sou · H2B329 · 2014-05-16 00:00:00 — 5 § Om en befruktning utanför kroppen ska utföras med en spermie från en man som inte är kvinnans make eller sambo, ska en läkare pröva om det med hänsyn till makarnas, sambornas eller den ensamstående kvinnans medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att det äger rum en befruktning utanför kroppen. Detsamma gäller om makar eller sambor ska genomgå en befruktning utanför kroppen och behandlingen ska utföras med ett annat ägg än kvinnans eget. En befruktning utanför kroppen får utföras endast om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Om befruktning utanför kroppen vägras, får makarna, samborna eller den ensamstående kvinnan begära att prövar frågan. Paragrafen innehåller regler om den prövning som ska göras inför en befruktning utanför kroppen med donerade könsceller samt regler om överprövning i sådana fall där en behandling vägras. Övervägandena finns i avsnitt 7.3.4. Första stycket har ändrats på så sätt att det också omfattar ensamstående kvinnor. Texten i stycket har omarbetats med hän- syn till att det vid behandling av ensamstående kvinnor bara blir tillåtet att använda donerade spermier (se vårt förslag till 7 kap. 3 § andra stycket lagen). I fråga om läkarens bedömningar, hänvisas till det som har angetts i kommentaren till 6 kap. 3 § första stycket lagen. Ändringen i andra stycket innebär att en ensamstående kvinna som vägras behandling kan begära prövning av frågan. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Spermier som har donerats före denna lags ikraftträdande får inte utan skriftligt samtycke från spermiegivaren användas vid insemination eller befruktning utanför kroppen för ensamstående kvinnor. Punkten 1 innebär att lagen träder i kraft . Punkten 2 innebär att man vid assisterad befruktning för ensam- stående kvinnor inte får använda sådana spermier som har donerats före denna lags ikraftträdande. Undantag gäller om spermiegivaren självmant, eller efter en förfrågan från hälso- och sjukvården, har lämnat sitt skriftliga samtycke till det. Innehållet i punkten 2 till- godoser den inom hälso- och sjukvården centrala principen om krav på informerat samtycke. Utgångspunkten för utredningens uppdrag är vuxnas önskan att få barn vilket innebär att principen om barnets bästa är särskilt viktig att beakta. Det är därför otillfredsställande att de förändringar som föreslås i utredningen saknar en djupare belysning av konse- kvenserna för barnet ur ett barnrätts- perspektiv. Utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet En särskild utredare ska överväga olika sätt att utöka möjligheterna för ofrivilligt barnlösa att kunna bli föräldrar. I uppdraget ingår att lämna förslag som ger ensamstående möjlighet till assisterad be- fruktning i motsvarande utsträckning som gifta par och sambor, ta ställning till om det ska krävas en genetisk koppling mellan barnet och den eller de tilltänkta föräldrarna vid assisterad be- fruktning, ta ställning till om surrogatmoderskap ska tillåtas i , med utgångspunkten att detta i sådant fall ska vara altruistiskt, ta ställning till om det behövs särskilda regler för de barn som tillkommit genom surrogatmoderskap utomlands, ta ställning till om det avskaffade steriliseringskravet och för- budet mot bibehållen fortplantningsförmåga vid ändrad köns- tillhörighet kan medföra problem vid tillämpningen av bl.a. den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen, samt föreslå de följdändringar i den föräldraskapsrättsliga regleringen och i annan lagstiftning som behövs. Utredaren ska i ett delbetänkande redovisa den del av uppdraget som avser ensamståendes möjlighet till assisterad befruktning och nöd- vändiga följdändringar . Uppdraget i övrigt ska redovisas . Ofrivillig barnlöshet och metoder för att övervinna denna Det finns drygt 1,9 miljoner barn i . Enbart föddes 113 177 barn. Barn utgör av befolkning. Att bli förälder är för många människor en viktig del av livet. Bland dem som önskar få