prot · H20942 · 2014-12-19 00:00:00 — Men sedan kom dråpslaget i SVT:s partiledarintervju. Det visade sig att de tidigare plötsligt krympte till en femtedel – – och besvikelsen blev stor. Sedan kom nästa besked från som hade gjort uträkningar. Då motsvarar regeringens satsningar på för lärare. Jag skulle önska att statsrådet utvecklar och förklarar hur det ligger till med dessa generella löneökningar som statsrådet utlovade till landets lärare. 101 Utbildningsminister (MP) replik: Hur det ligger till är att vi har lagt en budget på bord som innehåller en avisering om att 3 miljarder kan tillföras parterna för att kunna användas till högre lärarlöner . Ditt parti, tillsammans med övriga borgerliga partier och , är beredda att stryka varje ord om dessa pengar och stoppa dessa 3 miljarder. Jag tvivlar på att lärarstudenten som du refererade blir gladare för att man stoppar de pengar som finns för att staten ska vara med och ta ansvar för högre lärarlöner. Men det är precis det som ni avser att göra. Jag tycker att det är mycket beklagligt. Vår modell har varit densamma . Den har inte glatt alla, men den har inneburit att vi vill att staten ska vara med och ta ansvar för att parterna ska kunna höja lärarnas löner. Lärarnas löner har halkat efter att det måste vara ett gemensamt ansvar mellan stat och kommun att i dialog med parterna göra det möjligt att höja lärarnas löner. Vi ställer då motkrav på parterna att de tydligt prioriterar höjda lärarlöner. Ju mer vi kan göra, desto snabbare får vi en löneutveckling som faktiskt innebär att lärarnas löner höjs med de summor som nämner. Detta är rätt viktigt, därför att det som vi har sett är hur allt fler lämnar läraryrket. Under tid som utbildningsminister lämnade var fjärde lärare yrket av andra skäl än pension. Jag hade kanske gärna velat skylla på men så enkelt är det inte, utan detta är resultatet av att läraryrket år har nedvärderats i förhållande till andra yrken när det gäller lön och arbetsmiljö. Ska man ändra på det måste man jobba både med lön och arbetsmiljö. Då behövs det ett gemensamt ansvarstagande, och då behövs det pengar. Därför avsätter vi 3 miljarder för att en nationell samling ska kunna komma överens om regler som gör att lärarnas löner, gärning och utveckling värderas. I den borgerliga budgeten finns inte ett öre. 102 (KD) replik: Jag tackar utbildningsministern för svaret. Det kanske låter som om jag skulle vara emot löneökningar för lärarna. Men det är precis tvärtom. Jag håller med om allt det som utbildningsministern säger. Det som jag vänder mig emot är de förvirrande beskeden. Vad är det egentligen som kommer att hamna i lärarnas lönekuvert? I en intervju med utbildningsministern i sade han: Kommunerna måste lova att inte lärares löner i kommande valrörelse ska ligga lägre än märket i avtalsrörelsen. Ska lärarna inte heller kunna ta för givet att de får de ? Om jag förstår detta rätt blir det om kommunerna tillsammans med SKL väljer att prioritera lärarna i kommande budgetar. Jag vänder mig helt enkelt emot alla förvirrande besked. Vad kommer att hamna i lärarnas lönekuvert? Jag vore tacksam om utbildningsministern vill kommentera även detta. 103 Utbildningsminister (MP) replik: Jag ska först göra en rättelse. Intervjun med mig som refererade till tror jag inte gjordes som utbildningsminister. Detta är lite viktigt, för det är också svaret på frågan. Det är nämligen så att vi som stat inte kan gå ut och lova hundralappar eller tusenlappar på kronnivå till en enskild yrkesgrupp. Men vi kan möjliggöra att parterna kan göra ett ordentligt arbete med att höja en grupps löner. Det är det vi vill möjliggöra genom att satsa 3 miljarder. Detta är en satsning som båda lärarfacken har uttryckt som historisk. Jag vet att det ena lärarfacket firade med att äta tårta och i går lämnade över tomma paket till ledamöter, eftersom det ser ut som om denna satsning är på väg att strykas. Det är helt enkelt tomt under granen för svensk skola när man tittar på investeringar som