prot · H109101 · 2014-04-15 00:00:00 — De kommer efter en omställning eller en karriärväxling, som det kallas – kanske vidareutbildning inom det egna området; det är inte alls omöjligt – att kunna arbeta. Gillar man inte arbetslinjen kan man ha problem med det här förslaget, men de som arbetar som sångare, musiker eller dansare älskar ju sina jobb. De vill kunna arbeta vidare inom sektorn även om kroppen inte håller för det som de tidigare kanske har utbildats för. Det finns mycket annat man kan göra inom denna vida sektor. Det var också roligt att höra mina egna ord läsas upp igen. Vad jag förstod var de , bara något halvår innan jag fick möjlighet att börja bita ordentligt i den här frågan. Det var en fråga som jag ställde till min företrädare . Han gjorde uppenbarligen ingenting. Det hände inget. Man kan tycka att det borde ha gått fortare, men vi löser den här frågan . Det är inte lätt. Det har inte varit lätt. Men löser vi den, och det på ett sätt som är absolut bäst för scenkonsten själv. Det är där som kunskapen finns. Ramarna är kvar. 300 miljoner blir kvar i sektorn. År 1 går 210 miljoner till pensionskostnader, 30 miljoner till omställning, karriärväxling, och 60 miljoner till kvalitet. Alltihop blir kvar i sektorn. Dessutom kan man förstärka kvalitetsarbetet framöver. Men vad man vill göra inom scenkonsten, på konserthus, på och på teatrar, det är någonting som vi kommer att ta itu med och diskutera så snart påsken är över och alla äggen är uppätna. Det kan jag garantera, för det är ett samtal som ska föras mellan tjänstemännen på och parterna, det vill säga Svensk Scenkonst, Symf och . Jag är övertygad om att det kommer att gynna inte bara scenkonstens aktörer utan i allra högsta grad också publiken. 38 (S): Tack, ministern! Jag vet inte om jag blev jättemycket klokare, men vi har fått lite siffror. Ärendet har tagit fart även om det har tagit . Jag kan tycka att är , kulturministern, men man har ändå börjat och tagit ett första steg. Jag har ytterligare en fråga om oklarheterna och otydligheterna som man uppfattar inom scenkonsten vad gäller att redan inbetalda i sin helhet ska komma anställda till del efter . Det finns de som funderar över detta med tjänstepension för anställda. Vilka övergångsregler gäller för dem som är frilansare nu men kanske har varit anställda tidigare? Det är många som har ställt sig frågor om just hur man löser ut det hela. De nya övergångsreglerna – vad gäller där för dem som är frilansar? Jag vill också ställa en sista fråga till ministern. Det gör jag utifrån hennes debattartikel i går. Hon skriver på slutet: Regeringen har däremot förnyat kulturpolitiken och presenterar konkreta reformer för att förbättra villkoren för den nyskapande kulturen. Vi som sitter i kulturutskottet och jag som sitter i opposition här lyfter på ögonbrynen och skulle vilja ha ett svar av ministern. Vad är det för konkreta reformer som har skett, och hur är den nya kulturpolitiken förnyad under ministerns ansvar? 39 (MP): Som jag sade ändras inte pensionssystemet på fläcken. Vi har hört om skenande pensionskostnader och om kulturens scener och som går på knäna. Vi måste lyssna, förstå och lösa problemen. Jag som kulturpolitiker tycker att det är pinsamt att den här frågan ibland behöver debatteras om och om igen, men så är det ju i politiken. Den här yrkeskategorins möjlighet till omställning och att växla över till ett nytt yrke är viktigt. Det är viktigt för individen, men det är viktigt också för den konstnärliga kvaliteten i stort. Att vi politiker tar ansvar för det vi säger är viktigt, och det behöver bevisas på det här området. När människor satsar hårt på utbildningar, tar studielån och ger sig ut på en ganska osäker arbetsmarknad och när dessutom spelreglerna förändras och inte blir riktigt bra, då är det att försöka få dem att bli bra. Jag tror inte att någon av oss här tycker att vi ska avråda människor från att ge sig in i ett yrke som dansare eller sångare. Vi tycker nog snarare att det är någonting som vi generellt vill uppmuntra. Kulturministern sade att vi löser den här frågan nu och pratade om påskägg. Jag skulle vilja säga att de påskäggen behöver innehålla en dialog. Det är min uppfattning. Man kan inte bara säga att det löser sig och gå framåt med förslag som många av parterna tycker är för snäva och ifrågasätter, utan här behövs påskägg fyllda med dialog. 