sou · H2B37 · 2014-02-14 00:00:00 — Skärpta straff för vapenbrott Delbetänkande av Utredningen om skärpta straff för organiserad brottslighet SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss – hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera om det straffrättsliga regelver- ket på vissa särskilt angivna områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brottslighet. Professorn förordnades att fr.o.m. vara särskild utredare. förordnades som experter i utredningen rättssakkunniga (), rådmannen (), vice chefsåklagaren (), överåklagaren (, Utvecklingscentrum ), chefsjuristen (i ), enhets- chefen () och advokaten (). Genom beslut förordnades rättssakkunniga (Justitie- departementet) som expert. Hovrättsassessorn har varit sekreterare fr.o.m. . Enligt tilläggsdirektiv som beslutades ska utredaren även överväga och föreslå de åtgärder som krävs för att höja straffminimum för grovt vapenbrott till fängelse , över- väga och föreslå de åtgärder som krävs för att införa en särskild straffskala för synnerligen grovt vapenbrott, samt överväga om grovt vapenbrott bör kriminaliseras på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet. Uppdraget som rör höjningen av straffminimum för grovt vapenbrott och införandet av en särskild straffskala för synnerligen grovt vapenbrott behandlas i detta delbetänkande. Ut- redningstiden för övriga frågor har förlängts och uppdraget ska slutredovisas . Arbetet har bedrivits i nära samråd med experterna. Vi använder därför vi-form i betänkandet. Experterna har också i allt väsentligt ställt sig bakom de redovisade förslagen och övervägandena. Skilda uppfattningar i enskildheter och beträffande formuleringar kan dock ha förekommit utan att detta har behövt komma till uttryck i något särskilt yttrande. Utredningen överlämnar delbetänkandet Skärpta straff för vapen- brott, SOU 2014:7. Uppdraget fortsätter med övriga frågor. Utredningens övergripande uppgift i den del som redovisas i detta delbetänkande har varit att, i enlighet med de tilläggsdirektiv som beslutades (dir. 2013:112, se bilaga 2), undersöka vilka åtgärder som krävs för att höja straffminimum för grovt vapenbrott till fängelse och införa en särskild straffskala för synnerligen grovt vapenbrott. Utredningens huvuduppdrag och den del av tilläggsuppdraget som inte redovisas i detta delbetän- kande framgår av dir. 2013:19, se bilaga 1, och tilläggsdirektivet. Straffskalan för grovt vapenbrott skärps och delas upp Enligt vårt uppdrag ska en utgångspunkt för de förslag som vi läm- nar vara att det grova vapenbrottet i allt väsentligt ska omfatta de gärningar som omfattas av bestämmelsen . Uppdraget ger där- med uttryck för en önskan från lagstiftarens sida att skärpa synen på de grova vapenbrotten. Uppdraget får ses mot bakgrund av den skärpta syn som har intagits i förhållande till allvar- liga våldsbrott. Våra förslag innefattar en ändring av straffskalan för grovt vapen- brott på så vis att det för grovt vapenbrott ska dömas till fängelse i lägst och högst som det införs ett synner- ligen grovt brott där det stadgas fängelse i lägst och högst . På så vis bör straffen för den stora merparten av allvarliga vapenbrott skärpas som möjligheten till en nyanserad straffmätning ökar genom att straffskalan totalt sett blir vidare. I syfte att undvika att straffskalan för vapenbrott av normal- graden ska ligga s.a.s. kant i kant med straffminimum för grovt vapenbrott och för att behålla viss överlappning mellan straff- skalorna justeras även straffskalan för vapenbrott av normalgraden. Avsikten med den höjningen är inte att skärpa straffen för vapen- brott av normalgraden. Däremot är det oundvikligt att den höjning av minimistraffet för grovt vapenbrott som vi föreslår kommer att leda till en viss skärpning också avseende vapenbrott av normal- graden. Kvalifikationsgrunderna för grovt brott justeras När det gäller frågan om vilka gärningar som ska anses särskilt kvalificerade och därmed bör bedömas som grova vapenbrott även efter att straffskalan har skärpts är utgångspunkten för reformen att de gärningar som har bedömts som grova ska bedömas så även efter att straffskalan har skärpts. Våra förslag grundar sig på denna utgångspunkt. Det bör emellertid framhållas att rättstillämparen, vid bedömande av gradindelnings- frågor, alltid måste göra en helhetsbedömning av gärningen och se till att utfallet är rimligt med hänsyn tagen till grundläggande prin- ciper