sou · H2B347 · 2014-06-27 00:00:00 — Även dessa förslag har med de nya EU-rättsakterna att göra, genom att de till stor del syftar till att säkerställa att ska kunna leva upp till effektivitetskraven som ställs upp där. Därutöver föreslår vi vissa åtgärder, som inte direkt har med EU-lagstiftningen att göra, utan där syftet är att se till att tvistlösningen vid , i enlighet med vad regeringen eftersträvar, även i övrigt ska fungera så smidigt, säkert och ändamålsenligt som möjligt för såväl konsumenter som näringsidkare. Vi har vidare, i kapitel 15, lämnat förslag som syftar till att öka efterlevnaden av ARN:s avgöranden. Vissa av de åtgärder som vi bedömer behövs för att säkerställa att kraven enligt EU-rättsakterna uppfylls, och att även i övrigt ska fungera effektivt och ändamålsenligt, leder till kostnads- ökningar för det allmänna. Förslagen föranleder också ekonomiska och andra konsekvenser för konsumenter och näringsidkare samt för samhället i stort. I det här kapitlet redovisar vilka konsekvenser som förslagen för med sig. Våra förslag har inte någon inverkan på kostnaderna eller intäkt- erna för kommuner eller landsting. De kommer inte heller att ha betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Dessa förhållanden berörs därför inte närmare nedan. 18.3Kostnadsökningar för ARN:s verksamhet Vi bedömer att ARN:s verksamhet står inför nya utmaningar framöver. Till att börja med menar vi att ärendetillströmningen till kommer att öka. Främst beror det på genomförande av de nya EU-rättsakterna. Direktivet kräver att ska hantera tvister inom fler områden än (se avsnitt 12.6.3 och 12.6.4) och att de beloppsgränser som tillämpas vid nämnden ska sänkas (se avsnitt 12.7.4). Direktivet innebär också att näringsidkare ska ge konsumenter tydlig information om , särskilt i tvistsitua- tioner (se avsnitt 12.15), och att nämnden kommer att bli mer till- gänglig för anmälningar vid gränsöverskridande tvister (se avsnitt 9.3). Förutom den nya EU-lagstiftningen, bedömer vi att de höjda ansök- ningsavgifterna till allmän domstol, också kommer att bidra till att fler tvister anmäls till (se avsnitt 10.8). Högre krav kommer även att ställas på ARN:s verksamhet genom att de nya EU-rättsakterna innehåller uttryckliga krav på effektivi- tet och information från till parterna. lever inte upp till det krav på effektiv handläggning som framgår av de nya EU-rättsakterna. Handläggningen vid måste alltså bli snabbare för att uppfylla vad som krävs enligt dessa. Utöver vad som krävs enligt EU-lagstiftningen, har regeringen också gjort den bedömningen att konsumentskyddet i bör stärkas genom att tvistlösningen vid även i övrigt ska vara så effektiv, smidig och ändamålsenlig som möjligt. För att ska kunna hantera den ökade ärendetillströmningen och bli mer effektiv, föreslår vi åtgärder för att effektivi- sera och förbättra ärendehandläggningen vid nämnden (se kapitel 14). Exempelvis föreslår vi att i varje ärende ska upprätta en hand- läggnings- och tidsplan för ärendet, där det tydligt framgår hur ärendehandläggningen går till och vilka tidsramar som gäller för handläggningen. ska också dokumentera sina handläggnings- rutiner på ett samlat sätt och i samband därmed allmänt se över handläggningen i varje led. En annan åtgärd som vi föreslår för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i ARN:s verksamhet är att ska få i uppdrag att aktivt verka för att parter träffar överens- kommelser i godo, om det inte bedöms som olämpligt med hänsyn till ärendets karaktär. Vi bedömer att nu nämnda åtgärder är nöd- vändiga för att ska kunna möta den ökade ärendetillström- ningen och bli effektivare. kommer de åtgärder som vi föreslår för att förbättra och effektivisera ärendehandläggningen inte att vara tillräckliga, särskilt med tanke på att vi bedömer att det kommer att bli fråga om en förhållandvis stor ökning av antalet ärenden vid . Vi menar att även den interna organisationen kommer att behöva