prot · H10964 · 2014-02-04 00:00:00 — Jag tror att oron för att det när man förstärker och koncentrerar ett upphandlingsstöd inte ska bli minst lika bra är överdriven. Tvärtom kanske det blir bättre. Jag tror att vi kan se fram emot den här utvecklingen. Sedan får vi följa den. Regeringen kommer självklart att följa att gör det som de ska göra, och så får vi se hur det utfaller och följa upp, förstärka och förbättra ytterligare om det skulle finnas sådana behov. Men allt tyder på att man kommer att skapa en bra, fungerande verksamhet, och jag tror att kan vara lugn och trygg i att det här kommer att bli bättre än det tidigare arbetet. Det innebär inte att det kommer att bli perfekt från dag ett, men jag tror att om vi återkommer till en interpellationsdebatt om detta kommer vi att se att vi har flyttat fram positionerna betydligt tack vare bland annat den här åtgärden som regeringen vidtar. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2013/14:237 om giftiga kemikalier i leksaker och barnkläder 62 Miljöminister (C): har frågat mig vad jag avser att göra för att vi tryggt ska kunna köpa kläder och leksaker till barn med vetskapen om att de inte innehåller giftiga kemikalier. Jag måste säga, herr talman, att tar upp en mycket viktig och angelägen fråga om gifter i varor. Att skydda människor och miljö från farliga kemikalier är en av regeringens prioriteringar. Regeringen anser att kraftfulla åtgärder behövs för att minska den direkta exponeringen och också den diffusa spridningen av hälsofarliga ämnen från varor. Vi kommer i kontakt med fler kemikalier än tidigare genom mängden av leksaker, kläder, elektronik, hygienprodukter och andra varor. Även om läckaget av ett farligt ämne från varje enskild vara kan förefalla litet innebär de stora volymerna att människors exponering i vardagen och det totala läckaget till miljön blir betydande. Som en del i arbetet med en giftfri miljö och den strategi som regeringen har arbetar Kemikalieinspektionen på regeringens uppdrag med en handlingsplan för en giftfri vardag –2014. Regeringen har ytterligare i budgetpropositionen beslutat om ökade resurser och att den här satsningen ska fortsätta till 2020. Handlingsplanen har särskilt fokus på att skydda våra barn och ungdomar från kemikalierisker i vår vardag. Kemikalieinspektionens uppdrag omfattar ett antal prioriterade områden, bland annat att etablera branschdialoger för att främja företagens arbete med produktval för att undvika farliga ämnen. Branschdialogerna omfattar textilier, leksaker samt kosmetiska produkter och hygienprodukter. Branschdialogen för textilier har bekräftat att vi har branschens stöd för reglering av farliga ämnen på EU-nivå och har också gett till resultat att man inhemskt fasar ut ett antal ämnen i . Regeringen beslutade om en kemikalieproposition, proposition 2013/14:39 med titeln mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken. Med propositionen lägger vi fast färdriktningen för en ny kemikaliepolitik och de insatser som krävs för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Takten i utfasningen av särskilt farliga ämnen måste öka, och vi behöver effektivisera arbetet och arbeta med grupper av ämnen. Det är någonting som är ganska ovanligt än så . Lagstiftning är förstås ett viktigt verktyg, och som ni väl känner till finns det sektorsspecifika kemikaliekrav för leksaker på EU-nivå, men textilområdet saknar detta, vilket jag tycker är en brist. Jag kommer att fortsatt verka för att det tas fram gemensam lagstiftning för textilier på EU-nivå. Jag har redan påbörjat detta arbete och har i kontakter med Europeiska kommissionen påtalat vikten av detta och också skickat brev till kommissionen för att formellt uppmana dem att ta initiativ till EU-gemensamma regler för farliga ämnen i textil. Som komplement till lagstiftning och frivilliga initiativ är det viktigt att även utreda möjligheterna till andra styrmedel, till exempel skatter. Regeringen beslutade därför att utreda behovet av