sou · H2B373 · 2014-11-14 00:00:00 — Att med någon säkerhet uttala sig om antalet personer som kan komma att skadas under tjänstgöring i Försvarsmakten och som sedan kommer behöva rehabilitering för att kunna återgå i tjänst hos sin civila arbetsgivare är inte möjligt. Alternativt förfarande för att reglera frågor om ekonomiskt stöd Jag har övervägt ett förfarande där en särskild nämnd skulle inrättas för att besluta i sådana här ärenden alternativt att en redan befintlig nämnd skulle kunna konsulteras vid beslut om Försvarsmaktens ekonomiska ersättning i ärenden som rör rehabilitering av tjänstgörande personal. Jag har dock kommit fram till att det inte är kostnadseffektivt att inrätta en nämnd endast med uppgiften att avge yttrande till Försvarsmakten i rehabiliteringsärenden som rör tjänstgörande personal. Detta då antalet rehabiliteringsärenden bedöms bli relativt få. Jag har vidare undersökt om skulle kunna ges utökade arbetsuppgifter och vara ett rådgivande organ i nu aktuella frågor. Enligt förordningen (2007:826) med in- struktion för ska denna nämnd på begäran av en myndighet under regeringen yttra sig i ärenden om ersättning för personskada eller annan skada (1 §). Enligt 11 § i förordningen (1995:1301) om handläggning av skadeståndsanspråk mot staten ska den handläggande myndigheten i ett ärende om reglering av personskada begära yttrande från när det är fråga om: SOU 2014:73 Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader 1.ersättning för inkomstförlust under invaliditetstid, om den medi- cinska invaliditeten uppgår till eller den årliga förlusten beräknas uppgå till minst ett halvt prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, 2.ersättning under invaliditetstid för kostnader eller för ideell skada i fall med sådan medicinsk invaliditetsgrad som avses under 1, 3.ersättning för förlust av underhåll, eller 4.omprövning av livränta eller engångsbelopp enligt 5 kap. 5 § första stycket skadeståndslagen (1972:207). En myndighet ska även begära ett sådant yttrande om ärendet är av principiell natur. Enligt samma förordnings 12 § ska Statens skadereglerings- nämnd höras även i andra ärenden om reglering av personskador, om den skadelidande begär det och den handläggande myndigheten inte finner det uppenbart obehövligt. De ärenden som handläggs av är, i vart fall till övervägande del, fråga om civilrättsliga an- språk. Framför allt handlar det om personskadereglering på skade- ståndsrättslig grund med tillämpning av 5 kap. skadeståndslagen (1972:207) och bestämmelser om socialförsäkring blir aktuella när det gäller avräkningsförmåner enligt 5 kap. 3 § skadeståndslagen. har inte en sådan sammansätt- ning att där finns särskild socialförsäkringskompetens. I en tänkt situation där Försvarsmaktens beslut i ett rehabili- teringsärende, efter hörande av , över- klagas till förvaltningsdomstol, skulle alltså få en annan roll än den har . Det skulle vara möjligt att föreslå att Statens skadereglerings- nämnd ska ges nya uppgifter. En sådan ordning skulle dock bl.a. behöva medföra ändringar i Statens skaderegleringsnämnds samman- sättning och en ändring av dess arbetsformer. I och med bedöm- ningen ovan att antalet rehabiliteringsärenden förväntas bli relativt få anser jag att det inte är kostnadseffektivt att föreslå att nämnden ska få ovan nämnda uppgifter med de konsekvenser som detta skulle innebära. Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för vissa rehabiliteringskostnader ska regleras i en särskild lag Jag föreslår att Försvarsmaktens skyldighet att lämna ekonomiskt stöd ska regleras i en särskild lag om Försvarsmaktens ekonomiska stöd till vissa rehabiliteringskostader. Denna lag ska dock inte tillämpas i de fall lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser är tillämplig. Lagens övergripande syfte och tillämpning Det övergripande syftet med lagen är att det ska underlätta för den civila arbetsgivaren att få skäligt ekonomiskt stöd från Försvars- makten för rehabiliteringskostnader som har uppstått hos den civila arbetsgivaren på grund av att den anställde har skadat sig under tjänstgöringen i Försvarsmakten. Lagen innebär alltså inte någon inskränkning av det ansvar som den civila arbetsgivaren har när det gäller rehabiliteringsansvaret för sina anställda. De bestämmelser som finns i socialförsäkringsbalken om statligt personskadeskydd, om arbetsskadeersättning m.m. vid dödsfall och om efterlevande- livränta samt bestämmelserna i lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m. ska gälla även i förhållande till tillämpningen av denna lag. En första förutsättning för att Försvarsmakten ska lämna stöd till den civila arbetsgivaren för rehabiliteringskostnader är att den tjänstgörande har skadats fysiskt eller psykiskt när han eller hon har tjänstgjort hos Försvarsmakten. Det krävs alltså att ett kausalsamband kan påvisas. Den civila arbetsgivaren ska kunna ansöka hos Försvarsmakten om ekonomiskt stöd för rehabiliteringskostnader. Det ska ankomma på den civila arbetsgivaren att visa vilka kostnader som denne haft eller kommer att ha för att rehabilitera den anställde. Skäligt ekonomiskt stöd för vissa rehabiliteringskostnader Behovet av rehabiliteringsinsatser och omfattningen av dessa varierar från fall till fall. Det går därför inte att i förväg fastställa storleken på det ekonomiska stöd Försvarsmakten ska utge. SOU 2014:73 Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader utge ekonomsikt stöd bör regleras som en skyldighet att lämna skäligt ekonomiskt stöd. I detta sammanhang bör exempelvis kunna beaktas skadans art, hur skadan har uppkommit, behovet av rehabiliteringsåtgärder och om den civila arbetsgivaren är ett större eller mindre företag. Det måste i första hand ankomma på Försvarsmakten att i det enskilda fallet besluta om vad som kan anses vara skäligt ekono- miskt stöd. De rehabiliteringskostnader som bör kunna bli aktuella för den civila arbetsgivaren att ansöka om ekonomiskt stöd från Försvars- makten för är kostnader som den civila arbetsgivaren haft för att utreda behovet av åtgärder för att den skadade ska återfå full arbetsförmåga eller för att stärka den skadades möjligheter att försörja sig genom förvärvsarbete. Det handlar alltså om kostnader som den civila arbetsgivaren haft för att utreda vilka specifika behov som den skadade har. Vidare bör ekonomiskt stöd kunna utgå för kostnader som den civila arbetsgivaren har haft för att bidra till att den skadade får lämplig arbetsträning, i första hand, inom ramen för den civila arbetsgivarens verksamhet. Försvarsmakten bör också lämna ekonomiskt stöd till den civila arbetsgivaren för de eventuella kostnader som denne haft för att medverka till att den skadade får tillgång till lämplig yrkesutbild- ning eller fortbildning som är ägnad att stärka hans eller hennes förvärvsförmåga. Detta kan exempelvis avse kostnader som den civila arbetsgivaren har haft för att medverka till att den skadade får den utbildning som han eller hon behöver för att bli attraktiv på arbetsmarknaden med målsättningen att den enskildes förvärvs- förmåga ska stärkas. Utbildningens betydelse i en eventuell rehabiliteringsprocess förstärks av att många av de tjänstgörande i Försvarsmakten är unga personer som ännu inte har hunnit skaffa sig den utbild- ning de hade tänkt. Även för de som redan har en utbildning kan en ny utbildning bli nödvändig om skadan förhindrar arbete inom det område där den skadade har arbetat. Vidare kan någon typ av fortbildning vara av betydelse för att förbättra möjligheterna att få ett arbete. Även längre utbildningar på högskole- eller universitets- nivå bör kunna komma i fråga. Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader Omfattningen av det ekonomiska stöd som Försvarsmakten ska ge i nu aktuella fall måste prövas individuellt och är i första hand styrt av vilka kostnader den civila arbetsgivaren haft. Med eko- nomiskt stöd till utbildning är inte avsikten att Försvarsmaktens stöd ska täcka hela utbildningskostnaden utan behovet måste av- vägas med hänsyn till den skadades kvarstående funktionshinder och andra konsekvenser av skadan. Vidare bör andra inkomst- möjligheter beaktas. I vissa fall skulle det kunna vara så att den sociala och arbetslivsinriktade rehabiliteringen gynnas av att den allmänna sjukvården kompletteras. Detta kan avse sådan vård som inte omfattas av den allmänna vården, exempelvis vissa former av psykosocialt stöd. I andra fall kan särskilda insatser behövas för att påskynda den medicinska rehabiliteringen även om lämplig behand- ling i och för sig skulle ha kunnat fås inom den allmänna vården. I de fall skadan har lett till ett fysiskt handikapp kan den skadade vara i behov av hjälpmedel för att kunna försörja sig själv genom förvärvsarbete och för att kunna leva ett aktivt och självständigt liv. Försvarsmakten ska därför också kunna ge den civila arbetsgivaren ekonomiskt stöd även avseende andra åtgärder. Ekonomiskt stöd till utbildning bör endast utgå om det framstår som skäligt med hänsyn till skadan och omständigheterna i övrigt. Vad som är skäligt måste avgöras från fall till fall. Exempel på när en skälighetsbedömning skulle kunna leda till att Försvarsmaktens ekonomiska stöd inte blir aktuellt kan vara om vissa hjälpmedel kan erbjudas på annat sätt inom samhället. Försvarsmaktens ansvar för att lämna ekonomiskt stöd till den civila arbetsgivaren för nu nämnda kostnader är alltså subsidiära i förhållande till de medel och resurser som normalt ska utgå från andra myndigheter för hjälpmedel m.m. Däremot skulle det kunna finnas anledning för Försvarsmakten att lämna ekonomiskt stöd till den civila arbetsgivaren för kost- nader som denne haft för att förbättra den skadades situation genom att bistå med medel så att hjälpmedel av särskild art eller kvalitet kan anskaffas. Utgångspunkten för bedömningen av omfattningen av Försvars- maktens ekonomiska stöd är alltid den civila arbetsgivarens insatser och kostnader. Det kan således inte uppkomma några skyldigheter för Försvarsmakten att utge ekonomiskt stöd till ovan nämnda insatser för det fall den civila arbetsgivaren inte kan visa på några kostnader. SOU 2014:73 Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader För att det ekonomiska stödet ska bli verkningsfullt krävs det att civila arbetsgivare kan ansöka om och erhålla ekonomiskt stöd även för skador som upptäcks först efter det att anställningen i Försvarsmakten har avslutats. Det är sannolikt främst för psykiska skador som detta kommer att bli aktuellt men det går inte att utesluta att vissa fysiska skador skulle kunna visa sig först efter det att tjänstgöringen i Försvarsmakten har avslutats. Jag anser att det är rimligt med en reglering som innebär att Försvarsmaktens ansvar att utge ekonomiskt stöd ska gälla av från det att rehabiliteringsåtgärder i form av exempelvis arbets- träning eller en utbildning kan inledas. Hur Försvarsmakten internt ska hantera sådana här ansökningar om ekonomiskt stöd från civila arbetsgivare ankommer det på myn- digheten att själv besluta om. Försvarsmaktens beslut om ekonomiskt stöd till civila arbetsgivare ska gå att överklaga till allmän förvaltningsdomstol Precis som Försvarsmakten, är jag av uppfattningen att det är För- svarsmakten, som efter ansökan av den civila arbetsgivaren, ska be- sluta om och i så fall hur stort ekonomiskt stöd som Försvars- makten ska utge till den civila arbetsgivaren. Däremot delar jag inte Försvarsmaktens uppfattning att myndighetens beslut i nu aktuella frågor inte ska gå att överklaga. I förevarande fall är det de civila arbetsgivarna som är Försvars- maktens motpart. Försvarsmaktens beslut i enskilda ärenden kan komma att få negativa, kännbara konsekvenser för den civila arbets- givaren. Det är vidare av vikt att säkerställa en rättssäker och enhetlig tillämpning av lagen som inte blir beroende av vilken en- skild befattningshavare i Försvarsmakten som handlägger aktuellt ärende. Möjligheten till rättslig prövning av Försvarsmaktens be- slut ska därför garanteras genom att Försvarsmaktens beslut ska gå att överklaga till allmän förvaltningsdomstol.3 Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande till kammarrätten4. 