40 Kultur- och idrottsminister (M): Det blev mycket på en gång, men vi kan hugga in lite grann på det som var inne på. Vad har egentligen hänt? Väldigt mycket, skulle jag vilja säga. Det är bara att nämna några exempel: samverkansmodellen, som har givit kulturen en skjuts i hela landet, , som ger konstnärer möjlighet till ersättning när de samarbetar med exempelvis museer och konsthallar, arbetsstipendier i stället för passiva livstidslöner, renoveringen av , som pågår, något som ni skulle ha kunnat ta itu med men inte gjorde, en ny, modernare bibliotekslag, Kulturbryggan, som är ett sätt att få in pengar till nyskapande kultur, rätt för stiftelser att ge stöd till kulturändamål utan att beskattas för det, Skapande skola plus de utredningar som har gjorts och de utredningar som är i gång. Vi skulle kunna nämna mycket mer. Vi är också de mest kulturaktiva i hela . Vi går mer på teater, vi går mer på konserter och vi går mer på opera än några andra. I den förra budgeten, den som kom och som gäller innevarande år, sade vi också att vi gör en storsatsning på Stockholmsoperan på . Arbetet är i full gång tillsammans med bland andra , Operan, dem som jobbar och är anställda där och naturligtvis också andra som kan ha intresse, exempelvis . Vi satsade på musikarvet och filmarvet. Vi gjorde satsningar på läsning, och vi sade att vi löser pensionsfrågan. Det har vi nu gjort. Vi garanterar att pengarna finns kvar. Hur man sedan förhandlar inom de här ramarna är upp till parterna. Det ska inte politikerna lägga sig i, utan det ska de som kan frågorna bäst göra. Jag är oerhört glad över att den här frågan äntligen är löst. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2013/14:370 om Grafikens Hus i 41 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig på vilket sätt jag och staten kan hjälpa till så att svensk grafisk konst återigen kan beskådas i . Bakgrunden till frågan är den brand som totalförstörde hela den byggnad som inhyste Grafikens Hus med dess samling av framför allt grafisk samtidskonst. Låt mig inledningsvis djupt beklaga det som hänt men med glädje konstatera att många vill bidra till att verksamheten återigen kan byggas upp och drivas vidare. Det statliga bidraget till Grafikens Hus, som lämnats inom ramen för kultursamverkansmodellen, kommer, enligt och i , att kunna användas för den verksamhet som kan drivas vidare i nya lokaler. Genom våra kontakter med styrelsen för Grafikens Hus har jag blivit informerad om att styrelsen nu undersöker hur och i vilka lokaler som verksamheten kommer att bedrivas vidare. Det pågår en dialog med flera parter i denna fråga, och jag kommer att följa utvecklingen av dessa samtal. 42 HANS (S): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Bakgrunden till frågan är, precis som statsrådet sade, den tragiska händelsen i då Grafikens Hus brann ned. I brandröken försvann oskattbara kulturella värden och också väldigt mycket frivilligt arbete och många donationer från enskilda personer. i det perspektivet är det naturligtvis en oerhörd tragedi i kulturellt hänseende. Dessutom är det en stor tragedi för som besöksmål. Kombinationen av Grafikens Hus, , museijärnvägen, som särskilt uppmanade mig att framhäva i debatten, och naturligtvis den fantastiska staden har tillsammans skapat en kritisk massa som har fått människor att göra en utflykt från med övernattning och restaurangbesök. När en del av detta försvinner, försvinner också det lilla som kanske får en att göra den där trippen till . Ur kulturell synvinkel är det