sou · H2B381 · 2014-12-02 00:00:00 — I Figur 3.3 och 3.4 kan vi se att könssegregeringen har minskat något över de som här under- söks, från /(se Figur 3.3: segregationsmått D), det vill säga ungefär 6 procent- enheter. Segregeringsnivån för endast heltidsarbetande har sjunkit på ett liknande sätt: från vid periodens början till vid dess slut.11 Trenden för det segregeringsmått som tar hänsyn till förändringar i yrkesstrukturen (se Figur 3.4: segrega- tionsmått A) är liknande och bekräftar resultatet ovan – graden av könssegregering efter yrke minskade på den svenska arbetsmark- naden , dock var minskningen relativt modest. Dessa resultat är i linje med tidigare studier som också 11 Anledningen till att nivån av könssegregering för skiljer sig åt mellan de länder- komparativa analyserna och analyserna på är att de förra är baserade på 71 yrkeskategorier, medan de senare är baserade på 106 yrkesgrupper (se stycke 3.2.2 ovan). Med en mer finindelad yrkesklassificering tenderar graden av könssegregeringen att bli högre. pekat på en relativt liten minskning avseende yrkessegregering efter kön (Kumlin, 2010; , 2012; SOU, 2004). Vi forsätter med att studera hur yrken med olika andel kvinnor och män har utvecklats (Figur 3.5). Andelen yrken som är starkt mansdominerade, med kvinnor, har minskat från /2001 till . Vidare har mansominerade yrken med något högre kvinnlig representation, , ökat från unge- fär i början av decenniet till . Även könsintegrerade yrken, där den kvinnliga andelen ligger mellan , har ökat något, från /. Vad gäller starkt kvinnodominerade yrken, där kvinnor utgör , och yrken kvinnor, så har dessa förändrats relativt lite . Den sist nämnda gruppen av yrken har ökat något, medan starkt kvinnodominerade yrken har minskat. De yrken som helt domineras av kvinnor utgjorde dock den minsta andelen av alla yrken (11,) , medan starkt mansdominerade yrken utgjorde den största andelen. Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO -88 på tresiffernivå). Not: Ju högre värde Dissimilarity Index (D) antar, desto högre är graden av könssegregering. a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för år 200 0 och slagits samman. Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO-88 på tresiffernivå). Not: Ju högre värde Association Index (A) antar, desto högre är graden av könssegregering. a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för år 200 0 och slagits samman. Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO-88 på tresiffernivå). a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för och slagits samman. Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO-88 på tresiffernivå). a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för år 200 0 och slagits samman. Om vi studerar hur yrken med olika andel kvinnor och män har utvecklats och endast beaktar hel- tidsarbetande (Figur 3.6) kan vi notera att andelen mans- dominerade yrken genomgående är högre, medan andelen kvinno- dominerade yrken är lägre. Detta är inte förvånande givet att kvin- nor arbetar deltid i mycket högre utsträckning än män (Wennemo & , 2014). Vidare är skillnaderna generellt sett lägre, men liknar de som redogjorts för ovan med undantagen att yrken kvinnor samt yrken kvinnor minskade något mellan 2000/2001 och 2010. Det är också av intresse att studera är hur andelen kvinnor i olika yrkeskategorier har förändrats . I Figur 3.7 och 3.8 följer vi tio olika yrkeskategorier (det vill säga en yrkesklassifice- ring på ensiffernivå) mellan . Det övergripande intrycket av Figur 3.7 är att andelen kvinnor har förändrats relativt lite för en merpart av alla yrkeskategorier. Andelen kvin- nor i yrkeskategori 1, det vill säga i ledningsarbeten, ökade bara med mellan 2000/2001 och 2010 och kvinnor var klart underrepresenterade med en andel på år 2010.12 Yrken med krav på teoretisk specialistutbildning (yrkes- kategori 2) var relativt stabil över och kan sägas vara väl könsintegrerad