prot · H10993 · 2014-04-01 00:00:00 — Vi har fullt med strategier, och allvarligt talat betyder de flesta mycket lite i verkligheten. Berätta nu i era inlägg varför det är bra! Varje gång staten ska gå in och intervenera måste man ändå fråga varför styrningen då ska vara . Besvara gärna den frågan. talar om forskningsbaserat och raljerar sedan när jag kritiserar det egna arbetet. Gör gärna det, men ta del av forskningen. Det egna arbetet har varit förödande, och det är arbetarbarnen som är förlorarna. Det är de som växer upp i hem där det inte finns studietradition. De har varit förlorarna på , , och flum när det gäller undervisningsmetoder i skolan. De har varit de stora förlorarna, och det är det vi nu ser i PISA-undersökningarna. Det är därför vi lägger om hela den svenska utbildningspolitiken. Katederundervisning betyder inte att läraren ska sitta i katedern. Katederundervisning är ett ord som man använder för att visa att läraren aktivt ska leda undervisningen i klassrummet i stället för att överlämna ansvaret åt eleverna. Det är vad det är. Och den ena forskningsstudien efter den andra visar att det egna arbetet har varit förödande. Och stå inte och raljera när jag tar upp det. Det är arbetarbarnen som har varit förlorarna. Er skola har varit allra värst för arbetarklassens barn. Det är sanningen. Och det är därför vi lägger om politiken. Vi får inte vara rädda för att ställa kunskapskrav. Man är inte elak om man ställer krav i skolan. Man är inte elak mot barn för att man har krav i skolan. Att ställa krav är att bry sig om eleverna. Sedan behöver många elever hjälp och stöd för att uppfylla kraven. Den betygsfria skolan, den kommunaliserade skolan, har varit katastrofal. Det visar PISA-resultaten. De elever som deltog i PISA-undersökningen, och som ni nu säger är mitt fel, skrev proven , . Då gick de ut nian; de började skolan 2003. Våra reformer började gälla när de lämnade skolan. Den betygsfria skolan där katederundervisning var tabu, den kommunaliserade skolan, skulle bli så fantastisk, men det är den som har orsakat problemen. Där fanns inga nationella prov . Socialdemokraterna röstade nej till nationella prov. Jag har sett att Socialdemokraterna nu hänvisar till någon skola som hade lyckats bra i de nationella proven i trean. Vilken tur att vi inte gick på er linje! Vilken tur att vi införde proven så att vi nu kan se resultatet. Ni röstade nej till betyg från sexan, och är ni emot betyg från fyran. Ni är för betyg från sexan, fast ni var emot då. Vilket forskningsstöd finns det för att betyg är bra från just sexan? Berätta gärna det. Ni röstade emot den nya skollagen. Ni röstade emot den nya lärarutbildningen. Ni har röstat nej, nej, nej till varenda omläggning av utbildningspolitiken när ni inte haft några egna alternativ. Hade ni styrt skulle den gamla politiken ha varit kvar, den som sänkt den svenska skolan. lägger vi om utbildningspolitiken. Vi behöver ha tålamod innan resultaten vänder uppåt, men det finns ingen annan väg. Att gå tillbaka till den gamla politiken skulle leda utför. 9 (S): Det är intressant att observera hur fernissan av it-vänlig samarbetsperson försvinner från utbildningsministern. är vi tillbaka i den vanliga retoriken. Det här riskerar att bli en alldeles vanlig utbildnings- eller skoldebatt där utbildningsministern väljer ut de fakta som passar honom och inte använder det övriga. Jag tänker inte nappa på det. Tidigt stöd och mindre klasser har utbildningsministern talat om . Det är inte länge sedan som han raljerade över hur omöjligt det var. 130 miljarder i skattesänkningar hade kunnat användas till tidigt stöd, , om ministern hade velat det. Låt oss se på hur man ska jobba med it i skolan, i en kommunaliserad skola. Vi behöver bara se över vattnet på för att ha ett exempel. leder arbete med statliga it-strategier, öppna lärarresurser, licenser och datapedagogik genom att de har en kommunaliserad skola. De har en tydligt kommunaliserad skola. De har till och med kommunala