sou · H2B349 · 2014-06-27 00:00:00 — Samordnarens övergripande syfte med arbetet var att ta fram en konkret beskrivning av hur man praktiskt kan gå tillväga för att organisationsöverskridande, i en kommun eller ett län, få en helhetsbild av hur samhällets arbete mot våld i nära relation faktiskt fungerar och vad som behöver förändras. I den separata bilagan beskrivs arbetet närmare.1 Nationella samordnaren har aktivt bedrivit ett utåtriktat arbete, både gentemot berörda aktörer och allmänheten, för att medverka till en ökad medvetenhet och på så sätt bättre synliggöra problem runt våld i nära relationer. Samordnaren har medverkat i debatter och intervjuer för nyhetsprogram i radio och tv, gett intervjuer i tidningar och tidskrifter, medverkat i ett flertal tv-program där problematik kring våld i nära relationer har diskuterats samt skrivit flera debattartiklar som publicerats i de stora dagstidningarna. Löpande information om utredningens arbete har dessutom funnits tillgänglig på webbplatsen . I kapitel 1 redogörs för nationella samordnarens uppdrag och arbete. I kapitel 2 ges som en grundläggande utgångspunkt en kortfattad beskrivning av områdets komplexitet, skillnader över landet, vissa data i korthet som kan ge en bild av våldets omfattning samt ett förslag till gemensam verksamhetsutveckling. I kapitel 3–9 återfinns nationella samordnarens förslag, bedöm- ningar och övriga iakttagelser. Slutligen återfinns en författningskommentar avseende lagförslagen. 1 Bilaga till detta betänkande, Utveckla lokalsamhällets samlade arbete mot våld i nära relationer. En praktisk vägledning för kommuner, landsting, statliga myndigheter och idéburna organisationer. 2Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans 2.1Beakta komplexiteten vid planering, koordinering och styrning Bedömning: Kunskap om och förståelse för komplexiteten vid våld i nära relationer behöver vara en central utgångspunkt för planering, koordinering och styrning på lokal, regional och nationell nivå. Genom strategiskt och operativt samarbete kan kvalitet och effektivitet förbättras. Offentlig verksamhet kännetecknas generellt av hög grad av kom- plexitet eftersom det finns en omfattande specialisering som ofta involverar många nivåer och alltid har mål-medel-dilemman, är budgetkopplad och ofta politisk.1 Vissa samhällsområden är särskilt komplexa med svårlösta komplicerade delproblem sammanbundna med andra problem i ett sorts socialt trassel.2 Området våld i nära relationer är ett sådant och omfattar allvarliga brott mellan människor med känslomässiga band till varandra och med olika beroende- förhållanden. Mycket har gjorts inom området våld i nära relationer och avse- värda resurser avsatts . Hur utvecklingen hade sett ut utan dessa insatser går inte att veta, däremot finns en 1Adolfsson, P. & , R. red. (2009), Offentlig sektor och komplexitet. Om hantering av mål, strategier och professioner. eng. social messes och unstructured reality, uttryck myntat av Ackoff 1974. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans bred samstämmighet om att utvecklingen på många sätt har gått kraftigt framåt och att i ett internationellt perspektiv bedriver ett framgångsrikt arbete mot våld i nära relationer. Jämställdhets- arbetet har varit och förblir ett grundläggande fundament i ett långsiktigt arbete mot våldet. Därtill behöver våld i nära relationer även få ett tydligt utrymme i folkhälsopolitiken (avsnitt 8.1). menar nationella samordnaren att det finns risk för att utvecklingen kan plana ut (avsnitt 2.2), om inte grundläggande förändringar på området kommer till stånd. Möjligheten att se dessa bedömer nationella samordnaren ökar om man bättre förmår se och hantera områdets komplexitet. Svårlösta samhällsfrågor3 ställer särskilda krav på hur man analyserar, planerar och vidtar åtgärder.4 Nationella samordnaren vill peka på fem aspekter som är viktiga att tänka på inte minst för beslutsfattare på olika nivåer