om proportionalitet och ekvivalens. Straffet ska således i det enskilda fallet stå i proportion till brottets allvar, så att svårare brott bestraffas strängare än mindre allvarliga brott (proportionalitet) och lika allvarliga brott ska bestraffas lika strängt (ekvivalens). Även om utgångspunkten är att de brott som tidigare bedömdes som grova, ska bedömas som grova också fortsättningsvis kan det inte uteslutas att den relativt kraftiga skärpningen av minimistraffet för grovt brott leder till att utrymmet för att bedöma en gärning som brott av normalgraden ökar något. Våra förslag innefattar vissa justeringar av de omständigheter som särskilt ska beaktas vid rubriceringen och straffmätningen av vapenbrott (s.k. kvalifikationsgrunder). Den punkt som tar sikte på innehav av skjutvapen på allmän plats m.m. ändras så- tillvida att det läggs till att vapnet ska vara redo att användas. Vidare ersätts hänvisningen till skolområden med en mer generell angivelse av platsen för innehavet, på så vis att det nu även anges att innehav på platser där människor samlas kan kvalificera ett innehav av skjutvapen som grovt brott. Slutligen införs också en ny kvalifi- kationsgrund, nämligen att gärningen i övrigt varit av särskilt farlig art. Införandet av den sistnämnda kvalifikationsgrunden syftar till att ge en tydligare anvisning om att domstolen ska beakta den kon- text i vilken gärningen företas. Vid bedömningen av om ett vapenbrott ska rubriceras som syn- nerligen grovt bör särskilt beaktas om innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett ett stort antal vapen. Ett vapenbrott bör dock kunna kvalificeras som synnerligen grovt även om ett mindre antal vapen förekommer som någon av de kvalifikationsgrunder som angetts för grovt brott förekommer och dessa omständigheter är särskilt starka. Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67)................ 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (2003:148) om straff 1.3Förslag till förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister........................................ Utredningens uppdrag och arbete ................................ Bakgrund och nuvarande ordning................................. överväganden om vapenbrott ................................... 3.2.1 Särskild straffskala för grovt vapenbrott..................... 3.2.3 Vissa åtgärder mot illegala vapen ................................. Skärpningar i vapenlagstiftningen................................ 3.4.1 Den officiella kriminalstatistiken för vapenbrott ....... 3.4.2 Vapenbrott som inte framgår av den officiella Straffen för vapenbrott ................................................. Genomgång av praxis ............................................................... 3.5.1 genomgång av praxis ............... 3.5.2 Genomgång av praxis mellan och Skälen för att skärpa straffet för allvarliga vapenbrott........... Överväganden och förslag ............................................ 4.2Allmänna utgångspunkter för våra överväganden och Utformning av straffskalor........................................... 4.2.2 Betydelsen av brottets konstruktion för utformning av straffskalan............................................ Överlappning av straffskalor........................................ 4.2.4 Vilka straffnivåer kan användas i straffskalor?............ 4.2.5 Relationen till andra brott och förstadier till brott..... 4.3 Överväganden om straffskalan ................................................ 4.3.1 Allmänna överväganden om straffskalan..................... 4.3.2 Närmare om straffskalan för grovt vapenbrott........... 4.3.3 Närmare om straffskalan för vapenbrott av 4.4 Vilka omständigheter bör särskilt beaktas vid rubricering och straffmätning av allvarliga vapenbrott? 4.4.2 Kvalifikationsgrunder för grovt vapenbrott................ 4.4.3 Kvalifikationsgrunder för synnerligen grovt 4.4.4 Sammanfattande och avslutande synpunkter .............. 4.5 Konsekvenser för annat än straffmätningen........................... Konsekvenser för staten............................................... 5.3Konsekvenser för brottsligheten och det Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.................. Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1996:679)........... 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott ............................................................ 