då andelen kvinnor uppgick till . Andelen kvinnor inom yrkeskategori 3 (det vill säga yrken med krav på kortare högskoleutbildning) ökade mer , från ungefär 49 till och är även den en könsintegrerad yrkeskategori. Yrkeskategorierna 4 och 5 (det vill säga kontors- och kundarbeten respektive service-, och omsorgs- och försäljningsarbeten) var båda kvinnodominerade /2001 var så även , även om andelen kvinnor sjunkit från till . Andelen kvinnor i de mansdominerade yrkeskategorierna 6 och 7 (det vill säga arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske samt hantverksarbete inom byggverksamhet och tillverkning) förändrades mycket lite: för den förra steg andelen kvinnor en aning till , medan andelen kvinnor i den senare kategorin i princip var stabil mellan /2001 och 2010 (). Även yrkeskategori 8 (process- och maskinoperatörsarbete, transport- arbete m.m.) kännetecknas av att andelen män är markant högre än andelen kvinnor, som utgjorde – en minskning med jämfört med /2001. 12 Om man istället för yrkesklassificering mäter andelen kvinnor på chefspositioner utifrån de individer som uppger att de har underställda utgör andelen kvinnor (vilket är den första tidpunkten denna information finns med i datamaterialet som ligger till grund för analyserna) och . Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmonisera d ISCO-88 på tresiffernivå). a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för år 200 0 och slagits samman. Källa: –2010. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO-88 på tresiffernivå). a Då antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år har data för år 200 0 och slagits samman. Den största förändringen avseende andelen kvinnor återfinns i yrkeskategori 9, det vill säga bland de minst kvalificerade jobben (arbeten utan krav på särskild yrkesutbildning). Inom dessa yrken har andelen kvinnor minskat med mellan /2001 och 2010 och består av nära hälften män och hälften kvinnor. Andelen kvinnor har även ökat inom militären (yrkeskategori 0) , men denna yrkeskategori är även starkt mansdominerat med kvinnor. Om vi bara tar heltidsarbetande i beaktande (Figur 3.8), så ser trenderna relativt liknande ut det som rapporterats ovan. En skillnad är att andelen kvinnor genomgående är lägre (givet att kvinnor deltids- arbetar i mycket högre omfattning jämfört med män). De trender som presenterats i detta avsnitt skiljer sig delvis från resultat som rapporterat (2012) – bland annat vad gäller utvecklingen av andelen kvinnor i ledningsarbeten . De skilda resultaten kan bland annat bero på att olika datamaterial har använts i analyserna.13 Vi avslutar den empiriska delen av kapitlet med Tabell 3.1 som listar de fem vanligaste yrkena efter kön och efter utbild- ning.14 För kvinnor är arbeten inom vård och omsorg klart vanligast, medan yrken inom sälj- och finans är i topp bland män. Försäljning, arbeten inom detaljhandel och demonstratör är det andra vanligaste yrket bland kvinnor och det kommer även på femte plats bland män. Många kvinnor arbetar även med städning, tvätt och liknande, som förskollärare och fritidspedagoger samt med redovisning och administration. Bland män är byggnads- och anläggningsarbeten och fordonsförare den andra respektive tredje vanligaste yrkeskategorin. Även ingenjör och arbeten inom teknik är vanligt förekommande bland män. För individer med eftergymnasial utbildning på högskolenivå hamnar företagsekonomer, marknadsförare samt personaltjänste- män i topp. Läraryrken är också vanliga (förskollärare, fritidspeda- gog och grundskollärare), samt dataspecialister. 13Skillnaderna avser främst andelen kvinnor i ledningsarbete (yrkesktegori 1) och arbete inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske (yrkeskategori 6) som för är betydligt lägre i (2012) rapport (även om andelarna är snarlika för ). Vidare är även andelen kvinnor i arbeten utan krav på särskild yrkesutbildning (yrkeskategori 9) betydligt högre för i jämfört med resultatet som presen- teras här. Dessa skillnader kan, som nämnts ovan delvis bero på att olika datakällor använts för analyserna, då analyser bygger på Lönestrukturstatistiken. 