för att få bättre resultat i samhällets samlade arbete mot våld i nära relationer.5 Problemen är sammanvävda och svåra att förutse vilket förutsätter strategiskt och operativt samarbete Orsaker till våldet står att finna i ett komplext samspel av bland annat sociala, kulturella, ekonomiska och politiska faktorer som är inbördes beroende av varandra.6 Varje problem är som regel nära relaterat med ett annat problem. Ett barn med svårigheter i skolan kan vara ett barn vars föräldrar utövar våld, som kan ha samband med missbruk, vilket kan förstärka social isolering och arbetslöshet som påverkar familjens ekonomi och boendesituationen, vilket i sin tur påverkar hälsan osv. Orsakssamband som kan verka självklara visar sig ofta inte vara det.7 Till synes kloka beslut riskerar att få andra och oönskade effekter än de eftersträvade. Beslut och tillvägagångssätt i en myndighet får 3I litteraturen benämnda wicked problems, se till exempel SOU 2013:40, s. 60. 4Se till t.ex. Teisman, G., van Buuren, A. & , L. (2009), Managing complex governance systems; SOU 2013:40, s. 60f; Devaney, J. & Spratt, T. (2009), Child abuse as a complex and wicked problem. 5Jordan, T. & , P. (2010), Att hantera de svårlösta samhällsfrågorna. 6WHO (2002), World report on violence and health, s. 10. 7I en brittisk studie påvisas t.ex. att det inte finns något belägg för att våld i nära relationer ökar med en generellt ökande arbetslöshet, vilket man intuitivt skulle kunna tro. Däremot menar man att högre arbetslöshet för kvinnor ökar risken för våld i hemmet medan högre arbetslöshet för män kan minska risken. Se , , , H., Wadsworth, J. & , T. (2013), Unemployment and Domestic Violence: Theory and Evidence, i , Discussion Paper No 1230, 2013. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans ibland oanade konsekvenser för andra myndigheter. Individer och familjer med mångfacetterad problematik får många kontakter inom men problemen tenderar att definieras och kategoriseras utifrån hur individ- och familjeenhet har organiserats.8 Det komplicerade fältet mellan stöd och hjälp till utsatta å ena sidan och rättsprocessen å den andra ger hög grad av komplexitet hela vägen ut i de enskilda ärendena. Området kan även successivt ändra karaktär, förändringar som inte nödvändigtvis avspeglas i uppföljningsdata. Antalet kvinnor som söker skydd i s.k. skyddade boenden kan vara relativt , men delvis ha annan bakgrund med andra förutsättningar och behov . För att fatta verksamhetsbeslut på goda grunder inom området våld i nära relationer krävs allsidiga belysningar av problemen utifrån olika professioners perspektiv. Former för samarbete och koordinering på såväl lokal (avsnitt 2.1.2), regional (avsnitt 8.6) som nationell (avsnitt 8.4) nivå är därför viktig. För den enskilde som söker hjälp är det viktigt att det finns ett operativt samarbete mellan myndigheterna (avsnitt 3.1.2). Risk för att endast åtgärda symptomen – viktigt att också arbeta med de bakomliggande orsakerna Svårlösta samhällsfrågor brukar innebära att det görs många försök att komma till rätta med problemen, men att resultaten inte alltid blir så bra som man tänkt sig. Insikten att problemen är komplexa riskerar att leda till för lite fokus på det långsiktiga arbetet. Med fokus på snabba resultat kan åtgärderna inriktas på symptomen snarare än att gå till botten med problemen genom en djupare förståelse av deras bakomliggande orsaker. Den utvärdering av regeringens handlingsplan som (Brå) gjorde 2010 visar till exempel att åtgärderna fokuserar på de våldsutsatta kvinnorna snarare än på de män som slår.9 Enligt Brå:s bedömning föreligger det därmed en risk att omfattande resurser satsas på åtgärder med begränsade långsiktiga effekter.10 8Lundgren, M., , B., , S. & Perlinski, M. (2009), Från integrering till specialisering – om organisering av individ- och familjeomsorg 1988–2008. 2007/08:39. 10Brå (2010), Mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. En första uppföljning av regeringens handlingsplan. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans I ett feministiskt perspektiv är huvudförklaringen till partner- våld samhällets könsmaktsordning, dvs. att män generellt sett har mer makt än och befinner sig i en överordnad position i förhållande till kvinnor. Utgångspunkten i detta perspektiv är att det råder en ojämlik maktbalans mellan könen. Samhällets patriarkala strukturer innebär att män kontrollerar kvinnors levnadsvillkor och att vissa män befäster denna kontroll med våld. Detta perspektiv kan dock inte förklara allt våld i nära relationer, till exempel det som förekommer i samkönade relationer. För att komma till rätta med dessa skillnader i makt mellan kvinnor och män i samhället krävs ett än mer aktivt jämställdhetsarbete. Riksdag och regering har definierat ett jämställt samhälle som ett samhälle där kvinnor och män har samma makt att forma samhället och sina egna liv och ett av målen är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Det är nationella samordnarens övertygelse att det behövs nya perspektiv på och former för hur samhället på bästa sätt kan ge stöd och hjälp för långsiktigt hållbara förändringar till personer och familjer med mångfacetterad psykosocial problematik, en fråga som dock ligger utanför detta uppdrag. Det är centralt att utveckla stödet till de våldsutsatta (kapitel 3) och till barn som lever med våld (kapitel 4) men det krävs ett strategiskt och på olika nivåer långsiktigt förebyggande arbete (kapitel 8) med större fokus på personer med stora aggressions- problem, vilket huvudsakligen är män (kapitel 6) och på socio- ekonomiska faktorer i stort (arbete, bostad, hälsa) som är viktiga komponenter i arbetet för att minska våld i nära relationer. Det finns få definitiva lösningar – lärande och ständiga förbättringar är vägen framåt De problem man stöter på i den här typen av komplexa samhälls- områden har också egenskapen att de inte kan lösas en gång för alla. Problemen minskar eller ökar i omfattning, men de försvinner inte helt. Det finns inte ett visst åtgärdspaket som kommer att leda till att allt våld upphör. Det finns t.ex. inte en definitiv lösning på problemet att så många våldsutsatta väljer att avstå från att polisanmäla eller att inte stå fast vid sin anmälan i brottsutred- ningen. Hanteringen av barn som följer med till skyddat boende är ett annat exempel på ett problem som är svårt att slutgiltigt lösa. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans Det som först kan verka vara en bra lösning på ett problem kan visa sig leda till nya problem. Flera av delproblemen på området är sådana att det handlar om att hitta bästa möjliga, eller minst dåliga, hantering. Ett ständigt lärande samt ett strukturerat arbete med ständiga förbättringar lokalt och regionalt är därför den viktiga vägen framåt (avsnitt 2.1.2). Svårt men viktigt med försöksverksamheter Alla situationer som involverar människor är i viss mån unika, tolkas och förstås olika av alla inblandade (utifrån profession, kompetens, erfarenhet och grundläggande värderingar m.m.) och förändras kontinuerligt. Svårlösta samhällsfrågor som våld i nära relationer handlar om människors liv och vardag på ett påtagligt sätt och är ofta förenat med rädslor och oro. Det går därför inte att lättvindigt experimentera med åtgärder och insatser. Varje åtgärd får kon- sekvenser för människor och ställer därför krav på ansvarsfullt handlande hos beslutsfattare. är det angeläget att pröva sig fram och få kunskap om vad som verkligen ger effekt, för vem och i vilka situationer. Det behövs till exempel nya perspektiv på och former för hur samhället på bästa sätt kan ge stöd och hjälp för långsiktigt hållbara förändringar till personer och familjer med mångfacetterad psykosocial problematik (se exempel i avsnitt 3.10). Lärandet behöver också struktureras och vissa myndigheter måste ha ansvar för att dra slutsatser ur olika