ska göra att fler vill bli lärare. Vi är beredda att tillskjuta 3 miljarder. Det är den enskilt största satsningen som vi aviserar på skolområdet. Den är större än några andra enskilda satsningar i vare sig vår budget eller er budget på skolområdet. Det är alltså en mycket stor satsning för att man ska kunna höja läraryrkets attraktivitet. Men den kräver att parterna är med och tar ansvar. Och det finns en beredskap och en vilja från parterna att göra det inom ramen för en nationell samling för läraryrket. Jag har för avsikt att sätta igång en sådan. Men för att den ska nå i mål behövs de statliga pengarna. Det är därför som det är så beklagligt att ni väljer att stryka dem. intygar att hon inte är emot höjda lärarlöner. Det är bra så. Men tyvärr kommer hon att rösta mot ett statligt ansvar för höjda lärarlöner i den budget som hon avser att rösta på vid omröstning efter debattens slut. Det finns nämligen inte en rad i den budget som de borgerliga partierna och har ställt sig bakom som innebär en finansiering av den nationella samlingen för läraryrket. Dessa 3 miljarder är strukna. Varje hänvisning till dem är struken. Det är inget gott besked för lärare. Ska vi lyckas i vår gemensamma ansats och anställa fler i svensk skola måste det finnas några att anställa. Då måste man också satsa på villkoren för yrket. Där är lönen en viktig del. 104 (S): Först vill jag säga att vi socialdemokrater inte deltog i utskottets anslagsbeslut som vi diskuterar . Jag vill i stället hänvisa till det särskilda yttrande som vi socialdemokrater har skrivit tillsammans med och . Lägre ambitioner – med dessa två ord kan man sammanfatta de borgerliga partiernas budget för vuxenutbildning och högre utbildning. Denna ambitionsminskning har möjliggjorts på grund av budgetspel. Jag tycker att det är sorgligt, eftersom det stänger dörrar för många som vill studera. Det drabbar många utbildningsanordnare som hade sett fram emot att kunna erbjuda fler platser inom vuxenutbildningen och högskolan. Vi måste satsa offensivt på fler platser inom vuxenutbildningen. Det är för det första viktigt för att stärka det livslånga lärandet, och för det andra är det nödvändigt för att vi ska kunna bekämpa den höga arbetslösheten. Därför tycker jag att det är sorgligt att de borgerliga partierna är blinda för detta, och det är förvånande. Samarbetsregeringen har höga ambitioner och lanserar därför ett kunskapslyft som syftar till att ge vuxna ytterligare möjligheter till utbildning. Det är en satsning på fler platser i högskolan, fler platser i , fler platser i komvux och yrkesvux samt fler platser i folkhögskolan. Vi vill bygga ut komvux och yrkesvux med 10 000 platser. Vi vill införa ett utbildningskontrakt med drygt 3 600 platser inom komvux och yrkesvux för unga arbetslösa som inte fullföljt en gymnasieutbildning. Vi vill kraftigt bygga ut , med 2 000 platser och sedan 4 000 platser . Därtill kommer att vi vill bygga ut folkhögskolans allmänna kurs med 1 500 platser och med 2 000 platser . Tyvärr säger de borgerliga partierna, med stöd av , nej till hela denna satsning. Tyvärr, säger jag, sätter ni käppar i hjulet för många människors möjlighet till utbildning och därmed en väg till jobb. Jag tycker inte att detta är en framsynt politik, och jag har väldigt svårt att förstå era prioriteringar. Även inom den högre utbildningen sänks ambitionerna i Alliansens budget. I samarbetsregeringens budget finns 5 000 nya högskoleplatser , och det växlas upp till 14 300 platser . skärs den satsningen ned med omkring 4 500 helårsstudenter. Det är en besvikelse för studenter och lärosäten. Även när det gäller kvaliteten på landets högskoleutbildningar sänker Alliansen ambitionerna. Vi ville se en kvalitetsförstärkning av resurserna till utbildningar inom humaniora och samhällsvetenskap samt till lärar- och förskollärarutbildningar. Det var en framtidssatsning på 2015 och ytterligare . Tyvärr säger de borgerliga partierna nej även där. Jag tycker att det är beklagligt, och det är