14För dessa analyser har den detaljerade yrkesklassificeringen på tresiffernivå använts. Därav skiljer sig Tabell 3.1 delvis ifrån de resultat för som presenteras i Figur 3.7 och 3.8 som baserats på en mer grov yrkesindelning (ensiffernivå). aste yrket bland individer med eftergymnasial utbildning är barn- morska och sjuksköterska. Bland dem som inte har någon efter- gymnasial utbildning på högskolenivå är arbeten inom vård och omsorg vanligast. Försäljning, arbeten inom detaljhandel och demonstratör är det andra vanligaste yrket och säljare, inköpare och mäklare de tredje vanligaste. Även arbeten inom byggnads- och anläggningsverksamhet och som städare förekommer frekvent. Analysen är baserad på 106 yrkeskategorier (harmoniserad ISCO-88 på tresiffer- nivå). 3.4Sammanfattning och avslutande kommentar Syftet med detta kapitel var att undersöka om nivån av könssegre- geringen efter yrke på den svenska arbetsmarknaden har förändrats . Vidare jämfördes också nivån av köns- segregering i mot den i andra europeiska länder, något som är intressant då (och de andra nordiska länderna) i tidigare forskning ofta presenterats som länder med en relativt hög nivå av könssegregering efter yrke. Horisontell könssegregering var kapitlets huvudsakliga fokus, men analyserna på enbart svenska data tog även vertikal könssegregering i beaktande. I jämförelse med andra europeiska länder befinner sig den svenska arbetsmarknaden lite över genomsnittet alternativt lågt avseende könssegregering efter yrke (beroende på segregerings- mått). Rankar man de 22 länder som ingår i detta kapitels analys återfinns i den övre mitten, respektive lägre delen av för- delningen, med en könssegregeringsnivå som ligger lite högre, respektive lägre än genomsnittet. Vi kan notera att många länder i östra har höga nivåer av yrkesmässig könssegregering. Vidare skiljer sig de nordiska länderna åt då har en relativt sett hög nivå av könssegregering, medan , och (återigen beroende på segregeringsmått) utmärker sig med lägre nivåer av yrkesmässig segregering efter kön. Inom har könssegregeringen efter yrke minskat med mellan /2001 och . De mest mansdominerade yrkena, där män utgör eller mer, har förändrats i högst utsträckning då de har minskat , men även utgör dessa jobb den största andelen av alla yrken. Andelen starkt kvinnodominerade arbeten, å andra sidan, har för- ändrats relativt lite över den studerade tidsperioden och de yrken som helt domineras av kvinnor utgör den minsta andelen av alla yrken. Vidare har andelen kvinnor på de högsta arbetsmarknads- positionerna förändrats mycket lite /2001 och utgör . För att konkludera tycks allokeringen av män och kvinnor till olika yrken på arbetsmarknaden ofta vara trögföränderlig. Analysen tyder på att kvinnor i viss mån har ökat sitt inträde i traditionellt manliga yrken, men motsvarande trend kan inte skönjas avseende mäns inträde i traditionella kvinnoyrken. Vidare är de högsta posi- tionerna på arbetsmarknaden, som kännetecknas av ledningsarbete och höga löner, fortfarande kraftigt mansdominerade och mycket liten förändring har skett över det decennium som studerats i detta kapitel. Det är också intressant att de länderkomparativa analyserna inte finner stöd för bilden av som ett land med relativt sett mycket hög grad av könssegregering efter yrke – något som många studier på data visat. Europeiska Kommissionen (2009) har jämfört nivån av yrkessegregering efter kön i ett flertal europeiska länder (bland annat med segre- geringsmått D). Vid början av perioden uppvisar alla de nordiska länderna en relativt sett hög nivå av segregering och befinner sig nära varandra avseende länderrankning. visar på betydligt större spridning bland de nordiska länderna då fortfarande rankas högt avseende grad av könssegregering medan och befinner sig i mitten av fördelningen och bland de mindre segregerade länderna.15 Detta beror bland annat på att arbetsmarknaderna i vissa före detta öststater har blivit mer könssegregerade över tidsperioden, vilket också är fallet för några av de sydeuropeiska länder som inkluderas i analysen, samt att nivåerna av könssegregering inte har förändrats alls i vissa länder (till exempel ) (Ibid.). Således tyder resul- taten på att kan räknas till de länder som har mycket hög grad av yrkessegregering efter kön på arbetsmark- naden. 