7.3Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister........................................ Bilaga 1 Kommittédirektiv 2013:19.................................................. Vapenbrott – genomgång av praxis från lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1996:67) dels att nuvarande 9 kap. 1 a § ska betecknas 9 kap. 1 b §, dels att nuvarande 9 kap. 1, 1 a, 2 och 5 §§ och den nya 9 kap. 1 b § ska ha följande lydelse. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har innehafts på all- män plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasie- undervisning bedrivs, 2.vapnet har varit av särskilt Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . farlig beskaffenhet, eller 3. innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har innehafts på all- män plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasie- undervisning bedrivs, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, eller 3.innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Om brott som anges i 1 § första stycket är att anse som grovt, döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har varit redo att användas och har innehafts på allmän plats, på en annan plats där människor samlas eller i ett fordon på någon sådan plats, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, 3.innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen, eller 4.gärningen i övrigt har varit av särskilt farlig art. Om brottet är synnerligen grovt döms till fängelse i lägst tre och högst . Vid bedömande av om brottet är synnerligen grovt ska det särskilt beaktas om inne- havet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett ett stort antal vapen. Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fäng- else . 1 a § 1 b § Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen bryter mot bestämmelserna om märkning i 2 a kap. 2–4 eller 7 §. Detsamma gäller den som uppsåtligen förfalskar eller utan lov ut- plånar, avlägsnar eller ändrar sådan märkning. Ansvar för brott mot bestäm- Ansvar för brott mot bestäm- melserna om märkning i 2 a kap. melserna om märkning i 2 a kap. § ska inte dömas ut om gär- 7 § ska inte dömas ut om gär- ningen är belagd med straff enligt ningen är belagd med straff enligt 1 eller 1 a §. Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a)missbrukar rätten att inneha ett skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än det som han eller hon är berättigad till, b)bryter mot bestämmelserna om överlämnande till förvaring hos någon annan i 5 kap. 3 § första stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot villkor i fråga om förvaring av vapen som med- delats med stöd av denna lag, c)bryter mot bestämmelserna om förvaring i 5 kap. 1–3 §§ i fråga om skjutvapen eller ammunition som innehas av samman- slutningar, huvudmän för museer eller auktoriserade bevaknings- företag eller i fråga om skjutvapen som innehas av vapenhandlare, d)innehar ammunition utan att ha rätt till det eller inte följer ett beslut att lämna över ammunition för inlösen, e)överlåter ammunition till någon som inte har rätt att inneha ammunitionen, f)driver handel med skjutvapen utan tillstånd, g)medför skjutvapen i strid med bestämmelserna i 5 kap. 6 §, h) bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § d genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land, eller i) förvarar ett skjutvapen åt någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns eller bryter mot bestämmelserna om användning vid förvaring i 5 kap. 3 § andra stycket. I ringa fall ska inte dömas till ansvar för otillåtet innehav av ammunition eller överträdelse av bestämmelserna i 5 kap. 6 §. Till ansvar för otillåten förva- Till ansvar för otillåten förva- ring av skjutvapen åt någon annan ring av skjutvapen åt någon annan ska inte dömas om gärningen är ska inte dömas om gärningen är belagd med straff enligt 1 §. belagd med straff enligt 1 eller 1 a §. Ett vapen som har varit före- Ett vapen som har varit före- för brott som avses i 1 §, mål för brott som avses i 1 §, eller 2 § första stycket a 1 a §, 1 b § eller 2 § första stycket ska förklaras förverkat, om det a ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. inte är uppenbart oskäligt. samma gäller ammunition som samma gäller ammunition som har varit föremål för brott som har varit föremål för brott som avses i 2 § första stycket d eller e. avses i 2 § första stycket d eller e. I stället för vapnet eller ammu- I stället