barn är uppskattningsvis 10–ofrivilligt barnlösa av en eller annan anledning. För dessa är adoption eller assisterad befruktning möjliga metoder att övervinna barnlösheten på. genomfördes 466 inter- nationella adoptioner. Därutöver genomfördes ett antal nationella adoptioner, i huvudsak närståendeadoptioner. Assisterad befrukt- ning är ett samlingsnamn på olika metoder för att behandla ofri- villig barnlöshet. föddes 3 882 barn i med hjälp av befruktning utanför kroppen, som är en form av assisterad befrukt- ning. Assisterad befruktning sker även genom insemination. Det finns dock ingen tillgänglig statistik på hur många barn som föds genom sådan behandling. Surrogatmoderskap är en form av assisterad befruktning som inte är tillåten i men som förekommer i vissa länder. har allt fler ofrivilligt barnlösa i vänt sig till kliniker utom- lands för att bli föräldrar genom surrogatmoderskap. Enligt en enkät bland kommunerna som genomfördes rör det sig om cirka 100 barn . Uppdraget att överväga utökade möjligheter till behandling av ofrivillig barnlöshet Synen på reproduktion och assisterad befruktning har förändrats , vilket kan ses som ett resultat av ny kunskap och föränd- ringar av samhälleliga normer och värderingar. Detsamma gäller uppfattningen om föräldraskap och familj. Familjer kan se ut på flera olika sätt och många barn växer upp i andra familjekonstella- tioner än den traditionella kärnfamiljen. Utvecklingen avspeglas också i en debatt som pågått i om vilka metoder som bör tillåtas för att behandla ofrivillig barnlöshet. beslutade att tillkännage att regeringen skyndsamt ska återkomma med lagförslag som innebär att ensam- stående kvinnor ges rätt till assisterad befruktning på samma sätt som olikkönade respektive samkönade par redan har enligt gällande rätt. Vidare tillkännagav att det är angeläget att frågor om surrogatmoderskap utreds förutsättningslöst. Enligt bör en sådan prövning utgå från ett brett perspektiv som inkluderar juridiska och etiska frågeställningar samt ekonomiska övervägan- den och hänsyn till internationella förhållanden. En fråga som bör ingå i en sådan utredning är hur en reglering bör se ut för de barn i som tillkommit genom surrogatmoderskap utomlands (bet. 2011/12:SoU26, rskr. 2011/12:180). redovisade rappor- ten Assisterad befruktning – etiska aspekter. Majoriteten i rådet anser i rapporten bl.a. att surrogatmoderskap – under särskilda förutsättningar – kan utgöra en etiskt godtagbar metod inom assi- sterad befruktning. Rådet anser vidare att olika frågor och konse- kvenser av ett tillåtande av assisterad befruktning för ensamstående bör analyseras närmare och att utgångspunkten då måste vara vad som är barnets bästa. Att få barn är en stark önskan hos många människor. Det är angeläget att det finns möjligheter även för ofrivilligt barnlösa att få barn och att lagstiftningen som reglerar dessa möjligheter utvecklas i takt med samhället i övrigt. Det är också viktigt att bl.a. den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen är utformad så att den kan hantera nya sätt att få barn och bilda familj. Det finns behov av att se över dessa frågor och ta ställning till om ytterligare steg bör tas för att utöka möjligheterna till behandling av ofrivillig barnlöshet. Ett sådant ställningstagande aktualiserar flera svåra intresse- avvägningar. Det handlar om avvägningen mellan å ena sidan en persons önskan att få barn och å andra sidan en alltför stark instru- mentalisering av mänskligt liv och en alltför långtgående strävan att med tekniska insatser kompensera livets ofullkomligheter. Vid surrogatmoderskap handlar det också om avvägningen mellan å ena sidan en persons önskan att få barn och å andra sidan behovet av att en annan person upplåter sin kropp för att tillgodose denna önskan. Att få barn är ingen rättighet; strävan att tillgodose en persons önskan att få barn måste alltid ske med barnets bästa i fokus, inbegripet att barn ska ha rätt till kännedom om sitt ursprung. Hän- syn