sou · H2B376 · 2014-11-28 00:00:00 — Utan skattemål skulle förvalt- ningsrätterna bli mindre attraktiva arbetsplatser. Man hänvisar till att vissa förvaltningsrätter uttalat att de skulle föredra att läggas samman med annan förvaltningsrätt hellre än att bli av med sina skattemål. Det anges att även för allmänheten skulle det vara en nackdel om förvaltningsdomstolsdömandet var organiserat på olikartat sätt beroende på måltyp. Även längre reseavstånd och ökade kostnader för inställelse anges som nackdelar. När det gäller domstolsintern specialisering anser utredningen att till de specifika fördelarna hör framför allt att alla förvaltnings- rätter med detta alternativ är likvärdiga domstolar och har samma målprofil, dvs. att de alla hanterar de vanligast förekommande förvaltningsmålen. Det hävdas att det finns ett egenvärde ur all- mänhetens perspektiv att den yttre organisationen för förvalt- ningsdomstolsdömandet ser lika ut i hela landet. För att dom- stolsintern specialisering ska kunna genomföras måste antalet för- valtningsrätter minskas och utredningen förordar därför att rege- ringen skyndsamt tillsätter en utredning med sådant uppdrag. Utredningens uppdrag var att analysera om det finns anledning till en ökad specialisering av skattemålshanteringen i domstol och hur en sådan i så fall bör utformas. Utredningen har funnit att det finns goda skäl till en ökad specialisering, men väljer att inte lägga fram något förslag om hur det ska ske. innebär den valda metoden domstolsintern specialisering ingen förändring mot vad som gäller . Det är först om regeringen väljer att utreda nedläggning av ett antal förvaltningsrätter, föreslå det för som väljer att fatta sådant beslut, som ökad spe- cialisering skulle vara möjlig att uppnå. Vid nedläggning av dom- stolar kommer många andra aspekter med i bilden, som inte har att göra med specialisering i skattemål. Det lär bli andra frågor som kommer att bli avgörande för om någon eller några domstolar läggs ned. Enligt min uppfattning har utredningen ett överdrivet starkt domstolsperspektiv där personalfrågor fått en helt dominerande ställning. Detta är något som präglat diskussionen från domstolshåll. beskrevs det som att domstolarna skulle komma att delas in i A- och B-lag beroende på om skattemål ingick i målunderlaget på domstolen. Enligt min uppfattning är detta ett märkligt synsätt. Skatte- målen är av de ca 132 000 mål som prövas i förvalt- ningsrätterna . Av de ca 13–14 000 skattemålen är det ungefär 5–6 000 som anses som egentliga skattemål. Det är mot bakgrund av detta svårt att förstå att förvaltningsrätternas attrak- tionskraft som arbetsplats står och faller med skattemålen. Det är vidare svårt att förstå hur man över huvud taget kan tänka sig dom- stolsintern specialisering med ett sådant synsätt. Görs det skillnad i form av A- och B- domstolar beroende på om skattemål ingår i målunderlaget eller inte kan man som utomstående fråga sig hur domstolarna ska klara av att dela upp domarna i sådana som dömer i skattemål och sådana som inte gör det. Utredningen har som jag tidigare nämnt ett starkt överdrivet domstolsperspektiv och de skäl som anförs mot koncentration av skattemålen till vissa domstolar är inte övertygande. Beträffande de nackdelar som nämns vad gäller allmänheten kan sägas att allmänheten lär ha begränsat intresse av domstolarnas organisation vad gäller måltyper. Det viktiga är, såsom även fram- hålls i betänkandet, kvaliteten i dömandet. När det gäller reseav- stånd och därmed ökade kostnader lär detta problem – i den mån det är ett problem – öka betydligt mer med utredningens förslag, att i stället för koncentration av skattemålen till vissa domstolar lägga ned ett antal sådana. I det sistnämnda fallet kommer allmän- heten att drabbas i betydligt större utsträckning eftersom vid ned- läggning av domstolar alla måltyper skulle komma att omfattas. Koncentration av skattemål bör genomföras och i en fortsatt beredning bör ett sådant förslag tas fram. Något