sou · H2B322 · 2014-04-25 00:00:00 — Företagen ska således inte kunna undvika att inkludera en betalning i rapporten genom att benämna den på annat sätt eller genom att ge en ny beteckning åt en verksamhet som annars skulle ha omfattats av rapporteringsskyldigheten. Det ligger i sakens natur att lagen inte ger utrymme för att dela upp en betalning på mindre belopp i syfte att därmed kringgå rapporteringsskyldigheten Tvärtom ska betalningar som hör samman med varandra läggas ihop till en enda summa. Denna summa ska sedan, enligt tredje stycket, delredovisas, dels på varje myndighet som har tagit emot betalning, dels på varje sådan typ av betalning som anges i första stycket a–g. Det ska också ske en särredovisning på olika projekt. Vad som avses med olika projekt anges i 2 § 4. Enligt fjärde stycket ska det lämnas särskilda upplysningar om sådan betalning som har skett i annan form än pengar. En betalning som, ensam eller tillsammans med andra sammanhängande betalningar understiger under ett räkenskapsår behöver inte tas med i en rapport enligt 3 § eller 4 §. I artikel 43.1 i direktivet anges att summan av en betalning ska vara eller mer för att den ska behöva tas med i rapporten. För de länder som inte har infört euron ska denna summa räknas om till den nationella valutan och avrundas. För svenskt vidkommande innebär detta att betalningar understigande inte behöver redovisas i rapporten. Härvid måste dock beaktas att sammanhängande betalningar ska räknas ihop. Om ett företag återkommande, t.ex. , gör en sådan betalning som avses i lagen, t.ex. en återkommande ersättning för rätten att bryta mineraler, blir det avgörande om summan av betalningarna av detta slag överstiger gränsvärdet . Det ligger i sakens natur att ett företag som i och för sig omfattas av lagen inte behöver upprätta någon rapport, om det inte har förekommit några betalningar som överstiger den angivna beloppsgränsen. Därvid bör dock, i enlighet med vad som har sagts, hållas i minnet att även mindre sammanhängande betalningar kan behöva rapporteras om de tillsammans överstiger belopps- gränsen. I aktiebolag ska rapporten skrivas under av samtliga styrelseledamöter. Om en verkställande direktör är utsedd, ska även denne skriva under rapporten. I handelsbolag ska rapporten skrivas under av samtliga obegränsat ansvariga delägare. Om rapporten upprättas i elektronisk form, ska den undertecknas med avancerad elektronisk signatur enligt lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. Rapporten ska innehålla uppgift om den dag då den undertecknades. Paragrafen saknar direkt motsvarighet i direktivet. Utredningen har dock ansett att om, såsom direktivet förutsätter, företagsledningen ska ansvara för rapporten så bör det också krävas att styrelse- ledamöterna och den verkställande direktören skriver under den. Bestämmelsen har utformats i nära anslutning till vad som enligt 2 kap. 7 § ÅRL gäller för undertecknande av en årsredovisning. ska granska rapporten på samma sätt som verket granskar årsredovisningar, dvs. genom kontroller inriktade på att rapporterna i formellt hänseende uppfyller lagens krav. En rapport enligt denna lag ska offentliggöras genom ingivande till . En kopia av rapporten, avfattad på svenska och engelska, ska ha kommit in till från räkenskapsårets utgång. Rapporten ska, så vitt gäller aktiebolag, registreras i aktiebolagsregistret. Registreringen ska avfattas på svenska och engelska. Om det bolag som registreringen avser begär det, ska registreringen dessutom avfattas på annat officiellt språk inom Europeiska unionen. Paragrafen utgår från artikel 45.1 i det nya direktivet. Utredningens överväganden finns i 13.7. Rapporten eller den sammanställda rapporten ska enligt direktivet offentliggöras på samma sätt som direktivet föreskriver i fråga om årsredovisningen, dvs. i enlighet med direktiv /101/EG. Års- redovisningar offentliggörs genom ingivande till , se avsnitt 11, och det har därför ansetts