15 Även (2012), som använder data och studerar köns- segregering för ett flertal länder i , finner att har en hög grad av yrkes- segregering efter kön, medan andra nordiska länder placerar sig mer i mitten av distribu- tionen. Abendroth, A.-K., , I. (2013). Human capital and the gender gap in authority in European countries. , 29, 261–273. (1998). Gender and jobs: sex segregation of occupations in the world. (1971 [1957]). The economics of discrimination. (1985). Human capital, effort, and the sexual division of labor. , 3, 33–58. (1991). A treatise on the family. Bihagen, E. & , M. (2006). The glass ceiling – where is it? Womens and mens career in the private vs. the pub- lic sector in –2000. , 54, 20– 47. Blackburn, R. M., Browne, J., , B. & Jarman, J. (2002). Explaining gender segregation. , 53, 513–536. Blackburn, R. M., Jarman, J. & , B. (2000). The puzzle of gender segregation and inequality: A cross-national analysis. , 16, 119–135. , K., Halldén, K. & , C. (2014). Könslönegapets utveckling : Betydelsen av utbildning och familjeansvar. I M. . (red. ), Ojämlikhetens dimen- sioner. Uppväxtvillkor, arbete och hälsa i . (2000). The evolution of sex segregation regimes. , 105, 1658–1701. (2003). Deciphering sex segregation. Vertical and hori- zontal inequalities in ten national labour markets. Acta Sociolo- gica, 46, 267–287. & Grusky, D. (1995). Models for describing the underlying structure of sex segregation. , 100, 931–971. & Grusky, D. (1998). The past, present, and future of sex segregation methodology. Demography, 35, 497–504. & Grusky, D. (red.) (2004). The worldwide segregation of women and men. , CA: . , O. D. & , B. (1955). A methodological analysis of segregation indexes. , 20, 210–217. (1982). The failure of human capital theory to explain occupational sex segregation. , 17, 358–370. (1992). Theories and evidence. & , J. O. (1998). Qualifications and the allocation process of young men and women in the Swedish labour market. I Y. Shavit & W. (red. ), From school to work. A comparative study of educational qualifications and occu- pational destinations. Europeiska Kommissionen (2009). Gender segregation in the labour market. Root causes, implications and policy responses in the EU. : Europeiska Kommissionen. (2013). Quality report of Union Labour Force Survey 2011. and Working Papers. : European Commission. Fenstermaker, S. & West, C. (red.) (2002). Doing gender, doing difference. Inequality, power, and institutional change. (2013a). De jämställda föräldrarna. Vad ökar sannolikheten för ett jämställt föräldrapenningsuttag? Social- försäkringsrapport 2013:8. (2013b). Föräldraledighet- ens betydelse för fördelning av betalt och obetalt arbete. Social- försäkringsrapport 2013:9. Glauber, R. (2012). Womens work and working conditions. Are mothers compensated for lost wages? Work and Occupations, 39, 115–138. Gornick, J. & , J. (1998). Gender, the welfare state, and pub- lic employment: A comparative study of seven industrialized countries. , 63, 688–710. Halldén, K. (2011). What sex got to do with it? Women and men in European labour markets. () avhandlingsserie nr. (1998). Gender differences in the workplace authority discrimination and the role of organizational leaders. Acta Soci- ologica, 41, 99–113. (2003). Some take the glass escalator, some hit the glass ceiling? Career consequences of