för vapnet eller ammu- nitionen kan dess värde förkla- nitionen kan dess värde förkla- Om ett vapen för- Om ett vapen för- förverkat får även ammu- förverkat får även ammu- nition som hör till vapnet för- nition som hör till vapnet för- Vad som i första stycket föreskrivs om ett vapen ska också gälla en vapendel. Utbyte av brott enligt denna lag ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott ska ha följande lydelse. Följande gärningar utgör terroristbrott under de förutsättningar som anges i 2 § i denna lag: 1.mord, 3 kap. 1 § , 2.dråp, 3 kap. 2 § , 3.grov misshandel, 3 kap. 6 § , 4.människorov, 4 kap. 1 § , 5.olaga frihetsberövande, 4 kap. 2 § , 6.grov skadegörelse, 12 kap. 3 § , 7.mordbrand och grov mordbrand, 13 kap. 1 och 2 §§ brotts- balken, 8.allmänfarlig ödeläggelse, 13 kap. 3 § , 9.sabotage och grovt sabotage, 13 kap. 4 och 5 §§ , 10.kapning och sjö- eller luftfartssabotage, 13 kap. 5 a § brotts- balken, 11.flygplatssabotage, 13 kap. 5 b § , 12.spridande av gift eller smitta, 13 kap. 7 § , 13.olovlig befattning med kemiska vapen, 22 kap. 6 a § brotts- 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), 9 kap. 1 och 1 a §§ (1996:67), 15.brott enligt 29 § tredje stycket lagen (2010:1011) om brand- farliga och explosiva varor, 16.uppsåtligt brott enligt 25 och 26 §§ lagen (1992:1300) om krigsmateriel, som avser kärnladdningar, radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel, apparater och andra anordningar för spridning av radiologiska, biologiska eller kemiska stridsmedel samt speciella delar och substanser till sådant material, 17.brott enligt 18, 18 a och 20 §§ lagen (2000:1064) om kon- troll av produkter med dubbla användningsområden och av tek- niskt bistånd, som avser sådana produkter eller sådant tekniskt bistånd som kan användas för att framställa kärnladdningar, bio- logiska eller kemiska vapen, 18.smuggling och grov smuggling, 3 och 5 §§ lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser sådana varor som om- fattas av 14–17, 19.olaga hot, 4 kap. 5 § , som innefattar hot om att begå någon av de gärningar som avses i 1–18. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister Härigenom föreskrivs att 14 och 15 §§ förordningen (1999:1134) om belastningsregister ska ha följande lydelse. registret om brott mot 3, 4, 6, registret om brott mot 3, 4, 6, 8–11, 13–15 eller 17 kap. brotts- 8–11, 13–15 eller 17 kap. brotts- (1971:69), tullagen (2000:1281), (1971:69), tullagen (2000:1281), lagen (2000:1225) om straff för lagen (2000:1225) om straff för (1968:64), (1968:64), (1993:581), (1993:581), om tobaksskatt, lagen (1994:1564) om tobaksskatt, lagen (1994:1564) (2010:1622), (2010:1622), om förbud mot vissa dopnings- om förbud mot vissa dopnings- medel, lagen (1999:42) om för- medel, lagen (1999:42) om för- bud mot vissa hälsofarliga varor, bud mot vissa hälsofarliga varor, lagen (1994:1776) om skatt på lagen (1994:1776) om skatt på energi eller 9 kap. 1, 1 a eller 2 § vapenlagen (1996:67) eller dess vapenlagen (1996:67) eller dess motsvarighet enligt äldre lag ska motsvarighet enligt äldre lag ska lämnas ut om det begärs av lämnas ut om det begärs av lämnas ut för prövning av upp- lämnas ut för prövning av upp- lagen om tobaksskatt, lagen om lagen om tobaksskatt, lagen om alkoholskatt eller lagen om skatt alkoholskatt eller lagen om skatt på energi, skattebefriade förbru- på energi, skattebefriade förbru- kare enligt lagen om alkohol- kare enligt lagen om alkohol- skatt eller lagen om skatt på skatt eller lagen om skatt på lagen om tobaksskatt, lagen om lagen om tobaksskatt, lagen om skatt på energi eller lagen skatt på energi eller lagen (1984:409) om skatt på gödsel- (1984:409) om skatt på gödsel- Om den påföljd som dömts ut även avser något annat brott än de som anges i första stycket, ska också uppgifter om det brottet registret om brott mot 3, 4 eller registret om brott mot 3, 4 eller 6 kap., 8 kap. 1, 4, 5, 6 eller 7 §, 6 kap., 8 kap. 1, 4, 5, 6 eller 7 §, 3, 4, 6 6 a §, 6 a §, 13 kap., 14 kap. 1, 13 kap., 14 kap. 1, 16 kap. 1, 2, 5 eller 8 §, 17, 18 16 kap. 1, 2, 5 eller 8 §, 17, 18 eller 19 kap. , narko- eller 19 kap. , narko- (1968:64), (1968:64), (1991:1969) om förbud mot vissa (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, lagen (1999:42) dopningsmedel, lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälso- om förbud mot vissa hälso- farliga varor eller 9 kap. 1 farliga varor eller 9 kap. 