försök. Det har genomförts många projekt men lärandet och slut- satserna från dessa kan förtydligas. , , Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) med flera har en viktig uppgift att uppmärk- samma, pröva och utvärdera metoder. Länsstyrelserna ska enligt nationella samordnarens förslag ha en fortsatt viktig och utvidgad roll för att stödja försöksverksamheter och att beprövade kun- skaper når ut (avsnitt 8.6). Komplexiteten ställer krav på helhetssyn och gränsöverskridande kunskap och ledning Komplexa områden som våld i nära relationer är svåra att styra uti- från den traditionella logiken att fördela tydligt avgränsade uppgifter till enheter eller myndigheter att sköta inom ramen för Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans Involverade enheter och myndigheter måste därför utifrån en helhetssyn ha fler utgångspunkter för arbetet än det egna ansvarsområdet eller organisationen.11 Det finns en omfattande litteratur och många utredningar som beskriver problemet med för starka organisationsgränser (stuprör) inom komplexa områden och behovet av att i högre grad utgå från dem verksamheten är till för.12 Det ställer också krav på chefer att inte se på komplexiteten som ett problem som kan rationaliseras bort utan som en del av den verklighet som behöver hanteras, bland annat med ett utvecklat samarbete med andra.13 På nationell nivå förstärks problemet delvis av att området våld i nära relationer spänner över flera politikområden och departement. En bättre koordinering mellan i första hand kriminal-, jämställdhets, folkhälso- och socialpolitiken skulle därför sannolikt ge bättre förutsättningar för ett långsiktigt hållbart arbete mot våld i nära relationer och minska risken för satsningar som inte hänger ihop med varandra (avsnitt 8.4). På lokal nivå resulterar specialiseringen i att den enskildes problem eller situation delvis ändrar karaktär och benämning efter hand. Det som kanske börjar som ett inlärningsproblem för ett barn i skolan byter skepnad och blir ett socialt problem och en rättslig process som förgrenas till ett försörjningsproblem för att kanske förvandlas till ett psykiatriskt vårdproblem, missbruks- problem eller vårdnadstvist och ytterligare rättsliga processer. Varje specialist gör i mötet med den våldsutsatta oftast så gott den kan och har som regel kompetens och god vilja inom sitt ansvarsområde. Ändå riskerar det samlade resultatet att inte bli tillräckligt bra för den enskilde och kostsamt för samhället.14 Operativa arbetsgrupper (avsnitt 3.1.2), gemensamt utvecklingsarbete utifrån enskildas behov (avsnitt 2.1.2) och samhällsekonomiska analyser (avsnitt 9.1.6) anser nationella samordnaren är några vägar framåt att hantera detta. 11 , J. & Westrup, U. (2014), Gränsöverskridande chefskap; SOU 2013:40. 12 T.ex. , J. (2009), Komplexitet i samverkan mellan olika offentliga aktörer; SOU 2007:10; Stigendal, L. (2010 ), Effektiv styrning. 13Persson, J. & Westrup, U. (2014), Gränsöverskridande chefskap. 14Länsstyrelsen (2013), Trygghetens värde – sociala risker ur ett ekonomiskt perspektiv, s. 87. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans 2.1.1Stora lokala och regionala skillnader Bedömning: De stora lokala och regionala skillnaderna i hur arbetet mot våld i nära relationer bedrivs och vilka resultat som uppnås är oroande. Utöver tillsyn behövs ett organiserat lokalt och regionalt förbättringsarbete. En ytterligare komplexitet med våld i nära relationer är de stora lokala och regionala variationer som finns. Eftersom lagstiftning, normering, professionskulturer med mera är nationell kan man tala om våld i nära relationer som ett komplext område. En våldsutsatt, eller misstänkt gärningsman, möter ungefär samma typ av kontakter, förfaranden och blanketter oavsett var denne bor. Men ser man närmare på detta finns det en rad faktorer som bidrar till stora olikheter och lokala variationer. Kommunens omfattande ansvar på detta område