occupational sex segregation. Work and Occupations, 30, 30–61. Kanter, R. (1977). Men and women of the corporation. : Basic Books. Korpi, W. (2000). Faces of inequality: Gender, class, and patterns of inequalities in different types of welfare states. Social Politics, 7, 127-191. Kumlin, J. (2007). Disentangling sex segregation. Studies on the roots and routes of labour market sex saegregation. () avhandlingsserie nr. Kumlin, J. (2010). Har kvinnor och män blivit mer jämt fördelade över yrken, organisationer och arbetsplatser i –2003? Arbetsrapport/2010:8. (2005). En könssegregerad arbetsmarknad – hinder för fria val och effektiv matchning? Ekonomisk Debatt, 8, 46–62. Mandel, H. & Semyonov, M. (2005). Family policies, wage structu- res, and gender gaps: Sources of earnings inequality in 20 countries. , 70, 949–967. Mandel, H. & Semyonov, M. (2006). Welfare state paradox: State intervention and womens employment opportunities in 22 countries. , 111, 1910–1949. , M., , L. & , J. (2001). Birds of a feather: Homophily in social networks. ology, 27, 415–444. (2012). Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskillander mellan kvinnor och män 2011? Melkas, H. & , R. (2001). Occupational segregation by sex in the Nordic countries: An empirical investigation. I M. Fetherholf Loutfi (red. ), Women, gender and work: What is equality and how do we get there? Mincer, J. & Polachek, S. (1974). Family investments in human capital: Earnings of women. , 82, 76–108. Nermo, M. (1999). Structured by gender. Patterns of sex segregation in the Swedish labour market. Historical and cross-national com- parisons. () avhandlings- serie nr. Phelps, E. (1972). The statistical theory of racism and sexism. , 62, 659–661. Polachek, S. (1981). Occupational self selection: A human capital approach to sex differences in occupation structure. Review of Economics and Statistics, 58, 60–69. Rosenfeld, R. A., , M. & Kalleberg, A. (1998). Gender differences in supervisory authority: Variation among advanced industrialized democracies. , 27, 23–49. Ruhm, C. (1998). The economic consequences of parental leave mandates: Lessons from Europe. mics, 113, 285–317. Salancik, G. & Pfeffer, J. (1978). Uncertainty, secrecy, and the choice of similar others. Social Psychology, 41, 241–255. SCB (2008). På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet 2008. SCB (2010). Principiella grunder för Arbetskraftsundersökning- arna () och arbetsmarknadsstatistiken. Arbetsmarknads- och utbildningsstatistik 2010:1. SCB (2012). På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet 2012. & , J. (1993). You are who you know: A network approach to gender. I P. (red. ), The- ory on gender, feminism on theory. SOU (2004). Den könsuppdelade arbetsmarknaden. Betänkande av utredningen om den könssegregerade arbetsmarknaden. (2012). The contextual challenges of occupational sex segregation. Deciphering cross-national differences in Europe. Stier, H. & Yaish, M. (2014). Occupational segregation and gender inequality in job quality: a multilevel approach. Work, Employ- ment , 28, 225–246. (1997). Sex segregation and occupational gender inequality in the : Devaluation or specialized training? , 102, 1652–1692. & Skaggs, S. (2002). Sex segregation, labor process organization, and gender earnings inequality. , 108, 102–128. Watts, M. (1998). Occupational gender segregation: Index measurement and econometric modeling. Demography, 35, 489– 496. Wennemo, A. & , M. (2014). Part-time work, gender and economic distribution in the Nordic countries. Nordisk Information för Kunskap om Kön (NIKK). (2013). The global gender gap report 2013. Yaish, M. & Stier, H. (2009). Gender inequality in job authority: A cross-national comparison of 26 countries. Work and Occupa- tions, 36, 343–366. Källa: –2010. aDå antalet respondenter var mindre jämfört med övriga år slogs data för och samman. bAnledningen till att antalet respondenter 2010 skiljer sig mellan den komparativa analysen och den Sverigespecifika analysen är skillnader vid harmoniseringen av yrkeskategorierna dels mellan länder och dels inom . 