anmärkningsvärt med tanke på att ni borgerliga partier så starkt betonat vikten av att prioritera högskoleutbildningarnas kvalitet. Jag tycker att det är märkligt att inte ha några kvalitetspengar över huvud taget. Är det inte lika viktigt längre? Jag kan konstatera att den borgerliga budgeten även innehåller lägre ambitioner för den nya myndigheten . Ni tar bort 10 miljoner från institutet. Det är ganska anmärkningsvärt med tanke på skolans negativa kunskapsutveckling och ökade segregering . Så här i vill jag dock avsluta med något positivt. När det gäller synen på forskning förenas både vi och de borgerliga partierna i höga ambitioner för forskningen. I den regeringsförklaring som presenterades anges att den forskningspolitiska horisonten måste förlängas. Vi måste gå från att tänka i fyraårsintervaller till att tänka i ett tioårigt perspektiv. Det innebär att vi måste vinnlägga oss om att hitta breda politiska lösningar som håller . Jag hoppas att detta förhållningssätt – breda politiska lösningar som håller – får sjunka in under , så att vi när vi kommer tillbaka till efter helgerna kan förenas i att jobba för högre ambitioner för hela utbildningspolitiken. Tyvärr är jul- och nyårshälsningen från de borgerliga partierna lägre ambitioner för skolan, lägre ambitioner för vuxenutbildningen och lägre ambitioner för den högre utbildningen. Samarbetsregeringens jul- och nyårshälsning klingar dock annorlunda. Vi kan inte backa in . Vi måste ha betydligt högre ambitioner för skolan, för vuxenutbildningen och för den högre utbildningen. Med det, herr talman, vill jag önska alla här i kammaren en god jul och ett gott nytt år. 105 (SD): får allt svårare att hävda sig i den internationella konkurrensen vad gäller högre utbildning. Det finns olika listor, och även om de mäter på olika sätt är resultaten ganska entydiga: tappar mark. I ett utpräglat kunskapssamhälle, vilket ändå kan sägas vara, tycker jag att detta är högst olyckligt. Det är ju inte så att vi vill hävda oss i den globala konkurrensen genom låga löner och arbetslöshet. Då återstår egentligen bara att bli mer effektiva och mer innovativa, och detta upprätthåller vi långsiktigt genom att bevara och utveckla vår grundutbildning och vår högre utbildning. Allting hänger ihop. Vi har i tidigare anföranden hört beskrivningar om skolans problem. En fungerande grundutbildning utgör basen för den högre utbildningen, och tyvärr klagar många universitetslektorer på allt sämre förkunskaper hos de nyblivna studenterna. Det och gymnasiet inte har lyckats med kan inte universitet och högskolor reparera. Vi sverigedemokrater tror inte att grunden till innovationer består i att vi här i kammaren bestämmer eller antar vilka områden innovationer kommer att poppa upp på, utan den frågan överlåter vi med varm hand till akademiker och tekniker. Det vi kan göra här i kammaren är att skapa goda grundförutsättningar för kunskapssamhället, med både bredd och spetskompetens i grundutbildningen samt konkurrenskraftiga utbildningar på högskole- och universitetsnivå. Jag talade för inte alltför länge sedan med en universitetslektor i biokemi på en medelstor högskola, och han beklagade sig över att två tredjedelar av hans studenter inte klarade utbildningen på ett tillfredsställande sätt. Han var noga med att poängtera att de som arbetade med utbildningen satsade på programmet, men de flesta hade så dåliga förkunskaper och så dålig motivation att de egentligen aldrig ens haft några förutsättningar att klara utbildningen. Av dem som klarade utbildningen var det bara ungefär hälften lektorn skulle betrakta som flygfärdiga kemister. Han gick till och med så långt som att säga att utbildningen närapå var bortkastad på fem sjättedelar av studenterna. Vissa blir i praktiken godkända för att institutionen inte vill mista finansiering. Det kan låta extremt, men man hör det faktiskt från olika håll. Det oroar mig verkligen. Råder det då någon brist på kemister? Nej, det gör det inte. En chef i framhöll att han fick