sou · H2B356 · 2014-08-27 00:00:00 — Det kan ifrågasättas om det är rimligt med en över- gångsreglering som tvingar försäkringsföretag som bedriver verk- samhet som avser tjänstepensionsförsäkring att – utan anpassningar – tillämpa äldre rätt efter det att en ny och bättre reglering har trätt ikraft. Rimligheten kan ifrågasättas med hänsyn till såväl kundskydd som konkurrensaspekter. Den föreslagna övergångsregleringen innebär att vissa företag kommer att tillämpa äldre reglering på vissa delar av verksamheten och den nya regleringen på övriga delar av verksamheten. Denna typ av övergångsreglering är visserligen inte ovanlig – jämför t.ex. övergångsregleringen såvitt avser skälighets- principen – men mot bakgrund av de stora principiella skillnader som finns mellan framförallt den äldre solvensregleringen och den solvensreglering i kombination med s.k. pelare 2- och pelare 3- reglering som införs till följd av Solvens II-direktivet, kan det upp- stå besvärliga tillämpningsproblem . Ett exempel på de tillämpningsproblem som kan komma att uppstå är hur Solvens II-direktivets bestämmelser om en särskild solvens- balansräkning och ett riskbaserat solvenskapitalkrav ska tillämpas på en viss del av verksamheten, som kapitalkravet för andra delar av verksamheten ska beräknas på ett helt annat sätt. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Det kan noteras att även den nuvarande regleringen av försäkringsföretag bygger på en tillämpning av olika regelverk för tjänstepensionsverksamheten respektive annan verksamhet, varvid det dock ska understrykas att skillnaderna mellan tjänstepensions- direktivet och det konsoliderade livförsäkringsdirektivet är betyd- ligt mindre än skillnaderna mellan det konsoliderade livförsäk- ringsdirektivet och Solvens II-direktivet. Likaså kan det noteras att Solvens II-direktivet innehåller delvis olika regler för olika typer av verksamhet, t.ex. såvitt avser delberäkningar av solvenskapital- kravet, varvid det dock ska understrykas att reglerna i Solvens II- direktivet – även om de kan skilja sig åt för olika typer av verk- samhet – bygger på en gemensam grund. redovisade tillämpningssvårigheter får vägas mot alternativet att avstå från att införa särskild övergångsreglering för tjänste- pensionsverksamhet (eller begränsa tiden för denna). Här bör dock understrykas att olika former av tillämpningsproblem torde komma att uppstå även utan övergångsreglering, såvida inte väljer att avstå från att utnyttja optionen i artikel 4 i tjänstepensions- direktivet . Sammanfattningsvis föreslår utredningen alltså att ska utnyttja den möjlighet att införa övergångsreglering för tjänste- pensionsverksamhet som finns enligt artikel 2.80 i Omnibus II- direktivet (artikel 308 b.15 i Solvens II-direktivet). Bestämmelsen i artikel 308 b.15 andra stycket kräver inga lagstiftningsåtgärder, eftersom den är riktad till kommissionen. Förslag: får i ett enskilt fall besluta att ett försäkringsföretag övergångsvis ska använda en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur vid beräkningen av den bästa skattningen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om de närmare kraven för tillstånd och den närmare beräkningen av övergångsjusteringen. Bedömning: Bestämmelserna om att försäkringsföretag som har fått tillstånd att använda den övergångsvisa justeringen av den riskfria räntestrukturen ska – som en del av sin solvens- och verksamhetsrapport – offentliggöra företagets användning av den övergångsvisa justeringen och då även kvantifiera effekterna Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet på den finansiella ställningen av att inte tillämpa justeringen, kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för förslaget och bedömningen: Av artikel 77.2 första stycket i Solvens II-direktivet framgår att bästa skattningen ska fastställas med tillämpning av riskfria räntesatser för relevanta durationer (löptider). I förslaget till lagrådsremiss om genom- förande av Solvens II-direktivet föreslås att de mer detaljerade bestämmelserna kring bl.a. beräkningen av den bästa skattningen ska meddelas genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, se 5 kap. 13 §. Detta innebär bl.a. att bestämmelserna i artikel 77.2 första stycket har tagits in i lag utan någon uttrycklig hänvisning till den riskfria räntestrukturen. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom artikel 308c i Solvens II-direktivet – särskilda övergångsbestämmelser för de riskfria räntesatserna. Enligt artikel 308c.1 får försäkringsföretag, med tillsynsmyndig- hetens förhandsgodkännande, tillämpa en tillfällig justering på de riskfria räntesatserna för relevanta durationer i fråga om godkända försäkrings- och återförsäkringsförpliktelser. Enligt artikel 308c.2 ska justeringen av räntesatserna för varje valuta beräknas med utgångspunkt i skillnaden mellan den räntesats som företaget ska tillämpa enligt de regler som gäller per och en räntesats som härleds ur de regler som gäller enligt Solvens II-direktivet. Den ursprungliga justeringen – som alltså utgörs av skillnaden mellan de båda räntesatserna vid dagen för ikraftträdandet – ska vara för att sedan linjärt minska till . I artikel 308c.2 finns vidare vissa detaljbestämmelser kring vilka räntor som ska ligga till grund för beräkningen av den övergångsvisa justeringen. Som framgått ovan får den övergångsvisa justeringen av räntesatserna endast användas i fråga om godkända försäkrings- och återförsäkringsförpliktelser, och i artikel 308c.3 finns bestämmelser om vilka kriterier som måste vara uppfyllda för att försäkrings- eller återförsäkringsåtaganden ska kunna godkännas. I nämnda artikel finns även bestämmelser om förhållandet till s.k. matchningsjustering. I artikel 308c.4 a och b finns bestämmelser om hur den övergångsvisa justeringen förhåller sig till s.k. volatili- tetsjustering och till den särskilda övergångsregleringen för de försäkringstekniska avsättningarna (artikel 308d). Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet det i artikel 308c.4 c bestämmelser om att försäkringsföretag som använder den övergångsvisa justeringen av de riskfria räntesatserna ska offentliggöra viss information kring detta i sin solvens- och verksamhetsrapport. Enligt utredningens mening bör möjligheten att få tillstånd till övergångsvis justering av de riskfria räntesatserna framgå av den särskilda ikraftträdandelagen, medan de närmare kraven för till- stånd kan tas in i föreskrifter på lägre nivå. En liknande lag- stiftningsteknik har använts i den nu gällande regleringen när det gäller t.ex. möjligheten att använda s.k. företagsspecifika para- meterar, se 8 kap. 7 § och 8 kap. 20 § 2 FRL. Det finns därför anledning att föreslår en liknande lagstiftningsteknik när det gäller regleringen av de s.k. matchnings- och volatilitetsjusteringarna. När det särskilt gäller de krav på offentliggörande som införs genom artikel 308c.4 c anser utredningen att bestämmelserna lämp- ligen bör införas genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, med stöd av det bemyndigande att meddela föreskrifter om innehållet i solvens- och verksamhetsrapporten som föreslås i utkastet till lagrådsremiss, se 16 kap. 9 § 1 FRL. Enligt utredningens mening får uppgifter om företagets användning av övergångsvisa justeringar av de riskfria räntesatserna anses vara detaljkrav på beskrivningen av företagets värderingsmetoder för solvensändamål, jfr 16 kap. 2 § första stycket 4 FRL i utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet. Förslag: Ett försäkringsföretag får, efter tillstånd av Finans- inspektionen, övergångsvis använda ett tillfälligt avdrag vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om de närmare kraven för tillstånd och den närmare beräkningen av övergångsjusteringen. Bedömning: Bestämmelserna om att försäkringsföretag som har fått tillstånd att använda särskilda avdrag vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna ska – som en del av sin