viktigt att se till att den grafiska konsten återigen får en hemvist i , men det är också väldigt viktigt för som besöksmål och för det näringsliv i som är knutet till dessa olika delar att Grafikens Hus återuppstår i – inte, som en del hemska röster i diskussionen har sagt, i . har ju ingen brist på kulturella institutioner. När staten startar nya statliga verk råkar de hamna i – det bara blir så . Därför vill jag naturligtvis också efterhöra kulturministerns syn på vikten av att Grafikens Hus återuppstår i , där det kommer att bidra till ett livaktigt näringsliv och en livaktig, attraktiv ort. 43 (FP): Det är viktigt att skilja mellan olyckor och katastrofer. Det här har karaktären av en katastrof, för det är oersättliga värden som har gått till spillo. Det är ungefär 8 000 grafiska verk det handlar om. Bland dem kan nämnas mellan 500 och 600 originalverk av . De är i praktiken oersättliga. Den här frågan, som jag tycker är väldigt viktig att diskutera även i riksdag, sönderfaller egentligen i två delar. Den ena delen handlar just om Grafikens Hus i . Den andra handlar om något annat, nämligen om brandskyddet för olika kulturella minnesmärken, fastigheter och så vidare. Det är en annan fråga, men den är väldigt viktig i det här sammanhanget, för detta är nog inte den sista brand som förstör oersättliga värden. Detta är något som man från departementet, och , som ju äger många av dessa fastigheter, måste se över. Risken är annars att alla anslag kommer att gå till verksamheter. Det är i och för sig bra med goda verksamheter, men skyddet av byggnader får inte negligeras. Som kulturministern vet har jag suttit i . Där var bevarandet av byggnaden en av de två delar vi hade – verksamheten var den andra. Skyddet av byggnaden är oerhört viktigt. Jag ser till min glädje att vice ordföranden i kulturutskottet, som har varit med mig där ute, sitter här. Vi kunde notera att det befann sig i gott skick när vi var där i alla fall. Man kan ställa stora krav på staten i många sammanhang, men det som har skett i nu visar vilken oerhörd betydelse ett enskilt engagemang har. Det handlar om bidrag från olika medlemmar och lokala aktörer – har gett bidrag om , och kommun har anslagit för treårsperioden. Den insamling som och har startat är väldigt viktig. Den har inbringat bortåt ytterligare. Detta är naturligtvis en liten del, men det är viktigt som markering av att det behövs väldigt många som engagerar sig för att just den verksamheten ska få fortsätta. Det är ju inte byggnaden utan den verksamhet som Grafikens Hus företräder som är det viktiga i längden. Där håller jag gärna med och statsrådet om att byggnaden i har spelat en väldigt stor roll för att vi har kunnat föra upp den grafiska verksamheten till den nivå man nu har. Jag är glad över att kunna säga att verksamheten under alla omständigheter kommer att kunna fortsätta. Men det är klart att det behövs olika insatser här. Jag skulle särskilt vilja fråga statsrådet om brandskyddet för olika kulturella ändamål . Det är en fråga som aktualiseras genom den här katastrofen. 44 Kultur- och idrottsminister (M): Först vänder jag mig till . är en pärla, inte bara när det börjar grönska. Det finns så mycket att upptäcka och uppleva där. Jag har naturligtvis varit i Grafikens Hus , inte minst för att man där har arbetat fint med Skapande skola, som är en viktig reform för regeringen för att ge fler barn och unga tillträde till kulturen och till eget skapande. Där har man gjort ett väldigt viktigt jobb för alla möjliga elever. Mitt i den här bedrövelsen – för det var det verkligen – och så fort jag fick vetskap om vad som hade hänt, ringde jag , som är ordförande för , för att höra vad som hade hänt och hur man nu planerade. Alla som var verksamma i Grafikens Hus, inklusive säkert många volontärer och i vänföreningen, hade arbetat med den utställning som skulle öppna som branden ägde rum. Till någon lättnad hade branden inte uppstått i Grafikens