sou · H2B39 · 2014-02-21 00:00:00 — Ersättning för kostnader vid ordinarie assistents sjukdom Utredningens förslag att inkludera ersättningen för sjuklön i tim- schablonen leder till mindre administration för företagen, oavsett verksamhetens storlek. Den administration som företaget har som arbetsgivare gentemot den assistent som är sjuk, dvs. att betala dennes sjuklön, kvarstår. Momentet att redovisa till och fakturera kommunen försvinner för de företag som tillämpat denna möjlig- het . Den minskade administrationen för sjuklön förväntas minska proportionerligt med antalet anställda. Utredningens för- slag om sjuklönekostnaderna ger samtliga arbetsgivare ett ökat ansvar, och därtill incitament, att värna en god arbetsmiljö. Företag som kan främja en god arbetsmiljö där den korta sjukfrånvaron understiger genomsnittet, och det som avsätts i schablonen, kan på så sätt skapa en marginal. Stora och medelstora företag påverkas sannolikt i minst grad av förslaget. Utifrån de samtal utredningen haft med representanter för kommuner och anordnare bedömer utredningen att det framför allt är stora och medelstora företag som har upparbetade rutiner för sjuklönehanteringen gentemot kommunen. Dessutom har dessa företag i allmänhet en väl fungerande rutin för att tillhandahålla en vikarie vid ordinarie assistents frånvaro. Därför förväntas den administrativa besparingen per anställd bli lägre jämfört med små företag. Dessa företag bedöms dessutom ha goda möjligheter att ha sådan ekonomisk buffert som krävs för att klara sådana utgifter. Det bör också framhållas att det inte i någon annan bransch är möjligt att få ekonomisk kompensation för dessa kostnader. Arbetsledning av den egna assistansen Förslaget innebär att brukaren inte ska kunna ta emot lön från företaget för administrativt arbete i förhållande till den egna assistansen. Valet av företag som anordnare kommer därigenom inte styras av möjligheten till egen inkomstförstärkning. innebär även att brukaren inte riskerar att hamna i ekonomisk beroendeställning till anordnaren. Förekomsten av att företaget betalar lön för administrativt arbete i förhållande till den egna assistansen snedvrider konkur- rensen mellan företag som verkar på assistansens område. Förslaget kommer att åtgärda detta. Ändrad beräkning av ersättningens nivå Utredningen bedömer att den tillämpade modellen för uppräkning har lett till assistansersättningen bestämts till en för hög nivå, men utredningen lägger inget förslag i denna del. Företag har sannolikt anpassat sin verksamhet efter dagens nivå på ersättningen. En anpassning av nivån skulle ställa krav på före- tagen att anpassa sina kostnader. Eftersom kostnaderna varierar kraftigt mellan olika utförare, och det är svårt att se systematiken i variationerna, kommer konsekvenserna att kunna bli olika för olika utförare beroende på vilka marginaler man har . Man kan också hävda att schablonens utveckling har skapat utrymme för ökade marginaler hos företagen vilka kan behöva minskas i motsvarande mån. Självklart finns dock stora variationer mellan olika företag i detta avseende. 9.6.2Små företag och egna arbetsgivare Företagen har sannolikt anpassat verksamheten till den rådande utformningen av ersättningen som en schablon och kan vara mer eller mindre känsliga för en differentiering av ersättningen för att bättre anpassa den till faktiska kostnader för att anordna assistans. Små företag kan påverkas väldigt olika, beroende på om före- tagets brukare har stora behov av assistans och eller ej. kan få svårare att hantera sina åtaganden mot brukarna om ersättningen anpassas nedåt. Små företag som har brukare med kostsam assistans på grund av stora behov av assistans på obekväm arbetstid kommer att få bättre kostnadstäckning genom förslaget att införa en tilläggs- schablon för ob-kostnader. Reglering av avtal mellan brukare och anordnare Utredningen föreslår att det införs ett krav på skriftliga avtal mellan brukaren och anordnaren. Det skriftliga