naturligt att låta vara den myndighet till vilken de nu aktuella rapporterna ska ges in. En bestämmelse om detta finns i paragrafens första stycke. Ytter- ligare bestämmelser om offentliggörandet hos finns i 10 och 11 §§. I andra stycket regleras när rapporten senast ska ges in till . Tiden överensstämmer med den som gäller ifråga om ingivande av årsredovisning i aktiebolag. Rapporten ska ges in i kopia, avfattad på svenska. Det kan vara en på sedvanligt sätt bestyrkt papperskopia eller en elektronisk version av rapporten. Kopian ska vara avfattad på svenska. Med hänsyn till att rapporternas huvudsakliga adressater torde finnas i andra länder än har det emellertid också ansetts att en rapport av det aktuella slaget även ska offentliggöras på engelska. Det rapporterande företaget ska därför ge in även en översättning till engelska. Regeringen bör meddela verkställighetsföreskrifter om hur ingivandet ska gå till. Av tredje stycket framgår att rapporten, såvitt gäller aktiebolag, ska registreras i aktiebolagsregistret. Därmed blir den lätt tillgänglig för den som vill ta del av den. Av lagtexten framgår vidare att registrer- ingen ska ske på svenska och engelska. Regleringen ska ses mot bakgrund av det ovan nämnda direktivet 2009/101/EG, där det sägs att offentliggörande ska ske på något av de språk som tillåts enligt de språkregler som gäller i respektive medlemsstat. Rapporten får överföras elektroniskt till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om 1.elektronisk överföring till , och 2.bestyrkande av att en elektronisk kopia överensstämmer med originalet. Av paragrafen framgår att rapporten, i likhet med en årsredovisning (jfr 8 kap. 3 a § ÅRL), får ges in till på elektronisk väg. När rapporten har getts in till , ska myndigheten kungöra detta. Kungörandet ska ske i en tidning som myndigheten ger ut och avfattas på samma språk som registreringen enligt 9 § tredje stycket. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att ska kungöra att rapporten har kommit in till verket. Det är här fråga om samma slag av bestämmelse som, enligt 8 kap. 4 § ÅRL, gäller i fråga om till verket ingivna årsredovisningar. Bestämmelsen ska ses mot bakgrund av att direktivet föreskriver offentliggörande i enlig- het med direktiv /101/EG och att detta senare direktiv bl.a. föreskriver ett kungörelseförfarande. Kungörelsen bör ske senast månaden efter den då handlingen har godtagits av . Föreskrifter om detta och vad som i övrigt ska gälla beträffande kungörandet bör meddelas av regeringen (jfr 2 § förordningen, 1995:1633, om vissa årsredovisningsfrågor). Om ett bolag som omfattas av denna lag inte fullgör sin rapporterings- skyldighet enligt denna lag, kan verket förelägga den som ensam eller tillsammans med annan är ställföreträdare för bolaget att fullgöra skyldig- heten. Föreläggandet får förenas med vite. Frågor om utdömande av vite prövas av . Paragrafen innehåller bestämmelser som ger möjlig- het att meddela vitesföreläggande – och senare även döma ut vite – när den i lagen angivna rapporteringsskyldigheten inte fullgörs. Bestämmelserna utgör en annan sådan sanktionsmekanism som artikel 45 i det nya direktivet förutsätter. Paragrafen har utformats i nära anslutning till 8 kap. 13 § ÅRL, som ger möjlighet att vitesförelägga styrelseledamöter och verkställande direktör i företag som dröjer med att ge in års- redovisningen till verket. Det innebär att har möjlig- het att förena ett föreläggande om ingivande av en sådan rapport som avses i lagen med vite. Vitesföreläggandet ska inte riktas mot bolaget som sådant utan mot dess företrädare. Föreläggandet kan alltså riktas mot den verkställande direktören, om det finns en sådan. Det kan också riktas mot en eller flera av styrelsens ledamöter [eller mot den som ensam eller tillsammans med annan har särskild firmatecknings- rätt]. Om bolaget är ett handelsbolag, kan föreläggandet riktas mot var och en som ensam eller tillsammans med