ska också tas till andra mänskliga fri- och rättigheter. Assisterad befruktning för ensamstående Assisterad befruktning kan enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. utföras inom svensk hälso- och sjukvård i form av dels insemination, dels befruktning utanför kroppen (s.k. in vitro- fertilisering eller provrörsbefruktning). För att assisterad befruktning ska få utföras krävs att den kvinna som ska genomgå behandlingen är gift eller sambo och att kvinnans make, maka eller sambo har samtyckt till behandlingen. Det krävs också att antingen ägget eller spermierna kommer från det behand- lade paret. Innan insemination med donerade spermier får utföras ska en läkare pröva om det med hänsyn till makarnas eller sambornas medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att behandlingen äger rum. Detsamma gäller vid befruktning utanför kroppen med ett annat ägg än kvinnans eget eller med spermier från en man som inte är kvinnans make eller sambo. Behandlingen får utföras endast om det kan antas att det blivande barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Ett barn som har avlats med ett donerat ägg eller donerade sper- mier har, när han eller hon uppnått tillräcklig mognad, rätt att få information om sitt ursprung. Uppgifter om givaren ska antecknas i en särskild journal som ska bevaras . En givare har så- ledes inte någon möjlighet att vara anonym. Assisterad befruktning för ensamstående kvinnor, dvs. kvinnor som inte lever i äktenskap eller samboskap, är inte tillåtet inom svensk hälso- och sjukvård. Det är däremot tillåtet i flera andra länder, bl.a. , och . I vissa av dessa länder får spermie- givarna vara anonyma. Det förekommer att ensamstående kvinnor i antingen reser utomlands för att genomgå assisterad befrukt- ning eller utför insemination i egen regi. Uppfattningen att det ligger i barnets bästa att ha två föräldrar från födseln och att ha fötts av en av föräldrarna har uttryckts (se t.ex. SOU 1983:42 s. 70, prop. 2004/05:137 s. 39, bet. 2004/05:LU25 s. 9). Synen på reproduktion och föräldraskap har emellertid förändrats . är en etablerad behandlingsform och möjligheterna till så- dan behandling har successivt utvidgats. lämna förslag som ger ensamstående möjlighet till assisterad be- fruktning i motsvarande utsträckning som gifta par och sambor, och ta ställning till vilka förändringar i övrigt som behöver göras för att anpassa lagstiftningen om assisterad befruktning och tillämp- ningen av denna till en ordning där en ensam tilltänkt förälder avser att genomgå behandlingen. Bör det krävas en genetisk koppling mellan barnet och den eller de tilltänkta föräldrarna? fick assisterad befruktning utföras endast med det behand- lade parets egna könsceller. får emellertid assisterad befruktning utföras även med donerade könsceller. Det krävs dock att det finns en genetisk koppling mellan barnet och en av de till- tänkta föräldrarna. Insemination får göras med spermier antingen från kvinnans make eller sambo eller från en spermiegivare. Be- fruktning utanför kroppen får göras med antingen ett donerat ägg och makens eller sambons spermier eller med kvinnans eget ägg och donerade spermier. Donation av befruktade ägg är således inte tillåten. Detta innebär att par som saknar både fungerande ägg och spermier inte har möjlighet till assisterad befruktning i . När ensamstående ges möjlighet till assisterad befruktning kommer det- samma att gälla för dem som inte har fungerande ägg. Att donation av befruktade ägg inte är tillåten innebär också att det inte är tillåtet med äggdonation inom ett äktenskap eller sambo- skap, trots att en sådan skulle medföra att barnet får en genetisk koppling till en av sina rättsliga föräldrar. ta ställning till om det vid assisterad befruktning ska krävas att barnet har en genetisk koppling till den eller de tilltänkta för- äldrarna. För det fall utredaren anser att det bör finnas en genetisk koppling ska utredaren ta ställning till om äggdonation inom ett