sou · H2B373 · 2014-11-14 00:00:00 — Efter genomförd utbildning är det Försvarsmakten som beslutar om rekryten ska godkännas (7–8 §§). För att kunna antas till KMU krävs det att den sökande har genomgått GMU. Beslut om antagning till KMU fattas av För- svarsmakten. KMU får för varje rekryt som mest omfatta (9–11 §§). De som genomgår GMU och KMU har rätt till ersättning som Försvarsmakten har rätt att meddela närmare föreskrifter om (12 §). De som genomgår GMU och KMU har vidare rätt till det som anges i förordningen (1995:1809) om förmåner till total- försvarspliktiga när det gäller hälso- och sjukvård, fri tandvård, familjebidrag, ekonomiskt stöd, begravningshjälp samt försäkrings- skydd (13 §). Vidare gäller enligt förordningens 14 § bestämmel- serna om rehabilitering och ersättning till anhöriga i 8 kap. 6–11 §§ lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Skiljas från GMU och KMU får den som efter egen ansökan begär det, den som visar sig olämplig för fortsatt utbildning eller den som är frånvarande från utbildningen i sådan omfattning att han eller hon inte kan tillgodogöra sig den (5 §). Den som skiljs från GMU eller KMU får ersättning från och med den dag utbild- ningen avbryts till och med den från det att beslutet om att skilja denne från utbildningen meddelades, dock längst till och med den dag utbildningen skulle ha avslutats. Ersättning utgår med det belopp som rekryten hade vid skiljandet från utbildningen (15 §). Beslut om antagning till och skiljande från GMU och KMU får överklagas hos , vars beslut inte får överklagas (19 §). 4.2.10Officersförordningen (2007:1268) Officersförordningen (2007:1268) innehåller bestämmelser om grundläggande officersutbildning inom Försvarsmakten, om för- måner, tjänstegrader och om anställning av officerare i Försvars- makten. Förordningen innehåller även bestämmelser om den grund- läggande officersutbildningens innehåll, antagning och skiljande från utbildningen, förmåner under utbildningen och anställning som yrkesofficer eller reservofficer. Grundläggande officersutbildning inom Försvarsmakten bedrivs i form av kurser som får sammanföras till utbildningar. För varje kurs ska det finnas en kursplan. De som har genomgått en grund- läggande officersutbildning ska ges kunskap och färdigheter att på lägre förbandsnivå tjänstgöra som chef, operatör eller delsystem- ledare och som utbildare (3, 5–6 §§). Antagning till officersutbildningen sker efter ansökan. Det är Försvarsmakten som beslutar om såväl antagning som skiljande från den grundläggande officersutbildningen. För att bli antagen krävs att sökanden är svensk medborgare, har fullgjort militär grundutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller annan motsvarande utbildning eller tjänstgöring, har genom- gått säkerhetsprövning och uppfyller kraven enligt säkerhets- skyddslagen (1996:627) och säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) samt uppfyller andra särskilda krav. Försvarsmakten får meddela föreskrifter bl.a. om de särskilda krav som en sökande ska uppfylla (8–9 §§). Den som är antagen till eller genomgår grundläggande officers- utbildning inom Försvarsmakten eller utbildning som leder till officersexamen vid (), en s.k. officers- aspirant, och de som genomgår annan motsvarande militär utbild- ning har rätt till samma förmåner som tillkommer de som genomgår grundutbildning som är längre än enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Förmånerna som kan bli aktu- ella framgår av förordningen (1995:239) om förmåner till total- försvarspliktiga. Dagersättningen ska emellertid alltid bestämmas till men utgår inte under tid som föräldrapenningsförmån uppbärs enligt socialförsäkringsbalken (13 §). aktuella förmåner får bara lämnas till den som är antagen till utbildning som leder till officersexamen vid FHS om det med hänsyn till de resultat som studenten har uppnått måste anses sannolikt att han eller hon kommer att slutföra utbildningen inom normal tid (14 §). Den som efter att