avtalet, som enligt förslaget även ska innehålla vissa minimikrav, blir en förutsättning för att assistansersättning ska betalas ut. ställer krav på ett avtal för att utbetala ersättningen men det finns ingen reglering avseende förhållandet mellan brukaren och anordnaren eller krav på avtalets innehåll. Regleringen av avtalen mellan brukare och anordnare kan få konsekvenser i form av ökade kostnader för mindre företag, ifall dessa inte har någon utvecklad modell för avtal med brukarna. Detta rör sig om en initial administrativ kostnad. Det finns inga detaljerade kunskaper om små företags förutsättningar att utveckla sina avtal. IfA erbjuder en avtalsmall som mindre företag har möjlighet att använda sig av och anpassa efter den egna verksamheten. Ersättning för kostnader vid ordinarie assistents sjukdom Förslaget innebär minskad administration för företagen. Momentet att redovisa till och fakturera kommunen för kostnaden som upp- kommer försvinner för de företag som tillämpat denna möjlighet . Den minskade administrationen för sjuklön förväntas minska proportionerligt med antalet anställda. Utredningens förslag om sjuklönekostnaderna ger samtliga arbetsgivare ett ökat ansvar, och därtill incitament, att värna en god arbetsmiljö. Företag som kan främja en god arbetsmiljö där den korta sjukfrånvaron understiger genomsnittet, och det som avsätts i schablonen, kan på så sätt skapa en marginal. Små företag och brukare som är egna arbetsgivare kan få svårare att hantera den föreslagna modellen för sjuklön vid ordinarie assistents sjukfrånvaro eftersom marginalerna kan vara mindre och sårbarheten större för ett litet än ett större företag. Denna situation uppstår t.ex. för de brukare som valt att sköta sin egen assistans genom ett eget företag. Dessa företag verkar inte på den öppna marknaden, företaget drivs av brukaren eller en anhörig för att anordna den egna assistansen. Enligt en rapport från ISF fanns i 442 företag med 1 brukare kopplade till verksamheten.13 Enligt samma rapport fanns 238 företag med högst 10 brukare. En fråga gäller också om små företag inom denna bransch ska hanteras på ett annat sätt än små företag inom andra branscher. Dessutom finns för arbetsgivare ett generellt högkostnadsskydd mot höga sjuklönekostnader. Arbetsgivare som under ett kalender- år har kostnader för sjuklön som överstiger den beräknade genomsnittliga årliga sjuklönekostnaden för samt- liga arbetsgivare kan få ersättning från (17 § lagen (1991:1047) om sjuklön). Innan det generella högkostnads- skyddet infördes fanns en bestämmelse om skydd för mindre arbetsgivare. Det togs dock bort eftersom det ansågs strida mot . Detta framgår av vägled- ning om sjuklön. Arbetsledning av den egna assistansen Förslaget innebär att brukaren inte ska kunna ta emot lön från företaget för administrativt arbete i förhållande till den egna assistansen. Valet av företag som anordnare kommer därigenom inte styras av möjligheten till egen inkomstförstärkning. Förslaget innebär även att brukaren inte riskerar att hamna i ekonomisk beroendeställning till anordnaren. Förekomsten av att företaget betalar lön för administrativt arbete i förhållande till den egna assistansen snedvrider konkur- rensen mellan företag som verkar på assistansens område. En kon- sekvens av förslaget är att denna snedvridning åtgärdas. Ändrad beräkning av ersättningens nivå Utredningen gör bedömningen att den tillämpade modellen för uppräkning har lett till assistansersättningen bestämts till en för hög nivå. Utredningen lämnar dock inte något förslag i denna del. Företag har sannolikt anpassat sin verksamhet efter dagens nivå på ersättningen. En anpassning av nivån skulle ställa krav på före- tagen att anpassa sina kostnader. Eftersom kostnaderna varierar kraftigt mellan olika utförare, och det är svårt att se systematiken i 13 ISF (2012) Assistansmarknaden – En analys av timschablonen. variationerna, kommer konsekvenserna att kunna bli olika för olika utförare beroende på vilka marginaler man har . Små företag och egna arbetsgivare kan dock vara mer känsliga för frysningar respektive anpassningar nedåt av ersättningens nivå. 9.7Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen Utredningen har haft i uppdrag att se över ersättningen för assistansersättning. Förslagen innebär inga förändringar i ansvars- fördelningen mellan stat och kommuner och bedöms inte heller ha några effekter för den kommunala självstyrelsen. 