stär- kas för att ska kunna hantera det ökade antalet tvister, och handlägga ärendena snabbare än , i enlighet med vad EU-lagstiftningen kräver och regeringen eftersträvar. En stärkt intern organisation för kommer att innebära att statens kostnader för nämndens verksamhet kommer att öka. Sam- tidigt menar vi att förbättrad tvistlösning för konsumenter innebär vinster för samhället i stort. Dels får konsumenterna en starkare ställning på marknaden, dels främjar ett effektivt tvistlösningssystem att seriösa näringsidkare med god reklamationshantering gynnas framför mer oseriösa näringsidkare. Vi bedömer också att förbätt- rade möjligheter till tvistlösning utanför domstol i konsument- förhållanden kommer att vara positivt för samhällsekonomin på lång sikt, genom att det kan påverka utvecklingen i riktning mot produktion av mer hållbara produkter och seriösa tjänster, och även medföra att konsumenter i ännu högre utsträckning än i dags- läget utnyttjar sådan tvistlösning i första hand framför att väcka talan i domstol. Domstolsprövningen kan då i ännu högre utsträck- ning koncentreras till de fall där den verkligen behövs. Även om tvistlösningen vid kommer att kräva ökade resur- ser, menar vi alltså sammantaget att den högre samhällskostnad som det kommer att innebära, på kommer att uppvägas andra positiva samhällsekonomiska effekter. Dessutom vill vi fram- hålla att en del av de ökade resurser som vi bedömer behövs för att möta de ökade kraven på ARN:s verksamhet framöver, inte nöd- vändigtvis behöver vara permanenta. I vissa fall kan det handla om resurser som behövs under en övergångstid, till dess att verksam- heten har anpassats till de nya förhållandena. Utvecklingen i detta avseende bör därför följas noga framöver. I det här avsnittet redovisar vi våra uppskattningar av hur mycket kostnaderna för ARN:s verksamhet kommer att öka. Uppskatt- ningarna bygger på faktorer som delvis är osäkra och har därför fått göras utifrån vissa antaganden. Ett sådant antagande är hur mycket ärendetillströmningen till kommer att öka till följd av de nya EU-rättsakterna. Detta påverkar i sin tur hur ARN:s verksamhet ska dimensioneras, och därmed kostnaden för denna. Ett annat antag- ande som utredningen har fått göra, och som också har samband med dimensioneringen av ARN:s verksamhet, är hur ARN:s lokal- kostnader kommer att påverkas av att verksamheten vid nämnden utökas. I kapitel 16 har vi gjort bedömningen att inte till någon del bör avgiftsfinansieras. Som utvecklas närmare i avsnitt 18.3.8 nedan, innebär det att de ökade kostnaderna för ARN:s verksamhet kommer att behöva betalas med allmänna medel. Bedömning: Ärendetillströmningen till kan förväntas öka med cirka 20–med hänsyn till att nämndens kompe- tensområde utvidgas, att de beloppsgränser som tillämpas vid nämnden sänks, att nämnden blir mer tillgänglig vid gränsöver- skridande tvister och att näringsidkare blir skyldiga att infor- mera konsumenter om . Även de höjda ansökningsavgift- erna i domstol kan komma att leda till att fler konsumenter väljer att vända sig till i stället för till domstol. Enligt vad som har utvecklats i avsnitt 12.6.3 och 12.6.4, kräver genomförande av direktivet i svensk rätt att tillförs ett antal nya kompetensområden. Enligt våra förslag ska nämndens kompe- tensområde utvidgas till att omfatta avtalsrättsliga konsumenttvister rörande särskilt elleveranser (i den mån tvisten avser förbrukning av elektrisk ström eller skäligheten av debiterade nätavgifter), konst och antikviteter (i den mån tvisten gäller varornas konst- närliga värde eller samlarvärde), spel, tips och lotterier, utbildning och kursverksamhet (i den mån tvisten avser utbild- ningens eller kursens kvalitet och innehåll), telefonsamtal (i den mån tvisten avser förbrukning av samtals- tid, utnyttjande av samtalspott och dylikt), växter, livsmedel och drycker, upplåtelse av fast egendom (i vissa fall, särskilt när en konsu- ment, t.ex. en