läroplaner. Vi har inte kommunala läroplaner i . I har man både nationella och kommunala läroplaner. Jag förstår inte att det ska vara ett sådant problem för ministern att inse att en skola får hjälp av en statlig strategi. Det är en självklarhet i , det land som ministern ofta hänvisar till när det handlar om resultat i skolan. Det är en självklarhet också i de andra , utom i ett par tre länder. Bristen på statlig strategi har inneburit att hamnat på efterkälken. Regeringens egen kommission för digitaliseringen har tydligt påpekat det. Det är därför läge för lite ödmjukhet. Jag ställde en fråga, nämligen: Vad kommer uppdraget till att innehålla? Jag har inte fått något svar på den. I stället har jag fått ta del av ministerns vanliga raljanta förhållningssätt till Socialdemokraternas önskan och vilja att skapa en bättre skola för eleverna i . 10 (S): När den nationella it-strategin tas fram är det viktigt att den inte bara kommer att handla om datakörkort. Jag vill att den ska betyda något, även för utbildningsministern. Precis som sade kändes det som att betydelsen minskade under debattens gång. Det hoppas jag inte är fallet. Hela skolans arbetssätt måste få ett rejält ansiktslyft så att våra elever, våra barn, är förberedda för det arbetsliv de ska in i efter skolan. Både lärare och elever bör vara, ska vara, digitalt utbildade för att kunna hantera den digitaliserade värld som vi lever i. Det är en självklarhet. Jag rekommenderar ministern att se över examensmålen för lärarutbildningarna och se till att krav på pedagogisk digital kompetens förs in. Många yngre lärare känner sig hemma i tekniken men har svårt att integrera kunskapen i pedagogiken. I avhandling refereras till en studie som visar att svenska lärarstudenter i många fall har en digital kompetens och livsstil som ligger under övriga svenskars nivå. Det hänvisas dessutom till både svenska och internationella undersökningar som visar att lärarstudenter använder it mindre än andra studenter. Fru talman och utbildningsministern! Det är dags för ett rejält omtag i dagens skola. In med it på allvar! 11 (S): Man kan raljera över de små kommunernas villkor och verklighet, men jag är helt säker på att det inte för debatten framåt. I så fall har man missat den verklighet dessa kommuner lever i. Varför har ministern inte levererat vad gäller förstatligandet av skolan, om det är regeringens samlade bild att det skulle vara lösningen? Vi kan fortsätta att föra debatten om skolan och dess form, men verkligheten är här och . Jag är helt övertygad om att de mindre kommunerna i landet kommer att behöva ett särskilt stöd för att inte halka efter. Därför vore det intressant att höra om ministern är beredd att säkerställa alla elevers rätt till likvärdig digital kompetens och att ett glesbygdsperspektiv verkligen finns med i uppdraget när en ny nationell digital strategi ska tas fram. Ministern valde att använda en stor del av sitt förra inlägg inte till att svara på frågorna utan till att tala om sin egen förträfflighet och våra brister. Det intressanta är att fundera på vem som är förlorare med som utbildningsminister. Det går inte att bara titta bakåt och konstatera att det är någon annans fel. har han haft makten. Vad är resultatet av det och hur länge kommer vi att få lida av det i svensk politik och i som land? 12 Utbildningsminister (FP): Eftersom debatten delvis handlar om statlig kontra styrning ställde jag en fråga till interpellanten. Trots att de är tre som debatterar är det ingen som törs ta upp handsken och berätta varför kommunalisering är så bra. Tvärtom sade debattörerna i sina sista inlägg att vissa kommuner behöver ännu mer stöd från staten. Något sådant stöd återfinns dock inte i deras egna partimotioner, kan jag säga. Jag vet att det är många kommuner som inte klarar skolan. Jag raljerar inte över det. Det är därför jag vill förstatliga skolan. Det är inte att raljera. Ni har ingen lösning. Ni bara tittar på och säger att kommunerna inte klarar