sou · H2B363 · 2014-09-05 00:00:00 — Av rapporten, som i denna del framför allt byggde på intervjuer med poliser och analytiker inom kriminalunderrättelsetjänsten, fram- kommer att skjutningar har blivit allt vanligare i de tre städerna. Många skjutningar sker som en markering utan syfte att skada någon. Skjutningar och skottlossning mellan personer äger också rum spontant vid konfrontationer, medan planerade avrättningar är mer ovanliga. Särskilt i och har tillgången till vapen ökat . Smugglingsmetoder och rutter varierar, men de flesta vapnen antas komma från . Till synes vägarna för införsel av vapen vara fler och variationen av typ och fabrikat är också större (Brottslighet och trygghet i , och s. 18). Tillgången på vapen är god i samtliga tre storstäder och skjut- ningar på öppen gata har blivit allt vanligare i storstäderna (Brotts- lighet och trygghet i , och s. 72). förekom det ett flertal uppmärksammade skjut- ningar i bl.a. som av polisen kategoriserades som gäng- relaterade konflikter som bl.a. hade att göra med konkurrens om territorier. Antalet bedrägerier har ökat kraftigt i antal (Brå 2012:13, s. 157). En anledning till det kan vara att det är enklare att försöka komma åt pengar direkt i stället för att gå omvägen om t.ex. en stöld som sedan måste omvandlas till pengar på något sätt. Tre av tio bedrägerier sker via internet och ungefär lika många sker genom att kontokort utnyttjas. Begreppet long-firm fraud avser en bedrägeriform som går ut på att en bedragare förvärvar ett kreditvärdigt företag och sedan tar lån och beställer en stor mängd varor i företagets namn, ofta . Nästa steg i upplägget är att den egendom som finns i verksamheten avyttras och bolagets ägare försvinner med pengarna. Ett från början legalt bolag utnyttjas och plundras och fordrings- ägarna får inte betalt för de varor och annat som levererats (Brå 2012:13 s. 343). Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i har ytterligare ett förslaget bedrägeriförfarande uppdagats. Det går ut på att gärningspersonen – själv eller genom anställda – tar direktkontakt med brottsoffret per telefon för att utkräva betalning för en bluffaktura, för att förmå någon att i efter- hand acceptera ett avtal som egentligen inte har ingåtts eller för att få offret att betala för att frånträda ett avtal som egentligen inte har ingåtts. Telefonsamtalen har inslag som upplevs som hotfulla. Den här verksamheten bedrivs inte sällan i ungefär samma orga- niserade former som viss ekonomisk brottslighet, innebärande att man ofta utnyttjar bulvaner som företrädare för bolaget och inte sällan har anställda som har till uppgift att driva in fakturabeloppen. Ett brott som har förknippats med organiserad brotts- lighet, framför allt på internationell nivå, är utpressning. En tydlig utveckling av den organiserade brottsligheten framför allt i stor- städerna är att utpressning nu riktas mot företagare. Historiskt var det ovanligt i , men har utpressning utvecklats till en affärsidé som används bl.a. av personer i broderskapsgrupperingar eftersom de drar nytta av sitt uppbyggda skrämselkapital. Mer all- varliga hot- eller våldsgärningar är då inte nödvändiga eftersom brottsoffret är övertygad om att det finns kraft bakom gärningen. Utpressning är därmed väsentligt mera riskfritt än rån. (Brå 2012:6 s. 94 och m.fl. s. 74). En annan form av utpressning är s.k. beskyddarverksamhet, som går ut på att företagare förmås att betala en premie för att deras verksamhet ska skyddas mot angrepp från kriminella gäng eller att olyckor sker i verksamheten. Även beskyddarverksamhet som går ut på att få företag att betala en försäkringspremie för att undgå brand eller andra olyckshändelser förekommer. Beskyddarverk- samhet ska också ge skydd mot andra kriminella gäng. Vid utpress- ning mot företag kan det ofta vara så att offren inte alltid har rent mjöl i påsen, varför det kan finnas ett motstånd mot att anmäla saken till polisen eller på annat sätt söka hjälp (Brå 2012:6 s. 95). Eftersom organiserad brottslighet går ut på att tjäna pengar kan brist på pengar ta sig uttryck i s.k. bötning. Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i personer i de egna leden och kan uppstå genom uppfattad illojalitet efter att någon t.ex. samarbetat med myndigheterna eller inte har ställt upp vid brott. Vid sidan av att det ger pengar är det också ett sätt att visa makt (Brå 2012:6 s. 80) Inom ramen för den organiserade brottsligheten förekommer även verksamhet som går ut på indrivning av legala och illegala fordringar. En del skulder kan vara påhittade och helt sakna grund. Vanliga reella skuldförhållanden gäller narkotika och spel. I vissa fall pressas personen att arbeta av en påstådd skuld genom att ut- föra ett brott för utpressarens räkning (Brå 2007:4, Brå 2012:6 s. 82 f.). Människohandel, koppleri och människosmuggling Inom organiserad brottslighet bedrivs inte enbart handel med varor, utan även med människor. Den som genom olaga tvång, vilseledande, utnyttjande av någons utsatta belägenhet eller med annat sådant otillbörligt medel rekryterar, transporterar, överför, inhyser eller tar emot en annan person i syfte att han eller hon ska exploateras för sexuella ändamål, avlägsnande av organ, krigstjänst, tvångsarbete eller annan verksamhet i en situation som innebär nödläge för den utsatte döms för människohandel (om gärningen inte bedöms som människorov). Det vanligaste är att människor från fattiga länder utnyttjas för sexuella ändamål eller som arbets- kraft. Handel med kvinnor för sexuella tjänster var till ganska ovanligt i . har inflödet av tips och konkreta ärenden ökat kraftigt, som den öppna pro- stitutionen har minskat sedan lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster trädde i kraft . Det är framför allt kvinnor från , före detta , Central- och Öst- samt som utsätts för människohandel. har det blivit allt vanligare att även kvinnor från faller offer för människohandel. Inresorna i landet sker ofta ganska öppet eftersom det ofta inte behövs visum för inresa till , men när kvinnorna sedan befinner sig i landet tas deras pass och övriga möjligheter att kontakta utomstående ifrån dem. utsätts de för hot om repressalier om de flyr eller vägrar att prostituera sig Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i (Brå 2002:7 s. 29). Inte bara människohandel i prostitutionssyfte förekommer utan det finns även handel med svart arbetskraft (se t.ex. Brå 2007:27 s. 75). Även annan människosmuggling än sådan där syftet är prosti- tution eller arbetskraftshandel förekommer och då gäller det fram- för allt smuggling av illegala invandrare. Det är en lukrativ bransch inom organiserad brottslighet och smugglingen är ofta mycket väl- organiserad och omsätter betydande belopp. I vissa länder före- kommer fall av människosmuggling på kredit, så att offret sätts i skuld till smugglaren. Offret kan då efter ankomst till hållas kvar och hotas tills betalning erlagts. Betalning kan ibland ske genom att offret tvingas arbeta åt smugglaren, ibland genom att begå brott. Transporten till sker oftast med hjälp person- bilar, bussar och båtar och på ett sätt som medför stora risker för de som smugglas. I många fall krävs falska handlingar som smugg- larna tillhandahåller mot ytterligare betalning (Brå 2002:7 s. 30). I utlänningslagen finns en bestämmelse som uttryckligen tar sikte på organiserad brottslighet, brottet organiserande av män- niskosmuggling, se 20 kap. 9 § utlänningslagen (2005:716). Enligt bestämmelsen kan den straffas som i vinstsyfte planerar eller orga- niserar smuggling av människor. Med ekonomisk brottslighet avses ofta sådan brottslighet i vid bemärkelse som sker inom ramen för en näringsverksamhet. Det som avses är således i första hand sådana brott som sker för vin- nings skull inom ramen för ett lagligt bedrivet företag. Denna typ av brottslighet kan dock inte enkelt sammanfattas i ett särskilt