annan äger företräda bolaget. Om föreläggandet inte följs, kan förplikta den person mot vilket föreläggandet har riktats att betala ut vitet. Härvid ska 9 § lagen (1985:206) om viten tillämpas. Det innebär bl.a. att vitet inte ska dömas ut, om ändamålet med vitet har förlorat sin betydelse och att vitet får jämkas om det finns särskilda skäl. Beslut enligt denna lag får överklagas vid allmän förvaltningsdomstol. Överklagande ska ske från beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut om föreläggande och utdömande av vite. Överklagandetiden är – i likhet med vad som gäller vid överklagande av motsvarande beslut enligt ÅRL – angiven . Tiden löper från tidpunkten för meddelandet av beslut och förutsätter alltså inte att beslutet har delgetts. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Företagen är dock inte skyldiga att upprätta och offentliggöra rapporter enligt lagen förrän för räkenskapsår som inleds närmast efter utgången av . Övergångsbestämmelserna överensstämmer således med övergångsbestämmelserna till ändringarna i ÅRL. 17.6Förslaget till lag om ändring bokföringslagen (1999:1078) 6 kap. 1 § Företag som tillhör någon eller några av följande kategorier ska för varje räkenskapsår avsluta bokföringen med en årsredovisning och offentlig- göra den enligt 2 §: 3.handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare, 3 a. grupperingar enligt och rådets förordning (EG) nr 1082/2006 av om en europeisk gruppering för territoriellt samarbete (EGTS), 4.företag av allmänt intresse enligt 1 kap. 3 § första stycket 4 årsredovis- ningslagen (1995:1554), 5.stiftelser som är bokföringsskyldiga enligt denna lag, dock inte stiftelser som får använda sina tillgångar uteslutande till förmån för med- lemmar av en viss eller vissa släkter och som är bokföringsskyldiga endast på grund av 2 kap. 3 § första stycket, 6.medelstora eller stora företag enligt 1 kap. 3 § årsredovisningslagen, 7.företag som är moderföretag i en medelstor eller en stor koncern enligt 1 kap. 3 § årsredovisningslagen. Paragrafen innehåller en uppräkning av de företag som är skyldiga att upprätta årsredovisning och låta offentliggöra denna. I punkten 4 har upptagits företag som omfattas av ÅRKL eller ÅRFL. Det har ansetts mera ändamålsenligt att låta punkten omfatta företag av allmänt intresse. Av 1 kap. 3 § första stycket 4 framgår att med företag av allmänt intresse avses dels noterade företag, dels företag som omfattas av ÅRKL eller ÅRFL, dels publika aktie- bolag. Punkterna 6 och 7 har omfattat större företag och moder- företag i större koncern. Begreppen större företag och större koncern har dock inte använts i punkterna utan avgränsningen av de aktuella företagen har skett genom återgivande av samma gräns- värden som i 1 kap. 3 § ÅRL. Vad som har utgjort större företag och större koncerner utgör i utredningsförslaget medelstora och stora företag respektive medelstora och störa koncerner (fast med en något annorlunda gränsvärdeskonstruktion). De aktuella punkterna har ändrats så att de uttryckligen hänvisar till definitionerna av medelstora och stora företag respektive medel- stora och stora koncerner i 1 kap. 3 § ÅRL. Vid fastställandet av vilken storlekskategori som en koncern får bl.a. balansomslutning och nettoomsättning betydelse. När dessa beräknas ska 1 kap. 3 § andra stycket tillämpas. 6 kap. 4 § Ett årsbokslut ska bestå av en resultaträkning och en balansräkning. Års- bokslutet ska upprättas i vanlig läsbar form eller i elektronisk form. Beloppen i årsbokslutet ska anges i svenska kronor. När årsbokslutet upprättas, ska följande bestämmelser i årsredovisnings- lagen (1995:1554) tillämpas: 1 kap. 3 § om vad som avses med andelar och nettoomsättning samt om de tillägg som ska göras till nettoomsättningen, 1 kap. 4–6 §§ om koncern- och intresseföretagsdefinitioner, 2 kap. 2 § om överskådlighet och god redovisningssed, 2 kap. 4 § om andra grundläggande redovisningsprinciper, 2 kap. 4 a § om oväsentliga avvikelser, 2 kap. 7 § om undertecknande, 3 kap. 1 och 2 §§ om balans- och resultaträkningarnas innehåll, 3 kap. 3 och 4 §§ om uppställningsformer, 3 kap. 9 § om avsättningar, 3 kap. 11 § första stycket om resultaträkning i förkortad form, 3 kap. 13 § om oväsentliga avvikelser, 4 kap. 1 och 2 §§ om vad som är anläggningstillgångar och omsätt- ningstillgångar, 4 kap. 3 § första stycket om anskaffningsvärdet för anläggningstillgångar, 4 kap. 4 § om avskrivning av anläggningstillgångar, 4 kap. 5 § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 4 kap. 9 § om värdering av omsättningstillgångar, 4 kap. 10 § om värdering av pågående arbeten, 4 kap. 11 § om varulagrets anskaffningsvärde, 4 kap. 12 § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, 4 kap. 13 § om omräkning av fordringar och skulder i utländsk valuta, och 4 kap. 17 § om oväsentliga avvikelser. Utredningen har i avsnitt 6.4 föreslagit att det i ÅRL tas in bestämmelser som ger utrymme för att avvika från lagen om effekten av avvikelsen är oväsentlig. Det är naturligt att denna möjlighet står öppen vid upprättande av ett årsbokslut. Förevarande paragraf har därför kompletterats med hänvisningar till de bestämmelser om oväsentlighet som har relevans vid upprättandet av ett årsbokslut. 17.7Förslaget till lag om ändring i revisionslagen (1999:1079) Lagen är tillämplig på företag som enligt 6 kap. 1 § bokföringslagen (1999:1078) är skyldiga att avsluta bokföringen med en årsredovisning, dock inte företag för vilka regler om revision finns i någon annan lag. I fråga om handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare är lagen tillämplig endast om bolaget är 1.ett medelstort eller stort företag eller ett företag av allmänt intresse enligt 1 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554), eller 2.moderföretag i en medelstor eller stor koncern enligt samma paragraf. Paragrafen anger revisionslagens tillämpningsområde. Andra stycket innehåller en särskild bestämmelse avseende handelsbolag i vilka en eller flera juridiska personer är delägare. Dessa omfattas av lagen endast om de uppfyller vissa storlekskriterier, motsvarande de som gäller för större företag enligt 1 kap. 3 § första stycket ÅRL, eller om de är moderföretag i vad som enligt ÅRL utgör större koncerner. Vad som har utgjort större företag och större koncerner utgör i utredningsförslaget medelstora och stora företag respektive medelstora och störa koncerner (fast den i förslaget använda gränsvärdeskonstruktionen är något annorlunda utformad än den gällande). Bestämmelserna i andra stycket har därför ändrats så att det uttryckligen framgår att ett handelsbolag av det aktuella slaget är skyldigt att upprätta årsredovisning om det är ett medelstort eller stort företag enligt vad som sägs i 1 kap. 3 § ÅRL eller om det är moderföretag i en medelstor eller stor koncern. Vid fastställandet av vilken storlekskategori som en koncern får bl.a. balansomslutning och nettoomsättning betydelse. När dessa beräknas ska 1 kap. 3 § andra stycket tillämpas. Revisorn ska efter varje räkenskapsår lämna en revisionsberättelse till företaget. Bestämmelser om berättelsens innehåll och den tidpunkt då den ska lämnas till företagsledningen finns i 27–32 §§. Om företaget är ett moderföretag, ska revisorn även lämna en koncernrevisionsberättelse enligt bestämmelserna i 33 §. Detta gäller inte om moderföretaget enligt 7 kap. 2, 3 eller 3 a § årsredovisningslagen (1995:1554) inte behöver upprätta koncernredovisning. I andra stycket har klargjorts att revisorn inte är skyldig att lämna någon koncernrevisionsberättelse om moderföretaget inte är skyldigt att upprätta någon koncernredovisning enligt 7 kap. 3 a § ÅRL. 17.8Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) 9 kap. 13 § Minst en revisor som bolagsstämman utsett ska vara auktoriserad revisor, om bolaget är ett medelstort eller stort företag eller ett företag av allmänt intresse enligt 1 