leder till att olikheter i kommunernas prioriteringar, organisering av , grad av personal- omsättning, resurssättning, kompetens på området och rutiner leder till att förmåga och resultat varierar avsevärt. Inspektionen för vård och omsorg konstaterar att det finns stora skillnader i kom- munernas arbete, lagens krav följs inte alltid, kvaliteten och kom- petensen inom området skiljer sig mellan kommuner och i vissa kommuner finns stora brister när det gäller att uppmärksamma och utreda våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld och deras behov. Som ett exempel på olika rutiner nämns att vissa kommuner i stor omfattning hänvisar kvinnor och barn till serviceinsatser utan utredning och biståndsbeslut medan detta är otänkbart i andra.15 Tidigare studier visar dessutom att jämförelser mellan kommuner eller landsting tyder på att det inte finns något enkelt samband mellan kostnader och resultat, även efter hänsyn tagits till sådana faktorer som beaktas i utjämningssystemet.16 Även polismyndigheterna arbetar på olika sätt liksom de olika landstingens hälso- och sjukvårdsenheter, vilket medför betydande regionala variationer. Exempelvis varierar handläggningstiderna för vanliga brottstyper avsevärt mellan olika län.17 Vad som mäts och följs upp, arbetsrutiner, vilken information som delas och hur, med vilka man samarbetar och på vilket sätt, 15Inspektionen för vård och omsorg (2014), Våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld. Slutrapport från en nationell tillsyn 2012–2013. 16Ackerby, S. (2009), Produktivitet och effektivitet i verksamhet. 17Brå (2014), Handläggningstider i rättskedjan 2009–2012. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans tillämpningen av sekretesslagstiftningen, utformningen av lokala direktiv och riktlinjer, tolkningen av centrala riktlinjer, liksom fysisk lokalisering av olika verksamheter och grad av privatiseringar utgör ytterligare exempel på faktorer som leder till stora skillnader över landet. Därtill kommer de ideella organisationernas olika placering, kapacitet, förmåga och kompetens liksom vilka former för samarbete med kommunen som finns upparbetade. 2.1.2Bedriv gemensam verksamhetsutveckling lokalt och regionalt Förslag: Länsstyrelserna uppdras att i samarbete med polisen bjuda in kommuner, landsting, statliga myndigheter och idéburna organisationer till regionalt utvecklingsarbete, som utifrån en helhetssyn tar fram en gemensam handlingsplan för ett tryggt och säkert samhälle fritt från våld i nära relationer. Våld i nära relationer kräver insatser från många olika professioner, myndigheter och organisationer. Alla verksamheter har åtminstone två saker gemensamt; de finns till för enskilda samhällsmedborgare och allmänheten i stort och de är i huvudsak skattefinansierade. Det är goda skäl för ett nära samarbete myndigheterna emellan. Men samarbete begränsas av exempelvis organisa- tionernas skilda uppdrag, mål och uppföljningssystem, huvud- mannaskap och lagstiftning samt skillnader i verklighetsbeskrivningar. Samordnaren bjöd därför efter en inledande diskussion med polisen in , sjukhuset och kvinnojouren i samt åklagarkammare till ett utvecklingsarbete i syfte att pröva myndighetssamverkan utifrån ett systemsynsätt18 inom området våld i nära relationer. Arbetet i utgick från följande principer som skulle vara vägledande i det gemensamma utvecklingsarbetet: 1.Förbättra utifrån ett helhetsperspektiv. 2.Rikta utvecklingsarbetet mot sådant som målgruppen själv värdesätter. 3.Fokusera särskilt på relationerna mellan olika delar (till exempel mellan olika enheter eller organisationer). 18 SOU 2013:40. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans 4.Åtgärda bakomliggande orsaker till utmaningar. 5.Skapa förutsättningar för förbättringar som består och utvecklas . 