äktenskap eller sambo- skap ska tillåtas. Bör surrogatmoderskap tillåtas i ? Surrogatmoderskap (även kallat bl.a. värdmoderskap) innebär att en kvinna upplåter sin kropp och blir gravid med den uttalade av- sikten att efter födseln lämna över barnet till ett par eller en person som inte själv kan eller vill bära fram ett barn. Surrogatmoderskap kan vara antingen partiellt eller fullständigt. Vid partiellt surrogat- moderskap befruktas surrogatmoderns eget ägg av spermier från en av de tilltänkta föräldrarna eller från en givare. Surrogatmodern har i dessa fall en genetisk och biologisk koppling till barnet. Vid full- ständigt surrogatmoderskap förs ett befruktat ägg in och utvecklas i surrogatmoderns livmoder. Såväl ägg som spermier kommer från antingen de tilltänkta föräldrarna eller från utomstående . Surrogatmodern har i dessa fall en biologisk men inte genetisk koppling till barnet. Ett surrogatmoderskap kan vara altruistiskt eller kommersiellt. Vid ett altruistiskt surrogatmoderskap finns inga vinstmotiv för surrogatmodern och hon får alltså inte någon särskild ersättning för att hon agerar som surrogatmoder. Däremot kan olika kost- nader relaterade till graviditeten, t.ex. sjukhusbesök och förlorad arbetsinkomst, ersättas. Om det är fråga om ett kommersiellt surrogatmoderskap, får surrogatmodern en särskild ersättning för att hon agerar som surrogatmoder. De olika formerna av surrogat- moderskap kan även förenas med andra villkor, t.ex. att surrogat- modern ska vara närstående till den eller de tilltänkta föräldrarna, att surrogatmodern ska ha uppnått viss ålder, att surrogatmodern ska ha genomgått minst en graviditet eller att surrogatmodern ska ha minst ett levande barn. Surrogatmoderskap i olika former är tillåtet i några länder, såväl inom som utanför EU. I , och utreds för när- varande frågor om surrogatmoderskap eller vidtas åtgärder för att reglera sådana frågor. I är det, med hänsyn till hur lagstiftningen om assisterad befruktning har utformats, inte tillåtet med surrogatmoderskap. Det har i tidigare sammanhang uttalats att förfarandet är etiskt oför- svarbart och att det är oförenligt med människovärdesprincipen att använda en annan kvinna som medel för att lösa det barnlösa parets problem. Inte heller ur barnets perspektiv har surrogatmoderskap ansetts önskvärt. Det har uttalats att svåra konflikter kan uppstå om en kvinna som i ett tidigare skede har samtyckt till att låna ut sin kropp senare ångrar sig och att barnet kan tvingas uppleva och bli en del av sådana konflikter (se t.ex. SOU 1985:5 s. 50, prop. 1987/88:160 s. 14, Ds 2000:51 s. 49 f., prop. 2001/02:89 s. 55, bet. 2001/02:SoU16 s. 16 f.). Synen på föräldraskap och möjligheterna att behandla ofrivillig barnlöshet har förändrats . Surrogatmoderskap har blivit vanligare i vår omvärld och ofrivilligt barnlösa i reser utom- lands i syfte att bli föräldrar genom surrogatmoderskap. Frågan om surrogatmoderskap aktualiserar flera olika etiska frågeställningar och intresseavvägningar om bl.a. individers självbestämmande och integritet samt människovärdesprincipen, såsom rätten och möjlig- heten att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduk- tion. Surrogatmoderskap aktualiserar också flera komplicerade juri- diska frågeställningar som ofta innefattar även etiska och medicinska aspekter. Utredaren ska mot denna bakgrund analysera och allsidigt belysa frågan om surrogatmoderskap, och ta ställning till om surrogatmoderskap i någon form ska tillåtas i . I uppdraget ingår att undersöka i vilken omfattning surrogat- moderskap efterfrågas i och bedöma om detta kan mötas av en reglering som är juridiskt, etiskt, medicinskt och i övrigt accep- tabel. Utredaren ska redovisa relevanta aspekter och synsätt i frågan samt för- och nackdelar med att införa en ordning med surrogat- moderskap. Utredaren ska även särskilt belysa situationen för de kvinnor som blir surrogatmödrar och för de barn som tillkommer genom surrogatmoderskap samt vilka konsekvenser