ha genomgått grundläggande officersutbild- ning inom Försvarsmakten har tjänstgjort som reservofficer av sammanlagt 12 månader får en skattefri premie som mot- svarar två prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings- balken. Den som har genomgått grundläggande officersutbildning inom Försvarsmakten eller utbildning som leder till officersexamen vid FHS får anställas som yrkesofficer eller reservofficer i Försvars- makten (17 och 18 §§). Av anställningsavtalet för en reservofficer ska det framgå om han eller hon förutom under höjd beredskap är skyldig att tjänstgöra också när totalförsvarspliktiga är skyldiga att fullgöra beredskapstjänstgöring (19 §). Bestämmelser om utbildning som leder till officersexamen vid FHS finns i förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan (se avsnitt 4.2.3). 4.2.11Hemvärnsförordningen (1997:146) Hemvärnet ingår i Försvarsmakten. Hemvärnet och dess uppgifter regleras i hemvärnsförordningen (1997:146). Hemvärnet ska kunna stödja de operativa insatsförbanden och delta i annan verksamhet där Försvarsmakten medverkar. Hem- värnets viktigaste uppgifter är att bevaka, skydda, ytövervaka samt att stödja det civila samhället. Deltagande i hemvärnet är frivilligt (3 §). Hemvärnets personal består av hemvärnsmän och personal med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet samt av anställda vid som är krigs- placerade i hemvärnet (4 §). Försvarsmakten får anta personal till hemvärnet genom att ingå avtal med en person om att han eller hon ska tjänstgöra som hemvärnsman. Avtal om sådan här tjänstgöring får ingås med den som har fyllt , är svensk medborgare och som är lämplig för tjänstgöring i hemvärnet. Innan avtal ingås ska hemortskommunen ha fått tillfälle att yttra sig. Av avtalet ska tjänstgöringens art, tjänstgöringsskyldighetens omfattning och tjänstgöringstidens längd framgå. Det ska även framgå att hemvärnsmannen är skyldig att tjänstgöra under hemvärnsberedskap och inte får säga upp avtalet under sådan beredskap (5 §). Vid höjd beredskap eller annars efter särskilt beslut av rege- ringen ska hemvärnet inta hemvärnsberedskap. makten har gjort framställning om hemvärnsberedskap hos rege- ringen och landets försvar eller säkerhet kräver att hemvärnet tas i anspråk , får Försvarsmakten besluta om hemvärns- beredskap för tiden till dess att regeringen meddelat beslut i frågan (7 §). Medinflytande inom hemvärnet utövas av förtroendevalda. För hela landet utövas medinflytande av rikshemvärnstinget och riks- hemvärnsrådet. är en statlig nämnd under Försvarsdeparte- mentet som behandlar övergripande medinflytandefrågor av betyd- else för hemvärnet i hela landet, exempelvis om hemvärnets orga- nisation, verksamhet och utveckling. yttrar sig även över frågor som har hänskjutits till rådet av rikshemvärns- tinget eller något annat medinflytandeorgan. I viktiga frågor som rör hemvärnet ska Försvarsmakten höra . Riks- hemvärnstinget, där valda ombud från hemvärnets personal deltar, är den högsta nivån av medinflytande inom hemvärnet och hålls . Syftet med rikshemvärnstinget är att ge ombuden till- fälle att diskutera frågor av betydelse för hemvärnet. Det är riks- hemvärnschefen som är ordförande vid rikshemvärnstinget. (8 och 9 §§). Försvarsmakten har meddelat verkställighetsföreskrifter om tillämpningen av hemvärnsförordningen i FFS 2010:2, delvis revi- derade i FFS 2010:8. 4.2.12Förordning (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän I förordningen (1997:147) om förmåner till hemvärnsmän finns bestämmelser om förmåner till hemvärnsmän vid tjänstgöring enligt hemvärnsförordningen8. Vid tjänstgöring i hemvärnet under tid då hemvärnsberedskap inte råder får hemvärnsmannen dagpenning om tjänstgöringen avser utbildning i till en krigsbefattning eller vidareutbildning i en krigsbefattning, deltagande i ledningsövning 8 Bestämmelser om förmåner för personer med avtal för tjänstgöring i hemvärnet enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet finns i förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga (se avsnitt 4.2.14). Försvarsmakten har meddelat närmare föreskrifter om förmåner till hemvärnsmän och frivilliga i Försvarsmaktens föreskrifter om förmåner till frivilliga och hemvärnsmän (FFS 1996:16), reviderade i FFS 2009:4. för totalförsvaret, medverkan i uppgifter som syftar till att upprätt- hålla försvarsberedskap eller deltagande i samövning med förband under krigsförbandsövning (2 §). I de fall en hemvärnsman tjänstgör i hemvärnet under tid då hemvärnsberedskap inte råder, får han eller hon ersättning för arbete och tidsspillan om tjänstgöringen avser räddningstjänst eller vid medverkan när Försvarsmakten lämnar stöd till en annan myn- dighet eller enskild enligt lag eller förordning eller efter beslut av regeringen. Ersättningen lämnas enligt de grunder som senast har avtalats i fråga om motsvarande ersättning till deltidsanställda brandmän (2 a §). Vid annan tjänstgöring under tid då hemvärnsberedskap inte råder får hemvärnsmannen dagersättning. Vid utbildning till en krigsbefattning eller vidareutbildning i en krigsbefattning som är kortare än betalas dagpenning för sådana dagar som hem- värnsmannen kan visa att han eller hon förlorar arbetsinkomst på grund av tjänstgöringen (3 §). Vid tjänstgöring under hemvärnsberedskap får hemvärnsmän dagpenning (4 §). Dagpenning och dagersättning betalas med belopp som mot- svarar vad en totalförsvarspliktig får enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. Dagersättning utgår för när- varande med per tjänstgöringsdag och dagpenningen mot- svarar av den totalförsvarspliktiges sjukpenninggrund- ande inkomst enligt kapitel 25 och 26 i socialförsäkringsbalken, delad med 365. I de fall det för den totalförsvarspliktige inte har fastställts någon sjukpenninggrundande inkomst bestäms dag- penningen till av den sjukpenninggrundande inkomst som skulle ha fastställts för honom eller henne om föreskrifterna om fastställande av sådan inkomst hade varit tillämpliga på honom eller henne, delad med 365. Dagpenning ska alltid bestämmas till lägst (2 kap. 1 och 2 §§ förordningen om förmåner till total- försvarspliktiga). Under tid då hemvärnsberedskap inte råder betalas inte dag- penning för in- och utryckningsdagar som infaller , sön- dag eller helgdag såvida inte hemvärnsmannen visar att han eller hon förlorar arbetsinkomst på grund av tjänstgöringen (6 §). Om en tjänstgöringsdag under tid då hemvärnsberedskap inte råder om- fattar , betalas dagpenning och dagersättning endast om den genomsnittliga tjänstgöringen per dag under tjänst- göringsperioden uppgår till minst (7 §). Hemvärnsmän får en utbildningspremie när de har fullgjort en avtalsenlig repetitionsutbildning och när de godkänts vid en befäls- eller specialkurs inom hemvärnet (8 §). Utbildningspremien är skattefri. Premiens storlek beror på befattning och tjänstgörings- längd. Hemvärnsmän har även rätt till befattningspenning enligt föreskrifter som Försvarsmakten meddelar (9 §). Befattnings- penningen är skattefri. Hemvärnsmän har vidare rätt till vissa reseförmåner, viss hälso- och sjukvård samt övriga förmåner som närmare regleras i förord- ningens 12–17 §§. 4.2.13Förordning (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet Med frivillig försvarsverksamhet avses enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet verksamhet som främjar total- försvaret och som omfattar försvarsupplysning samt rekrytering och utbildning av frivilliga för uppgifter inom totalförsvaret (1 §). En myndighet med uppgifter inom totalförsvaret får ingå ett skriftligt avtal med en person som tillhör en frivillig försvars- organisation om att denne ska tjänstgöra inom totalförsvaret, s.k. avtalspersonal (2 §). Avtal om tjänstgöring får ingås med personer som har fyllt eller om tjänstgöringen avser Försvarsmakten . För tjänstgöring i Försvarsmakten krävs att personen är svensk medborgare (4 §). Myndigheter med uppgifter inom totalförsvaret ska inom sina respektive verksamhetsområden, efter hörande av berörda frivilliga försvarsorganisationer och de samarbetsorgan som organisation- erna kan ha bildat, ange målen för utbildning av frivilliga för upp- gifter inom totalförsvaret, ange vilken utbildning som myndigheten anser bör genomföras, lämna organisationerna underlag för upp- lysningsverksamhet, vid behov teckna ett avtal enligt förordningens 2 §, registrera och krigsplacera sådan personal som har ingått avtal och i övrigt stödja den frivilliga försvarsverksamheten (3 §). Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och För- svarsmakten ska inom sina respektive verksamhetsområden fördela och betala ut organisationsstöd till de frivilliga försvarsorganisa- Myndigheterna får inom sina respektive område, i sam- verkan med andra berörda myndigheter, komma överens med orga- nisationerna om uppdrag inom totalförsvaret (5 §). av förordningen om frivillig försvars- verksamhet får, i fråga om verksamheten inom det militära för- svaret, efter hörande av berörda myndigheter och organisationer, utfärdas av Försvarsmakten och i övrigt av MSB (7 §). I en bilaga till förordningen om frivillig försvarsverksamhet an- ges följande frivilliga försvarsorganisationer: Föreningen korset i fråga om medverkan i total- försvarets sjukvård och i verksamheten för civilbefolkningens skydd i krig Bestämmelser om förmåner i samband med tjänstgöring enligt denna förordning finns i förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga (se avsnitt 4.2.14). 4.2.14Förordning (1994:523) om förmåner till frivilliga I förordningen (1994:523) om förmåner till frivilliga avses med frivillig den som är medlem i en sådan frivillig försvarsorganisation som anges i bilagan till förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. Enligt förutsättningar som anges i förord- ningens 1 § kan även någon annan än den som är medlem i en sådan organisation anses som frivillig under viss tjänstgöring. När en frivillig tjänstgör under tid då det inte råder höjd bered- skap, får han eller hon dagpenning, om tjänstgöringen avser utbild- ning i till en krigsbefattning eller vidareutbildning i en krigsbefattning eller vidareutbildning till instruktör9. Dagpenning utgår också vid deltagande i ledningsövning för total- försvaret eller i lokal totalförsvarsövning. Vid annan tjänstgöring än som angetts får den frivillige dagersättning. Detta gäller dock inte om det är fråga om sådan verksamhet som ersätts enligt 2 a §. Av 2 a § framgår att när personal med avtal för tjänstgöring i Försvarsmakten enligt förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet tjänstgör i Försvarsmakten under tid då höjd beredskap inte råder, får han eller hon ersättning för arbete och tidsspillan om tjänstgöringen avser räddningstjänst eller när han eller hon med- verkar när Försvarsmakten lämnar stöd till en annan myndighet eller enskild enligt lag eller förordning eller efter beslut av rege- ringen. Ersättningen lämnas enligt de grunder som senast har avtalats i fråga om motsvarande ersättning till deltidsanställda brandmän. En frivillig på lägst gruppchefsnivå har rätt till befattnings- penning enligt bestämmande av den myndighet som anges i 16 § (3 §)10. 9Vid sådan här utbildning som är kortare än betalas dock dagpenning för dag för vilken den frivillige visar att han eller hon förlorar arbetsinkomst på grund av tjänstgöringen. 10Av 16 § framgår att beslut som avses i 3, 4, 7 och 8 §§ ska meddelas, i fråga om verk- samheten inom det militära försvaret, av Försvarsmakten och i övrigt av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Innan Försvarsmakten eller Myndigheten för samhällsskydd och beredskap meddelar ett sådant beslut ska de samråda med varandra. En frivillig som är funktionär inom en frivillig försvarsorga- nisation och som är avtalsbunden för samverkan med totalförsvars- myndigheter har rätt till befattningspenning under verksamhet som funktionär enligt bestämmande av den myndighet som anges i 16 §. Myndigheten ska bestämma