solvens- och verksamhetsrapport – offentliggöra företagets användning av de särskilda avdragen och då även kvantifiera Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet effekterna på den finansiella ställningen av att inte tillämpa avdragen, kräver inga lagstiftningsåtgärder. Skälen för förslaget: I artikel 76 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om försäkringstekniska avsättningar. I förslaget till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet föreslås att merparten de mer detaljerade bestämmelserna kring beräk- ningen av de försäkringstekniska avsättningarna ska meddelas genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, se 5 kap. 13 § FRL. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom artikel 308b i Solvens II-direktivet – särskilda övergångsåtgärder för de försäkringstekniska avsättningarna. Enligt artikel 308b.1 får försäkringsföretag, med tillsynsmyndig- hetens förhandsgodkännande, tillämpa ett tillfälligt avdrag för försäkringstekniska avsättningar. Avdraget får tillämpas på affärs- grensnivå. Enligt artikel 308b.2 ska det tillfälliga avdraget mostavara en andel av skillnaden mellan försäkringstekniska avsättningar beräk- nade enligt artikel 76 i Solvens II-direktivet och försäkringstekniska avsättningar beräknade enligt den reglering som gäller per . Den maximala andelen som kan dras av ska minska linjärt från till noll procent . I artikel 308b.2 andra stycket finns bestämmelser om hur det tillfälliga avdraget förhåller sig till s.k. volatilitets- justering. I artikel 308b.3 finns bestämmelser om att försäkringsföretaget, med tillsynsmyndighetens förhandsgodkännande eller på dennes initiativ, får göra vissa justeringar av de belopp som används vid beräkningen av det tillfälliga avdraget. Justeringarna får göras vart- annat år, eller oftare om företagets riskprofil har ändrats väsentligt. I artikel 308b.4 finns bestämmelser om att det tillfälliga avdraget får begränsas av tillsynsmyndigheten under vissa förutsättningar, nämligen om en tillämpning av det tillfälliga avdraget kan leda till en minskning av de krav på finansiella medel som skulle gälla vid en tillämpning av de regler som gäller per . Enligt artikel 308b.5 a får ett försäkringsföretag inte tillämpa det tillfälliga avdraget i kombination med den övergångsvisa juste- ringen av de riskfria räntesatserna. Enligt artikel 308b.5 b ska ett försäkringsföretag som använder det tillfälliga avdraget och som inte skulle uppfylla solvenskapitalkravet utan tillämpning av det Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet tillfälliga avdraget lämna in en årlig lägesrapport. I lägesrapporten ska företaget redogöra för vilka åtgärder som har vidtagits och hur arbetet fortskrider med att uppfylla solvenskapitalkravet. Slutligen finns det i artikel 308b.5 c bestäm- melser om att försäkringsföretag som använder tillfälliga avdrag för de försäkringstekniska avsättningarna ska offentliggöra viss informa- tion kring detta i sin solvens- och verksamhetsrapport. Enligt utredningens mening ska möjligheten att få tillstånd till tillfälligt avdrag för de försäkringstekniska avsättningarna framgå av den särskilda ikraftträdandelagen, medan bestämmelserna kring de närmare villkoren för tillstånd och beräkning av det tillfälliga avdraget kan tas in i föreskrifter på lägre nivå. Detsamma gäller bestämmelserna om möjligheterna till justerade beräkningar och bestämmelserna kring vad som ska gälla när det tillfälliga avdraget är en förutsättning för att försäkringsföretaget ska uppfylla solvens- kapitalkravet. En liknande lagstiftningsteknik har använts i den nu gällande regleringen när det gäller t.ex. möjligheten att använda s.k. företagsspecifika parameterar, se 8 kap. 7 § och 8 kap. 20 § 2 FRL, och utredningen föreslår en liknande lagstiftningsteknik även när det gäller regleringen av de s.k. matchnings- och volatilitetsjuste- ringarna. När det särskilt gäller de krav på offentliggörande som införs genom artikel 308b.5 c