Hus, även om det inte var en lättnad för vad som sedan hände. Det är en stor sorg för alla i kultursektorn som har ett engagemang i Grafikens Hus. Inte desto mindre väcker detta frågor, som tog upp, som tillhör kärnfrågorna inom kulturpolitiken. Det gäller att se till att våra samlingar är trygga, att brandskydd fungerar, att annat säkerhetsarbete fungerar, till exempel i fråga om stölder och vandalisering. Låt mig gå vidare på en bisats till detta. Jag frågade mig i samband med att det skulle ske en ordentlig omvandling av varför det tog så att komma i gång. Det har tagit att tömma museet. Svaret var det som frågade efter, nämligen att det inte går att sätta i gång renoveringar när det fortfarande finns dyrbara skatter i form av konst kvar. Om något händer – det har ibland hänt under renoveringar – riskerar de att gå upp i rök. Det får inte ske. Det är därför som det har tagit . Frågan är viktig, och den diskuteras ständigt i dialoger från departementets sida och från olika myndigheters sida med de olika verksamheterna. Jag går tillbaka till frågor. Jag är också glad att höra att han lyfter fram kopplingen mellan kulturen, det omgivande samhället, besöksnäringen och möjligheter till jobb. Kulturen är viktig i sig, men den ger också energi till en bygd. Jag vet att Grafikens Hus betytt mycket för och för . Vad vi från har kunnat erbjuda från början är att vi deltar i den samtalsgrupp som har bildats. Många har klivit fram och erbjudit lokaler. Stödet från och från i ligger kvar samt de medel som går till kultursamverkansmodellen så att verksamheten kan fortgå, om än i andra lokaler, i väntan på att styrelsen, , kommunen och andra engagerade bestämmer sig för hur verksamheten ska drivas vidare. Jag kan lova att jag inte har några planer på att föreslå att Grafikens Hus ska uppstå någonstans i i stället. 45 HANS (S): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det har naturligtvis funnits en oro i för om verksamheten ska komma tillbaka. Den har en stor betydelse i den mix av olika ben som bildar en helhet för besöksmålet . Det är viktigt att få beskedet av kulturministern att statens ambition är att hjälpa till så att Grafikens Hus återuppstår i . Jag tackar kulturministern för diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2013/14:392 om och folkminnen 46 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig hur och folkminnens arbete utvecklar sig och hur forskningen och utbildningen inom minoritetsspråk som meänkieli och samiska ska bevaras och utvecklas. har även ställt frågan om vilka insatser som till exempel krävs för att bevara kompetensen samt om jag anser att det behövs mer insatser än att bara följa utvecklingen. För att ge en kort bakgrund beslutade och folkminnen att omorganisera sin verksamhet. Syftet är att åstadkomma en ändamålsenlig, flexibel och kostnadseffektiv organisation och verksamhetsstruktur. Regeringen har i sin instruktion för och folkminnen angivit att myndigheten särskilt ska arbeta med ortnamn och med att samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta samt sprida kunskap och material om bland annat dialekter. När det gäller hur myndighetens arbete utvecklas konstaterar jag att den befinner sig mitt i omställningsarbetet som drivs i enlighet med utgångspunkterna i nämnda beslut, som bland annat är att utveckla samarbete och samverkan med universitet och högskolor samt andra regionala och lokala aktörer. En effektivare organisation ska göra det möjligt att stärka och bredda verksamheten så att den kan omfatta flera delar av landet. Den kunskap som institutet besitter ska även vara tillgänglig för forskare och för allmänheten, men på nya sätt. Omställningsarbetet innebär att dialog har inletts med företrädare för minoriteterna, bland annat , och . en dialog med . ställer en fråga om utbildning och forskning inom minoritetsspråk som meänkieli och samiska. Då detta främst är en fråga för min kollega utbildningsminister vill