hyresgäst begär skadestånd av en näringsidkare, dvs. parkering (i den mån uttagande av avgift för parkering inte grundas på lag). Att öppnas för nya områden måste förväntas leda till ett ökat antal anmälningar till nämnden. Även om det är svårt att förutse med någon exakthet hur många tvister som kan tänkas komma in till inom de nya områdena, finns det indikationer på att vissa områden kan komma att bli mer omfattande än andra. De experter i utredningen som företräder konsumentintressena, har framför allt lyft fram värmepumpar som ett viktigt konsumentområde. Det kan noteras att antalet tvister som prövas av det utomrättsliga tvist- lösningsorgan som hanterar tvister rörande värme- pumpar, (), har varierat . ökade ärendetill- strömningen till VPN från cirka 25 tvister 2005 till drygt 80 ärenden . har ärendetillströmningen där- emot minskat, och 2012 prövade nämnden drygt 35 ärenden. Enligt uppgift till utredningen från , som är den branschorganisation som driver VPN, kan försäljningen av värmepumpssystem eventuellt komma att öka , eftersom försäljningen var intensiv , och många av dessa anläggningar nu närmar sig förväntad livslängd. Även om antalet klagomål som har anmälts till VPN har minskat drastiskt , är det därför inte säkert att den utveck- lingen kommer att fortsätta. Dessutom har utredningens konsu- mentexperter framhållit att många konsumenter har dragit sig för att anmäla klagomål till VPN, dels med hänsyn till att nämnden tar ut en ansökningsavgift om , dels med tanke på att nämnden saknar konsumentrepresentanter. Utredningens konsumentexperter har också angett att en del klagomål kan förväntas på områdena för elleveranser samt när det gäller utbildning- och kursverksamhet. Ett annat viktigt konsu- mentområde är telefoni, där tidigare inte har prövat tvister rörande förbrukning av samtalstid, utnyttjande av samtalspott eller dylikt. Vi bedömer därför att det är rimligt att anta att även kommer att ta emot en del anmälningar rörande tvister av detta slag. När det gäller övriga områden som tillförs ARN:s kompetens, är det svårt att förutse hur många anmälningar som dessa kommer att medföra. Vad som också kan förutses är att en allmän utvidgning av ARN:s kompetens kommer att medföra en del arbete för nämnden med att hantera anmälningar som sedan kommer att behöva avvisas. I vart fall kommer detta att kräva en del av ARN:s resurser, eftersom det kommer att ta för nämnden att utveckla praxis och rutiner när det gäller de nya ärendetyperna. Utvecklingen när det gäller hur många tvister som de nya områ- dena generererar får bevakas av och följas upp i dialogen med regeringen. Vi vill också framhålla att den förväntade ökningen av antalet anmälningar till nämnden inte kommer att inträffa omedel- bart efter det att de nya EU-rättsakterna, och våra förslag när det gäller ARN:s utökade kompetensområde, träder i kraft. Det kommer naturligtvis att bli fråga om en succesiv ökning av ärendetillström- ningen till , och resurserna bör därför kunna anpassas i den mån behov uppstår. Som vi har utvecklat i avsnitt 12.7.4, bedömer vi att samtliga beloppsgränser som tillämpas av bör sänkas för att uppnå ett riktigt genomförande av direktivet och för att säkerställa konsu- menters ökade behov av alternativ tvistlösning. Våra förslag innebär att ska tillämpa beloppsgränserna , och , i stället för som , 1 000 De beloppsgränser som vi föreslår för de olika ärendekategorierna är för tvister rörande bank, fastighetsmäklare, försäk- ring, båt och bostad, för tvister rörande elektronik, motor, resor, möbler, och tvätt, samt för tvister rörande skor, textil och övriga tvister. Det är rimligt att anta att de sänkta beloppsgränserna kommer att innebära att fler tvister anmäls till nämnden. För de kategorier av tvister som får beloppsgränsen i stället för , kommer sannolikt ärendeökningen inte bli så stor, eftersom tvister på dessa områden oftast rör belopp som ändå överstiger den tidig- are gränsen . Däremot kan det tänkas att tvister som tidigare bara har prövats om de har rört belopp , kan öka mer i antal på grund av sänkningen till . () har t.ex. påtalat att beloppsgränsen innebär en begränsning av möjligheten att pröva tvister rörande elektronisk kommunikation.1 Även när det gäller textil och skor kan sänkningen av beloppsgränsen från till antas leda till en viss ärendeökning, särskilt med tanke på det stora utbudet av lågprisprodukter inom dessa sektorer. Som framgår i avsnitt 12.15, innebär direktivets genomförande att svenska näringsidkare kommer att bli skyldiga att lämna konsu- menter information om alternativ tvistlösning, dvs. tvistlösning vid sådana tvistlösningsorgan som har godkänts enligt direktivet (se avsnitt 12.21). För det första innebär kraven att en näringsidkare som hamnar i tvist med en konsument ska ge konsumenten infor- mation om det alternativa tvistlösningsorgan som konsumenten kan vända sig till för att få sitt krav prövat (se avsnitt 12.5.3). Närings- idkare som frivilligt har åtagit sig att använda alternativ tvistlösning för att lösa tvister med konsumenter ska därutöver på webbplatser och i allmänna villkor lämna generell information om sådan tvist- lösning (se avsnitt 12.5.2). 1 Post- och promemoria av , Synpunkter avseende Euro- peiska Kommissionens förslag om alternativ tvistlösning, Ju 2011/8586/KO, Dnr 11-10879. Eftersom kommer att vara behörigt tvistlösningsorgan för de allra flesta konsumenttvister, kommer de nya informations- kraven att innebära att konsumenter kommer att bli mer upplysta om möjligheten att få klagomål prövade av nämnden. Även detta kan förväntas leda till en viss ökning av antalet anmälningar till . Som framgår av avsnitt 12.9.2, måste enligt de nya EU- rättsakterna ta emot tvister som anmäls via den nya europeiska onlineplattformen för tvistlösning. Det handlar om konsumenter som är bosatta i andra EU-länder, som har handlat online från näringsidkare etablerade i . Även om sådana tvister redan hanteras i viss utsträckning av i den mån de anmäls till nämnden, är syftet med den nya elektroniska plattformen att under- lätta konsumenters tillgång till alternativ tvistlösning vid gräns- överskridande tvister. Enligt den nya EU-förordningen ska online- plattformen underlätta för konsumenter att anmäla klagomål mot näringsidkare i andra EU-länder, genom att plattformen vidare- befordrar konsumentens klagomål till behörigt tvistlösningsorgan i det land där näringsidkaren är etablerad och översätter klagomålet till det språk som hanteras av tvistlösningsorganet (artikel 5.4 i förordningen). Förordningen innebär också att näringsidkare som ägnar sig åt onlinehandel med konsumenter ska informera konsu- menter om förekomsten av onlineplattformen (se artikel 14 i för- ordningen och avsnitt 13.2.3). Med hänsyn till det ovan angivna, bedömer vi att den nya euro- peiska onlineplattformen med stor sannolikhet kommer att inne- bära att får ta emot fler tvister än från konsu- menter bosatta i andra EU-länder, mot svenska näringsidkare som bedriver handel online. Höjda ansökningsavgifter i domstol Enligt regler som har trätt i kraft, har avgifterna för pröv- ning av tvister i de allmänna domstolarna höjts avsevärt (se avsnitt 10.8). Enligt vår bedömning är det rimligt att anta att höjda avgifter för prövning av tvister i allmän domstol kommer att medföra att konsumenter i viss mån väljer att vända sig till i stället för att väcka talan i domstol. Även detta kan därför bidra till en viss ökad ärendetillströmning till . Prognos av ökad ärendetillströmning Det är, som framgått, inte möjligt att förutse med någon exakthet hur mycket ärendetillströmningen till kan förväntas öka på grund av de faktorer som vi lyft fram ovan, dvs. att nämnden tillförs nya områden, att beloppsgränserna sänks, att konsumenter i andra EU-länder får möjlighet att anmäla tvister mot svenska närings- idkare via den nya europeiska onlineplattformen, att konsumenter