1, lag ska lämnas ut om det begärs äldre lag ska lämnas ut om det begärs av Totalförsvarets rekryte- myndighet eller Försvarsmakten, i fråga om dels totalförsvars- makten, i fråga om dels total- pliktiga som skrivs in eller är eller är inskrivna för värnplikt lagen (1994:1809) om totalför- svarsplikt, dels de som Försvars- totalförsvarsplikt, dels de makten avser att anta eller som är antagna till militär utbildning eller som är antagna till militär utbildning inom myndigheten. Om uppgifter om sådan brottslighet som avses i första stycket förekommer ska också uppgifter om annan brottslighet som för- anlett någon annan påföljd än penningböter lämnas ut. Denna förordning träder i kraft . 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningen fick ursprungligen i uppdrag att analysera om det straffrättsliga regelverket på vissa särskilt angivna områden kan skärpas för att på ett mer effektivt sätt motverka organiserad brotts- lighet. Regeringens direktiv till utredningen (dir. 2013:19) bifogas, se bilaga 1. Enligt tilläggsdirektiv som beslutades ska utredningen även överväga och föreslå de åtgärder som krävs för att höja straffminimum för grovt vapenbrott till fängelse , överväga och föreslå de åtgärder som krävs för att införa en särskild straffskala för synnerligen grovt vapenbrott och överväga om grovt vapenbrott bör kriminaliseras på försöks-, förberedelse- och stämplingsstadiet. Utredaren ska lägga fram nödvändiga författningsförslag och redovisa förslagens konsekvenser. Den del av uppdraget som rör höjningen av straffminimum för grovt vapenbrott och införandet av en särskild straffskala för synnerligen grovt vapenbrott ska redo- visas och omfattas av detta delbetän- kande. Regeringens direktiv till utredningen (dir. 2013:112) bifogas betänkandet, se bilaga 2. Direktiven för det tilläggsuppdrag som behandlas i detta delbetän- kande beslutades vid regeringssammanträde . Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt med tre sam- manträden, varav ett tvådagars internatsammanträde. I våra direktiv har angetts att utredningen vid behov ska sam- råda med berörda myndigheter och organisationer. Utredningens uppdrag och arbete har till övervägande del skett genom att de närmast berörda myn- digheterna och organisationerna funnits representerade i expert- gruppen. , , Rikspolis- styrelsen (genom i ), Brotts- förebyggande rådet (Brå) och har varit representerade i expertgruppen. Därutöver har en expert från all- män domstol deltagit i utredningens arbete. På detta sätt har kun- skaper, erfarenheter och synpunkter under arbetets gång inhämtats som underlag för utredningens analyser och överväganden. Utred- ningen har även varit i kontakt med företrädare för Kriminalvården i syfte att erhålla upplysningar till stöd för den konsekvens- och kostnadsanalys som har gjorts. Sekreteraren har slutligen, , varit på studiebesök hos i Västra Göta- lands län för inhämtande av information och kunskap om skjut- vapen och ammunition. Information om lagstiftning i andra länder har erhållits genom sökningar i databaser, andra tryckta källor samt – när det gäller för- hållandena i – efter kontakt med akademiker där. När vi i detta delbetänkande skriver om vapen och skjutvapen används dessa termer som synonyma och vi syftar i båda fallen på sådana skjutvapen som definieras i 1 kap. 2–3 §§ vapenlagen (1996:67; nedan anges endast vapenlagen), dvs. dels vapen med vilka kulor, hagel, harpuner eller andra projektiler kan skjutas ut med hjälp av krutladdningar, kolsyreladdningar, komprimerad luft eller andra liknande utskjutningsmedel, dels sådana föremål som omfattas av 3 §. Enligt 3 § gäller det som sägs om skjutvapen i vapenlagen också a)anordningar som till verkan och ändamål är jämförliga med skjutvapen, b)obrukbara vapen som i brukbart skick skulle räknas som skjut- vapen, c)start- och signalvapen som laddas med patroner, d)armborst, e)tårgasanordningar och andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar, Utredningens uppdrag och arbete f)slutstycken, ljuddämpare, eldrör, pipor, stommar, lådor, trum- mor och mantlar till skjutvapen, eller armborststommar med avfyrningsanordningar, g)anordningar som kan bäras i handen och är avsedda att med elektrisk ström bedöva människor eller tillfoga dem smärta, och h)anordningar som gör att skjutvapen kan användas med annan ammunition än de är avsedda för. Däremot avses inte t.ex. knivar, handgranater och ammunition.