nya ekonomiska styrmedel på kemikalieområdet för att minska förekomsten av, eller risken för, exponering och spridning av miljö- och hälsofarliga ämnen från olika varugrupper, till exempel kläder och hemelektronik. En särskild utredare har utsetts. har även ställt frågan vem som bär ansvaret för att dessa varor finns på marknaden. Naturligtvis är det de som säljer och placerar produkter på marknaden, företagen, som har ett övergripande ansvar för att ämnen används på rätt sätt. Det finns reglerat i EU:s kemikalieförordning, Reach. Utöver Reach finns en särskild lagstiftning för leksaker som ställer särskilda kemikaliekrav på just leksaker. Huvudregeln är att leksaker inte får innehålla ämnen som är cancerframkallande, reproduktionsstörande eller som förstör arvsmassan. Även vissa allergiframkallande ämnen är förbjudna. Regeringen har i kemikaliepropositionen som jag nämnde uttryckt att användningen av allergiframkallande ämnen och också gruppen hormonstörande ämnen i leksaker bör regleras på ett liknande sätt, det vill säga att dessa ämnen som huvudregel inte bör användas i leksaker. Det finns mycket att göra på kemikalieområdet. Det finns många styrmedel, alltifrån lagstiftning på global och europeisk och till och med nordisk eller svensk nivå till branschdialoger och information. Jag kan försäkra att regeringen arbetar för en ambitiös kemikaliepolitik för en giftfri vardag. Jag är mycket glad att vi har kunnat presentera en ny plattform för en sådan kemikaliepolitik för och ser fram emot beslut . 63 (S): Jag tackar ministern för svaret, men jag är inte helt nöjd. Ministern hade kanske inte förväntat sig det heller. Det vet jag inte, men det får jag kanske höra här. Jag läste pressmeddelandet och debattartikeln som publicerades i samband med, tror jag att det var, propositionen med titeln mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken. Det var , om jag inte har fel. Man kunde läsa i ingressen, och det går att hitta på regeringens hemsida, att vi konsumenter ska vara trygga med att de produkter vi köper inte är skadliga för oss eller vår miljö. Det är väl en vision, förstår jag. Ungefär som det här skrevs gick jag ut och tittade efter julklappar till mina barnbarn som är och . Det står inte Giftig eller Utan gifter på nallebjörnarna, och det går alltså inte att utläsa vilka leksaker som innehåller olika kemikalier, exempelvis till och med bly som ska fasas ut och definitivt inte finnas i leksaker. Jag tycker ändå att jag är rätt bra på sådant här, eftersom jag har jobbat som kemilärare , men det går inte ens att som allmänbildad person och till och med utbildad kemist läsa sig till var gifterna finns. Då stämmer det inte alls att vi ska känna oss trygga med det köper. Jag är helt övertygad om att ministern tänker på samma sätt som jag när det handlar om just varor eller produkter som barn använder. Barnen ska vara ännu mer skyddade än vi vuxna. De är den uppväxande generationen, och vi vet att svårnedbrytbara ämnen som samlas i en barnkropp blir fler och fler och kommer att finnas kvar. Man kan inte säga till små barn, som barnbarnet , att de absolut inte får stoppa en viss sak i munnen eftersom det kan vara hormonstörande ämnen i den. Det lilla barnet gör det i alla fall. Det finns mycket övrigt att önska när det gäller både hur vi tillämpar den lagstiftning vi har, som är EU-lagstiftning, och på hemmaplan. Det står till och med att man strider om var ansvaret ligger och att det måste utredas. Det är ytterligare en sak som försvårar utfasningen av de här ämnena. Som om inte detta vore nog har också gjort undersökningar, men inte på leksaker utan på barnkläder och skor. Det visade sig att hos i stort sett alla kedjor som tillverkar och säljer barnkläder kunde man hitta gifter. Vi behöver gå före från svenskt håll. Vi har hört att man tar initiativ från svenskt håll och att man ska föra upp frågan på EU-nivå. Men jag tycker att man behöver hitta ännu fler sätt så att vi till nästa jul, och inte bara till