prot · H109114 · 2014-05-26 00:00:00 — Precis som läkarna blir allmänpraktiserande eller specialister och lär sig olika delar av sitt yrke tror jag att poliser behöver lära sig olika delar av sitt yrke. 74 (S) replik: Det är klassiskt. När inte tycker att han kan debattera mot mig och Socialdemokraterna försöker han debattera mot och . Men det är jag och socialdemokratin som står i talarstolen . Det är mot mig och våra förslag du debatterar. I mitt huvudinlägg lade jag fram sex förslag på vad vi vill göra när det gäller organisation, utbildning, metodutveckling, arbetsklimat och en lång rad andra saker. vet att vi har drivit de förslagen . Däremot finns det, precis som påpekar, frågor som man ibland måste enas om över blockgränserna. Just därför måste vi ibland göra uppgörelser. Vi gjorde det till exempel när det gäller FRA-lagstiftningen. Jag tycker att det är bra när man kan göra det. Men stå inte här och försök spela spel! Ägna dig åt den sakfråga vi har diskuterat i inläggen, nämligen polisutbildningen! säger: Det är det enda ni kan enas om. Han försöker låtsas att det är en liten fråga. Men det är en helt central fråga, inte bara när det gäller polisutbildningen utan också när det gäller vilken kompetensutveckling, forskning och metodutveckling som kommer att följa om man vågar göra en sådan satsning. Det är helt centralt för att få upp de som är vad nu har att visa upp för allmänheten. Hans regering har suttit . Polisen klarar upp en fallande andel av brotten – . Det är den sämsta siffran . Vi säger: Låt oss ge poliserna, både de civilanställda och de i polisorganisationen, möjlighet att utvecklas på ett annat sätt. Det gör man med bland annat utbildning. säger: Man måste kunna få en specialinriktning. Det kan man få också inom ramen för en högskoleutbildning. Det finns ingen motsättning där. I denna debatt griper ni efter olika halmstrån i diskussionen: De vill inte jobba i glesbygd. Det blir bara teori av det. Kom till saken! Varför vill ni inte ge poliser denna möjlighet? 75 (C) replik: Frågan är vad vi debatterar här. Jag strök över och skrev Den nya polisutbildningen. Men så stod det faktiskt inte, utan det stod Den nya polisorganisationen. har från första början missuppfattat vad denna debatt skulle handla om. Är Socialdemokraterna inte en del av en eventuellt blivande rödgrön regering? Eller vill ni inte tänka er in i den situationen? Vi ska bara kunna debattera vad Socialdemokraterna föreslår. Eller räknar du, , med att och bara ska köpa allt ni föreslår utan att ni behöver förhandla någonting? pratade tidigare om valresultatet i går. Jag kan påminna om att med det rekorddåliga resultat Socialdemokraterna gjorde är de andra tre vänsterpartierna – , och Feministiskt initiativ – tillsammans större än Socialdemokraterna. Vilken politik skulle föras i en rödgrön regering? Ge bara något litet svar! Det skulle vara intressant att få höra. Då hade vi kunnat debattera på riktigt, inte bara om påhittade saker. Tyvärr, herr talman, hittar på en massa saker, till och med när tiden är ute och den röda lampan lyser. Jag har aldrig påstått att vi inte skulle få poliser till glesbygden för att vi gjorde en högskoleutbildning av . Däremot har vi problemet att poliser inte stannar kvar. ingick själv i den regering som såg till att polisstationer lades ned i hela . Då var det riktigt illa för svensk polis. Den blev mer och mer centraliserad som tillsammans med och några till fick styra svensk polis. Dit vill jag inte igen. Jag och vill ha en lokalt förankrad polis som finns nära och tillgänglig för medborgarna. Det är den polisen ska ha. Den polisen får man med Alliansen och även efter valet . 