4.Är könsdiskriminering vid rekrytering ett problem – och kan avidentifierade ansökningar lösa det? Det finns fortfarande stora skillnader mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden. Män har högre sysselsättningsgrad, tjänar mer, har oftare chefsbefattningar, jobbar mer sällan deltid och är sjuk- skrivna i mindre omfattning. Det finns inga tydliga skillnader i arbetslöshet, men kvinnor och män tenderar att arbeta frånskilda i olika branscher, yrken och företag. En stor litteratur diskuterar möjliga orsaker till dessa mönster. Bland de föreslagna förklaring- arna finns skillnader i humankapital, familjeansvar, hälsa, nätverk och kontakter, riskbenägenhet, tävlingsinstinkt, preferenser och diskriminering.1 Denna artikel diskuterar en aspekt av den sist- nämnda tänkbara förklaringen och en ibland föreslagen metod för att motverka fenomenet: diskriminering vid anställningar, och avidentifierade ansökningsprocedurer (AAP) som ett verktyg för att hindra det. Kapitlet inleds med en kortfattad diskussion av resultaten i den senaste forskningen kring könsdiskriminering vid anställningar. Framställningen avgränsas i princip till ekonomisk forskning och gör inte anspråk på att vara heltäckande. Tyngdpunkten ligger också på svenska studier. Här finns ett intressant mönster, där den allra senaste forskningen tenderar att förändra eller i alla fall nyan- sera den bild av att kvinnor missgynnas vid rekryteringar som eta- blerats i tidigare forskning. Därefter följer en teoretisk diskussion kring vilka förutsätt- ningar AAP bygger på, vilket problem metoden vill och kan lösa, när det kan tänkas vara en användbar metod och när det sannolikt inte är ändamålsenligt. Sedan redogör artikeln för empiriska resul- tat från svenska och internationella studier av olika former av för- sök med AAP. Tyngdpunkten i redogörelsen ligger på den försöks- verksamhet med AAP som genomfördes i –2006 (, och 2008; Sibbmark 2007; och 2012). Resultaten från dessa studier relateras till de (relativt få) andra svenska och internatio- nella studier som finns på området. 1 Se t.ex. Altonji och Blank (1999) och (2011) för översikter av den ekonomiska litteraturen. Kapitlet avslutas med en diskussion av möjliga tolkningar av de ibland motsägelsefulla mönster som finns i litteraturen, och vilka implikationer forskningen ger kring AAP som en metod att han- tera olika typer av problem. Behovet av avidentifiering beror på i vilken utsträckning faktorer som kön och ursprung påverkar möjligheterna för jobbsökande. Om dessa faktorer påverkar möjligheterna är det enligt vanliga definitioner att betrakta som diskriminering. Diskriminering på arbetsmarknaden är dock ett komplext fenomen och ett begrepp som kan tolkas på olika sätt. Med en extrem tolkning kan så gott som varje skillnad i t.ex. sysselsättning eller löner mellan två grup- per tolkas som ett utslag av negativ behandling (samtida eller histo- risk) eller missgynnande strukturer i något sammanhang, och där- med som ett resultat av diskriminering i vid mening. I den andra extremen är det möjligt att hävda att diskriminering är ett irrele- vant begrepp: skillnader mellan grupper uppstår därför att grup- perna skiljer sig åt i en dimension som har betydelse för chanserna på arbetsmarknaden, och det går inte att hävda att vissa faktorer inte ska få ha den betydelse de faktiskt har. Dessa definitioner av diskriminering blir på många sätt meningslösa, eftersom diskrimi- nering tenderar att bli allt eller inget. I ekonomisk forskning avgränsas studier av diskriminering ofta till ett mer specifikt sammanhang, t.ex. en anställningsprocedur. En vanlig ansats är då att undersöka om en viss faktor (t.ex. kön eller födelseland) påverkar sannolikheten att bli kallad till intervju eller erbjuden ett arbete.