skolan, men ni har ingen lösning på det. När man bryter ned PISA-undersökningen i delar visar det sig att det generellt är i de mindre kommunerna som resultaten sjunker mest. Det gäller inte bara kommunerna i glesbygden utan även mindre kommuner i . Sanningen är att de inte har kompetensen för att lyfta skolan. Det är ett stort problem som ni socialdemokrater måste fundera över. Skolan är mitt ansvar. Det är jag som är utbildningsminister. Jag har varit utbildningsminister , precis som säger. Jag tar det ansvaret genom att göra den största omläggningen av svensk utbildningspolitik . Vi gör det eftersom den gamla politiken hade havererat. Det kan avläsas i de undersökningar som elever som gick ut nian deltagit i. Den gamla politiken hade havererat. Man vågade inte ha betyg. Man vågade inte ha nationella prov. Man vågade inte ens uttala ordet studiedisciplin. Lärarledd aktiv katederundervisning var tabu. Eleverna skulle själva lära sig genom att ta eget ansvar. En it-strategi ska vi ta fram. Jag tänker inte stå här och göra som och rabbla upp vad den ska innehålla. I stället tänker jag låta skolmyndigheterna göra det. Exakt hur det blir utformat kommer vi naturligtvis att presentera när det är klart att ges. Det kommer att vara ett ganska vitt uppdrag. Det är inte vi här som ska skriva it-strategin. Det är inte heller it-branschen som ska skriva den; de är mycket aktiva och intresserade eftersom de har sina intressen. It-strategin måste skrivas utifrån skolans verklighet, inte utifrån branschens verklighet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:325 om situationen i 13 Utrikesminister (M): har frågat mig hur jag ser på möjligheterna till att förhandlingarna i kan leda till en fredlig lösning av den syriska konflikten och på etablerandet av en skyddszon för kurdiska och kristna minoriteter. Det är med fortsatt stor oro som vi alla ser på konflikten i . Våldet har tilltagit, och nöden ökar för . Ca 140 000 människor har dödats, två och en halv miljon har flytt och nära tio miljoner människor är i behov av humanitär hjälp. Det är på grund av den syriska regimens reaktion på fredliga demonstranter som dagens situation har uppstått. Bland de särskilt drabbade grupperna återfinns de kristna, men även kurder och sunniter har drabbats hårt. Det står klart att ingen av parterna kan vinna rent militärt och att det endast finns en politisk hållbar lösning på konflikten. Således välkomnade EU och att Genèveprocessen kunde påbörjas . Vi visste att förhandlingarna skulle bli svåra och riskerade att bli utdragna. Oppositionens förhandlingsdelegation har uppträtt konstruktivt, medan den syriska regimen har vägrat diskutera den centrala transitionsfrågan. Även om inget nytt datum har satts för nästa förhandlingsomgång har båda sidor aviserat sin avsikt att återvända till när FN:s återkallar dem. För Brahimis del gäller det nu att identifiera de åtgärder, avsiktsförklaringar och händelser som kan försäkra honom om att det är meningsfullt att kalla till ett nytt möte. I en politisk lösning måste multietniska samhälle bevaras. Således måste det finnas ett solitt skydd för minoriteter, oavsett vilka dessa minoriteter är. Detta har Europeiska unionen och arbetat för sedan konflikten bröt ut. antagna resolution uppmanar också samtliga aktörer att vidta åtgärder för att skydda etniska, religiösa och konfessionella grupper. För att stödja den fortsatta Genèveprocessen har bland annat givit ett direkt finansiellt stöd till oppositionens förhandlingsdelegation för att bidra till deras möjlighet att fullfölja förhandlingarna när de återupptas. I underströk jag även vikten av att samtliga delar av det syriska samhället inkluderas i den politiska processen. Vi fortsätter att ge vårt stöd till det syriska folket. Regeringen har sedan konflikten började anslagit , främst humanitärt stöd men även utvecklingsbistånd. står redo att göra mer och värderar ständigt vilka olika möjligheter som finns, både till och till dess grannländer. Utöver detta har tagit emot nära 35 000 asylsökande från , vilket är flest i Europeiska unionen. Dessutom kommer familjeåterföreningar att följa på detta. Säkerhetsrådsresolutionen lyfter fram behovet av ökat tillträde till hela snarare än uppdelade skyddszoner. Detta ligger i linje med vad de humanitära aktörerna framfört, liksom med vår önskan att bevara ett sammanhållet och multietniskt . 