kommer att få mer information om av näringsidkare samt att ansökningsavgifterna till allmän domstol höjs. Alla fakta pekar ändå på att det kan förväntas att ärendetillströmningen kommer att öka efterhand som förändringarna blir kända. I det här sammanhanget anser vi att det är rimligt att till viss del jämföra med den senaste stora förändringen beträffande konsu- menters tillgång till tvistlösning vid . Det handlar om när införde det elektroniska ärendehanteringssystemet iipax, vilket gjorde det möjligt för konsumenterna att göra en anmälan direkt från nämndens webbplats. Den förändringen fick till följd att antalet anmälningar ökade jämfört med . Även 2013 tog emot fler ärenden än 2011 (antalet inkomna ärenden totalt var 9 2011, 11 2012 och 11 2013,). Enligt färsk statistik från , låg ärendetillströmningen på samma nivå som och 2013. Mot den bakgrunden bedömer att den ökade ärendetillströmningen med är permanent. Även om det alltså är svårt att förutse hur stor ärendeökningen kommer att bli på grund av de faktorer som vi har behandlat här, anser vi att det är rimligt att utgå ifrån att ökningen ungefär kommer att motsvara den ökning som uppstått till följd övergången till elektroniska anmälningar. Vi bedömer däremot att den ökning av antalet ärenden vid som är att vänta, sanno- likt kommer att inträffa något mer successivt. Den slutsatsen drar vi med hänsyn till att flera parametrar kommer att inverka på ärendetillströmningen, och att det kan ta tid för konsumenter att bli medvetna om de utökade möjligheterna till tvistlösning vid . Vår bedömning är också att det kommer att ta tid innan online- plattformen är känd och fungerar som tänkt. Vi menar sammanfattningsvis att ärendetillströmningen till kan förväntas öka succesivt efter EU-rätts- akternas ikraftträdande och de övriga punkter som behandlats in- ledningsvis har fått genomslag. Vår uppskattning är att den perma- nenta ökningen kan tänkas bli totalt cirka 20–. Det inne- bär att kan förvänta sig en permanent ökning med omkring 2 500 ärenden . betonar vi att det är mycket svårt att förutse hur stor ökningen kommer att bli. Utveck- lingen måste därför följas noga för att säkerställa att ytterligare för- ändringar av regler och resurser görs om det behövs. 18.3.3Beräkning av kostnadsökningar på grund av ökad ärendetillströmning och krav på effektivare handläggning Förslag och bedömningar: Med hänsyn till den förväntade ökningen av antalet ärenden vid , och kravet på snabbare handläggning, bör nämnden ges ökade anslag för att anställa ytterligare 9 beredningsjurister, 1 ytterligare vice ordförande, eller motsvarande tjänst, 1 sekreterare/registrator på heltid och 1 kommunikatör. Kostnaden för den personalförstärkning som behövs beräknas till . behöver även ökade anslag med för att täcka kostnaden för fler sammanträden. Vid en större ökning av ärendetillströmningen kommer mer- kostnader att uppkomma för ARN:s it-system, bl.a. för lag- ringsutrymme och eventuellt också för utbyggnad systemet. Kostnaden kan inte uppskattas , utan får bevakas framöver. Utvecklingen får visa om de resursökningar som föreslås behöver vara permanenta eller om de endast behövs , fram till dessa att verksamheten har anpassats till de nya förutsättningarna. Detta får följas noga framöver. Som vi har utvecklat ovan, innebär direktivets genomförande krav på att ska avgöra ärenden snabbare än vad som görs för när- varande. För att ska kunna hantera den ökade ärendetill- strömningen och även leva upp till kraven på ökad effektivitet, föreslår vi åtgärder för att effektivisera och förbättra ärendehand- läggningen vid nämnden. Vi bedömer att de åtgärder som vi föreslår för att förbättra och effektivisera ärendehandläggningen inte kommer att vara tillräckliga, särskilt med tanke på att vi förut- ser att det kommer att bli fråga om en förhållandvis stor ökning av antalet ärenden vid . Vi menar att även den interna organisa- tionen kommer att behöva stärkas för