brott, utan är snarare en form av kriminologiskt samlingsbegrepp. begränsades den ekonomiska brottsligheten till ett område bestående av skattebrott, bokföringsbrott och brott mot borge- närer. Hit hör emellertid också bl.a. miljöbrott, insiderbrott, och bedrägeri (Brå rapport 2002:1 s. 9 f. och m.fl. s. 76). Personer knutna till organiserad brottslighet samarbetar i ökande grad med ekonomiska brottslingar. Det förekommer att personer med koppling till organiserad brottslighet etablerar eller tar över delar av företag i syfte att komma över löpande inkomster, Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i för att i stor skala erbjuda svart arbetskraft eller för att administrera svartarbete med konton, fakturor och betalningar. var det en tydligare skillnad mellan de som tog sig fram med hjälp av skrämselkapital och bedragarnas mer bildade brottslighet. När organiserad brottslighet och ekonomisk brottslighet i vid mening går in i varandra breddas den kriminella kompetensen (Brottslighet och trygghet i , och s. 76). Ofta blandas dessutom vad som kan beskrivas som vit, svart och krimi- nell ekonomi. Gemensamt för den brottslighet som bedrivs i organiserad form är att den har en hög omsättning och att hanteringen av kontanter inom organisationen därmed är stor. Detta medför att det finns behov av att hantera de vinster från brott som inte återinvesteras i den kriminella verksamheten. Penningtvätt innebär att åtgärder vidtas med utbyte av brottsliga gärningar för att dess ursprung ska döljas eller för att göra det möj- ligt för någon att tillgodogöra sig egendomen. Det man närmast tänker på är att pengar tvättas för att sedan kunna användas i den legala ekonomin. Penningtvättsåtgärder är straffbara som penningtvättsförseelse, penningtvättsbrott och grovt penningtvättsbrott enligt lagen (2014:307) om straff för penningtvättsbrott. Vid sidan av den egentliga penningtvätten förekommer också åt- gärder som går ut på att smutsa ner vita pengar. Vid exempelvis ekonomisk brottslighet som svartarbete i större skala måste gär- ningspersonerna förvandla kontobetalningar från beställare av exempelvis byggtjänster eller städuppdrag till kontanter för att kunna verkställa svarta löneutbetalningar. Det rör sig alltså i dessa fall snarare om att förflytta pengar antingen i ett brottsligt syfte eller från ett brottsligt ursprung (Brå 2011:4 s. 12). Dylika åtgärder är inte straffbara som penningtvättsbrott eller penningtvättsför- seelse, men de kan bl.a. utgöra medhjälp till skattebrott. Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i 3.2.6Vad är problemet med organiserad brottslighet? Som ovan framhållits finns det inte någon enhetlig definition av begreppet organiserad brottslighet och de kriminella gäng som normalt avses när begreppet används kan vara olika till sin struktur och organisation. Frågan är då vilken utgångspunkt utredningen bör ha för de förslag som lämnas nedan. Vad är det huvudsakliga problemet med organiserad brottslighet? Vad är det som ska beivras och vilka åtgärder står till buds för lagstiftaren? Enligt vår uppfattning kan det knappast vara så enkelt att det handlar om att det är fler än två eller tre personer som tillsammans begår brott, inte heller att de brott som begås är allvarliga i sig. Ett problem som kan identifieras är att de kriminella gängen genom löpande kriminell, vinstbringande verksamhet skapar förut- sättningar att bygga upp kunskap om samt ekonomiska och perso- nella resurser som gör att brottsligheten kan bestå och utvecklas över tiden. De kriminella gängen bygger även upp stora kapital genom t.ex. egendoms- eller smugglingsbrott och brottsvinsterna kan sedan användas och återinvesteras i den brottsliga verksam- heten som då kan fortgå och växa i omfattning. För att skydda den kriminella verksamheten bygger många kri- minella gäng genom våldshandlingar eller hot om våld (ibland genom användande av vapen) upp ett våldskapital, vilket senare kan