76 (KD): Dagens debatt har handlat om mycket men borde handla om vilken sorts polis vi vill ha. Det innefattar ekonomi, kvalitet, utbildning, hur kompetens kan tillvaratas, utveckling, värdegrund med mera. Frågan om kärnverksamhet diskuteras en hel del , vilket är bra och behövs. Det pågår en debatt inte bara här i kammaren utan även utanför. Hur ska polisen organiseras för att kunna arbeta så effektivt som möjligt? Vilka verktyg behövs? Jag är glad att regeringen tillsatte en parlamentarisk utredning som skulle analysera om den tidigare organisationen utgjorde ett hinder och att det är en så pass stor bredd som tycker att vi behöver ta ett omtag. Som har sagts här tror jag inte att man ska ha en övertro på en omorganisering. Jag tror att resultatet kanske till och med går ned lite när man står inför en så stor omorganisering som polisen nu gör. Om man pratar med poliser märker man att många tycker att de inte har blivit lyssnade på inför den stora omorganiseringen. Det tar jag med mig. Som flera här har nämnt tror jag att om vi vill ha en synlig och lokal polis som jobbar nära medborgarna och med bemötandefrågor och större effektivitet gäller det att de som jobbar längst ned och hela vägen upp känner att de blir lyssnade på, även i förhållande till sin närmsta chef. är det lite för mycket nivåer inom polisen. I den nya omorganiseringen hoppas jag att det lokala tillförs resurser så att det kan vara så starkt som vi vill att det ska vara. Då tror jag att polisen skulle kunna jobba mycket bättre. Ledarskapet måste förbättras, organisationen måste kunna användas mer effektivt, fler måste frigöras från pappersarbete och jobba närmare medborgarna och polisen måste kunna ta fler initiativ. Mycket av detta är på gång, men vi får inte glömma att allt handlar om förtroende. Polisen är en viktig del av vårt rättssamhälle. Deras vardag är tuff, och det som poliser får uppleva under ett arbetspass är saker som vi inte vill och förhoppningsvis inte behöver möta. Därför är det viktigt att polisen känner att vi medborgare tror på och har ett stort förtroende för dem och känner trygghet. Men då måste de ha rätt redskap. Brottslighet ska alltid bekämpas på två fronter. Vi kristdemokrater lyfter ofta fram vikten av det brottsförebyggande arbetet, som börjar i familjen, förskolan och skolan. Om vi inte lyckas överföra rätt normer till morgondagens generation behövs ett robust rättssamhälle. Det tror jag alltid kommer att behövas. I den delen har polisen en väldigt viktig roll. Vi kristdemokrater kommer att följa omorganiseringen väldigt nära. Vi tror att det är viktigt att se till att det finns ekonomiska resurser hela vägen för dessa förändringar. Det går inte att bara luta sig tillbaka och tro att allt ska sköta sig självt. Polisen står inför en helt ny brottslighet. Vi vill att de ska prioritera vardagsbrotten, för de handlar mycket om trygghetsfrågor. Sedan finns stora utmaningar: gränsöverskridande brottslighet, terrorism, ekonomisk brottslighet, brott med rasistisk bakgrund, ökande barnpornografibrott och andra brott på nätet. Då behöver polisen få resurser och möjligheter att bli experter på detta, så att man ska kunna förebygga men också självklart utreda alla de brott som kommer in. Det viktigaste för att man ska kunna känna sig trygg med polisen är att man möter polisen i vardagen, ute på gatan, i skolan, på fritidsgården i centrum och utanför restaurangen. Det är då man känner sig trygg. Det är så många människor upplever det. Jag tycker aldrig att man ska underskatta känslan av trygghet i förhållande till reell trygghet. Polisen måste självklart få välja hur de vill lägga sina resurser. När man lyssnar på vissa partiföreträdare här hör man att vissa frestas att gå in i detalj och avgöra hur resursfördelningen ska se ut. Men polisen måste själv få handha sina medel. Däremot ska vi vara tydliga med vad som förväntas. Det som är viktigt för oss kristdemokrater och det vi absolut är mest stolta över i det betänkande som vi debatterar är de tydliga skrivningarna gällande lokal förankring. Vi tror att det är de som kan lägga grunden för en bra polis som har direktkontakt