jul utan över huvud taget när vi ska köpa varor som barn använder, ska kunna känna oss trygga – precis som ministern skriver i debattartikeln. Jag skulle vilja ha ett lite mer utförligt svar om hur regeringen nu på direkten tar initiativ för att fasa ut dessa varor helt. 64 Miljöminister (C): Jag tror att och jag har väldigt lika utgångspunkter i diskussionen. Vi tycker att det är viktigt att de produkter som finns nära barn, egentligen alla produkter, ska vara giftfria. Men det är prioriterat att börja med att se till att produkter som finns nära barn är giftfria. Det är inte alldeles lätt. Jag håller med om mycket av problembeskrivning. Anledningen till att jag har engagerat mig i kemikaliefrågor är att jag tycker att det här inte är tillräckligt. Jag är också glad över att vi har kunnat lägga en tuff plattform eller inriktningsproposition när det gäller kemikaliepolitiken som gör att våra kontrollmyndigheter kan gå vidare med de här frågorna, så att vi kan testa. De regler som vi har följs nämligen inte alltid, vilket påpekar. När det gäller importfrågan importeras varor i väldigt stor utsträckning från länder utanför EU. I takt med att vi får alltmer globala leveranskedjor blir kontrollen mycket svårare. Vi försöker nu göra EU:s lagstiftning tuffare men också jobba globalt inom FN-systemet med den stora internationella kemikaliestrategin, som kallas SAICM, för att driva på för att fler farliga ämnen ska regleras eller förbjudas och att internationella konventioner upprättar fullt fungerande efterlevnadsmekanismer. Det har vi inte . Däremot har vi svenska regler, vi har europeiska regler och vi har också regler som kan användas i det här fallet. Förutom att jobba med lagstiftning på de olika politiska nivåer som finns försöker vi också se till att vi har analyser och forskningsrapporter som gör att vi kan gå fram i tillräckligt stor utsträckning inom EU och få erkänt det vi vill göra där. Det ställer mycket höga krav på förberedelsearbetet. försöker vi se till att Kemikalieinspektionen får kraftigt utökade medel för att just kunna testa och kontrollera olika produktgrupper och ha en branschdialog med till exempel leksaksbranschen eller textilbranschen – om man tänker på barnkläder. Kemikalieinspektionen har besökt och kontrollerat 44 företag som tillverkar, importerar och säljer leksaker. De har testat 211 leksaker, och av de 211 var det 53 som innehöll farliga ämnen i förbjudna halter. Det var ftalater, mjukgörare i mjuk plast och bly i elektriska leksaker till exempel. Dessutom hittade man kortkedjiga klorparaffiner, bromerade flamskyddsmedel, kadmium, bly och azofärgämnen i olika delar. De företag som sätter produkter med farligt innehåll på marknaden gör det i strid med . Det är mycket allvarligt. Jag tycker själv, både som centerpartist och som miljöminister, att vi behöver skärpa våra regler när det gäller miljöbrott. Det här är ett sådant område som man snabbt tänker på i det sammanhanget. Företagen riskerar också sitt varumärke genom att förekomma i rapporter från Kemikalieinspektionen där konsumenter lätt kan gå in och hitta fakta på nätet. Jag vill också säga att det finns en informationsplikt enligt Reach. Den är lång och omständlig, men man kan även kräva att få svar om innehåll från försäljaren eller distributören. 65 (S): Precis som ministern läste upp innehöll av leksakerna högre halter än vad som var tillåtet. Det som förvånar är att man efter det behöver utreda vem som bär ansvaret. Om man inte ens har det klart för sig kan man inte plocka bort leksakerna, utan de fortsätter att säljas även efter att man har påvisat att av leksakerna i våra svenska butiker innehåller gifter. Bly är direkt giftigt och påverkar hjärnan. Vi har cancerframkallande ämnen i av våra leksaker. Det beräknas att vi handlar leksaker för , och då har vi alltså köpt giftiga leksaker som barn just nu sitter och leker med för 250 miljoner. utreds vem som bär ansvaret. Det kan inte vara det enskilda barnet och inte ens farmor