konkret förslag vad gäller specialisering i skattemål i kam- marrätt läggs inte fram. Utredningen konstaterar att kammarrät- terna uppvisar skillnader ifråga om hur specialiserade de är vid hanteringen av skattemål. Utredningen uttalar dock att även kam- marrätterna bör arbeta på ett specialiserat sätt och anger bl.a. att det bör ingå minst två ledamöter som är specialiserade i skatterätt vid dömandet i skattemål och i de svåraste målen kan det vara lämpligt att alla ledamöterna är specialiserade. Det är lovvärda önskemål som utredningen tar upp och i en fortsatt beredning bör övervägas hur detta ska kunna materialiseras. Muntlig förhandling i kammarrätt Som framgår inledningsvis lägger utredningen fram förslag när det gäller det muntliga förfarandet som avses stärka det muntliga insla- get i processen genom att i lagen tydliggöra möjligheten att i handläggningen låta ingå förberedande sammanträde. Utredningen lägger även fram förslag om förstärkta möjligheter till muntlig förhandling då det kan antas vara till fördel för utred- ningen. Ett begrepp som ska ges en extensiv tolkning. Även möj- ligheten att på den enskildes yrkande hålla muntlig förhandling i förvaltningsrätten justeras för att förstärkas. Däremot bortfaller denna möjlighet när det gäller yrkande av enskild i kammarrätt. Vid yrkande av enskild i kammarrätt ska enligt förslaget prövningen ske utifrån rekvisitet till fördel för utredningen. Utredningen uttalar att avsikten är att tydliggöra för de enskilda i rättsprocessen att det är i första instans som processen i huvudsak ska föras. Det är där tyngdpunkten ska ligga. Jag delar i huvudsak utredningens uppfattning om det muntliga inslaget i processen, men vill förorda att i lagen behålla regleringen för enskilda att yrka på muntlig förhandling i kammarrätt. för att den enskildes önskemål ska tillgodoses kan dock tillåtas vara svagare än i förvaltningsrätt. Regeln skulle exempelvis kunna formuleras som att muntlig förhandling ska hållas om inte särskilda skäl talar emot. En sådan reglering markerar att tyngdpunkten i processen ska ligga i förvaltningsrätt, men markerar även den enskildes rätt att under vissa omständigheter få sin begäran om muntlig förhandling tillgodosedd. Ytterligare frågor som kan påverka den fortsatta utvecklingen av förvaltningsprocessen Under denna rubrik har utredningen tagit upp frågor som inte omfattas av utredningens direktiv, men som utredningen anser är viktiga att uppmärksamma och för regeringen att ta ställning till i det fortsatta arbetet att utveckla förvaltningsprocessen. Förutom att utreda en minskning av antalet förvaltningsrätter rekommenderar utredningen bl.a. översyn av bestämmelserna om obligatorisk muntlig förhandling om enskild begär det i förvalt- ningsrätt och kammarrätt i mål om betalningssäkring, företrädar- ansvar och särskilda avgifter enligt skatteförfarandelagen samt i mål om tulltillägg eller förseningsavgift enligt tullagen. Därtill föreslås att införande av prövningstillstånd i skattemål i kammarrätt ska utredas. Obligatoriska muntliga förhandlingar i kammarrätten i vissa fall Jag delar utredningens uppfattning att såväl företrädaransvar som betalningssäkring och skattetillägg/tulltillägg bör utredas, men av andra skäl än de som utredningen framför nämligen. –När det gäller betalningssäkring finns kritik från många håll rörande schablonmässiga bedömningar som leder till bristande rättssäkerhet för de skattskyldiga. Till det kommer att den skattskyldige i en stor del av ärendena på yrkande av Skattever- ket inte underrättas om ansökan om betalningssäkring till för- valtningsrätten innan beslutet är fattat, varför muntlig förhand- ling i förvaltningsrätt aldrig blir aktuellt. –Företrädaransvaret i skatteförfarandelagen har många skadliga effekter och bör utredas med syfte att avskaffas. –Skattetillägg/tulltillägg fungerar inte eftersom såväl Skatte- verket som åklagarna måste bryta mot den svenska lagstift- ningen för att kunna hantera problematiken