med medborgarna. Kort sagt skulle jag vilja säga: Svensk polis gör ett otroligt bra arbete, framför allt utifrån de förutsättningar som finns. Jag tror att vi måste följa detta nära och inte bara förvänta oss att saker och ting ska förändras över . Det är 21 myndigheter som ska bli en. Det kommer att tid, och det krävs ett nytt tänk, en ny struktur på olika plan. Med det vill jag säga att jag har förtroende för svensk polis, och jag hoppas också att de känner att de kan ha förtroende för politiker, så att vi kan samarbeta. Det är så man ska se det, inte att vi bara ställer upp krav och sedan vänder oss bort, utan att vi lyssnar och för en dialog om hur detta ska kunna bli så bra som möjligt. Annars kommer vi inte att ha en omorganisering som ger de resultat som många hoppas på. Jag yrkar bifall till betänkandet och avslag på samtliga motioner. 77 (MP): När det gäller det allra sista håller jag med . Jag har också stort förtroende för svensk polis. Men när det gäller själva helheten menar vi i , i likhet med Socialdemokraterna och , att det är tre oerhört viktiga ben som behöver komma på plats. Det handlar om detta med högskoleutbildning, som flera debattörer har pratat om. Det gäller vikten av att få en bra utbildning som kan hålla inte bara för dagens polis utan också för dem som vi utbildar för att vara på plats om 10, 20 eller – de behöver en högskoleutbildning. Polisen behöver också ha redskap, fungerande it-system, fungerande länkar runt omkring – det som egentligen är naturligt i alla andra organisationer. Det behöver komma på plats för svensk polis. Det tredje benet är en sammanhållen polisorganisation. Det är egentligen det vi pratar om just . De tre benen är vi tre partier helt eniga om, och vi menar att de är centrala för en framtida poliskår. När det gäller den här efterlängtade propositionen, som handlar om ett gigantiskt arbete för att strama upp alla de olikheter som finns ute i de olika organisationerna – ett arbete som påverkar ca 30 000 anställda – finns det en stor enighet mellan alla partier. Vi i har ändå fyra reservationer, och jag vill yrka bifall till reservation 1, som handlar om att inrätta en fristående myndighet för hantering av brottsmisstankar. Vi har haft en stor och bred diskussion om detta. Det är en fråga som vi har lagt motioner om . När vi hade vår representant i polisorganisationsutredningen hade vi en stor diskussion med henne. Hon förde tydligt fram många av förslagen kring varför de i slutändan ville ha det inom polisen. Det gällde just detta att man skulle kunna hitta utredare, att man behövde en rad olika kompetenser som finns hos polisen. Vi lyssnade på henne och sade: Vi tror egentligen inte riktigt på detta, men okej, fullfölj det, så får vi lite ytterligare tid på oss att göra en ordentlig genomlysning i partiet med alla dem vi har ute i olika polismyndigheter. Det gjorde vi parallellt. Vi landade ändå på att vi ville stå fast vid en fristående myndighet, och det är därför som vi fullföljer med en motion och en reservation. Det vi menar är vi verkligen inte ensamma om. Det är och flera andra, som Justitiekanslern, som menar att man för att kunna ha starkt förtroende för svensk polis måste ha en fristående myndighet att kunna vända sig till. Därför lägger vi en reservation om detta. Vi menar också att det är viktigt att göra något när det gäller den lokala förankringen. Därför har vi lagt två reservationer, reservation 3 och 4, som just handlar om vad som ska komma i stället för de regionala polismyndigheterna. Det handlar om att ge ett uppdrag om att titta på hur man ska kunna tillgodose att det även i fortsättningen blir en lokal förankring. I reservation 4 tar vi upp att man bör få dialogprojekt alldeles särskilt i miljonprogramsområdena. vill jag ta upp reservation 5, som handlar om att särskilt titta på konsekvenser i fråga om allmänna handlingar, sedan man nu ändrar många sekretessbestämmelser. Som sagt yrkar jag här i kammaren för tids vinnande bifall enbart till reservation 1. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 12 § Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor betänkande 2013/14:JuU30 Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor (prop. 2013/14:208) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 78 ARHE HAMEDNACA (S): Först vill jag yrka bifall till vår och reservation 2. ska vi debattera betänkandet Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap samt tillträde till konvention om våld mot kvinnor. För oss som tror på demokrati och mänskliga rättigheter är det självklart att människor och framför allt barn inte ska tvingas till oönskat äktenskap. Men på många håll i världen lever barn och ungdomar i sociala miljöer med helt andra normer, traditioner och religiösa tolkningar. I många samhällen styr gamla traditioner som har förts vidare från generation till generation, och föräldrarna är inte alltid medvetna om de negativa konsekvenserna. Därför tvingas flera miljoner unga kvinnor och barn att ingå i ofrivilliga äktenskap i de länder där demokratin och de mänskliga rättigheterna inte respekteras. Problemet med barn- och tvångsäktenskap är högst relevant . lades det ett förslag i gällande barnäktenskap, där man argumenterade för att 9-åriga flickor är tillräckligt gamla för att gifta sig. Även i , herr talman, är denna fråga relevant. Det är en terrororganisation, Boko Haram, som har kidnappat flera hundra flickor och har hotat att sälja bort dem som fruar eller slavar. Detta fortgick utan att omvärlden reagerade. Sena reaktioner på händelser som detta är inte acceptabelt. Hade dessa flickor varit förmögna affärsmän eller journalister från västvärlden hade reaktionerna med all säkerhet sett annorlunda ut. För att förhindra barn- och tvångsäktenskap krävs det ett brett samarbete och ett engagemang mellan länder och organisationer världen över för att förändra attityder, påverka lagstiftning och se till att unga flickor får gå i skolan, får äga sin kropp och kan forma sin framtid själva. Kvinno- och människorättsorganisationer i de länder där barn- och tvångsäktenskap är utbredda kämpar och sätter sina liv i fara för att kriminalisera barn- och tvångsäktenskap. Att det satsas för att bekämpa terrorismen tycker jag är bra – men hur mycket satsas det för att bekämpa våld mot kvinnor och barn i jämförelse med terrorismen? Tänk om omvärlden kunde satsa en tiondel av den summan för att förhindra våld mot kvinnor och tvångsäktenskap. Med ökade satsningar hade kvinno- och människorättsrörelserna förstärkts och tusentals unga flickors liv kunnat räddas. Därför måste spela en aktiv och stor roll på den internationella arenan för att motverka barn- och tvångsäktenskap. Barn- och tvångsäktenskap har även funnits i , och jag träffade några av de utsatta när jag jobbade på . Den här frågan har engagerat mig och på . Jag har mött många unga flickor, till och med killar, som mot sin vilja har tvingats ingå äktenskap. En av dem ringde mig och sade: Äntligen! kunde inte skydda och rädda mig, men kommer att rädda mina systrar och kusiner. De här ungdomarna var också så besvikna på det svenska samhället, eftersom det svenska samhället inte gav dem det skydd de behövde. är det skolavslutningar, och många unga flickor är oroliga och går till skolan med ont i magen. Det enda skälet är detta: Vad kommer att hända ? Vart ska vi åka på semester? Vad är det som är planerat för mig? Därför är jag glad att stå här och föra den här debatten när vi äntligen är eniga om att kriminalisera detta. Vi kan ändå rädda 10–12, kanske till och med 112, unga flickor och killar. Barnäktenskap och tvångsäktenskap har varit en uppmärksammad fråga , inte minst på den internationella arenan. genomförde den socialdemokratiska regeringen olika lagändringar i syfte att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Bland