användas för att förenkla den brottsliga verksamheten. Det kan då t.ex. vara tillräckligt för en person i en kriminell organisation att enbart nämna denna tillhörighet för ett vittne för att denne inte ska våga berätta för myndigheter vad han eller hon har sett. Det krimi- nella gänget har s.a.s. byggt upp muskler som används för ut- pressning och otillåten påverkan för att både tjäna pengar och skydda verksamheten, vilket i sig gör denna brottslighet system- hotande. Vidare kan de ovan nämnda resurserna medföra att brottslig- heten kan infiltrera det lagliga samhället, inte bara genom otillå- ten påverkan och utpressning, utan genom att löpande affärer genomförs med verksamheter inom den legala marknaden. kan också etableras eller tas över eller användas som brotts- verktyg, t.ex. genom att illegala eller obeskattade varor säljs till (inledningsvis) legala affärsidkare och därefter sammanblandas med legala varor på hyllorna eller att svart arbetskraft erbjuds och Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i används i (inledningsvis) legala verksamheter. Detta leder i sin tur till illojal konkurrens (konkurrensåtgärder i näringsverksamhet som bedöms som illojala eller otillbörliga mot konkurrenter eller konsumenter) på marknaden och att gränsen mellan den legala och illegala ekonomin suddas ut. När det blir acceptabelt i samhället att handla varor och/eller tjänster som utförs av kriminella gäng skapas ytterligare förutsättningar för den organiserade brottsligheten att utöka verksamheten och begå fler brott. Ekonomisk brottslighet (särskilt när den sker i större eller mer organiserad form) försämrar även förutsättningarna för tillväxt och för företagande i stort. En god tillväxt som ger utrymme för finansiering av välfärden bygger på att förutsättningarna för företagande på lika villkor är goda. Organiserad, ekonomisk brottslighet försämrar dessa förutsätt- ningar på flera olika sätt. Otryggheten och riskerna i näringslivet ökar och en utbredd ekonomisk brottslighet kan också minska viljan att starta nya företag. Omfattande organiserad brottslighet inom en bransch kan även orsaka både etableringshinder och finan- sieringshinder inom vissa branscher. Brottsligheten kan på så vis utgöra ett hinder både för företag som vill investera och för företag som vill expandera sin verksamhet (, Om- världs- och hotbildsanalys 2007, s. 4 f.). Det är svårt att uttala sig närmare om omfattningen av de brott och storleken av skadorna som uppkommer genom brott som riktas primärt mot företag. Detta eftersom det finns få studier och liten forskning kring detta i . Av de studier som finns kring exempelvis utpressning eller försök till utpressning framgår att 6– av de tillfrågade har uppgett sig drabbade av sådan brotts- lighet (Brå 2012:12 s. 15). Hur stor den ekonomiska skadan för de drabbade eller för staten är framgår inte. Den ekonomiska brotts- lighet anses emellertid ge långt större vinster till den organiserade brottsligheten än vad som i allmänhet är känt. har påstått att skatteundandragandet i landet möjligen är den främsta vinningen från brott i och att brottsvinster från så kallad traditionell organiserad brottslighet är ansenligt mycket lägre. (Eko- brottsmyndighetens lägesbild 2013, s. 8 f. och – En nationell riskbedömning, s. 9.). Skatte- verket har t.ex. bedömt att skattefelet uppgick till medan har estimerat Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i att den svenska narkotikahandeln omsatte (lägesbild 2013, s. 9). Slutligen finns det tendenser till att de kriminella gängen för- söker ta över viktiga samhällsfunktioner såsom rättsväsendets tvist- lösningsfunktion, Kronofogdens och inkassoföretagens indriv- ningsverksamheter samt Polisens status som samhällets beskyd- dare. Att statens kontroll och utövande av dess funktioner fungerar är av yttersta vikt för att samhället ska fungera och det är också därför som den organiserade brottsligheten blir systemhotande och