ett tillåtande kan få för barnet, surrogatmodern och övriga enskilda i olika av- seenden. Om utredaren anser att surrogatmoderskap ska tillåtas i ska utredaren ta ställning till i vilka fall och under vilka förutsättningar surrogat- moderskap ska kunna genomföras, klargöra vilka rättigheter barnet ska ha, klargöra vilka rättigheter och skyldigheter surrogatmodern ska ha, klargöra vilka rättigheter och skyldigheter den eller de tilltänkta föräldrarna och övriga inblandade ska ha, samt föreslå hur en heltäckande reglering av surrogatmoderskap ska utformas. Utredaren behöver bl.a. ta ställning till vilka som ska ges möjlighet att bli föräldrar genom surrogatmoderskap, vilka krav som ska ställas på dessa tilltänkta föräldrar – t.ex. om andra möjliga metoder för att övervinna ofrivillig barnlöshet först bör ha uttömts eller om det ska göras en särskild lämplighetsprövning – samt om det ska krävas en genetisk koppling mellan barnet och den eller de tilltänkta för- äldrarna. Utredaren behöver också bl.a. ta ställning till vilka villkor i övrigt som ska vara uppfyllda för att surrogatmoderskap ska kunna komma i fråga. I uppdraget ingår vidare att analysera frågeställningar om surrogat- avtalet och de inblandade parternas mellanhavanden. Utredaren kan bl.a. behöva ta ställning till om det ska finnas möjlighet att upp- ställa villkor för surrogatmoderns livsstil under graviditeten och om de tilltänkta föräldrarna ska kunna ha ett inflytande över denna och andra aspekter på surrogatmoderskapet, vad som ska gälla om graviditeten är flerbördig, vilka följderna blir om surrogatmodern eller de tilltänkta föräldrarna ångrar sig sedan avtalet har ingåtts, vilken verkan de tilltänkta föräldrarnas separation under graviditeten ska få, vilken rättslig verkan olika avtalsvillkor i surrogatavtalet ska ha och tänkbara konsekvenser av att villkor helt eller delvis inte följs. Utredarens utgångspunkt ska vara att ett eventuellt surrogat- moderskap ska vara altruistiskt. Utredaren ska vid sina överväganden sätta barnets bästa i fokus, inbegripet att beakta barnets rätt till kännedom om sitt ursprung. Ett eventuellt förslag om att i någon form tillåta surrogatmoder- skap i kräver också att särskild hänsyn tas till surrogat- moderns välbefinnande inför, under och efter graviditeten samt till surrogatmoderns mänskliga fri- och rättigheter, inbegripet rätten till kroppslig integritet. Följdändringar i den föräldraskapsrättsliga regleringen och i annan lagstiftning Det rättsliga föräldraskapet regleras genom bestämmelserna i för- äldrabalken och ger rättsverkningar i förhållande till barnet. I svensk lagstiftning finns det endast en bestämmelse som reglerar vem som är mor till ett barn. Bestämmelsen reglerar fall av äggdonation vid befruktning utanför kroppen, dvs. när kvinnan som föder barnet inte har bidragit med arvsanlag till barnet. Genom bestämmelsen klargörs att det är kvinnan som föder barnet som anses som barnets mor. I övriga fall anses moderskapet följa en oskriven moderskapspresumtion enligt vilken den kvinna som föder barnet i rättsligt hänseende alltid betraktas som barnets mor. Om modern vid barnets födelse är gift med en man, anses den mannen vara barnets far. Denna faderskapspresumtion gäller såväl vid naturlig befruktning som vid assisterad befruktning. Presum- tionen kan dock hävas. Om modern är sambo med en man, fast- ställs faderskapet genom bekräftelse eller dom. Detsamma gäller för föräldraskapet, om modern är gift eller sambo med en kvinna. Vid assisterad befruktning krävs för att faderskapet eller föräldra- skapet ska kunna fastställas att sambon eller makan har samtyckt till behandlingen och att det med hänsyn till samtliga omständig- heter är sannolikt att barnet har avlats genom behandlingen. Den föräldraskapsrättsliga regleringen är inte enhetlig. Föräldra- skapet för den kvinna som inte har fött barnet kan endast fastställas om den assisterade befruktningen skett enligt lagen om genetisk integritet m.m., medan