annat gjordes förändringar i reglerna om erkännande av utländska äktenskap i syfte att förtydliga och utöka möjligheterna att vägra erkännande av ett utländskt äktenskap som har ingåtts under tvång eller av underåriga. Det har emellertid blivit uppenbart att det krävs ytterligare åtgärder för att motverka barn- och tvångsäktenskap. En självklar utgångspunkt för oss socialdemokrater är att ingen ska behöva ingå äktenskap mot sin vilja. Barn måste även skyddas mot att ingå tidiga äktenskap, det vill säga innan de har fyllt . I propositionen föreslår regeringen civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar för att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap. Vi socialdemokrater delar regeringens synpunkter och menar att lagförslagen ska genomföras. Vi anser att detta är ett enormt kliv åt rätt håll i jämförelse med dagens lagstiftning. För att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap ytterligare har regeringen lagt fram ett antal förslag som innebär både civilrättsliga och straffrättsliga lagändringar. Regeringen skriver i propositionen att om en person med hemvist i ingår barnäktenskap eller tvångsäktenskap utomlands bör det i praktiken inte finnas något utrymme för att sedan erkänna äktenskapet i . Vi tycker att detta är bra. Enbart det faktum att det förflutit efter vigseln är inte tillräckligt för ett erkännande, inte heller det faktum att paret har barn eller att det finns en graviditet. Många unga flickor pressas till graviditet i syfte att få ett äktenskap erkänt. Det är oerhört viktigt att det med all tydlighet framgår att detta skäl inte är tillräckligt för ett erkännande. Det är bra att man tar bort dispensen, och det är jättebra att kraven på religiösa samfund blir tydligare. Ett av de skäl som dock tas upp och som skulle kunna utgöra en möjlighet att erkänna ett äktenskap är om en av parterna inte är bosatt i , och ett nekat erkännande av äktenskapet skulle få till följd att personen inte kan beviljas uppehållstillstånd och det får allvarliga konsekvenser för parterna och deras barn. Vi menar att reglerna måste vara så pass tydliga att de inte ger utrymme för någon typ av kringgående eller utnyttjande. Det är naturligtvis en svår balansgång. Tyvärr är effekterna av att ta bort alla ventiler för erkännande inte särskilt väl beskrivna. Att inte erkänna ett äktenskap kan få konsekvenser i familjerättsliga frågor, arvsfrågor och rätten till familjeåterförening enligt utlänningslagen. Med hänsyn till vad som beskrivits här är vi inte beredda att gå längre än vad regeringen föreslår. Däremot krävs det en noggrann uppföljning och utvärdering av de föreslagna reglerna eftersom regeringen lämnar öppet för praxis att avgöra rättstillämpningen inom ett ganska svårt område utan någon större vägledning. Andra åtgärder för att förhindra barnäktenskap och tvångsäktenskap är det förebyggande arbetet. Även om lagstiftningen har såväl direkt effekt som normerande effekt är kanske de viktigaste åtgärderna för att förhindra barn- och tvångsäktenskap ändå det förebyggande arbetet. Att socialtjänst och skola med flera behöver kompetensstärkande åtgärder för att kunna upptäcka och hjälpa de flickor och killar som riskerar att bli utsatta för barnäktenskap eller tvångsäktenskap är oerhört viktigt. Det krävs resurser för att kunna jobba effektivt med det förebyggande arbetet. Slutligen vill jag säga några ord om mina gamla kolleger i de frivilliga organisationerna – de riktiga eldsjälarna, som kämpat mot barn- och tvångsäktenskap. Det är tack vare deras oändliga kamp och opinionsbildande som vi står här och debatterar ett förslag om förbud mot barn- och tvångsäktenskap. Några av dem kan vara lite besvikna för att vi inte kunde gå hela vägen, men många av dem är jätteglada för att deras kamp har gett resultat. Kampen mot barn- och tvångsäktenskap kommer att fortsätta så länge