14 (S): Jag tackar utrikesministern för svaret. Bakgrunden till min fråga är att vi med rätta haft väldigt mycket fokus på förbrytelserna i och den oro som invasionen av delar av landet föranlett. Men bara därför att det inte står så oerhört mycket om den syriska konflikten betyder det inte att situationen i är bra. Tvärtom är kriget inne på sitt tredje år, som utrikesministern påpekar. Det är horribla dödstal, och miljoner människor är på flykt. Därför tycker jag att det är viktigt att vi också i den här kammaren resonerar kring de förhandlingar som sker och möjliga vägar framåt. Jag delar i mångt och mycket den förhoppning som utrikesministern ger uttryck för om att vi ska kunna få till en fredlig, politisk och diplomatisk lösning. Det är egentligen den enda hållbara lösningen. Det är svårt att se framför sig att militärt våld ska kunna ge långsiktiga och hållbara lösningar. Det gläder mig också att är med och på alla sätt försöker bidra till en fredlig lösning genom både ekonomiskt och diplomatiskt stöd. Jag delar i mångt och mycket även utrikesministerns förhoppning om att också ska vara ett religiöst och etniskt blandat och mångkulturellt samhälle. Jag tror att det vore välgörande om ett land i kunde visa att konflikter inte alltid måste utmynna i etnisk eller religiös rensning av olika slag. Men även om man kan hoppas på en fredlig och demokratisk utveckling måste man ändå ta med i beräkningarna vad vi ska göra om detta inte händer. Trots allt har redan många förhoppningar brustit i den här konflikten, som började med en förhoppning om demokrati och mänskliga rättigheter men har utmynnat i ett av de mest barbariska krig vi har sett i modern tid. Då måste man ställa sig frågan om världssamfundet kan göra någonting ytterligare, och därav följer min andra fråga i interpellationen. Jag skulle ändå vilja få höra utrikesministern utveckla detta ytterligare, för jag tycker att frågan avfärdas alldeles för snabbt i interpellationssvaret. I ett läge när vi inte har det vi alla önskar, nämligen en diplomatisk och politisk lösning, kan man tänka sig att världssamfundet skulle ta ansvar för många av de civila etniska grupper som hamnar i kläm nästan oavsett vem som har det militära övertaget. Detta började som sagt som ett tydligt krav på demokrati och mänskliga rättigheter, men har sönderfallit i ett krig där det ibland är väldigt svårt att se vem som är vän och vem som är fiende. Därför vill jag upprepa min fråga till utrikesministern: det uteslutet att se framför sig att världssamfundet tar ansvar för att skapa en skyddszon, om inte diplomatiska och politiska medel ger den utveckling vi alla hoppas på? 15 (FP): Utan tvekan har den syriska konflikten skördat många liv. Det sägs att 140 000–150 000 personer har dödats, men många befarar att dödssiffran är ännu högre med tanke på att närmare 100 000 personer är försvunna. Hur många av dessa som har dött under tortyr är det ingen som vet. Den syriska konflikten har förvärrats, åtminstone . Från att det tidigare, som säger, var fredliga demonstrationer där man krävde reformer, demokrati, yttrandefrihet och fria val, som inte existerade i , har man gått över till en annan fas. Man mötte demonstranterna med våld . Det är viktigt att komma ihåg de ord presidenten sade : Det handlar om bakterier. Jag är läkare och vet vad jag talar om, och bakterier måste elimineras. Det här fortsatte sedan med att fler och fler extremister började ta sig till landet, vilket gjort situationen mer komplex. Men det innebär inte att man ska välja mellan två onda sidor, fru talman. Här måste vi vara tydliga med att