jag hänvisa till hans interpellationssvar . I svaret framhåller utbildningsministern vikten av att de nationella minoritetsspråken bevaras och utvecklas. För att trygga lärarförsörjningen för de nationella minoritetsspråken har regeringen gett vissa universitet och högskolor särskilda åtaganden för att bygga upp och utveckla ämneslärarutbildning i finska, meänkieli, samiska och chib. ansvarar för ämneslärarutbildning i samiska och har i uppdrag att varje läsår erbjuda utbildning i meänkieli och samiska. Det är utbildningsministerns bedömning att regeringen har gett goda förutsättningar att klara detta uppdrag. Vilka insatser som krävs för att behålla kompetensen i myndigheten är myndigheten själv bäst lämpad att bedöma. fattade regeringen ett beslut med anledning av en skrivelse från om en hemställan att Kultur- och Utbildningsdepartementen ska medverka till att de regionala arkivens uppdrag säkerställs. Regeringen beslutade att det inte finns någon anledning att frångå den princip som enligt 4 § myndighetsförordningen (2007:515) lägger fast att det är myndighetens ledning som beslutar om myndighetens organisation. Regeringen fastslog också att den inte avsåg att vidta någon ytterligare åtgärd med anledning av skrivelse. Som jag nämnde tidigare befinner sig myndigheten mitt i ett omställningsarbete där den regionala förankringen är av stor betydelse. I det fortsatta arbetet är en dialog med närmast berörda aktörer såsom universitet och högskolor viktig. I regleringsbrevet har regeringen lagt ett tydligt återrapporteringskrav till institutet om att redovisa utfall och konsekvenser till följd av beslutet om omorganiseringen av verksamheten. 47 (S): Tack, kulturministern, för svaret! Jag återkommer till det . Utgångspunkten för interpellationen är att generaldirektören för och folkminnen valde att lägga ned två av sina verksamheter, nämligen Daum i och i . Regeringen och kulturministern har varit väl införstådda och haft gott om tid att agera om regeringen hade velat. Det som gör hela historien makaber är att beslutet går tvärs emot tidigare inriktning för verksamheten. I regleringsbrevet har och folkminnen fått i uppdrag att redovisa hur myndigheten har arbetat för att öka det regionala perspektivet och hur myndigheten kan utveckla sin verksamhet så att den i högre grad och utsträckning ska ge effekter i hela landet. Man konstaterar också att och folkminnen är en myndighet som har en stark regional förankring. Myndigheten beskriver också hur den ytterligare arbetar för att utveckla det regionala perspektivet. Sedan kom hela förändringen och generaldirektörens beslut att helt lägga om verksamheten som ett slag i ansiktet dels för de övriga verksamheterna, dels för oss som har följt verksamheten, dels för dem som är berörda av minoritetsspråkspolitiken. Institutet har fått ett nytt regleringsbrev , där det regionala perspektivet är nedtonat. Fokus ligger numera på språkvård. Hur tänker sig kulturministern att språkvårda någonting som faktiskt bygger på regionala skillnader? Även minoritetsspråken har dialektala skillnader som uppkommer där språken talas i landet. Det här är någonting som myndigheten inte har beskrivit. Man säger att man ska samverka med bland annat och tornedalsfinnarna för att det här ska lösas, men som jag ser det lägger man över bollen från myndigheten i knät på andra organisationer. Det tycker jag inte är helt rätt. rapport från myndigheten kan man läsa att var samlingarna i arkiven i och fysiskt ska placeras inte är beslutat, utan det ska utredas ytterligare. Dialog och samråd i frågan har inletts med lokala aktörer i södra och norra , bland annat med företrädare för nationella minoriteter. Hur går samråden med till exempel ? Jag är medveten om att universitetsbiblioteket i har lovat att en del av samlingarna kan få vara kvar på i . säger myndigheten att det är den som kommer att äga samlingarna. Myndigheten säger också att vissa delar av samlingarna kommer att flyttas till , vilket innebär att man splittrar samlingarna utan att man har sammanställt de samlingar som finns. Bland annat finns det en mängd ljudupptagningar på samiska, meänkieli och svenska dialekter som ska skickas till . De hör på ett eller annat sätt ihop med de övriga samlingarna som man till viss del har lovat ska få stå på en hylla vid i . Det här väcker en hel mängd frågor. Vilket uppdrag ger kulturministern till och folkminnen? 