3Jfr rätten till domstolsprövning och rättssäker process i artikel 6.1 . 4Enligt 22 § förvaltningslagen (1986:223) får ett beslut av en förvaltningsmyndighet över- klagas av den som beslutet angår, om det har gått honom emot och beslutet kan överklagas. Enligt samma lags 22 a § ska nu aktuella beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detta gäller dock inte beslut i anställningsärenden och beslut i ärenden som avses i 20 § Försvarsmaktens ekonomiska stöd till civila arbetsgivare för rehabiliteringskostnader Lagen ska kunna tillämpas på skador som har uppkommit efter utgången av . Anledningen till att detta brytdatum valts är att Försvarsmakten började anställa tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän enligt lagen om vissa försvarsmaktsanställ- ningar . Avgörande för om Försvarsmaktens ekono- miska stöd ska kunna tas i anspråk är dock rehabiliteringsåtgärderna kan inledas och om de faller inom de tids- gränser som anges i lagen. första stycket 5 (ärende som gäller meddelande av föreskrifter som avses i 8 kap. regerings- formen och det inte är fråga om prövning i högre instans efter överklagande). 11.1Civilt meritvärde av tjänstgöring i Försvarsmakten Jag presenterar i detta kapitel Försvarsmaktens nuvarande arbete avseende civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling för grupp- befäl, soldater och sjömän (GSS). Jag redovisar även en bakgrund om begreppet validering då jag anser att validering är relevant i dis- kussionen om civilt meritvärde och civil meritering. Jag lämnar därefter förslag på hur jag anser att Försvarsmaktens arbete med civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling kan utvecklas. Enligt Regeringens proposition Soldatanställningar i Försvarsmakten 2011/12:115) innebär begreppet civilt meritvärde av tjänst- i Försvarsmakten att den kunskap och erfarenhet som en person får genom tjänstgöringen i Försvarsmakten ska utgöra en merit i det civila arbetslivet och underlätta en fortsatt karriär i det civila. Regeringen framhöll vikten av att det civila meritvärdet av tjänst- göringen för GSS ökar, såväl ur attraktivitetssynpunkt för anställ- ningen som för att ge försvarsreformen och anställningsformen en bred acceptans i samhället. Regeringen pekade även på vikten av att Försvarsmakten civilt meriterar de utbildningar som har en civil motsvarighet. Ansvaret för den civila meriteringen av tjänstgöringen i För- svarsmakten var för propositionen utplacerat på respektive förbandschef. Regeringen ifrågasatte lämpligheten i att Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling förbandscheferna skulle besluta om viss verksamhet ska kvalificera sig för ett på den civila marknaden användbart certifikat eller inte. Regeringen ansåg därför att inrättandet av en central funktion i Försvarsmakten som skulle arbeta med meritbedömning och certi- fiering av erfarenheter och genomförd utbildning borde övervägas. Vidare ansåg regeringen att arbetet med att förbättra det civila meritvärdet av tjänstgöringen i Försvarsmakten borde ha två utgångs- punkter. Den ena är att Försvarsmaktens anseende som kvalificerad och attraktiv arbetsgivare är av stor betydelse. Det bör utgöra en merit i sig att ha blivit uttagen och att ha tjänstgjort i Försvars- makten. Den andra är att de erfarenheter och utbildningar som GSS har erhållit och genomgått i Försvarsmakten ska vara meriterande. För att detta ska vara möjligt krävs att dessa översätts till intyg och certifikat som är gångbara på den civila arbetsmarknaden. Regeringen framhöll att Försvarsmaktens förmåga att bedöma erfarenhet och utbildning till att även vara användbar på den civila arbetsmarknaden