kap. 3 § årsredovisningslagen (1995:1554). Paragrafen innehåller bestämmelser om när ett aktiebolag är skyldigt att ha minst en auktoriserad revisor. Bestämmelserna har inneburit att det alltid måste finnas en auktoriserad revisor om bolaget är ett i ÅRL:s mening större företag. Paragrafen har därför innehållit kriterier som motsvarar vad som har gällt för större företag enligt ÅRL. Vad som har utgjort större företag utgör i utredningsförslaget medelstora och stora företag (fast med en något annorlunda gränsvärdeskonstruktion). Paragrafen har ändrats så att den uttryckligen hänvisar till definitionerna av medel- stora och stora företag i 1 kap. 3 § första stycket ÅRL. 9 kap. 14 § Bestämmelserna i 13 § gäller även för moderbolag i en koncern, om kon- cernen är en medelstor eller en stor koncern enligt 1 kap. 3 § årsredovisnings- lagen (1995:1554) eller om något av koncernföretagen är ett företag av allmänt intresse enligt samma paragraf. Ändringarna är av samma slag som i 9 kap. 13 §. Liksom ett aktie- bolag måste ha en auktoriserad revisor om bolaget är moder- bolag i en större koncern måste bolaget, enligt förslaget, ha en auktoriserad revisor om koncernen är en medelstor eller stor kon- cern. Av paragrafen framgår dock även att det måste finnas en auktoriserad revisor i ett moderbolag, när det i en liten koncern finns ett koncernföretag som är ett företag av allmänt intresse. Det sammanhänger med att de krav som det i sådana fall ställs på kon- cernredovisningen är något högre än vad som annars är fallet (se 7 kap. 8 och 14 §§ ÅRL). Vid fastställandet av vilken storlekskategori som en koncern får bl.a. balansomslutning och nettoomsättning betydelse. När dessa beräknas ska 1 kap. 3 § andra stycket tillämpas. 9 kap. 31 § Revisionsberättelsen ska innehålla ett uttalande om huruvida årsredovis- ningen har upprättats i överensstämmelse med tillämplig lag om årsredovisning. I uttalandet ska det särskilt anges 1.om årsredovisningen ger en rättvisande bild av bolagets resultat och ställning, och 2.om förvaltningsberättelsen är förenlig med årsredovisningens övriga Om det i årsredovisningen inte har lämnats sådana upplysningar som ska lämnas enligt tillämplig lag om årsredovisning, ska revisorn ange detta och, om det är möjligt, lämna behövliga upplysningar i sin berättelse. Första och andra styckena gäller inte i fråga om revision av en sådan bolagsstyrningsrapport som avses i 6 kap. 6 § årsredovisningslagen (1995:1554). I den delen ska revisionsberättelsen i stället innehålla ett uttalande om huruvida en sådan rapport har upprättats eller inte. När det gäller sådana upplysningar i rapporten som avses i 6 kap. 6 § andra stycket 2–6 årsredovisningslagen ska berättelsen vidare innehålla ett uttalande om huruvida upplysningarna är förenliga med årsredovisningens övriga delar. Om upplysningarna innehåller väsentliga fel, ska revisorn ange detta och lämna behövliga upplysningar. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad en revisionsberättelse ska innehålla. Särskilda bestämmelser gäller, enligt tredje stycket, för revisionen av en i förvaltningsberättelsen ingående bolagsstyrnings- rapport. I stycket har tillkommit en bestämmelse som avser revisorns granskning av sådana upplysningar i bolagsstyrningsrapporten som avses i 6 kap. 6 § andra stycket ÅRL. Finner revisorn att dessa upplys- ningar innehåller väsentliga fel, ska han eller hon ange detta och lämna behövliga upplysningar. Bestämmelsen – liksom den lik- artade bestämmelsen i 6 kap. 9 § ÅRL – går tillbaka på artiklarna 20.3 och 34.1 andra stycket i det nya direktivet. Frågan har behandlats i avsnitt 12.3.3. 