lämnades i enkäten har genomförts av PWC. Uppdraget och dess genomförande Utredningen har anordnat en heldagshearing till vilken 20 stycken brukarorganisationer bjöds in att delta och lämna sina syn- punkter på några centrala frågeställningar inom ramen för utred- ningens uppdrag. 11 stycken brukarorganisationer medverkade – JAG, DHR, Unga Rörelsehindrade, Förbundet , , IfA, FUB, Handikappförbunden, , RBU och STIL. Synpunkter lämnades både munt- ligt och av några organisationer dessutom skriftligt. och lämnade enbart synpunkter skriftligt. Utredningen har mottagit skrivelser från Humana, STIL, JAG, Vårdföretagarna samt från privatpersoner. Betänkandet är disponerat på följande sätt. I kapitel 3 redovisas nu gällande bestämmelser om personlig assistans och assistansersättning. I kapitel 4 görs en genomgång av relevanta tidigare utredningar och viktiga genomförda förändringar Kapitel 5 innehåller en beskrivning av utvecklingen av assi- stansen och dess kostnader. I kapitel 6 beskrivs de viktigaste aktörerna och deras roller inom assistansersättning. Kapitel 7 innehåller utredningens kartläggning och analys av nuvar- ande konstruktion av assistansersättningen. Kapitel 8 utgör utredningens överväganden och förslag. I kapitel 9 beskrivs konsekvenser av utredningens förslag. I detta kapitel redovisas nu gällande bestämmelser om personlig assistans och assistansersättning. 3.2Personlig assistans – en av tio insatser inom LSS Biträde av personlig assistans eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans är en av tio insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS (9 § 2 LSS). Personlig assistans enligt LSS kan även beviljas med stöd av socialförsäkringsbalken (SFB) som en kostnadsersättning för att köpa personlig assistans eller för kostnader för personliga assistenter, så kallad assistansersättning (51 kap. 4 § SFB). Övriga insatser enligt 9 § LSS är rådgivning och annat personligt stöd som ställer krav på särskild kunskap om problem och livs- betingelser för människor med stora och varaktiga funktions- hinder, ledsagarservice, biträde av kontaktperson, avlösarservice i hemmet, korttidsvistelse utanför det egna hemmet, korttidstillsyn för barn utanför det egna hemmet i anslutning till skoldagen samt under lov, boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar, bostad med särskild service för vuxna eller särskild anpassad bostad för vuxna samt daglig verksamhet för personer . ansvarar som regel för rådgivning och annat person- ligt stöd och kommunerna för övriga insatser (2 § LSS). Assistans- ersättning enligt SFB beviljas av . 3.2.1Mål, allmän inriktning och rätten till insatser Verksamhet enligt LSS ska främja jämlikhet i levnadsvillkor och full delaktighet i samhällslivet för de personer som omfattas av lagens personkrets. Målet ska vara att den enskilde får möjlighet att leva som andra (5 § LSS). Verksamheten ska vara av god kvalitet och bedrivas i samarbete med andra berörda samhällsorgan och myndig- heter. Verksamheten ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet. Den enskilde ska i största möjliga utsträckning ges inflytande och medbestämmande över insatsen som ges. Kvalitet i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. För verksamheten ska det finnas den personal som behövs för att ett gott stöd och en god service och omvårdnad ska kunna ges (6 § LSS). När åtgärder berör barn ska barnets bästa särskilt beaktas (6 a § LSS). Den enskilde ska genom insatserna tillförsäkras goda levnads- villkor. Insatserna ska vara varaktiga och samordnade. De ska anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de är lätt tillgängliga för personer som behöver dem och stärker deras förmåga att leva ett självständigt liv (7 § LSS). Insatser ska ges den enskilde endast om han eller hon begär det. Om den enskilde är eller uppenbart saknar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan kan vårdnadshavare, god man, förmyndare eller förvaltare begära insatser för honom eller henne. När en insats rör ett barn ska barnet få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Barnets åsikt ska ha betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad (8 § LSS). Rätten till assistansersättning regleras i 51 kap. SFB. För rätt till assistansersättning krävs att den sökande omfattas av svensk social- försäkring, uppfyller förutsättningarna för att beviljas personlig assistans enligt LSS, samt att behovet av personlig assistans är av en viss omfattning (51 kap. 2 och 3 §§ SFB). Assistansersättning lämnas med ett bestämt belopp och betalas ut till brukaren om inte han eller hon begär något annat. Assistans- ersättning kan i vissa fall betalas ut till kommun eller till annan person. Kommunen har alltid ett finansieringsansvar för de första Staten ansvarar genom för övrig finansiering. betalar ut hela beloppet till brukaren eller till annan, kommunen ersätter för kostnaden för de första 20 assistans- timmarna (51 kap. 22 och 23 §§ SFB). Ansökan om assistansersättning ska göras skriftligen hos För- säkringskassan. Om någon hos en kommun har ansökt om biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd för sådan assistans ska kommunen, om den enskilde kan antas ha rätt till assistans- ersättning, anmäla detta till . I sådant fall ska även utan ansökan pröva frågan om assistans- ersättning (110 kap. 4 § SFB). En första förutsättning för att den sökande ska kunna beviljas personlig assistans är att han eller hon ingår i lagens personkrets. Personkretsen består av tre grupper, personer 1) med utveck- lingsstörning, autism eller autismliknande tillstånd, 2) med betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder efter hjärnskada i vuxen ålder föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom eller 3) med andra varaktiga fysiska eller psykiska funk- tionshinder som uppenbart inte beror på normalt åldrande, om de är stora och förorsakar betydande svårigheter i den dagliga livs- föringen och därmed ett omfattande behov av stöd eller service. För det andra ska den sökande på grund av stora och varaktiga funktionshinder ha behov av hjälp med sina grundläggande behov. Med grundläggande behov avses i LSS hjälp med den personliga hygienen, måltider, att klä av och på sig, att kommunicera med andra eller annan hjälp som förutsätter ingående kunskaper om den funktionshindrade. Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till assistans för andra personliga behov. Den som har behov av mer än en personlig assistent , har rätt till två eller flera assistenter endast om möjligheterna att få bidrag enligt lagen om bostadsanpassnings- bidrag m.m., eller hjälpmedel enligt hälso- och sjukvårdslagen, har utretts. För att kunna beviljas assistansersättning krävs att den sökande behöver personlig assistans i genomsnitt för sina grundläggande behov (51 kap. 3 § SFB). Om behovet är lägre än det kan den sökande vara berättigad till biträde av personlig assistans eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans enligt LSS. En brukare kan behålla sin personliga assistans efter 65-årsdagen om insatsen är beviljad innan han eller hon har fyllt , alter- nativt att ansökan om insatsen har kommit in till kommunen eller till senast dagen före 65-årsdagen. Antalet assistanstimmar får inte utökas efter det att brukaren har fyllt (51 kap. 8 och 10 §§ SFB). Assistansersättning lämnas endast under förutsättning att den används för köp av personlig assistans eller för kostnader för personliga assistenter (51 kap. 4 § SFB). Med det avses att brukaren antingen måste använda ersättningen till att köpa tjänsten av någon annan, en anordnare, eller välja att vara egen arbetsgivare. Med kost- nader för personliga assistenter avses lön- och lönebikostnader, assistans- och utbildningsomkostnader, kostnader för arbetsmiljö- insatser, personalomkostnader och administrationsomkostnader. Arbetsmiljöinsatser innefattar inte hjälpmedel som brukaren behöver för att själv eller med hjälp av någon annan kunna tillgodose sina behov (5 a § förordningen [1993:1091] om assistansersättning). Assistansersättning lämnas inte för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Assistansersättning lämnas inte heller för tid när den enskilde vårdas på en institution som till- hör eller drivs med bidrag från staten, en kommun eller ett lands- ting, bor i en gruppbostad eller vistas i eller deltar i barnomsorg, skola eller daglig verksamhet enligt 9 § 10 LSS. Om det finns särskilda skäl kan assistansersättning lämnas under tid när den som beviljats ersättning vårdas på sjukhus eller deltar i barnomsorg, skola eller daglig verksamhet (51 kap. 5 §, 106 kap. 24 och 25 §§ SFB). När behovet av personlig assistans bedöms för ett barn ska det bortses från det hjälpbehov som en vårdnadshavare normalt ska tillgodose enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter (51 kap. 6 § SFB). Rätten till assistansersättning ska omprövas för- flutit från senaste prövningen och vid väsentligt ändrade för- hållanden (51 kap. 12 § SFB). Assistansersättning beviljas för ett visst antal timmar , månad eller , som längst (51 kap. 9 § SFB). Vid beräkning av antalet timmar ska all tid som avser uppgifter som assistenten utför som ett led i det personliga stödet i den dagliga livsföringen till brukaren beaktas (3 § förordningen [1993:1091] om assistansersättning). Enligt 4 § samma förordning får Försäkrings- kassan meddela föreskrifter om beräkningen av assistansersätt- ningen. bestäms med vilket belopp som assistans- ersättning lämnas. Beloppet ska bestämmas som ett schablon- belopp som beräknas med ledning av de uppskattade kostnaderna för att få assistans. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om schablonbeloppet (51 kap. 11 § SFB). ska lämna regeringen förslag om schablonbelopp för . ska höra Kommuner och Landsting i frågan (4 § förordningen [1993:1091] om assistans- ersättning). Om det finns särskilda skäl kan ersättning till brukaren efter ansökan lämnas med ett högre belopp än det årliga schablon- beloppet. Ersättningen får dock inte överstiga schablonbeloppet med . Om assistansen utförts av någon som är bosatt utanför det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet ska assistansersättning lämnas med ett skäligt belopp (51 kap. 11 § SFB). Assistansersättning betalas ut med visst belopp för det antal beviljade assistanstimmar som assistans har lämnats (51 kap. 14 § SFB). Med tid för vilken assistans har lämnats jämställs tid efter det att brukaren har avlidit eller intagits på institution eller liknande, i den mån assistenten inte kan få annat godtagbart arbete och därför uppbär lön från brukaren. Detta gäller dock högst under tid motsvarande uppsägningstid som följer av lag. Med tid för vilken assistans lämnats jämställs också tid för vilken assistenten får sjuklön av brukaren (6 § förordningen [1993:1091] om assistans- ersättning). Utbetalningen av assistansersättning för en viss månad får grundas på ett beräknat antal assistanstimmar för den månaden. Avräkning för större avvikelser ska då göras senast andra månaden efter den då den preliminära utbetalningen skett. Slutavräkning ska göras senast efter utgången av varje tidsperiod för vilken assistansersättning beviljats (51 kap. 15 § SFB). Även om assistans i och för sig har utförts finns vissa situationer när assistansersättning ändå inte betalas ut. Det gäller om assistan- sen har utförts av någon som är , eller till följd av ålder- dom, sjukdom eller liknande orsak saknar förmåga att utföra arbetet som personlig assistent.