in över hundra ansökningar när han hade en annons ute om att anställa en kemist. Det var arbetslösa kemister som hade tagit examen, och pratar vi trots allt om ett utbildningsområde som i någon mening betraktas som ganska intressant ur ett arbetsmarknadsperspektiv. Jag säger detta för att det kanske inte är så att det vi måste satsa på är fler högskoleplatser generellt. Vad som krävs i verkligheten är i stället att vi har bra kompetens hos dem som kommer in på utbildningarna och att vi verkligen har kompetens och kunskap på de områdena. Att bara satsa på högskoleplatser generellt, för sakens skull, blir snarare en illa dold arbetsmarknadspolitik. Det vi verkligen behöver är till att börja med en mycket bättre grund- och gymnasieskola. Den ska kunna producera studiemotiverade studenter med tillräckliga förkunskaper, så att de kan tillgodogöra sig den utbildning som ges. På högskolor och universitet måste vi våga prioritera kvalitet, inte bara till varje pris försöka trolla fram så många utbildningsplatser som möjligt och trycka upp så många examensbevis som möjligt. inser att alla inte kan, vill eller bör bli akademiker och att yrkesutbildade efterfrågas i en allt större utsträckning. Den stora skillnaden mellan utbud och efterfrågan på arbetsmarknaden är särskilt tydlig när det gäller företagens skriande behov av just yrkeskunniga. Det är viktigt att samarbetet mellan näringsliv och skola blir bättre. Utbildningarna måste på ett bättre sätt matcha den kunskap som efterfrågas på arbetsmarknaden. Därför satsar vi på lärlingsutbildningar och på ett ökat antal platser på just . Det behövs också satsningar på utbildningar kopplade till näringen, såväl längre civilingenjörsutbildningar som KY-utbildningar till exempelvis maskinoperatörer. Vi avsätter därför resurser till Myndigheten för och till , som är säte för enda professur inom mineralogi och är huvudman för högskoleutbildningarna i i . Syftet är att öka antalet utbildningsplatser med inriktning mot gruv- och mineralverksamhet, för där finns det ett tydligt behov. När det kommer till forskning så verkar vissa leva i föreställningen att forskarsamhället är oberoende av politiken. Det är fel. Vi politiker har ett enormt inflytande över den forskning som genomförs, för vi beslutar om finansieringen. Vi styr över anslag och finansiering till , Formas, och universiteten. Det är inte av omoral som vissa forskare lär sig att anpassa sig efter finansieringen. Det är en överlevnadsstrategi. Har de ingen finansiering har de inte heller någon verksamhet. Därför bör vi politiker vara försiktiga med hur vi ytterst styr forskningen. vill se större fokus på grundforskning, lite större fokus på framgångsrika universitet och tekniska högskolor och lite mindre decentralisering. Vi vill lyssna in vilka behov våra företag har och vilken kompetens de behöver. vill vi ge den akademiska världen friare tyglar. Det är inte vi politiker som i detalj ska uppfinna framtidens kunskapssamhälle. Låt kunskapssamhället uppfinna sig självt. Vi vill öka anslagen till forskningsrådet Formas vars uppgift är att främja och stödja grundläggande och behovsprövad forskning inom områdena miljö, areella näringar och samhällsbyggande. Den forskningsverksamhet som bedrivs på svenska universitet och högskolor är oerhört viktig för att landet ska kunna upprätthålla och återskapa den spetskompetens som är nödvändig för att skapa innovationer. Låt mig understryka att det viktigaste är att resultaten i den svenska skolan förbättras så att vi kan tillgodogöra oss den utbildning som erbjuds högre upp. 106 (S) replik: talar om vikten av att satsa på kvalitet i högskola och på högskoleutbildningar. poängterar också vikten av att satsa mer på yrkesutbildningar för att möta arbetsmarknadens behov. Vi i samarbetsregeringen tycker att kvalitetssatsning på högskolan är viktigt och har satt av och framåt. Vi har lanserat ett kunskapslyft som innebär en massiv satsning på fler platser. Det börjar med nästan 24 000 platser och växlar