9.8Konsekvenser för brottslighet och brottsförebyggande arbete Utredningen bedömer inte att förslagen innebär några kostnads- mässiga konsekvenser för det befintliga brottsförebyggande arbetet. I den mån ersättningens nivå eller bristande träffsäkerhet bidrar till brottslighet med assistansersättning kommer förslagen att få positiva konsekvenser. Det är dock mycket svårt att bedöma i vilken betydelse dessa delar av ersättningen har för brottsligheten. 9.9Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Utredningen bedömer inte att förslagen innebär några kon- sekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar i landet. 9.10Konsekvenser för personlig integritet Utredningens bedömer att förslagen inte innebär några konsekvenser för den personliga integriteten. Utredningen bedömer inte att förslagen medför några kon- sekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män, för de integrationspolitiska målen eller för miljön. 10.1Förslaget till lag om ändringar i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade Nuvarande 9 e § byter beteckning till 9 f §. I 9 e § förs in en ny bestämmelse om avtal mellan den som har beviljats ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för personlig assistans enligt 9 § 2 och den anordnare av personlig assistans som ska tillhandahålla assistansen. Enligt bestämmelsen ställs krav på dels att det ska finnas ett skriftligt avtal mellan parterna i fråga, dels att avtalet ska innehålla vissa punkter. Kravet att avtalet ska innehålla vissa punkter ska uppfattas som minimikrav på vilka frågor ett sådant avtal som avses i bestämmelsen ska reglera. Kommunen kan inte med stöd av bestämmelsen värdera innehållet eller kvaliteten i avtalet, utan ges endast en möjlighet att bedöma att punkterna finns med och att avtalet är skriftligt. Om ett avtal enligt bestämmelsen inte finns, anses ersättningen för assistans till anordnaren inte utgöra kostnad för personlig assistans enligt 9 § 2 och berättigar följaktligen inte till sådant eko- nomiskt stöd som är i fråga. Denna lag träder i kraft . För funktions- hindrade som vid ikraftträdandet har gällande avtal med anordnare av personlig assistans gäller föreskrifterna när avtalet upphör att gälla. 10.2Förslaget till lag om ändringar i socialförsäkringsbalken I första stycket förs in att den assistansersättning som lämnas utgår från två schabloner , ett grundschablonbelopp för löne- och lönebikostnader och övriga kostnader samt ett tilläggschablon- belopp för lönekostnader vid stora behov av assistans och . Med löne- och lönebikostnader avses de löne- och lönebi- kostnader som en anordnare av personlig assistans, eller en försäkrad som är egen arbetsgivare, har för sina anställda assistenter, inklusive eventuella kostnader i samband med ordinarie assistents sjukdom. Med övriga kostnader avses assistansomkostnader, administrations- kostnader, personalomkostnader samt kostnader för de personliga assistenternas utbildning och arbetsmiljö. Se även författnings- förslag avseende 5 och 5 a §§ förordningen (1993:1091) om assistans- ersättning. Grundschablonen innefattar kostnader för viss assistans och , under så kallad obekväm arbetstid, men täcker inte all assistans för alla personer som är berättigade assistansersättning. När den försäkrade har stora behov av assistans och kan en tilläggsschablon beviljas. Med stora behov avses att i genomsnitt av den totala tiden för personlig assistans är förlagd och . Enligt andra stycket kan ett högre belopp än det årliga