är av yttersta vikt för att myndigheten ska vara en attraktiv arbetsgivare. Enligt regeringen bör Försvarsmakten tillhandahålla professio- nellt stöd när det gäller karriärvägledning för kontinuerligt tjänst- görande gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/K). Detta skulle innebära att en karriärväxlingsplan upprättas tidigt under anställ- ningen. I slutet av anställningen som GSS bör Försvarsmakten ge GSS/K möjlighet att komplettera eller påbörja studier eller utbild- ningar. redovisade Försvarsmakten till regeringen att För- svarsmakten vid redovisningstillfället inte hade inrättat en centralt placerad funktion i myndigheten för meritbedömning och certi- fiering av erfarenheter och utbildning1. I stället framhöll Försvars- makten att denna uppgift skulle komma att åläggas Försvars- maktens utbildningsenhet (FMUE) som lyder under Militärhög- skolan (MHS-K). Försvarsmakten anförde vidare att den nyetablerade Funktionen för Arbetsgivarrelationer i samarbete med 1 Försvarsmaktens redovisningar enligt Regeringsbeslut 5 avseende åtgärder med anledning av propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (23 383:53446). Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling FMUE kommer att ha viktiga och framträdande roller när det gäller vidmakthållandet och utvecklandet av meritvärdet och att detta systematiseras och blir en självklar del av Försvarsmaktens utveck- ling och planering. 11.1.3Försvarsmaktens arbete med civilt meritvärde Civilt meritvärde och arbetsgivarrelationer påbörjade Försvarsmakten ett arbete för att se över frågor om civilt meritvärde och arbetsgivarrelationer. Projektet resulterade i ett förslag om en metod i coachning mot individuell karriärväxlingsplan för GSS/K. Syftet med Coachning mot utvecklingsplan för GSS/K var att stimulera GSS/K att fullfölja sin tidsbegränsade anställning, skapa möjligheter för Försvarsmakten att ha en fortsatt relation med GSS/K efter den tidsbegränsade anställningen samt att ge GSS/K goda förutsättningar för att finna en ny huvudsaklig sysselsättning hos en annan arbetsgivare efter den tidsbegränsade anställningen i För- svarsmakten genom att tidigt påbörja arbetet med sin utvecklings- plan. Coachning mot utvecklingsplan delades in i följande två stöd- processer: Livs- och karriärutveckling för GSS/K (LoK för GSS/K), och Omställning för GSS/K. Livs- och karriärutveckling för GSS/K Försvarsmakten inrättade stödprocessen livs- och karriärutveckling (LoK) vid samtliga förband. Myndigheten utbildar nya s.k. LoK-planerare på (MHS-K). LoK riktar sig till olika yrkekategorier inom Försvarsmakten, bl.a. GSS. Några förband som har kommit igång med LoK för GSS är Ledningsregementet (LedR) i och Tredje sjöstrids- flottiljen (3.sjöstridsflj) i . Responsen har enligt uppgifter från Försvarsmakten varit mycket god. LoK för GSS/K Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling kommer enligt Försvarsmakten att införas vid samtliga förband i Försvarsmakten som har GSS/K. LoK-programmet innehåller följande fyra block: Syftet med LoK är att analysera GSS nuvarande situation och sedan kunna hitta vägar för GSS att utvecklas mot framtida mål. Försvars- maktens vision med LoK är att tidigt i GSS anställningar starta med LoK. Programmet kan därefter pågå . Syftet med LoK för GSS/K är inte att ersätta respektive chefs ansvar att kontinuerligt föra en dialog med sina medarbetare. Respek- tive chef ska även genomföra medarbetarsamtal minst en gång och även ska chefen och den enskilde föra en dialog kring frågor som rör t.ex. utmaningar, yrkesroll och fram- tidsplaner. LoK för GSS/K är tänkt som ett stöd för såväl chef som medarbetare i detta arbete. Omställning för GSS/K – Sammanhållen karriärplanering gav Försvarsmakten ett konsultföretag i upp- drag att undersöka och komma med förslag på hur ett program för Omställning för GSS/K kan se ut. Försvarsmakten har härefter vidareutvecklat det arbete som kon- sultföretaget presenterade . Omställning för GSS/K under namnet Sammanhållen karriärplane- ring. Sammanhållen karriärplanering tar sin utgångspunkt i att se arbetet med omställning ur ett behålla-perspektiv, dvs. att Försvars- makten ska kunna behålla GSS/K hela den inledningsvis planerade anställningstiden. Därefter ska Försvarsmakten stötta GSS/K så att de kan få en annan huvudsaklig sysselsättning. Försvarsmakten arbetar aktivt med att ha en fortsatt arbetsrela- tion till GSS/K efter anställningen som kontinuerligt tjänstgörande, exempelvis genom att den enskilde ska ta anställning som Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller (GSS/T). Arbetet med omställning för GSS/K syftar därför till att den enskilde ska kunna få en annan huvudsaklig sysselsättning men att personen i fråga på något sätt ska ha en fortsatt kontakt med Försvarsmakten. Chefer och enskilda gruppbefäl, soldater och sjömän kan genom de resurser som finns i LoK för GSS/K få stöd med att ta fram en utvecklingsplan för den enskilde. Detta är befintliga resurser som finns på förbanden. Arbetet med sammanhållen karriärplanering för GSS/K kommer att implementeras i Försvarsmakten med start hösten och ska genomföras med befintliga resurser. Funktionen för Arbetsgivarrelationer i Försvarsmaktens högkvarter sluter centrala avsiktsförklaringar med stora som små arbetsgivare över hela landet. Försvarsmakten har förklarat att syftet med dessa avsiktsförklaringar är att skapa nätverk och sociala kontrakt med andra arbetsgivare för att i förlängningen hitta former för att dela på arbetskraft. Avsiktsförklaringarna innehåller generella skrivningar som inte är juridiskt bindande. Dessa handlar bl.a. om gemensam kompe- tensförsörjning, partnerspecifika utvecklingsprojekt och samverkans- områden. Karaktären av samarbetena varierar beroende på bransch och företag. Avsiktsförklaringarna har främst fokus på deltidstjänstgörande personal, i detta sammanhang tjänstgörande gruppbefäl, sol- dater och sjömän (GSS/T). Även frågor som handlar om framtida karriärväxling, möjlighet till växeltjänstgöring och praktik för per- sonal som är anställda på heltid ingår. Utöver nu nämnda samarbeten med näringslivet deltar Funktionen för Arbetsgivarrelationer bl.a. i mässor och skapar kontakter med olika branschorganisationer. Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling Arbete med personlig marknadsföring avsätter Försvarsmakten ekonomiska resurser för kompe- tensutveckling. Resurserna ska användas för kompetensutvecklande åtgärder för att öka den enskildes anställningsbarhet inom, men även utanför, Försvarsmakten. Ett exempel på en sådan insats är arbetet med personlig marknadsföring som erbjuds alla anställda i För- svarsmakten. Projektet personlig marknadsföring är ett projekt som pågår , med avslut . Syftet med projektet är att de som deltar ska lära sig att bättre kommunicera sin kompetens, både i tal och i skrift. ska Försvarsmakten genomföra ett projekt på Trängregementet (TrängR) i där syftet är att Försvars- makten ska se över hur den utbildning som genomförs inom pro- jektet personlig marknadsföring kan kopplas samman med valide- ring av gruppbefäls, soldaters och sjömäns kunskaper och kompe- tenser (om begreppet validering och validering i Försvarsmakten hänvisas till avsnittet nedan). Enligt departementsskrivelsen Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande (Ds 2003:23) definieras validering enligt följande: Validering är en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering, dokumentation och erkännande av kunskaper och kompe- tens som en person besitter oberoende av hur de förvärvats. är denna definition av validering vedertagen och är bl.a. införd i skollagen (2010:800). Validering är alltså en process som synliggör kompetens på ett kommunicerbart sätt. Civilt meritvärde och livs- och karriärutveckling Europeiska unionens råd nådde en överenskommelse om gemensamma principer för validering av icke-formellt och informellt lärande2.