kring det dubbla förfarandet så att det inte strider mot . Ett nytt regelverk måste skyndsamt tas fram. Detta är rättsområden där rättssäkerheten behöver stärkas. Att minska möjligheterna till muntlig förhandling i kammarrätt bidrar emellertid inte till det. Utredningen föreslår även att införande av prövningstillstånd i skattemål i kammarrätt behöver utredas. Ändring av reglerna behövs för att parterna ska förstå att det är i förvaltningsrätten tyngdpunkten i processen ska ligga. Härigenom kommer enligt utredningen resurser att frigöras i kammarrätt något som i sin tur ska kunna leda till att domskälen blir bättre och flera muntliga för- beredelser kan äga rum etc. När det krävs prövningstillstånd gör domstolen först en mindre ingående prövning av målet för att ta reda på om målet behöver ändras. Behöver målet ändras blir det fullständig prövning i över- rätten annars ett besked om att prövningstillstånd inte getts och att underrättens dom gäller. bereds ett förslag inom om att införa ett generellt krav på prövningstillstånd i alla brottmål, dvs. alla mål som överklagas ska först genomgå en mindre ingående prövning i hovrätten för att ta reda på om domen ska ändras. Frågan om generellt krav på prövningstillstånd har varit uppe tidigare. gällde det skattemål. gällde det både brottmål och skattemål och gäller det brottmål. Ett samlat näringsliv, Kommuner och Landsting samt har starkt motsatt sig generellt krav på prövningstillstånd i skatte- mål. ser med oro på departementets strävan att genomföra ett generellt krav på prövningstillstånd i brottmål. Kommer detta att genomföras är det svårt att tro att inte detta även kommer att appliceras på skattemålen, vilket skulle leda till svåra rättsförluster för de skattskyldiga. Svenskt Näringslivs motstånd mot ett generellt krav på prövningstillstånd grundas på den själv- klara uppfattningen att en fullständig domstolsgranskning är säk- rare än en mindre ingående sådan och kritiken är befogad. genomfördes ett generellt krav på prövningstillstånd i tvistemål. Av förarbetena, prop. 2007/08:139 s. 23, framgår bl.a. att rättssäkerheten kräver att felaktiga domar ska kunna rättas i andra instans och att krav på prövningstillstånd inte förändrar denna ord- ning. System med prövningstillstånd åstadkommer en mer flexibel och effektiv handläggning. Risken för felaktiga beslut i frågan om prövningstillstånd bedömde regeringen som minimal. Det kan konstateras att regeringens motivering för att rätts- säkerheten inte påverkas förutsätter att prövningstillstånd verkli- gen meddelas i alla de fall där underinstansernas avgöranden är fel- aktiga. Prövningstillstånd ska nämligen meddelas om det föreligger skäl till ändring av underinstansernas avgöranden. Ett införande av krav på prövningstillstånd i en viss måltyp borde därför inte med- föra att procentuellt sett färre avgöranden blir ändrade av över- instanserna, dvs. den s.k. ändringsfrekvensen bör vara oförändrad. Om det skulle visa sig att införandet av ett krav på prövningstill- stånd medför att ändringsfrekvensen minskar, utan att detta kan förklaras av andra orsaker, kan slutsatsen dras att systemet med prövningstillstånd inte fungerar på det sätt som är avsett. Att ändringsfrekvensen minskar innebär att fler felaktiga domar blir oförändrade. Hur ser då verkligheten ut? Identifieras och ändras de felaktiga avgörandena? Antalet domar i tvistemål som ändras i hovrätten kom att sjunka från , före reformen, till efter reformen och så är det fortfarande /2014. Det här gör att färre domar ändras i hovrätt nu jämfört med före reformen. Den konkreta förändring som pröv- ningstillståndsreformen medfört kan sägas innebära att ca 180 fler tvistemål skulle ha ändrats i hovrätten om reformen inte genomförts. Översätter man det till brottmålen skulle det Särskilda yttranden SOU 2014:76 handla om ca 950 domar (se , 2013–14 s. 224 ff.). Jag menar att det handlar om en övertro på domarnas förmåga. Självfallet är det mycket svårt att vid en mindre