faderskapet för en man kan fastställas även om den assisterade befruktningen skett utom lagens tillämpnings- område. I betänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslår utredaren bl.a. att föräldraskap vid assisterad be- fruktning med donerade ägg och spermier ska regleras på samma sätt för olikkönade och samkönade par samt att bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna ska omfatta även assisterad befrukt- ning som sker utomlands och insemination i egen regi. De frågor som ska utredas aktualiserar förnyade överväganden om föräldra- skap vid assisterad befruktning. Den föräldraskapsrättsliga regleringen är inte anpassad för surrogatmoderskap, vilket kan innebära svårigheter för de tilltänkta föräldrarna att bli rättsliga föräldrar till barnet. Regleringen innebär bl.a. att den tilltänkta modern vid barnets födelse aldrig kan fast- ställas som rättslig moder till barnet. Hon får i stället försöka att bli förälder till barnet genom adoption. Regleringen kan också inne- bära att även om en av de tilltänkta föräldrarna är genetisk far till barnet, kan inte faderskapet för denne fastställas utan att fader- skapspresumtionen för en man som är gift med surrogatmodern först hävs. Om surrogatmoderskap tillåts i kan därför den föräldraskapsrättsliga regleringen behöva ändras, t.ex. genom utvid- gade möjligheter att fastställa föräldraskap, införande av en regle- ring som möjliggör överföring av föräldraskap eller införande av grundläggande bestämmelser om fastställande av moderskap. Familjerättslig och näraliggande lagstiftning utgår i många av- seenden från att ett barn har två rättsliga föräldrar från födseln. Detta kommer till uttryck bl.a. i genom att sam- hället har ett ansvar för att utreda och fastställa vem som är barnets far eller förälder. Ett barn som har tillkommit genom assisterad befruktning som utförts på en ensamstående kommer emellertid endast ha en rättslig förälder från födseln. Att ensamstående ges möjlighet till assisterad befruktning kan således föranleda ett behov av följdändringar i den föräldraskapsrättsliga lagstiftningen. Frågan är vidare om en förändring av en sådan grundläggande utgångspunkt bör återspeglas även i annan lagstiftning. ta ställning till om föräldraskapet för den kvinna i ett samkönat äktenskap eller samboskap som inte har fött barnet ska kunna fastställas även i de fall assisterad befruktning har skett utom- lands eller i egen regi, ta ställning till hur den föräldraskapsrättsliga regleringen ska ändras om surrogatmoderskap tillåts i , ta ställning till hur den föräldraskapsrättsliga regleringen ska an- passas till att ensamstående ges möjlighet till assisterad befrukt- ning, och analysera hur lämnade förslag påverkar annan lagstiftning och ta ställning till om denna behöver ändras i något avseende. Behövs det särskilda regler för de barn i som tillkommit genom surrogatmoderskap utomlands? Det förekommer att ofrivilligt barnlösa söker sig utomlands för att bli föräldrar genom surrogatmoderskap. Barn som tillkommit på detta sätt finns redan i eller är på väg hit. Eftersom surro- gatmoderskap inte är tillåtet i har det uppstått svårigheter när barn har fötts och de tilltänkta föräldrarna vill resa med barnet till . Bland annat kan det vara svårt att avgöra vilket lands lag som ska tillämpas i frågor om moderskap och faderskap, vilket får betydelse t.ex. vid ansökningar om medborgarskap, uppehålls- tillstånd och pass. De svenska regelverken för t.ex. föräldraskap och adoption är inte heller anpassade för dessa barn (jfr t.ex. JO beslut i dnr 5744-2012). Barnens ställning och familje- rättsliga situation påverkas därigenom negativt. Det skapar också en osäkerhet om vad som rättsligt gäller i situationer när ett barn tillkommit genom surrogatmoderskap utomlands. Osäkerheten kan bl.a. innebära en risk för att de tilltänkta föräldrarna inte är med- vetna om de juridiska svårigheter som ett surrogatmoderskap inne- bär och att inblandade myndigheter behandlar fall olika.