det högsta belopp som får betalas som årligt arvode till övriga funktionärer inom de frivilliga försvarsorga- nisationerna (4 §). Dagpenning och dagersättning betalas med belopp som mot- svarar vad en totalförsvarspliktig får enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. För in- och utrycknings- dagar som infaller , söndag eller helgdag betalas dagpenning endast om den frivillige visar att han eller hon förlorar arbets- inkomst på grund av tjänstgöringen (5 §). Om en tjänstgöringsdag omfattar , betalas dagpenning och dagersättning endast om den genomsnittliga tjänst- göringen per dag uppgår till minst (6 §). Enligt 7 § får en frivillig en utbildningspremie när han eller hon har: fullgjort en avtalsenlig repetitionsutbildning, godkänts vid en befälskurs för avtalsbunden personal, godkänts vid en befordringskurs inom frivillig befälsutbildning eller godkänts vid en utbildning till instruktör. Premiens belopp fastställs av den myndighet som anges i 16 §. Bestämmelser om reseförmåner för frivilliga finns i förord- ningens 8–10 §§. Vidare framgår av förordningens 11 och 12 §§ under vilka förutsättningar frivilliga har rätt till övriga förmåner som är desamma som en totalförsvarspliktig får enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga. Deltagare i en frivillig försvarsorganisations ungdomsutbildning får fria resor och andra naturaförmåner eller ersättning för sådana förmåner, med undantag av kontant ersättning för måltid, i samma omfattning som andra frivilliga (13 §). Vid tjänstgöring under höjd beredskap får en frivillig befatt- ningspenning enligt förordningens 3 §, dagpenning enligt 5 § och andra förmåner enligt 8–12 §§. Dessutom betalas fälttraktamente som fastställs av regeringen i särskild ordning. Sådana här förmåner betalas även till de frivilliga försvarsorganisationernas egen avtals- personal (14 §). Av förordningens 15 § framgår att föreskrifterna i 11 kap. 1–3 §§, 12 kap. 1 § och 13 kap. 1 § 1 förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga ska tillämpas under höjd beredskap i fråga om dagpenning. Underlag till enligt den förord- ningens 11 kap. 2 § ska dock lämnas av Försvarsmakten i fråga om det militära försvaret och av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i övrigt. Vid tillämpningen av 13 kap. 1 § 1 ska För- säkringskassan även höra Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 4.2.15Förordning (1996:927) med bestämmelser för Försvarsmaktens personal Enligt 1 kap. 1 § förordningen (1996:927) med bestämmelser för Försvarsmaktens personal gäller förordningen för sådan personal som tjänstgör i Försvarsmakten samt för de som är anställda som yrkesofficerare i andra myndigheter och som har en motsvarande anställning i Försvarsmakten. I förordingen regleras bl.a. personalens indelning. I Försvars- makten finns såväl militär som civil personal. Den militära perso- nalen delas in i befäl och meniga. Enligt förordningens 2 kap. 2 § består den militära personalen av följande undergrupper. Yrkesofficerare: Den som är anställd tills vidare som militär tjänsteman i Försvarsmakten enligt officersförordningen (2007:1268) och som tjänstgör kontinuerligt. Reservofficerare: Den som är anställd tills vidare som militär tjänsteman i Försvarsmakten enligt 18 eller 20 § officersförord- ningen (2007:1268) och som tjänstgör delvis. Anställda gruppbefäl, soldater och sjömän: Den som är tids- begränsat anställd eller tillsvidareanställd som militär tjänsteman och som tjänstgör kontinuerligt eller och som inte är yrkes- eller reservofficerare. Officersaspiranter: Den som är antagen till eller genomgår grundläggande officersutbildning inom Försvarsmakten eller utbildning som leder till officersexamen vid FHS. Rekryter: Den som är antagen till eller genomgår militär utbild- ning inom Försvarsmakten enligt förordningen (2010:590) om grundläggande och kompletterande militär utbildning inom Försvarsmakten. Totalförsvarspliktig personal: Totalförsvarspliktiga som enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt har skrivits in eller krigs- placerats för tjänstgöring i Försvarsmakten och som inte tillhör någon av de ovan nämnda grupperna. Krigsfrivillig personal: Personal som med stöd av särskilda föreskrifter har antagits såsom krigsfrivilliga. Hemvärnsmän: Personal som ingått avtal enligt 5 § hemvärns- förordningen (1997:146). Frivillig personal: Personal som ingått avtal med Försvars- makten enligt 4 § förordningen (1994:524) om frivillig försvars- verksamhet. Tjänstepliktig personal: Personal som antingen såsom civila tjänstemän vid Försvarsmakten eller annars utan att tillhöra någon av de ovan nämnda grupperna har tagits i anspråk för tjänst- i Försvarsmaktens krigsorganisation. Personal i Försvarsmaktens internationella militära insatser: Personal som tjänstgör i internationella militära insatser. Förordningen innehåller även bestämmelser om befälsrätt, soldat- erinran m.m., skyldighet att tjänstgöra utomlands, klädsel, hälsning och annan hedersbevisning, försvarsinformation, personalens med- verkan i ceremonier, idrottstävlingar m.m., upprätthållande av ord- ning och vissa åtgärder beträffande rättsärenden m.m. Om det i en författning som har beslutats av regeringen eller i ett kollektivavtal finns en föreskrift som avviker från denna för- ordning, gäller i stället den föreskriften. 4.3Övrig reglering av intresse 4.3.1Skyddslagen (2010:305) trädde skyddslagen (2010:305) i kraft. upphörde lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anlägg- ningar m.m. att gälla. Skyddslagen innehåller bestämmelser om vissa åtgärder till för- stärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och objekt mot sabotage, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, spioneri samt röjande i andra fall av hem- liga uppgifter som rör totalförsvaret och grovt rån. Vidare inne- håller skyddslagen bestämmelser om skydd för allmänheten mot skada som kan uppkomma till följd av militär verksamhet (1 och 2 §§). För att tillgodose behovet av skydd i nu aktuella avseenden kan det beslutas att något ska vara ett skyddsobjekt. I skyddslagens 4– 6 §§ anges vilka byggnader, anläggningar, områden och objekt som kan beslutas vara skyddsobjekt. I skyddsförordningen (2010:523) regleras när det är Försvarsmakten eller när det är som får besluta i frågor om skyddsobjekt. Av skyddslagen framgår att ett beslut om skyddsobjekt innebär att obehöriga inte har tillträde till skyddsobjektet. Genom ett särskilt beslut kan tillträdesförbudet förenas med ett förbud mot att göra avbildningar, beskrivningar eller mätningar av eller inom skyddsobjektet. I de fall det räcker för att tillgodose skyddsbehovet kan tillträdesförbudet ersättas av ett avbildningsförbud eller av ett förbud mot att bada, dyka, ankra eller fiska. I vissa närmare angivna fall kan tillträdesförbudet även komma att gälla för en enskild person som äger eller annars nyttjar området (7 och 8 §§). Polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal får anlitas för bevakning av ett skyddsobjekt. Den som bevakar ett skyddsobjekt och som inte är polisman kallas skyddsvakt (9 §). För att kunna bli skyddsvakt krävs att personen i fråga godkänns med hänsyn till laglydnad, medborgerlig pålitlighet samt i övrigt anses lämplig för uppgiften som skyddsvakt (25 §). Av skyddsförordningens 6 § framgår att det är i det län där personen i fråga är bosatt som ska lämna sitt god- kännande för att denne ska kunna utses till skyddsvakt medan det i de fall den som ska utses till skyddsvakt tillhör Försvarsmaktens personal i stället är Försvarsmakten som ska lämna sitt godkänn- ande. I skyddslagen finns bl.a. bestämmelser om skyddsvakters befogen- heter (10–17 §§), beslut om skyddsobjekt (18–24 §§), godkännande och återkallelse av godkännande som skyddsvakt (26–28 §§), be- stämmelser om tystnadsplikt (29 §), ansvar (30 och 31 §§), förverk- ande (32 §) och överklagande av beslut om skyddsobjekt eller om godkännande eller återkallelse av godkännande som skyddsvakt (33 §).