vi inte accepterar en regim som har suttit vid makten , – det är längst tid i hela världen – och en president vars familj styrt landet . Han tog över 2000, , när hans fader dog vid makten. Det är klart att det är väldigt svårt att tro att en sådan regim och en sådan president genom fredliga förhandlingar ska kunna ge vika och avskaffa sig själva. Det är naivt att tänka så. måste man låta förnuftet segra, som utrikesministern säger. Det är inte hatet som ska avgöra. Man ska vara tydlig i förhandlingarna med att presidenten, som är den högste ansvarige och bär ansvaret för så många människors död, inte ska vara en del av den politiska lösningen. Jag är för min och del mycket glad över att regeringen på den punkten har varit hur tydlig som helst. Man vill bevara den nuvarande mosaiken i . Olika religiösa och etniska grupper ska skyddas i landet. I en framtida konstitution i ska man trygga demokrati, mänskliga rättigheter och framför allt fria val, men konstitutionen ska även trygga minoriteternas och de religiösa gruppernas rättigheter. Jag är jätteglad över att utrikesministern har sagt att inte ska vara en del av lösningen. Låt fria val bestämma vem som ska styra landet. 16 Utrikesminister (M): Låt mig börja med att tacka för interpellationen, och för den delen också hälsa honom välkommen till kammaren. Precis som han sade befinner vi oss just nu mitt i en annan mycket stor utrikespolitisk kris. Det tar huvuddelen av vår och mediernas uppmärksamhet. Då är det speciellt viktigt att komma ihåg att detta krig pågår. Som sade kan vi diskutera hur stora siffrorna är och hur många som är döda. Men detta är nu ett krig som går in på sitt fjärde år. Om det är 140 000, 150 000 eller 160 000 döda är det miljoner människor som har tvingats på flykt. Det är barn som oskyldiga tvingas växa upp i flyktingläger med en synnerligen osäker framtid. Det är ett samhälle som är förstört och som det även under de bästa av omständigheter kommer att ta mycket att bygga upp igen. Jag tror att vi i den här debatten är rätt eniga om vad vi gör. Det är ett starkt stöd till och och det utomordentligt svåra arbete att åstadkomma den politiska lösning som är den enda möjliga lösning som finns. Det är ett direkt stöd till oppositionen i området i olika avseenden. Det är ett omfattande humanitärt stöd på . Det är ett regionalt stöd, inte minst via Europeiska unionen, till länderna i regionen som är hårt drabbade. Sedan har vi arbetat mycket hårt för den resolution om den humanitära rätten som mycket sent men dock antogs av säkerhetsråd. Interpellationen tar upp den konkreta frågan om någon typ av skyddszon för människor, med betoning på kristna eller kurdiska minoriteter, med EU:s eller FN:s stöd. Jag är skeptisk. Jag var skeptisk till detta redan när vi diskuterade samma sak under den akuta situationen i . Anledningen till att jag var skeptisk är att det finns risk att det bidrar till en etnisk rensning. Om det skulle vara möjligt att etablera det kommer man i andra delar av att säga till företrädare för den minoriteten, säg den kristna: Ni har inte rätt att vara här, utan ni ska vara där, och köra ut dem. Den kristna minoriteten, för att ta just den, är relativt spridd över olika delar av landet. Till det kommer andra argument. Detta torde fordra, om vi gör tankexperimentet att det kan upprättas, att vi militärt går in och säkrar zonen på ett eller annat sätt med trupp från EU eller från de länder som de facto måste ställa upp. Detta är inte möjligt utan en resolution av säkerhetsråd. Jag ser begränsade förutsättningar för att en sådan ska komma till stånd. Det slutliga argumentet är att även om så skulle bli fallet att vi skulle etablera zonen, skulle det vara både praktiskt och ännu mer moraliskt alldeles omöjligt att säga: Detta är en zon, när det kommer någon annan som vill ha skydd. Det kan vara en kurd, en sunnit, en alavit eller en drus som också är förföljd. Vi skulle inte kunna säga: Tyvärr, detta är inte din zon. Det är zonen bara för denna etniska grupp. Då skulle vi bidra till något som vi de facto vill förhindra. Jag säger detta med stor respekt för de motiv som ligger bakom frågeställningen. Det är bra att frågeställningen läggs på bordet så att vi intellektuellt, praktiskt och politiskt prövar denna väg liksom vi ska pröva varje möjlig väg att hjälpa. Jag tror att denna väg, av de skäl som jag anförde, kanske inte är framkomlig. Vi ska också pröva alla andra vägar. Men huvudinriktningen får bli de punkter som jag angav inledningsvis och som jag tror att det finns ett mycket brett stöd för i denna kammare. 