upp till drygt 35 000 platser . Allt det har sagt att vill är borta. När det verkligen gällde här i kammaren röstade ni på den borgerliga budgeten. Jag noterade att ni var så ivriga att ni var först att trycka på voteringsknappen. Hur ska man förstå detta? Jag får det inte att gå ihop över huvud taget. Antingen har ni en budget ni tror på eller så har ni inte det. Min tolkning är ganska klar. Ni tror inte på er egen budget. Den var inte så viktig. Däremot var det viktigt att rösta på den borgerliga budgeten, som innebär lägre ambitioner inom vuxenutbildningen och högskolan. Hur ska ni förklara för svenska folket att ni sviker och i stället ser till att det blir lägre ambitioner i högskola och vuxenutbildning? 107 (SD) replik: Jag vet inte om har missuppfattat det hela. har inte svikit någon. Tvärtom stod vi rakryggade för vår sak. Vi röstade på vår budget i första hand, och den innehöll precis de satsningar jag sa. Den innehöll 5 000 platser till yrkesvux och satsningar på komvux, forskning och precis de saker du nämner. Det är inte att svika sina väljare utan tvärtom. Vi tror på vår sak, och den har vi stått för hela vägen. Vi har inte röstat bort vårt eget alternativ. Låt mig vända på frågan. är i någon mening de som har satsat högst inom detta område. Varför valde inte övriga partier att rösta på vår budget om det nu är högre ambitioner man vill ha? 108 (S) replik: Ordningen i kammaren är att vi har förberedande voteringar för att sålla fram de två huvudförslagen i slutvoteringen. Detta måste vara medveten om. När vi kommer till slutvoteringen återstår två alternativ; de andra har fallit bort. Hade ni varit ärliga mot er linje hade ni följt er budget hela vägen och avstått i sista voteringen, men det gjorde ni inte. Ni var som sagt till och med snabbast med att trycka på voteringsknappen för att få den borgerliga budgeten genomröstad. Ni har därför svikit er egen linje. Det blir svårt att ta det ni för fram i kammaren på allvar när ni inte står för dem sedan i voteringen. Det mest beklagliga är att ni är så förblindade av en enda sak, och det är invandringspolitiken. Ni struntar i allt annat så länge ni får er vilja igenom i invandringspolitiken. Men vi är här i kammaren som skarpt ogillar er invandringspolitik, och vi kommer aldrig att kompromissa med det. På grund av ert budgettricksande och budgetspel har vi nu en budget som vi snart ska votera om som har lägre ambitioner för vuxenutbildningen och lägre ambitioner för högskolan. 109 (SD) replik: Jag vet mycket väl hur budgetförfarandet går till och när man röstar. Jag tror att känner till att budgeten beslutas som helhet. Det finns inte möjlighet att lyfta ut vissa områden. Vi beslutade utifrån budgeten i sin helhet. Tittar vi på opinionsundersökningarna kan vi se om våra väljare anser att vi har svikit dem eller inte. I det stora hela anser de att vi inte har gjort det. Det syns klart och tydligt i opinionsundersökningarna. När det gäller högre ambitioner så handlar det om ett litet tag fram till extravalet. Sedan lär ambitionerna ändras när den politiska kartan ser annorlunda ut. talar om att bara har en fråga, och det är invandringspolitiken. I dagens anföranden och replikskiften är det inte vi som har talat om invandringspolitik, utan det är de andra partierna. Vi gjorde en överenskommelse långa anföranden, men många menade att det var ett så viktigt område att de behövde . Att då ägna minst åt att tala om invandringspolitik säger mer om er syn på skolan än om oss. Ni använder replikerna till att tala om invandringspolitik. Det måste signalera att det är en viktig fråga för både väljarna och kammaren eftersom ni tar upp det och inte vi. 110 (MP): Aldrig har det varit så många som sökt sig till svensk högre utbildning, och aldrig har det varit så många som vill studera vidare. Utbildningsplatserna på landets högskolor och universitet har blivit fler, men ändå räcker de inte till. Företagen skriker efter rätt kompetens. De som utexamineras är alldeles för få. Regeringen