grund- schablonbeloppet beviljas om det finns särskilda skäl. Om den försäkrade är i behov av särskilt kvalificerade assistenter, assistenter som behöver särskild utbildning eller dylikt kan det i undantagsfall förekomma att den fastställda grundschablonen är otillräcklig och ett högre belopp kan därför beviljas. Samma sak kan gälla t.ex. om den försäkrade inte själv kan samordna assistenterna och leda det dagliga arbetet. Om den försäkrade i princip uteslutande har behov av att ha sin personliga assistans förlagd och kan ett högre belopp beviljas även av den orsaken. Som utgångspunkt för bedömningen av den försäkrades behov av personlig assistans och gäller att all dygnsvila normalt sett sker . Endast i undantagsfall, t.ex. om den försäkrade har en funktionsnedsättning eller ett arbete som medför att dygnsvilan sker under en annan tidpunkt än , kan något annat gälla. Nuvarande 16 a § byter beteckning till 16 c §. I 16 a § förs in en bestämmelse om avtal mellan den försäkrade som köper personlig assistans och den anordnare av personlig assistans som ska till- handahålla den personliga assistansen. Enligt bestämmelsen ställs krav på skriftligt avtal som reglerar vissa specifika frågor motsvarande kraven förs in i 9 e § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Se vidare kommentarer till den paragrafen i tillämpliga delar. Vad som där anges om kommunen avser när det gäller assistansersättning. Om ett avtal enligt bestämmelsen inte finns, betalas assistans- ersättning för assistans som tillhandahålls av anordnaren i fråga inte ut. Paragrafen är ny och reglerar effekten om en försäkrad som köper personlig assistans tar emot ersättning från anordnare av personlig assistans för administrativt arbete i förhållande till den egna personliga assistansen, alternativt varor eller tjänster som har till syfte att motsvara sådan ersättning. Ersättningen, eller värdet av varan eller tjänsten som motsvarar ersättningen, ska varken anses ha tagits emot som ersättning för arbete eller ha använts för köp av personlig assistans. I och med att ersättningen inte ska anses ha använts för köp av personlig assistans ska den betalas tillbaka i enlighet med 51 kap. 20 § socialförsäkringsbalken. I och med att ersättningen inte ska betraktas som ersättning för arbete ska inte några arbetsgivaravgifter eller skatter betalas för ersättningen och ersättningen kan inte heller användas i underlaget för beräkning av sjukpenningsgrundande eller pensionsgrundande inkomst. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya föreskrifterna i 11 § om en grundschablon och en tilläggs- schablon träder i kraft . För en försäkrad som vid ikraftträdandet har assistansersättning ersätts schablonen av grund- schablonen. För en försäkrad som vid ikraftträdandet har assistans- ersättning och som uppfyller villkoren för tilläggsschablonen beviljas den först i samband med nytt beslut om att bevilja assistans- ersättning. 3.För en försäkrad som vid ikraftträdandet av de nya föreskrift- erna i 16 a § har gällande avtal med anordnare av personlig assistans gäller föreskrifterna när avtalet upphör att gälla. När LSS infördes, var det en rättighetsreform som innebar att personer med omfattande funktionsnedsättningar skulle kunna leva ett självständigt liv i likhet med andra medborgare. Assistans- ersättningens utformning påverkar möjligheten att leva ett själv- ständigt liv. Nivån på ersättningen är direkt avgörande för detta. Jag delar utredningens inställning att en i huvudsak schabloniserat ersättning bör finnas kvar för att möjliggöra en individuell flexibilitet i användningen av ersättningen samt att de assistansberättigades inflytande ska stärkas. Vissa beräkningar som presenteras i utred- ningen förevisar dock att grundschablonen borde vara lägre än den är . En sänkning till den nivån, oavsett om det sker direkt eller genom att ersättningen inte höjs , kommer att påverka kvalitén i den personliga assistansen negativt. Detta i strid mot intentionerna