25 kap. 37 § Likvidatorn ska för varje räkenskapsår upprätta en årsredovisning, som ska läggas fram på årsstämman. I fråga om stämman och redovisningen ska följande bestämmelser inte tillämpas: 7 kap. 11 § 2 denna lag, 2 kap. 1 § andra stycket, 5 kap. 22, 40 – 47 och 51 §§, 6 kap. 2 och 5 §§ årsredovisningslagen (1995:1554), 5 kap. 2 § 3 och 6 kap. 3 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, samt 5 kap. 2 § 6 och 7 och 6 kap. 2 och 3 §§ lagen (1995:1560) om års- redovisning i försäkringsföretag. I balansräkningen får det egna kapitalet tas upp i en post. Balans- räkningen ska innehålla uppgift om aktiekapitalet, i förekommande fall fördelat på olika aktieslag. En tillgång får inte tas upp till högre värde än den beräknas inbringa efter avdrag för försäljningskostnaderna. Om en tillgång kan beräknas inbringa ett väsentligt högre belopp än det värde som tas upp i balansräkningen, ska det beräknade beloppet anges särskilt vid tillgångsposten. Om en skuld eller likvidationskostnad kan beräknas kräva ett belopp som väsentligt avviker från vad som har redovisats som skuld, ska det beräknade beloppet anges vid skuldposten. Bestämmelserna om koncernredovisning och om delårsrapport i tillämp- lig lag om årsredovisning ska inte tillämpas på bolag i likvidation. Paragrafen innehåller bestämmelser om den årsredovisning som en likvidator ska lägga fram när ett aktiebolag är i likvidation. När en sådan årsredovisning upprättas ska en del bestämmelser i , ÅRKL och ÅRFL inte tillämpas. En del av dessa har fått nya beteckningar i utredningsförslaget. Detta har medfört ändrade lagrumshänvis- ningar i paragrafens första stycke. 17.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat 1 kap. 5 § Det finns ett ägarintresse om 1. en juridisk person är intresseföretag till ett företag enligt 1 kap. 5 § årsredovisningslagen (1995:1554) eller ett gemensamt styrt företag enligt 1 kap. 5 a § samma lag, eller 2. ett företag direkt eller indirekt äger av kapitalet eller av samtliga röster i ett annat företag. Ändringen i punkten 1 är en följd av att definitionen av intresse- företag i 1 kap. 5 § ÅRL enligt utredningens förslag inte omfattar gemensamt styrda företag. Dessa definieras istället i 1 kap. 5 a § ÅRL. Se vidare avsnitten 5.2 och 5.3. 17.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar 1 kap. 5 § Det finns ett ägarintresse om 1. en juridisk person är intresseföretag till ett företag enligt 1 kap. 5 § årsredovisningslagen (1995:1554) eller ett gemensamt styrt företag enligt 1 kap. 5 a § samma lag, eller 2. ett företag direkt eller indirekt äger av kapitalet eller av samtliga röster i ett annat företag. Ändringen i punkten 1 är en följd av att definitionen av intresse- företag i 1 kap. 5 § ÅRL enligt utredningens förslag inte omfattar gemensamt styrda företag. Dessa definieras istället i 1 kap. 5 a § ÅRL. Se vidare avsnitt 5.2 och 5.3. 3 kap. 2 § I det primära kapitalet får följande ingå: 1.Eget kapital enligt 3 kap. 4 § lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, om det helt kan täcka förluster i en fortlevnadssituation och om det vid konkurs eller likvidation prioriteras efter alla andra krav, a)för bankaktiebolag, kreditmarknadsbolag och värdepappersbolag, dock inte uppskrivningsfonder, b)för sparbanker, dock endast reservfonder, c)för medlemsbanker och kreditmarknadsföreningar, dock inte förlagsinsatser och uppskrivningsfonder, 2.För : kassans reservfond. 3.För banker, kreditmarknadsföretag och värdepappersbolag: kapital- andelen av skatteutjämningsreserv och periodiseringsfond. 4.För banker och kreditmarknadsföretag: kapitalandelen av det belopp som svarar mot bankens eller företagets reserver till följd av avskrivning på egendom som upplåtits till nyttjande. Från summan av posterna enligt första stycket ska följande räknas av 1.förluster under löpande räkenskapsår, 2.immateriella anläggningstillgångar enligt bilaga 1 till lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag, punkten 9 under rubriken tillgångar, och 3. den nettovinst som hos ett institut som är originator till en värde- papperisering uppkommer till följd av kapitalisering av framtida inkomster av de värdepapperiserade tillgångarna och som ger en kreditförstärkning till positioner i värdepapperiseringen.