därför som den i sig är mer allvarlig än de enskilda brott som begås i organiserad form. Sammanfattningsvis kan problemet med den organiserade brotts- ligheten sägas vara att den genom en sammanblandning av makt (att utöva våld) och kapital (som byggs upp genom flerfaldig brottslig- het), genom att sammanblanda den legala och illegala marknaden samt genom att i viss mån söka ta över viktiga samhällsfunktioner från staten kan orsaka stora skador för samhället och enskilda personer. Ytterst och i allvarligare fall kan den också sägas vara systemhotande. En rättsstat måste skydda sina demokratiska system och medborgarnas välstånd och välfärd samt välfärdssyste- mens finansiering får inte riskeras. Viktiga samhällsområden som är centrala för den demokratiska stabiliteten och för tillväxten, näringslivet och medborgarnas ekonomiska trygghet måste således skyddas mot organiserad brottslighet. Om man vill illustrera pro- blemen med den organiserade brottsligheten i en figur, skulle den kunna se ut ungefär enligt följande: Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i 3.2.7Straffrättsliga åtgärder till motverkande av organiserad brottslighet I arbetet mot den organiserade brottsligheten utgör straffrättsliga åtgärder ett centralt verktyg bland flera. Särskilt när det gäller orga- niserad brottslighet med kopplingar till näringsverksamhet är också andra regelverk (bl.a. sådana som avser skatterättsliga och admi- nistrativa regler) av stor betydelse. De straffrättsliga åtgärder som i detta sammanhang kan vidtas är naturligtvis först och främst att kriminalisera gärningar som är på- tagligt straffvärda och därför inte önskvärda i samhället. Fråga kan vara både om att kriminalisera helt nya gärningar och om att Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i utvidga det straffbara området till att omfatta fler moment i hand- lingskedjan, såsom t.ex. att kriminalisera fler förstadier till befint- liga brott. En annan straffrättslig åtgärd som kan vidtas är att genom- föra straffskärpningar. Detta kan ske bl.a. genom ändringar av de generella bestämmelserna om straffmätning i 29 kap. , genom att skärpa straffskalorna för enskilda brott och genom att göra ändringar i gradindelningen – och de faktorer som ska beaktas vid gradindelningen – avseende redan befintliga brott. Vid sidan av frågor om kriminalisering och straffmätning finns anledning att särskilt framhålla reglerna om förverkande av brotts- utbyte. Som angetts ovan är den främsta drivkraften för den orga- niserade brottsligheten densamma som för det legala företagandet – strävan efter . Både för att minska incitamentet att begå nya brott och för att förhindra de kriminella gängen från att bygga upp kapital kan myndigheterna sträva efter att komma åt utbytet av brottsliga gärningar genom effektiva förverkandebestämmelser. I sammanhanget kan framhållas att flera myndigheter tillbaka arbetar med s.k. tillgångsinriktad brottsbekämpning, med vilket avses alla former av insatser som riktar sig mot svarta och/eller kriminella pengar samt svart eller kriminellt åtkommen egendom. Begreppet omfattar även ekonomiska insatser mot punktmarkerade kriminella personer i syfte att använda de lagliga medel som står till buds för att minska deras inkomster från t.ex. bidrag och öka deras utgifter genom t.ex. företagsbot (Brå 2008:10 s. 17). Alla dessa åt- gärder kan bidra till att öka de kriminella nätverkens och gruppe- ringarnas kostnader för brott, vilket i sig medför att det blir svårare för dem att bygga upp stora kapital. De juridiska verktyg som finns för att beivra tillgångsinriktad brottslighet är i huvudsak för- verkande, kvarstad, betalningssäkring, företagsbot och skadestånd. Inom ramen för den här utredningen ska, som ovan framgått, övervägas framför allt vissa frågor om utvidgad kriminalisering (bl.a. gällande utvidgad kriminalisering av stämpling och utvidgat ansvar för underlåtenhet inom ramen för organiserad brottslighet) samt vissa frågor om straffskalor och gradindelning (bl.a. frågan om straffskalan för förberedelse och stämpling bör justeras samt om det finns skäl att justera eller komplettera kvalifikationsgrun- derna för grovt brott såvitt avser vissa brott som kan antas vara sär- skilt vanligt förekommande inom ramen för organiserad brottslig- het). Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i 3.2.8Organiserad brottslighet och utredningens uppdrag Vi har i detta kapitel givit en skissartad bild av hur den organiserade brottsligheten ser ut och vilken typ av brottslighet den ägnar sig åt. I detta avsnitt ska vi försöka att sätta denna bild i relation till vårt uppdrag och förklara vad den innebär för våra överväganden och förslag. Av redovisningen ovan framgår att det finns organiserad brotts- lighet som bedrivs av olika former av nätverk och sammanslut- ningar. Brottsligheten utgör ett särskilt samhällsproblem bl.a. efter- som den inte sällan utövas med stöd av ett upparbetat våldskapital och ytterst kan leda till ekonomisk makt och till försök att överta viktiga samhällsfunktioner. Av redovisningen framgår emellertid också att både den brottsliga verksamhetens inriktning och orga- nisationsgrad varierar påtagligt mellan olika typer av kriminella grupperingar i . Vissa grupperingar är mycket tydligt struk- turerade och ordnade enligt ett hierarkiskt mönster med exempel- vis en utpekad ledare. Andra kriminella gäng är mer löst samman- satta och utan egentligt ledarskap. Skillnaderna innebär att möjlig- heten att motverka och beivra brott mot olika former av organi- serad brottslighet därför rimligtvis ser delvis olika ut. Det finns, som ovan framhållits, heller ingen klar och entydig definition av begreppet organiserad brottslighet. Detta kan vara problematiskt bl.a. såtillvida att en otydlig problembild leder till beslut om åtgärder som inte träffar på avsett sätt. När politiska in- satser ska beslutas och genomföras och när myndigheter ska ut- arbeta aktionsplaner och bestämma inriktningen på sin verksamhet är det naturligtvis angeläget att det tydligt klarläggs vad insatserna ska leda till och vilket samhällsproblem de avser komma tillrätta med. Med utgångspunkt i vårt uppdrag utgör emellertid vare sig det förhållandet att det inte finns en klar och tydlig definition av orga- niserad brottslighet eller det förhållandet att det finns olika typer av organiserad brottslighet med olika organisationsgrad osv. nöd- vändigtvis ett problem. Detta beror på att straffrättslig reglering som utgångspunkt tar sikte på enskilda gärningar, snarare än på verksamheter. I den mån de gärningar som den straffrättsliga regleringen avses ta sikte på låter sig beskrivas och regleras utan en hänvisning till organiserad Organiserad brottslighet och kriminella grupperingar i brottslighet (eller till en viss typ av sammanslutningar eller organi- sationer) finns från straffrättsliga utgångspunkter inget behov av att närmare definiera vad som avses med organiserad brottslighet. En utgångspunkt för de förslag vi lämnar är att de ska kunna användas i kampen mot den organiserade brottsligheten i stort, men det framstår inte som önskvärt att begränsa de nya bestäm- melserna på så sätt att de enbart träffar brott begångna av eller inom organiserad brottslighet. Tvärtom är våra förslag – vilket ligger i linje både med direktiven och med den svenska lagstift- ningstraditionen på området – i huvudsak generella på det sättet att de inte specifikt är knutna till den organiserade brottsligheten. Det är, enligt utredningens mening, rimligt att den relativt allvarliga brottslighet som här är fråga om kan beivras med hjälp av de förslag som vi lämnar oavsett om brottsligheten utförs i organiserad form eller inte (jfr t.ex. våra förslag om utsträckning av kriminaliseringen av osjälvständiga brottsformer nedan). Däremot kan förslagen i många delar antas bli av särskild bety- delse i relation till organiserad brottslighet.