som har köpt leksakerna eftersom det inte finns någon möjlighet att veta det. Ingressen som handlar om att vi kan känna oss trygga med de produkter vi köper behöver nog ändras. Det kan vi inte göra. Det kan vara en vision, men man känner sig inte alls trygg. Leksaksdirektivet kunde börja tillämpas 2011 men fullt ut . Undantaget gäller om man har saker i lager, men jag kan inte tänka mig att alla har funnits på lager. Med tanke på all julhandel tror jag att det är sådant som har kommit till affärerna även efter . Jag är mycket förvånad över att man inte har sett över vem som bär ansvaret för att ett regelverk tillämpas då det börjar gälla så att de leksaker som man nu ser är giftiga kan plockas bort på direkten. När det gäller textilierna och barnkläderna är det bra att ministern beskriver att det handlar om såväl ideella krafter och företag som branschöverenskommelser. Det är en bra väg att gå, tillsammans med lagstiftning. Man har tittat på olika företag, och märkesföretag, och då blir jag orolig för att det även kan brista när det gäller jämlikhetsdelen. Vissa kanske vill skydda sitt märke mer. I test kan man se vilka som är först med att se över detta. Det är företag som har jättemycket att förlora om de skulle få ett nedsvärtat rykte, till exempel Burberry. Den typen av företag har dyra kläder och produkter beroende på att man lägger på mycket avans just för att det är ett känt företag. Då kan man se att det börjar smyga sig in ett jämlikhetsperspektiv också. Jag tycker att ministern har goda ambitioner. Jag har följt arbete med Reach i . Men det behövs mer action. Det finns ett tryck även från oppositionen. Är det så att behöver ett tryck för att det ska hända någonting lovar vi att verkligen ställa upp. Gå från ambition till konkreta förslag, så att vi kan fasa ut de här gifterna! 66 Miljöminister (C): Jag tackar för de vänliga orden. Det man måste vara klar över är att vi har nytta av gemensam lagstiftning på de här områdena inom den inre marknaden, eftersom vi importerar väldigt mycket både leksaker och kläder. Man skulle önska att det vore snabbt gjort att få sådana här regler på plats. Det är det nu inte. Det krävs fleråriga tester och vetenskaplig dokumentation av en viss mängd. Det krävs också att man anmäler det här. Det talas om action på det här området, och det är sådana plattformar kemikaliepropositionen innehåller. Det handlar om hur vi ska aktivera det svenska arbetet vad gäller vetenskaplig dokumentation, hur vi ska bli tydligare med att anmäla ämnen till kommissionen och hur vi ska arbeta ihop med andra länder för att få fart på processen, så att vi får europeiska regler som hjälper oss. Vi har också ett antal ämnen där vi nu testar hur vi kan gå före från svensk sida för att få på plats regler på ett sådant sätt att vi inte får protester från andra länder; om våra notifieringar inte godkänns får vi en backlash i stället, som vi har sett andra länder få när det gäller en del av de farliga ämnen som vi har diskuterat . har vi strategin för en giftfri vardag, där vi arbetar med våra expertmyndigheter och där Kemikalieinspektionen får anslag. Kemikalieinspektionen har ett nytt arbetssätt. Det handlar mycket mer om inspektioner och kontroll än tidigare, och det ger resultat. På textilsidan besökte Kemikalieinspektionen 30 företag , och man kontrollerade varuprover från de företagen och tre företag till. Man hittade då inga förbjudna eller begränsade ämnen i analyserna, men man hittade ämnen som finns på kandidatförteckningen till Reach. Det innebär att behandlingen av dessa ämnen är i den fasen att man fyller på med vetenskaplig dokumentation och rapporter. De ämnena omfattas av informationsplikten i artikel 3 i Reachförordningen. Kemikalieinspektionen lämnade in en anmälan om miljöbrott till åklagare mot de företag som sålde tyger innehållande kandidatämnen men inte hade kännedom om innehållet i tygerna och inte hade lämnat korrekt information till sina yrkesmässiga kunder. Det är ett exempel på hur