anser utredningen att bestämmelserna lämp- ligen bör införas genom föreskrifter på lägre nivå än lagnivå, med stöd av det bemyndigande att meddela föreskrifter om innehållet i solvens- och verksamhetsrapporten som föreslås i utkastet till lagrådsremiss, se 16 kap. 9 § 1 FRL. Enligt utredningens mening får uppgifter om företagets användning av övergångsvisa justeringar av de riskfria räntesatserna anses vara detaljkrav på beskrivningen av företagets värderingsmetoder för solvensändamål, jfr 16 kap. 2 § första stycket 4 FRL i utkastet till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet. 5.37.11Interna modeller för beräkning av det gruppbaserade solvenskapitalkravet Bedömning: Det bör inte införas någon övergångsregel av inne- börd att ett försäkringsföretag, som är moderföretag och finns i toppen av en grupp, fram till får ansöka om Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet godkännande av en intern modell för beräkning av det grupp- baserade solvenskapitalkravet på en urskiljbar del av en grupp som uppvisar en väsentligt annorlunda riskprofil än de övriga företagen i gruppen. Skälen för bedömningen: I artikel 230-231 i Solvens II-direktivet finns bestämmelser om interna modeller för beräkning av det gruppbaserade solvenskapitalkravet. I förslaget till lagrådsremiss om genomförande av Solvens II-direktivet föreslås att delar av dessa bestämmelser genomförs genom nya bestämmelser i lag, men att bestämmelser om hur den gruppbaserade kapitalbasen och det gruppbaserade kapitalkravet ska beräknas ska meddelas genom föreskrifter på lägre nivå. Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom artikel 308b.16 i Solvens II-direktivet – en möjlighet för medlems- länderna att tillämpa en särskild övergångsregel avseende ansök- ningar för beräkning av det gruppbaserade solvenskapitalkravet. Enligt artikel 308b.16 får medlemsstaterna ge det moderförsäk- rings- eller moderåterförsäkringsföretag som har det yttersta ägar- intresset möjlighet att fram till ansöka om godkännande av en gruppintern modell som tillämpas på en del av en grupp, om både företaget och företaget med det yttersta ägarintresset är belägna i samma medlemsstat och om denna del utgör en urskiljbar del som uppvisar en väsentligt annorlunda riskprofil än de övriga i gruppen. Artikeln ställer således inte något krav på att övergångsregeln ska införas utan lämnar till medlemsstaterna att välja om den ska införas eller inte. Med utgångspunkt i svenska förhållanden saknas det enligt utredningens bedömning anledning att införa övergångs- bestämmelsen. 5.37.12 Övergångsbestämmelser för grupp Förslag: De övergångsbestämmelser som gäller för enskilda försäkringsföretag avseende behandlingen av kapitalbasposter som har emitterats före lagens ikraftträdande, tillämpliga bestäm- melser för vissa typer av lån som har utgetts före , försäkringsföretag som bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar, tillfällig justering av riskfria räntor, Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet och tillfälliga åtgärder samt ingripanden gäller, utan hinder av bestämmelserna om kapitalbas och kapitalkrav på gruppnivå i försäkringsrörelselagens lydelse efter , i tillämpliga delar även på gruppnivå. De övergångsbestämmelser som gäller för enskilda försäk- ringsföretag avseende ingripande när kraven på tillräcklig kapital- bas inte är uppfyllda gäller, utan hinder av bestämmelserna om kapitalbas och kapitalkrav på gruppnivå i försäkringsrörelse- lagens lydelse efter , i tillämpliga delar även på gruppnivå om försäkringsföretagen i en grupp uppfyller de gruppbaserade kapitalkraven i försäkringsrörelselagens lydelse men inte uppfyller kapitalkravet på gruppnivå. Skälen för förslaget: Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs – genom artikel 308b.17 i Solvens II-direktivet – bestämmelser om att vissa övergångsbestämmelser som gäller för enskilda försäk- ringsföretag även ska gälla på gruppnivå. Enligt artikel 308b.17 första stycket