att ska kunna hantera det ökade antalet tvister och bli effektivare, i enlighet med vad EU-lagstiftningen kräver och regeringen eftersträvar. För att hantera den ökade ärendetillströmningen, och hålla nere genomströmningstiderna i den utsträckning som krävs, kommer alltså att behöva förstärkas med ytterligare personalresurser. kommer också att behöva hålla fler sammanträden än . har nämnden cirka 18 beredningsjuristårsarbetskrafter. Bara för att hantera 20–fler ärenden än , och handlägga dem i samma takt som görs , bedömer vi därför att skulle behöva anställa ytterligare 4 beredningsjurister. Eftersom också måste effektivisera sin ärendehandläggning i enlighet med direktivet kräver, behövs det därutöver ytterligare förstärkning. När det gäller hur många ytterligare berednings- jurister som behövs för att ärendehandläggningen ska bli tillräckligt effektiv, gör vi följande överväganden. Att fler interna beredningsjurister behövs för att korta genom- strömningstiderna vid beror, som framgår i avsnitt 14.4.2, till stor del på att måste minska beroendet av externa jurister som föredragande till nämndsammanträdena. höll nämnden 270 respektive 263 sammanträden. För närvar- ande täcks av de planerade sammanträdena av interna beredningsjurister som föredragande. För resterande sam- manträden behöver alltså nämnden anlita externa föredragande. fick inte mindre än 52 planerade sammanträden ställas in. Den främsta anledningen var, enligt , att det inte gick att engagera tillräckligt många externa föredragande. har , som redan nämnts, cirka 18 berednings- juristårsarbetskrafter. Enligt uppgift från förväntas varje beredningsjurist vara föredragande på cirka 9 sammanträden . Om nämnden förstärks med ytterligare 5 beredningsjurister bör alltså ytterligare 45 sammanträden än kunna täckas av interna beredningsjurister. Det bör, mot bakgrund av vad som angetts ovan, vara tillräckligt för att till stor del undvika att sammanträden måste ställas in på grund av att det saknas föredrag- anden. Vi föreslår alltså att ska få ökade resurser till att anställa totalt 9 ytterligare beredningsjurister för att hantera den ökade ärendetillströmningen och öka nämndens effektivitet. En bered- ningsjurist kostar i genomsnitt . Kostnaden för att anställa de beredningsjurister som behövs kommer därför att uppgå till . Ytterligare en högre juristtjänst I avsnitt 14.4.3 har vi också föreslagit att ska få möjlighet att tillsätta en högre juristtjänst till, i form av ytterligare en vice ord- förande. Som vi har utvecklat i det avsnittet, menar vi att detta är nödvändigt för att ska ha förutsättningar att utveckla kvalitets- arbetet inom beredningsorganisationen, samt kontinuerligt leda och ge stöd åt beredningsjuristerna i den utsträckning som behövs för att ska leva upp till de krav på effektivitet som följer av de nya EU-rättsakterna. Årskostnaden för en sådan anställning är . 2013 höll 263 sammanträden, och 2012 hölls 270 stycken. Första året efter övergången till elektroniska anmälningar (2012), då tillströmningen av ärenden till ökade med , höll 24 sammanträden mer än året innan (2011). Genom- strömningstiderna hölls då på ungefär samma nivå som . Vid en ökning av antalet ärenden med 20–jämfört med dagens nivåer kan man alltså räkna med att kommer att behöva hålla ytterligare drygt 20 sammanträden , om nuvarande genomströmningstider ska kunna upprätthållas. Eftersom direktivets genomförande kommer att kräva att handlägger ärenden snabbare än , får man därutöver räkna med ytter- ligare några fler sammanträden. Vi bedömer därför att det kommer att krävas uppemot 35 fler sammanträden vid nämnden än , när de nya EU-rättsakterna och våra förslag träder i Enligt uppgift från kostar det i genomsnitt att genomföra ett nämndsammanträde.2 Enligt våra beräk- ningar, bör alltså den totala kostnaden för ett ökat antal samman- träden bli . Ytterligare registrator/sekreterare och kommunikatör samt ökade kostnader för it-systemet