ingå- ende bedömning avgöra om en ändring ska ske eller inte. Man måste kunna erkänna att prövar man inte målen fullt ut utan gör en mindre ingående prövning minskar rättssäkerheten. Det är ganska självklart och det visar även statistiken. föreslår även denna utredning att införande om krav på prövningstillstånd i skattemål bör utredas – enligt min uppfattning borde statistiken i stället föranleda överväganden huruvida de krav på prövningstillstånd som redan införts ska behållas. Ds Fi 1986:5, Mellankommunala skatterätten m.m. Ds Fi 1987:1, Tolkningsbesked i skattefrågor Ds 1992:38, Domstolsväsendet – Organisation och administration Ds 1993:34, Specialdomstolar Ds 1996:40, Översyn av förvaltningsprocessen Ds 2010:17, En mer ändamålsenlig förvaltningsprocess Ds 2012:60, Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande Ds 2013:41, Mellanchefsstrukturen i domstol och nya befordrade domaranställningar utan chefskap m.m. Ds 2014:2, Patent- och marknadsdomstol Proposition 1927:210, Med förslag till taxeringsförordning Proposition 1928:214, Om taxeringsförordning Proposition 1936:140, Med förslag till ändrad lydelse av regerings- formen, riksdagsordningen samt tryckfrihetsförordningen Proposition 1960:79, Med förslag till förordning angående ändring i förordningen (nr 823) om nöjesskatt m.m. Proposition 1970:191, Med förslag till lag med anledning av Riks- skatteverkets inrättande m.m. Proposition 1971:30, Med förslag till lag om allmänna förvaltnings- domstolar m.m. Proposition 1974:79, Med förslag till lag om ändring i lagen (1971:52) om skatterätt och länsrätt m.m. Proposition 1975/76:153, Med förslag till lag om ändring i rätte- gångsbalken m.m. Proposition 1975/76:160, Om nya grundlagsbestämmelser angående allmänna handlingars offentlighet Proposition 1977/78:20, Med förslag till ändrad organisation för besvärsprövning inom socialförsäkringen m.m. Proposition 1977/78:170, Om fristående länsdomstolar Proposition 1978/79:86, Om ändring i lagen (1971:380) om all- männa förvaltningsdomstolar m.m. Proposition 1979/80:1, Om Proposition 1979/80:2, Förslag till sekretesslag Proposition 1979/80:105, Om ny instansordning i kommunal- besvärsmål Proposition 1981/82:8, Om lag om vård av missbrukare i vissa fall Proposition 1980/81:143, Med förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar m.m. Proposition 1982/83:126, Om underrätternas sammansättning m.m. Proposition 1982/83:134, Med förslag till åtgärder för att åstad- komma snabbare avgöranden i skattebrottmål Proposition 1984/85:178, Om domstolarna och eko-brotten m.m. Proposition 1985/86:80, Om ny förvaltningslag Proposition 1986/87:47, Om ändringar i taxeringsorganisationen 1986/87:89, Om ett reformerat tingsrättsförfarande Proposition 1988/89:5, Med förslag om ny smittskyddslag m.m. Proposition 1988/89:78, Om och rättsbildningen Proposition 1988/89:95, Om ändringar i m.m. Proposition 1989/90:28, Om vård i vissa fall av barn och ungdomar Proposition 1989/90:70, Om våldsskildringar i rörliga bilder m.m. Proposition 1989/90:71, Om några processrättsliga frågor Proposition 1989/90:74, Ny taxeringslag m.m. Proposition 1990/91:58, Om psykiatrisk tvångsvård m.m. Proposition 1990/91:80, Om rättsskipningen i socialförsäkringsmål Proposition 1990/91:89, Om förhandsbesked och dispenser i skatte- frågor Proposition 1990/91:160, Om ändringar i lagen (1973: 370) om arbetslöshetsförsäkring m.m. Proposition 1991/92:30, Om en särskild ärenden Proposition 1992/93:215, Om Försäkringsöverdomstolen Proposition 1993/94:133, Instansordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna Proposition 1993/94:151, Rättssäkerhet vid beskattningen Proposition 1993/94:200, Upphörande av Bostadsdomstolen m.m. Proposition 1994/95:27, Fortsatt reformering av instansordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna Proposition 1994/95:123, Ny marknadsföringslag Proposition 1994/95, En effektivare arbetsmarknadspolitik Proposition 1995/96:22, Tvåpartsprocess m.m. i de allmänna