ska, utan hinder av artik- larna 218.2 och 218.3 i Solvens II-direktivet, de övergångsbestäm- melser som avses i artikel 308b punkterna 8–12 och 15 och artik- larna 308c, 308d och 308e i Solvens II-direktivet gälla i tillämpliga delar på gruppnivå. Enligt artikel 308b.17 andra stycket ska, utan hinder av arti- kel 218.2, 218.3 och 218.4 i Solvens II-direktivet, de övergångs- bestämmelser som avses i artikel 308b.14 gälla i tillämpliga delar på gruppnivå och om försäkrings- eller återförsäkringsföretagen med ägarintresse eller försäkrings- och återförsäkringsföretagen i en grupp uppfyller de jämkade solvenskraven enligt artikel 9 i direktiv /78/EG men inte uppfyller solvenskapitalkravet på gruppnivå. Av artikel 308b.8 (vartill 308b.17 första stycket hänvisar) fram- går att övergångsbestämmelserna i artiklarna 308b.5–308b.7 inte bara ska gälla för enskilda försäkringsföretag utan dessutom i tillämpliga delar ska gälla för försäkringsföretag med ägarintresse, försäkringholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag på gruppnivå i enlighet med artiklarna 254 och 256 i Solvens II- direktivet, varvid de frister som anges i artiklarna 308b.5–308b.7 ska förlängas . Övergångsbestämmelserna i artiklarna 308b.5–308b.7 har behand- lats ovan i avsnitt 5.37.2. Där konstateras att enligt förslaget till Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet genomförande av artikel 35 och artikel 51 som finns i utkastet till lagrådsremiss kommer de senaste tidpunkterna för olika former av inrapportering och offentliggörande att bestämmas av Finans- inspektionen med stöd av det bemyndigande som föreslås i 17 kap. 30 § andra stycket FRL. De särskilda övergångsbestämmelserna i artiklarna 308b.5–308b.7 avseende tidpunkter för inrapportering respektive offentliggörande som införs genom Omnibus II-direk- tivet kräver alltså inte några lagstiftningsåtgärder. Bemyndigandet i 17 kap. 30 § andra stycket FRL omfattar dock inte den del av artikel 308b.17 som avser tillämpligheten av artikel 308.b.8 på gruppnivå. I utkastet till lagrådsremiss om genom- förande av Solvens II-direktivet finns däremot ett motsvarande bemyndigande för gruppnivå i 21 kap. 65 § FRL. På grund av detta bemyndigande krävs inte några lagstiftningsåtgärder för den del av artikel 308b.17 som avser artikel 308b.8. När det gäller artikel 308b.12 i Solvens II-direktivet innehåller särskilda övergångsbestämmelser kring fastställandet av vissa av de parametrar som ska användas vid beräkningen av solvenskapital- kravet enligt standardformeln, se avsnitt 5.37.5. Som framgått där innebär förslagen i utkastet till lagrådsremiss att bestämmelserna i om vilka närmare parametrar som ska använ- das vid beräkningen av solvenskapitalkravet enligt standardformeln kommer att genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag- nivå, jfr 8 kap. 6 § och 8 kap. 20 § 1 FRL. Det bemyndigande som föreslås i 8 kap. 20 § 1 – för föreskrifter om hur det primära solvenskapitalkravet ska beräknas enligt 6 § – kan som konstaterats ovan enligt utredningen också användas för genomförandet av den nu aktuella övergångsbestämmelsen. Den särskilda övergångsbestäm- melsen avseende hur kapitalkravet för aktiekurs- och ränte- differensrisk ska beräknas efter det att Solvens har trätt ikraft kräver alltså inga ytterligare lagstiftningsåtgärder såvitt avser enskilda försäkringsföretag. Artikel 308b.17 innehåller som konstaterats ett krav på att övergångsbestämmelserna i artikel 308b.12 ska gälla även på grupp- nivå. I utkastet till lagrådsremiss föreslås ett motsvarande bemyn- digande för gruppnivå i 21 kap. 65 § 1 FRL. Det bemyndigandet avser hur den gruppbaserade kapitalbasen och det gruppbaserade kapitalkravet ska beräknas enligt 14–18 §§ i samma kapitel. På grund av detta bemyndigande krävs inte några lagstiftningsåtgärder för den del av artikel 308b.17 som avser artikel 308b.12. Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Artikel 308b.17 innebär även ett krav på att artikel 308d som reglerar övergångsbestämmelser avseende försäkringstekniska avsätt- ningar ska gälla på gruppnivå. Såvitt avser enskilda försäkrings- företag har artikel 308d behandlats i avsnitt 5.37.9 där det kon- staterats att artikel 308d inte föranleder några lagstiftningsåtgärder avseende enskilda försäkringsföretag eftersom bemyndiganden att meddela föreskrifter omfattar hela artikeln. I utkastet till lagråds- remiss föreslås ett bemyndigande för gruppnivå som omfattar de detaljerade bestämmelserna i artikel 308d, se 21 kap. 65 §. På grund av detta bemyndigande krävs inte några lagstiftningsåtgärder för den del av artikel 308b.17 som avser artikel 308d. Med ovan nämnda undantag för de delar av artikel 308b.17 som avser tillämpning på gruppnivå av artikel 308.b.8, 308b.12 och 308d bör bestämmelser motsvarande artikel 308b.17 första och andra stycket införas i lag. Artikel 308b.17 tredje stycket är riktad endast till kommissionen och ska därför inte genomföras. 5.37.13 Krav på plan för infasning m.m. Förslag: Ett försäkringsföretag som tillämpar övergångsbestäm- melserna om justering av de riskfria räntesatserna eller om ett tillfälligt avdrag för de försäkringstekniska avsättningarna ska underrätta om företaget inte skulle uppfylla solvenskapitalkravet utan en tillämpning av övergångsbestämmelserna. ska förelägga företaget att vidta nöd- vändiga åtgärder för att säkerställa att företaget kan uppfylla solvenskapitalkravet , och att för bristens konstaterande överlämna en plan för infasning till inspektionen. Företaget ska överlämna en årlig lägesrapport till Finans- inspektionen. ska återkalla tillstånd att använda den övergångsvisa regleringen kring justering av de riskfria ränte- satserna eller ett tillfälligt avdrag för de försäkringstekniska avsättningarna om lägesrapporten visar att företaget inte kommer att kunna uppfylla solvenskapitalkravet . Överväganden och förslag – Solvens II-direktivet Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om innehållet i en plan för infasning och en årlig lägesrapport. Skälen för förslaget: Genom artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet införs det – genom artikel 308e i Solvens II-direktivet – särskilda bestämmelser om vad som ska gälla för försäkringsföretag som använder de särskilda övergångsreglerna kring justering av de risk- fria räntesatserna eller ett tillfälligt avdrag för de försäkrings- tekniska avsättningarna, och som inte skulle uppfylla solvens- kapitalkravet utan användning av övergångsreglerna. Enligt artikel 308e första stycket ska ett försäkringsföretag som tillämpar övergångsbestämmelserna om justering av de riskfria räntesatserna eller om ett tillfälligt avdrag för de försäkrings- tekniska avsättningarna informera tillsynsmyndigheten så snart företaget konstaterar att det inte skulle uppfylla solvenskapital- kravet utan en tillämpning av övergångsbestämmelserna. Enligt bestämmelserna ska tillsynsmyndigheten kräva att företaget vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de uppfyller solvens- kapitalkravet vid utgången av övergångsperioden. Enligt 308e andra stycket ska företaget, från det att företaget konstaterade att det inte uppfyller solvenskapital- kravet utan tillämpning av övergångsreglerna, till sin tillsyns- myndighet lämna in en infasningsplan till tillsynsmyndigheten. I planen ska företaget redogöra för de åtgärder som har planerats för att företag ska uppfylla solvenskapitalkravet senast vid utgången av övergångsperioden. Av bestämmelsen framgår vidare att företaget får uppdatera planen . Enligt 308e tredje stycket ska företaget till sin tillsyns- myndighet lämna in en lägesrapport till sin tillsynsmyndighet, i vilken förertag ska redogöra för de åtgärder som har vidtagits. I samma stycke finns även en bestämmelse om att tillsynsmyndig- heten ska återkalla tillståndet att använda övergångsregleringen om lägesrapporten visar att uppfyllandet av solvenskapitalkravet vid utgången av övergångsperioden är orealistisk.