17 (S): Utrikesministern är skeptisk till denna typ av tankar. Jag måste medge att också jag är det under normala omständigheter. Den typen av ingrepp är väldigt långtgående och också väldigt krävande, precis som utrikesministern ger uttryck för. Likväl får vi inte på det sätt som vi nu har gjort under blunda för att det sekteristiska våld och det krig som har pågått och fortsatt pågår är en skam för mänskligheten. Att det får fortgå även med en del fördömanden och också, vilket är väldigt positivt, med en resolution från säkerhetsrådet är någonting som vi kommer att dömas hårt för i historien om vi inte gör allt vad vi kan för att säkra att oskyldiga människor inte hamnar emellan. Anledningen till att jag lyfter upp frågan om en skyddszon är att det är allt annat än ett normalt läge. Det tror jag att vi alla ändå inser. Därför måste man också diskutera detta. Nej, utrikesministern, jag tänker mig inte en zon för kristna, en zon för kurder och en zon för den ena och den andra. Jag tänker mig ett skyddszon så att alla de civila människorna, oavsett vilken minoritet de tillhör, kan få möjlighet att söka skydd. Fortsätter detta och den militära konflikten förvärras menar jag att man även måste diskutera sådant som man under normala omständigheter är väldigt skeptisk till. Alternativet är att detta fortgår med fördömanden och resolutioner men inte någonting som görs i praktisk handling. Anledningen till att jag lyfter upp detta som exempel – jag skriver i interpellationen om kurder, assyrier/syrianer och andra kristna grupperingar – är att de hamnar emellan nästan oavsett vem som råkar vinna det senaste slaget om , Hums eller vad det nu råkar vara. Jag vill vara tydlig med att jag inte ser framför mig att man går in och skapar skyddade zoner för enskilda etniska grupper. Vi hoppas alla att förhandlingarna ska leda till en politisk och diplomatisk lösning. I det läge de inte går i lås kan vi inte bara fortsätta att titta på och allmänt då och då fördöma men i praktisk handling ändå låta det fortgå. Det kommer historien i så fall att döma oss hårt för. 18 (FP): Nej, normalt ska man inte säga att det ska vara skyddszoner hit eller dit. Men jag tror att det kan bli fråga om att ett visst område måste skyddas internationellt. Jag vill ge ett exempel. I den norra delen av i det kurdiska området finns det kurder, assyrier/syrianer och även en del araber. finns det inte något område i som är skyddat. Det har man nu sett i Humsområdet. Där är det många kristna som har drabbats hårt. Man kan se det i Aleppoområdet där en del kristna har blivit hårt drabbade men också en del kurder som har tvingats att i stället ta sig till Afrinområdet i stället för . Den här frågan kan bli aktuell . Men i förebyggande syfte tycker jag inte alls att det är fel att väcka den fråga som tar upp. Skulle det finnas ett skyddat område skulle åtminstone de flyende kristna från Humsområdet och kanske flyende kurder från en del av och Kobaniområdet kunna ta sig till det skyddade området. Detta är en fråga som kan bli aktuell. finns det inte något område där du går fri från att syriskt flyg och pansarfordon kan attackera. De mest drabbade är självklart de religiösa minoriteterna och de etniska grupperna. Dit hör kurdiska grupper, det kurdiska folket, den kristna minoriteten, druser och andra. har de inte varit drabbade. Men om vi inte gör någonting kommer de att bli hårt drabbade.