väljer att satsa på 14 300 nya utbildningsplatser. Med Alliansens budgetförslag möjliggörs endast 10 000 nya platser . Det kanske inte låter som en så stor skillnad. Men det är faktiskt 4 300 studenter som aldrig kommer att kunna läsa den utbildning de vill. Det är inte nog med att antalet platser blir färre. Alliansen fortsätter att centralisera svensk högre utbildning. Medan märkligt nog bara får en ny plats, en ny specialistsjuksköterskeplats, får hela 25. Tittar vi på det totala antalet platser som Alliansen nu lite hafsigt petar ut ökar antalet platser mest där utbildningarna redan är som störst, , , och . Alliansen gör det ganska tydligt att de vill fortsätta att centralisera svensk högre utbildning. Men tänk om vill utbilda två nya specialistsjuksköterskor till. Är det då upp till politiken att avgöra om de ska få göra det? Om vi vill att hela ska leva, vilket jag vill, måste vi också skapa förutsättningarna för det. Vi behöver högre utbildning i hela landet. Vi ska inte centralisera den till de stora städerna. En av de satsningar som jag är extra stolt över i regeringens budget avseende högre utbildning är satsningen på stärkt kvalitet. Efter att ha varit en del av den svenska högre utbildningen både som student och som studentpolitiker har jag och de runt omkring mig med oro sett hur svensk utbildning har sjunkit i rang och har bristande kvalitet. Detta är något som i varje fall alla de jag har mött i debatter i valrörelsen också varit djupt oroade över. Vi har alla varit överens. Vi måste satsa på kvaliteten i svensk högre utbildning. Därför väljer regeringen i budgetsatsningen att lägga 125 miljoner 2015 för att stärka kvaliteten, och ytterligare 125 miljoner är beräknade till 2016. Vad väljer de borgerliga partierna att göra då? Jo, de stryker satsningen. Vi har i hela valrörelsen varit överens. Det är bristande kvalitet i svensk högre utbildning. Hur man ska kunna förändra den utan några nya pengar kan jag inte svara på. Det behövs ett krafttag för att göra svensk högre utbildning till världsledande, och det görs inte genom att kvaliteten sänks. En annan brist i svensk högre utbildning är mångfalden. Vi behöver en breddad rekrytering där de som kommer från studieovana hem också väljer att studera vidare. Det gör vi inte genom färre utbildningsplatser. Det gör vi inte heller genom att ta bort möjligheten att senare i livet välja en annan väg. Regeringen väljer att satsa på komvux och att ge människor ytterligare en chans. För att fler ska få ta del av den svenska högre utbildningen behöver fler bli en del av den. Det gäller också de internationella studenterna. Kunskap är en rättighet. Nationalitet eller tjocklek på plånbok ska inte bestämma vem som har rätt att ta del av den kunskap vi besitter. Kunskap är något alla behöver. Kunskap är något vi aldrig kan få för mycket av. Det gäller inte bara den kunskap som behövs för att skapa ett bättre , utan också den kunskap som behövs för att skapa en bättre värld. Sedan den förra regeringen valde att införa studieavgifter för tredjelandsstudenter har den också valt att begränsa tillgången på just kunskap. Den kunskap som vi i tidigare stolt delat med oss av blev efter ett beslut begränsad till en betydligt mindre skara, en mindre skara som antingen var född i rätt land eller som med ekonomiska medel kunde betala för att få kunskaperna. Att studenters ursprung har betydelse för om de ska betala för sin utbildning i eller få den gratis är tragiskt. Det ska inte spela någon roll var man kommer ifrån. Men det är inte bara tragiskt för de studenter som inte har möjlighet att komma hit och studera. Det är förödande för svensk högre utbildning och som land. Givetvis ska utbildning få kosta pengar. Men det ska inte vara den enskilda studenten som ska behöva betala. Kunskap är en rättighet som alla ska ha samma möjlighet att ta del av. För mig som miljöpartist spelar det ingen roll om du är född i eller . Men det gör det i . Det är inte bara förödande för den enskilda studenten.