med LSS och i strid med utred- ningens direktiv när det gäller att säkerställa kvalitén. Detsamma gäller även om man skulle få tilläggsschablon för OB och/eller förhöjd ersättning, eftersom dessa inte kommer kunna täcka kost- naderna till fullo. Dessvärre avvisar inte utredningen en sänkning av schablonen. Om den förhöjda ersättningen även i fortsättningen ska vara högst av en sänkt grundschablon, innebär det en reell minsk- ning i kronor och ören. Det finns en inte obetydlig grupp assistansanvändare som har av bedömda och detaljredovisade kostnader som uppgår till (eller överstiger) den nuvarande högsta ersättningsnivån på . En sänkning av ersättningen utan motsvarande förändring av procent- talet skulle drabba denna grupp mycket hårt. menar allvar med att inte ta bort möjligheterna för dem med största behoven att få sina behov tillgogodosedda, kan den högsta möjliga nivån på ersättningen inte sänkas. Den samlande funktionshindersrörelsen är överens om att OB- kostnaderna är det som inverkar mest på snedfördelningen i dagens system med en enhetlig schablon. Att differentiera schablonen utifrån denna kostnad är därför i grunden en god idé. För att förslaget ska kunna genomföras krävs dock dels att grundnivån inte sänks avsevärt, dels att det införs ytterligare skäl för att få förhöjd ersättning för den grupp assistansanvändare som är aktiva och reser och/eller arbetar. Förslaget skulle annars helt kullkasta denna grupps möjligheter att leva som andra. Utredningens förslag att inkludera sjuklönekostnader i schablonen kan tyckas vara en administrativ förenkling, vilket det är för större arbetsgivare, men innebär en högkostnadsrisk för mindre arbetsgivare och egenanordnare som inte har möjlighet att bygga upp en ekonomisk buffert. Det är angeläget att de närmare 100 000 personer som arbetar som personliga assistenter har goda arbetsvillkor och en tydlig yrkesroll. Att sänka assistansersättningen så drastiskt som de beräk- ningar som presenteras i utredningen visar, skulle väsentligt försvåra för alla seriösa arbetsgivare. Det skulle försämra möjligheten att rekrytera assistenter i konkurrens med andra kvalificerade service- yrken på arbetsmarknaden. Det skulle minska möjligheten för assistenter att förkovra sig och utvecklas i sitt yrke. Det måste vara möjligt att erbjuda löner som innebär att assistentjobbet inte blir ett genomgångsyrke på vägen till ett annat jobb. Då krävs en lön som man kan leva på. En otillräcklig ersättning raserar syftet med LSS – att även personer med omfattande funktionsnedsättningar ska kunna leva som andra, med en service i det dagliga livet som går att lita på. Sedan riktlinje kom, att av ersätt- ningen ska gå till löner och till övriga kostnader, har en rad förändringar skett inom den personliga assistansen. Bland annat större krav på kvalitetssäkring och utbildning, vilket i sig är positivt. Sam- tidigt har administrationsbördan för assistansanordnare ökat när fler regleringar har införts. Det innebär i praktiken att kostnaderna för administrationen ökar. Assistansanvändares möjligheter till del- aktighet i samhällslivet har också ökat. Det finns större möj- ligheter till aktiviteter, arbeten och resor genom bättre anpass- ningar och hjälpmedel. Detta är en positiv utveckling och fullt i linje med intentionerna av LSS, men innebär detta också ökade assistansomkostnader. Den naturliga slutsatsen blir därför, att om assistansberättigade ska kunna leva ett liv som andra, kräver det att övriga kostnader får en större del av den totala ersättningen . Den lönestatistik som används är ett snitt över riket och den är svår att uttyda. Det finns enskilda assistansanvändare som har löne- och lönebikostnader på i stället för de som har i sina riktlinjer. Detta på grund av att de bor i en storstadsregion och har låg personalomsättning. Att rekrytera bra personliga assistenter är svårt och många assistansanvändares önskan är att de stannar . Grundschablonen måste därför vara tillräckligt