6.Ha ett lyssnande förhållningssätt och involvera målgrupp, medarbetare och chefer.19 En bärande idé i det tillvägagångssätt som prövades i är att flytta deltagarnas fokus från den egna organisationen till att i stället se en större helhet och hur olika delar interagerar och påverkar varandra. Genom att arbeta utifrån en geografisk avgränsning och kunskap om de våldsutsattas behov och alla deras myndighets- kontakter är tanken att förändra deltagarnas och ledningens tänkesätt och perspektiv om verksamheten och vilka de verkliga utmaningarna är. Genom reflektioner och lärande utifrån olika professioners perspektiv och med kunskap om brottsoffrens faktiska ärenden, upplevelser och behov samt annan kunskap om det lokala systemet har myndigheterna tagit fram en gemensam handlingsplan för det fortsatta arbetet i mot våld i nära relationer. Det är för tidigt att säga något om de långsiktiga resultaten i och det fortsatta gemensamma utvecklingsarbetet och genomförandet av handlingsplanen behöver följas upp, till exempel av . Men arbetssättet i kan tjäna som inspirationskälla för andra kommuner och län och beskrivs därför i en vägledning som återfinns i separat bilaga.20 Det är mycket angeläget att få till stånd ett strukturerat utveck- lingsarbete mot våld i nära relationer, inte minst i de kommuner som i tillsynen visat sig vara svaga. Nationella samordnaren föreslår att länsstyrelserna i samarbete med polisen ska bjuda in kommuner, landsting, statliga myndigheter och idéburna organisationer till regionalt utvecklingsarbete som utifrån en helhetssyn tar fram en gemensam handlingsplan för ett tryggt och säkert samhälle fritt från våld i nära relationer. 19Dessa utvecklas ytterligare i bilagan till detta betänkande. 20Bilaga till detta betänkande, Utveckla lokalsamhällets samlade arbete mot våld i nära relationer. En praktisk vägledning för kommuner, landsting, statliga myndigheter och idéburna organisationer. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans 2.2Kort om våldets omfattning 2.2.1Nya data bekräftar känd bild Två stora svenska kartläggningar, från NCK respektive Brå, har presenterats 2014 som är centrala underlag i arbetet mot våld i nära relation.21 Några av de resultat som är viktiga utgångspunkter för nationella samordnarens förslag är Minst 150 000 barn bor i hushåll där det före- kommer våld. Knappt hälften upplever återkommande våld i hemmet. Drygt var femte person i befolkningen har i sitt liv utsatts för våld i en nära relation. Kvinnor är särskilt utsatta. Drygt var fjärde kvinna och var sjätte man har utsatts i sitt liv. Andelen utsatta för fysiskt våld uppgår till för kvinnor och för män. Att utsättas för sexuellt, fysiskt eller psykiskt våld kan bidra till ökad risk för olika former av psykisk och fysisk ohälsa, på kort och på lång sikt. Exempelvis är riskbruk av alkohol dubbelt så vanligt bland kvinnor och män som har varit utsatt för allvarligt sexuellt eller fysiskt våld som vuxen än bland dem som inte varit utsatta. Även risken för självskade- beteende och symtom på posttraumatisk stress ökar markant. Ett allvarligt brott som inte anmäls. Våldsbrott i nära relation polisanmäls sällan. Bland de personer som blev utsatta uppgav att de haft någon form av kontakt med polisen. Av samtliga personer som blev utsatta för brott i en nära relation uppger att de har polisanmält händelsen eller någon av händelserna. Mycket liten andel av de våldsutsatta söker hjälp av det offentliga eller i kvinnojourer eller andra frivilligorganisationer. Hälso- och sjukvården är den del av samhällsorganisationen som möter flest och når i bästa fall cirka en fjärdedel av de kvinnor som utsatts för grovt våld. Socialtjänst och frivilligorganisationer tycks komma i kontakt med färre än en tiondel av de våldsutsatta. 21 Nationellt centrum för kvinnofrid (2014), Våld och hälsa – En befolkningsstudie om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa; Brå (2014), Brott i nära relationer. En nationell kartläggning. Förstå komplexiteten vid våld i nära relationer och pröva nya vägar tillsammans Regelbundet våld vanligt.