48 (FP): Också jag vill tacka kulturministern för svaret. Jag tycker att det är bra att kulturministern är tydlig med att Myndigheten för språk och folkminnen särskilt ska arbeta med att samla in, bevara och vetenskapligt bearbeta samt sprida kunskap om material om bland annat dialekter. Det är viktigt att regeringen har, som ministern säger, ställt ett tydligt återrapporteringskrav gällande konsekvenser av beslutet om omorganiseringen. Det institut vi talar om, och folkminnen, finns på fem platser: , , , och . Det är alltså två av myndighetens fem delar där man särskilt bedriver forskning om namn, ortnamn, dialekter och minoritetsspråk. Det är två sådana delar som ska läggas ned enligt myndighetens förslag. Jag tycker att interpellationen tar upp en viktig fråga, för det handlar om oro för att vi ska tappa eller försvaga en del av forskningen kring kulturarv, dialekter och ortnamn och forskning om våra minoritetsspråk. Det handlar om tusentals och åter tusentals ljudinspelningar, nedteckningar och förklaringar om hur ortnamn och personnamn har vuxit fram och förklaringar om hur dialekter har utvecklats. Det handlar också om några av våra språkliga kulturarv, nämligen samiska och meänkieli. Regeringens uppdrag till institutet är tydligt. Kulturarvet ska bevaras, forskning ska bedrivas och arvet från historien ska föras vidare. Men paradoxalt nog finns det ett beslut av myndigheten att lägga ned arkiven i och och säga upp personal som sköter dem. Därför är vi många som naturligtvis undrar hur en nedläggning av arkiven egentligen skulle kunna bidra till att forskning och arkivering utvecklas. Jag ska ärligt säga att jag känner stor oro. måste vi, herr talman, ha klart för oss att varken riksdag eller regering normalt bestämmer över myndigheters organisation. Det har kulturministern rätt i. Dessutom vet vi att oppositionen i andra sammanhang är väldigt snabb med att tala om ministerstyre när en minister lägger sig i hur en myndighet ska arbeta. Det här är inte helt enkelt. För mig och för många språk- och kulturintresserade är frågan om arkiven viktig, och jag vill avslutningsvis säga att jag förväntar mig att regeringen fortsätter att vara tydlig gentemot myndigheten när det gäller uppdraget. Jag litar på att regeringens återrapporteringskrav innebär att regeringen fortsättningsvis noga kommer att följa frågan. 49 Kultur- och idrottsminister (M): Det är riktigt som säger att vi från departementet inte överprövar de beslut som myndigheterna fattar, eller generaldirektörerna för den delen. Jag vet också att , som är generaldirektör för och folkminnen, har varit i kulturutskottet. Säkert hade utskottets ledamöter möjligheter att mer i detalj ställa de frågor som förs fram här. Precis som säger vore det inte korrekt av mig vare sig enligt grundlagen eller på annat sätt att lägga mig i de beslut som myndigheten fattar, i synnerhet inte som man säger sig göra detta för att organisationen ska bli bättre och effektivare. Institutet får nästan från staten och har fått nya och spännande uppdrag. I den senaste budgeten ökade vi dessutom anslaget med för att man bland annat ska kunna stärka de språkvårdande insatserna, de nationella minoritetsspråkens och det svenska teckenspråkets ställning och svenskan för dem som har ett annat modersmål än svenska. Institutet bedriver naturligtvis också forskning. frågar om vi har givit institutet andra uppgifter. Svaret är nej, det har vi inte, utan de uppdrag som fanns enligt instruktionen finns fortfarande kvar.