förvaltningsdomstolarna Proposition 1995/96:115, En ny lag om domstolsärenden Proposition 1996/97:25, Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv Proposition 1996/97:133, Domstols sammansättning m.m. Proposition 1997/98:65, Reformerat förhandsbesked i skattefrågor Proposition 1997/98:101, Översyn av förvaltningsprocessen; en allmän regel om domstolsprövning av förvaltningsbeslut m.m. Proposition 1998/99:37, Ändringar i – hovrätts- frågor m.m. Proposition 2000/01:55, Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan. Ett avtal inom sju sektorer Proposition 2001/02:151, Tillsynen över arbetslöshetsförsäkringen Proposition 2002/03:99, Det nya Proposition 2003/04:30, Ny smittskyddslag m.m. Proposition 2003/04:152, Anpassningar med anledning av en ny statlig myndighet för socialförsäkringens administration Proposition 2004/05:131, En modernare rättegång – reformering av processen i allmän domstol Proposition 2004/05:170, Ny instans- och processordning i utlän- nings- och medborgarskapsärenden Proposition 2005/06:77, Genomförande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning Proposition 2006/07:119, En effektivare lag om elektronisk kommu- nikation Proposition 2007/2008:139, En modernare rättegång – några ytterli- gare frågor 2008/09:117, Proposition 2008/09:165, En långsiktigt hållbar organisation för de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans Proposition 2008/09:202, och dess verksamhet Proposition 2009/10:80, En reformerad grundlag Proposition 2009/10:215, Mark- och miljödomstolar Proposition 2010/11:165, Skatteförfarandet Proposition 2012/13:1, Budgetproposition Proposition 2012/13:45, En mer ändamålsenlig förvaltningsprocess Proposition 2012/13:132, Tolkning och översättning i brottmål Proposition 2013/14:81, Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande Proposition 2013/14:169, Nämndemannauppdraget – stärkt förtro- ende och högre krav Regeringens skrivelse 1999/2000:106, Reformeringen av domstols- väsendet – en handlingsplan SOU 1964:27, Lag om förvaltningsförfarandet SOU 1968:27, Förvaltningslag SOU 1974:96, En öppnare domarbana. Domarutbildning och domarkarriär. Lekmän i hovrätt och kammarrätt. Hovrätts orga- nisation. SOU 1986:1, och rättsbildningen SOU 1987:13, Expertmedverkan och specialisering SOU 1987:46, Översyn av 4. Hovrättsfrågor, sam- mansättningsfrågor m.m. SOU 1988:21, Ny taxeringslag – reformerad skatteprocess SOU 1991:106, Domstolarna inför 2000-talet. Arbetsuppgifter och förfaranderegler. SOU 1992:138, Några frågor om Regeringsrätten SOU 1993:62, Rättssäkerhet vid beskattningen SOU 1994:117, Domstolsprövning av förvaltningsärenden SOU 1995:124, Ett reformerat hovrättsförfarande SOU 1996:44, Översyn av skatteflyktslagen. SOU 2004:15, Tolkförmedling– kvalitet, registrering, tillsyn SOU 2005:37, Tolkutbildning – nya former för nya krav SOU 2005:49, Unionsmedborgares rörlighet inom EU SOU 2008:106, Ökat förtroende för domstolarna – strategier och förslag SOU 2009:56, Den nya migrationsprocessen SOU 2010:44, Mål och medel – särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol SOU 2011:17, Förvar SOU 2011:42, En reformerad domstolslagstiftning SOU 2012:49, Tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaran- den SOU 2012:93, En modernare rättegång II – en uppföljning, Del 1 SOU 2013:12, Goda affärer – en strategi för hållbar offentlig upp- handling SOU 2013:17, Brottmålsprocessen SOU 2013:49, Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan SOU 2013:62, Förbudet mot dubbla förfaranden och andra rättssäkerhetsfrågor i skatteförfarandet Beyer, (1990). Rättssäkerhet – en formsak, 1990/1991, s. 389–402. Cit: Beyer (1990 a). Beyer, (1990). Vad är rättssäkerhet?, i: . , , till , , . Cit: Beyer (1990 b). , (1988). och Mellankommunala skatterätten 1929–1988, i: Agell, , , , [red. ], Mellankommunala skat- terätten 1929–1988, Skatterättsliga studier, Skrifter från i , Iustus förlag. Cit: (1988). , (1988). Allmänna handlingar, , Juristförlaget. Cit: (1988). , (2005). Muntlig handläggningsform i förvaltnings- domstol, i: , , , Hans- [red. ], till Hans Ragnemalm, Juristförlaget i . Cit: (2005 a). , (2005). Medborgare, makt och muntlighet, i: Muntlig- het vid domstol i : en rättsvetenskaplig, rättspsykologisk och rättsetnologisk studie av presentationsformernas betydelse i förfa- randet vid domstol i , , , Per [red], , Iustus Förlag. Cit: (2005 b). , (2006). Muntlighetsprincipen – En rättsvetenskaplig studie av processuella handläggningsformer i svensk rätt, , Iustus förlag . Cit: (2006). , (1994). Allmän förvaltningsdomstols official- prövning, , s. 388. Cit: (1994). , Hans (2012). Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, En kommentar till om de mänskliga rättig- heterna, , Juridik, 4 uppl. Cit: (2012). (2002). Utvärdering och förslag kring prövnings- tillstånd, DV 2002:4. Cit: (2002). (2003). Specialisering – En förstudie i samarbete med , DV 2003:3. Cit: (2003). (2004). Skattemålshanteringen vid länsrätterna och kammarrätterna, DV 2004:4. Cit: (2004). (2006). Översyn av fastighetsdomstolarnas verksam- het, DV 2006:2. Cit: (2006). (2007). Specialisering av domare i humanjuridik. Cit: (2007). (2008). , DV 2008:2. Cit: (2008). (2010). Tingsrätternas arbetsformer, DV 2010:5. Cit: (2010 a). (2010). Kvaliteten på tolkning i domstolar m.m., DV 2010:4. Cit: (2010 b). (2011). En fjärde migrationsdomstol. Cit: Dom- stolsverket (2011). Cit: (2013). m.fl. (2008). of Convention on Human Rights, , 2 uppl. Cit: (2008). , , Bo (2010). Förvaltningslagen med kommentarer, , Juridik, 3 uppl. Cit: (2010). Inspektionen för socialförsäkringen (2012). Ett förstärkt allmänt ombud för socialförsäkringen, ISF Rapport 2012:11. Cit: Inspektionen för socialförsäkringen (2012). Inspektionen för socialförsäkringen (2013). När sjukpenning nekas, ISF Rapport 2013:1. Cit: Inspektionen för socialförsäkringen (2013). Inspektionen för socialförsäkringen (2014). Socialförsäkringsmål i förvaltningsdomstolarna, ISF Rapport 2014:18. Cit: Inspek- tionen för socialförsäkringen (2014). (1997). JO om förvaltningsförfarandet, 25. Fråga om en kammarrätts handläggningstid i ett mål om utläm- nande av handling, Förvaltningsrättslig tidskrift, s. 243–244. Cit: JO (1997). , , (2013). Tala är silver, tiga är guld, Om muntlig förhandling i förvaltningsmål, särskilt i skatte- mål, Förvaltningsrättslig tidskrift, s. 345–375. Cit: (2013). Lambertz, (2009). Ny lag behövs för att stärka rättssäkerheten, . Cit: Lambertz (2009) Lavin, (2000). Förvaltningsprocessen 2000, 2000/2001, s. 99. Cit: Lavin (2002). Ragnemalm, Hans (1985). Om Rege- ringsrättens tillämpning av besvärsreglerna i mål om utlämnande av allmänna handlingar, Förvaltningsrättslig tidskrift, s. 116– 124. Cit: Ragnemalm (1985). Ragnemalm, Hans (2012). Förvaltningsprocessrättens grunder, , 9 uppl. Cit: Ragnemalm (2012). (2014). Att överklaga till förvaltningsrätt – handlägg- ningstider och information till enskilda, RIR 2014:6, . Cit: (2014). (2002). Tiden i tvistiga ärenden, RRV 2002:18. Cit: (2002). Statskontoret (2012). Om auktorisation och åt- gärder för fler och bättre tolkar, 2012:2. Cit: Statskontoret (2012). (2003). Rättsäkerhet och effektivitet – en omöjlig kombination i den svenska skatteprocessen?, . Cit: (2003). domstolar (2013). Rättshjälp och taxor. Cit: dom- stolar (2013). Warnling-Nerep, (2008). Rätten till muntlig förhandling i förvaltningsprocessen i: Kleineman, , , , (red), till , , . Cit: Warnling-Nerep (2008). , , (2013). Förvaltningsprocess- lagen m.m. En kommentar, , gula bibliotek, 6 uppl. Cit: (2013). NJA 1995 s. 197 NJA 1996 s. 68 NJA 1997 s. 787 NJA 1998 s. 375 NJA 1998 s. 834 NJA 2002 s. 173 NJA 2005 s. 438 NJA 2006 s. 420 NJA 2006 s. 732 NJA 2007 s. 295 NJA 2007 s. 747 NJA 2008 s. 878 NJA 2008 s. 1184 NJA 2009 s. 104 RÅ 1987 ref. 42 RÅ 1989 ref. 67 RÅ 1990 ref. 64 RÅ 1990 ref. 108 RÅ 1991 ref. 7 RÅ 1991 ref. 67 RÅ 1995 not. RÅ 1996 ref. 83 RÅ 1997 ref. 10 RÅ 2002 ref. 23 RÅ 2002 ref. 57 RÅ 2003 ref. 18 RÅ 2005 ref. 30