hög för att ge ekonomiskt utrymme att premiera den kunskap och den erfarenhet dessa personliga assistenter har, annars kommer kvalitén definitivt att försämras. Ifall en korrigering nedåt av assistansersättningen görs som beräkningarna i underlaget stipulerar, innebär det att seriösa utförare som saknar vinstmarginal tvingas sänka kvalitén. Det kan innebära lägre löner, sämre villkor och färre utbildningar för anställda, vilket i sin tur gör det svårare att rekrytera långsiktigt. Assistentlönerna kommer också att ligga lägre än för motsvarande yrken på arbetsmarknaden. Följden för den assistansberättigade blir ett mindre utrymme för assistans- omkostnader vid ett aktivt liv. Vi ser en överhängande risk för att egenanordnare och mindre utförare slås ut med bara stora aktörer kvar. Det ger en utveckling som avviker från intentionen med LSS. Utredningen föreslår också att den årliga justeringen av schablonen ska föreslås av . Det är viktigt att representanter för assistansberättigade är involverade i en så viktig process, detta i enlighet med konventionen om rättig- heter för personer med funktionsnedsättning, artikel 4:3. I kon- ventionen fastslås tydligt att det är statens ansvar att samråda med och aktivt involvera personer med funktionsnedsättning, genom de organisationer som företräder dem, i beslutsfattande processer som berör dem. I samma konvention, artikel 19, stadgas rätten att leva självständigt och delta i samhället samt ge möjlighet att leva som andra. Jag saknar en konsekvensanalys av utredningens förslag i förhållande till kon- ventionen. En konsekvensanalys får inte enbart domineras av budgeteffekter, arbetsgivarkonsekvenser och effekten för olika myndigheter. Sammantaget menar jag att de negativa konsekvenserna av utredningen överväger. Eftersom utredningen inte tydligt avvisar en sänkning av schablonen, är det min uppfattning att förslaget till ny schablonersättning inte bör genomföras. 1992/93:159 Om stöd och service till vissa funktionshindrade Prop. 1996/97:146 Vissa frågor om personlig assistans 1996/97:150 ekonomiska vårproposition Prop. 2007/08:61 Kostnader för personlig assistans 2012/13:1, Budgetproposition , utgiftsområde 9 SOU 1992:52 Ett samhälle för alla SOU 1995:126 Kostnader för den statliga assistansersättningen SOU 2005:100 På den assistansberättigades uppdrag SOU 2007:73 Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning SOU 2008:77 Möjlighet att leva som andra. Ny lag om stöd och service till vissa personer med funktionsnedsättning SOU 2011:40 Månadsuppgifter – snabbt och enkelt SOU 2012:6 Fusk och felaktigheter med personlig assistans 2009, Vård och omsorg i ordinärt boende – särskilt tillsynsområde Differentierad timschablon i lag (1993:389) om assistansersättning vägledning 2003:6 om assistansersättning version 12 (2013)Den privata vård- och omsorgsmarknaden ur ett finansiellt perspektiv Inspektionen för socialförsäkringen Rapport 2012:12 Assistans- marknaden. En analys av timschablonen Inspektionen för socialförsäkringen Rapport 2012:13 Tvåårs- omprövningar av assistansersättning Inspektionen för vård och omsorg (2014) Personlig assistans för barn. Tillsyn av enskilda assistansanordnare (2004:7) Personlig assistans till funktionshindrade (2004) Uppdrag att se över regleringen av timbeloppet för den statliga assistansersättningen & Neun S. (2010) Health Economics: Theories, insights, and industry studies SCB (2010) Lönestrukturstatistik för hela ekonomin 2010 SKL (2009) Val av ersättningsmodell och beräkning av ersättnings- nivå SNS (2012) Konkurrensens konsekvenser SNS (2013) Välfärdstjänster i privat regi: framväxt och drivkrafter (2007) Personlig assistans som yrke (2008) Personlig assistans enligt ur ett sam- hällsekonomiskt perspektiv föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete (2013) Tillsynsrapport , hälso- och sjukvård och socialtjänst (2013) Barn med personlig assistans. Möjligheter till utveckling, självständighet och delaktighet