vi kan samspela mellan europeisk reglering, svensk reglering, svensk kontroll och svenska åtgärder. Extramedlen till Kemikalieinspektionen är därför väldigt viktiga. Det är också så att verksamheten fortsätter. Branschdialogen är det sista komplementet. Det är klart att seriösa företag och seriösa kedjor blir väldigt bekymrade över att finnas med i den här diskussionen. Jag tror att många har en ärlig vilja att förbättra sin produktion och se till att produkter som säljs till konsumenter är ofarliga, särskilt när det gäller barn. I textilbranschen arbetar man med att ta fram en minimilista över oönskade ämnen för att företag ska kunna ställa samma krav på sina leverantörer och därmed få ett större genomslag. På det sättet sprids det svenska förebyggande kemikaliearbetet för en giftfri vardag med särskilt fokus på barn, även till produktionsländer som och . Det är en utveckling som jag tror att vi allihop välkomnar. 67 (S): Det finns lite olika delar i detta, eftersom jag har frågat om både barnkläder, som är textilier, och leksaker. För leksaker finns det ett särskilt direktiv som gäller. Då är ändå min fråga: Finns de leksaker som har testats och konstaterats innehålla gifter fortfarande i butikerna? Jag förstår det som att de inte är bortplockade, utan att man fortfarande utreder vem som bär ansvaret. Vi fortsätter alltså att köpa de här leksakerna. Det var bra att ministern tog upp det här med tillsyn och inspektioner, vilket är oerhört viktigt. Har vi en lagstiftning måste vi också visa att den tillämpas och att vi har en tillsyn. Men den måste vara taggad också; när man väl hittar något måste man veta vad man ska göra, så att det kan plockas bort. Det är det jag menar med action. När man hittar gifter som inte är tillåtna ska det vara möjligt att direkt plocka bort varan från butikerna och utkräva ansvar. Det är fortfarande något jag undrar över. Jag har inte kunnat hitta uppgifter om att man faktiskt har tagit bort varor. Jag hoppas, ministern – så länge är minister – att branschdiskussionerna fortsätter, att man försöker fånga upp alla kedjor, både dem som säljer billigare kläder och dem som säljer dyrare kläder, att man ser vikten av att det är likvärdigt för alla barn och tar upp jämlikhetsperspektivet samt att man försöker hitta skarpa förslag gentemot dem som inte följer regelverk och överenskommelser. 68 Miljöminister (C): Jag vill betona att seriösa försäljare av leksaker och kläder naturligtvis plockar bort produkter när de här larmen kommer och man inser att olika produkter innehåller förbjudna ämnen. Vi försöker skärpa tillsynen, skärpa informationen och skärpa reglerna. Vi jobbar alltså på olika områden parallellt. Det är alldeles självklart så att den grundbult som finns i , polluter pays principle, det vill säga att den som sätter en produkt på marknaden har ansvar för vad den innehåller och vilka skador den kan ge, även gäller för leksaker och textilier – och för den delen alla varor. Särskilt allvarligt är det naturligtvis när det gäller produkter som riktar sig till barn. Den proposition som har lämnats till och som jag hoppas att mycket snart ska votera om ger oss en helt annan plattform och en helt annan möjlighet att jobba mycket tuffare med de här frågorna, precis som efterlyser. Jag har jobbat med detta . Den här propositionen är för mig ett bra steg framåt, men det innebär alls inte att vi är färdiga med frågan. Det krävs väldigt mycket arbete innan vi kan säga att vi verkligen har nått miljömålet om en giftfri vardag. I det arbetet hoppas jag att vi kan förena alla goda krafter. Jag ska be att få tacka för en väldigt viktig interpellationsdebatt och en bra interpellation. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2013/14:243 om kemikalier i vårt dricksvatten 69 Miljöminister (C): Ärade åhörare och ärade ledamöter! har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra och skydda vårt dricksvatten från farliga ämnen. Frågan ställs med anledning av att vattenledningar inuti fastigheter renoveras med hjälp av så kallad relining, en metod där man trycker ut och härdar plast inuti gamla vattenledningsrör. Regeringen gör en särskild satsning på ökad kemikaliesäkerhet. Kemikalieinspektionen får en resursförstärkning om ytterligare för att i samarbete med andra myndigheter genomföra en handlingsplan för en giftfri vardag med särskilt fokus på barn. Regeringen har föreslagit ytterligare satsningar för att intensifiera och vidareutveckla handlingsplanen. I linje med den satsningen har regeringen gett Kemikalieinspektionen i uppdrag att, tillsammans med och , kartlägga i vilken utsträckning bisfenol A kan avges vid renovering av dricksvattenrör samt vid behov föreslå åtgärder för att minska exponeringen. Uppdraget redovisades , alltså . Enligt uppgift från Kemikalieinspektionen används inte längre bisfenol A i relining i . Företagen har frivilligt gått över till bisfenol A-fria alternativ. För att säkra och skydda vårt dricksvatten tillsatte regeringen dessutom en särskild utredare som ska gå igenom dricksvattenområdet, från råvatten till tappkran för allmänt dricksvatten. Syftet med utredningen är att identifiera nuvarande och potentiella utmaningar för en säker dricksvattenförsörjning i landet, på kort och på lång sikt, och i förekommande fall föreslå lämpliga åtgärder. Utredningen ska bland annat föreslå hur svenska myndigheters ansvar beträffande material i kontakt med dricksvatten bör fördelas. 70 (S): Det är vi första gången debatterade denna fråga, det vill säga relining av friskvattenrör, vattenledningar inne i fastigheter. Jag var glad efter den debatten. Jag blev glad över att ministern tog det på sådant allvar, och jag upplevde det verkligen som ärligt och uppriktigt när ministern sade att vi ska sätta ned foten i det här avseendet. Än gladare blev jag när jag någon månad senare hörde ministern på nyheterna på radion säga samma sak. Jag tror att ministern ordagrant sade: tänker jag sätta ned foten när det gäller bisfenol A i vårt viktigaste livsmedel, det vill säga dricksvattnet. Sedan har jag gått och väntat på att den där foten ska märkas och att vi verkligen ska få se att ministern sätter ned foten. Tyvärr har jag inte riktigt gjort det. Jag vet att det har, precis som ministern säger i svaret, tillsatts nya utredningar. Som ministern sade i debatten med går det inte att säga att bisfenol A eller andra kemikalier bara i liten omfattning eller på ett litet område drabbar oss människor, för det finns kemikalier på alla områden i vårt samhälle. När det gäller livsmedel har vi det i förpackningar, i plaster som har bisfenol A i sig. Vi har det i en mängd olika material, både i nya och i gamla. Det är väldigt oroande att vi nu har det också i vårt dricksvatten, förutom i våra livsmedel, i och med att vi inte har lyckats stoppa metoden som heter relining. Ministern säger att företagen har slutat att använda den. Jo, jag vet att branschen har sagt att man inte längre ska använda den, alltså branschorganisationen. Men ministern, jag och de flesta andra vet att det är fri rörlighet för varor och tjänster i EU, och vi vet att det finns företag som inte är med i branschorganisationer och som kanske inte har avgett ett sådant löfte. Jag läser med förvåning, kanske inte men väldigt ofta, hur man i annonser fortfarande erbjuder relining för renovering av just vattenledningar inne i fastigheter. Det är oerhört allvarligt att vi exponeras för olika gifter och i synnerhet bisfenol A i det livsmedel som är det absolut viktigaste. Jag är på riktigt oroad över vad som håller på att hända och över den kemikalieanvändning som vi, naturligtvis inte bara i utan i hela EU, drabbas av. Vi vet vad bisfenol A kan ge för skador. Vi vet att det kopplas ihop med diabetes och hjärt- och kärlsjukdomar hos vuxna. Till och med när det gäller adhd pratar man om samband mellan bisfenol A och skador hos människor. Inte minst vet vi att det är hormonstörande. 71 Miljöminister (C): Jag delar verkligen den oro som har.