unga flickor och pojkar tvingas till oönskade äktenskap. Ni är värda ett stort tack! 79 (SD): Hederskulturers hot och våld syftar oftast till att kontrollera familjemedlemmars sexualitet och sexuella relationer till andra människor. Det kan handla om val av klädstil, fördömande attityder gentemot avvikande sexuella läggningar, synpunkter på pojkars och flickors relationer men också arrangerade äktenskap. I det senare fallet kan man tala om så kallade tvångsäktenskap när det arrangerade äktenskapet skett utan båda parters fria vilja och med explicita eller implicita hot om sanktioner. Även om det är förbjudet att tvinga någon att ingå äktenskap i är det mycket positivt att regeringen nu stramar upp lagstiftningen för att motverka ytterligare tvångsäktenskap och barnäktenskap. Men trots de förändringar vi fattar beslut om här kommer det att vara svårt för som land att skydda sig mot tvångsäktenskap som ingås utomlands under utländsk lagstiftning. Hedersförtrycket utmärker sig nämligen genom att det ofta är en hel familj, ibland hela den sociala sfären, som utövar påtryckningar mot en enskild individ. I en sådan situation är det inte lätt att till exempel vända sig till polisen. I ett försök att stävja problemet med tvångsäktenskap införde vårt grannland en så kallad 24-årsregel . Denna regel innebär bland annat att båda parter måste vara fyllda för att en boende i ska kunna gifta sig med en medborgare utanför EU. Resonemanget bakom regeln är att det generellt sett bör vara svårare att tvinga en 24-åring – som kanske hunnit utbilda sig, flyttat hemifrån och blivit ekonomiskt självständig – till äktenskap jämfört med en 18-åring som kanske lever ett liv helt styrt av släkt och familj. Erfarenheterna från nu mer än reform visar att 24-årsregeln har haft effekt. Den har förändrat migrationen till på så sätt att giftermål som skäl till anhöriginvandring minskat bland mycket unga. För att ytterligare motverka tvångsäktenskap och stärka kvinnans ställning anser att en 24-årsregel lik den i bör införas även här i . Jag vill därför yrka bifall till reservation 4 i betänkandet. Det kom många kloka ord från föregående talare. Om jag förstår det hela rätt tog Arhe upp problemet med giftermål . Det finns något som heter Rockwoolfondens forskningsenhet. Den har tittat på 24-årsregeln och kommit fram till att den har haft stor inverkan på giftermålsmönstren för personer med utländsk bakgrund i . Framför allt har fenomenet med så kallade sommarbrudar, alltså att man åker på semester någonstans och gifter bort till exempel sin unga dotter, kraftigt begränsats. Regeln har alltså haft effekt; den har minskat förekomsten av den formen av äktenskap. Därför är det beklagligt att inte fler partier kan ställa sig bakom den regel som finns i . Jag tror att det hade varit väldigt bra för om vi hade kunnat göra någonting liknande här. 80 (V): har vi diskuterat till exempel barnsoldater, att det skulle finnas en 18-årsgräns för det. Det är det väl många av oss som tycker, och då bör det också gälla tvångs- och barnäktenskap. Något annat är inte acceptabelt. Ca 39 000 barn runt omkring i världen gifts bort mot sin vilja . Det är horribelt. Jag yrkar bifall till reservation 1 i detta betänkande. När det gäller tvångsäktenskap, barnäktenskap och för den delen också fullmaktsäktenskap som regeringen också tar upp finns det vissa saker som är positiva. Men det räcker inte på långa vägar – vi måste kunna stänga den dörren för gott. Vad som är bra är att man i det här landet numera inte kan gifta sig innan man är . Dispensen är alltså borttagen. Det tycker jag är jättebra och ett välkommet beslut. Det har införts ett nytt brott, äktenskapstvång. Det är också bra. Äktenskapstvång är att genom olaga tvång eller utnyttjande påtvinga en annan person att gifta sig mot sin vilja. Att det kriminaliseras är bra och ett steg i rätt riktning. Men som jag sade, herr talman, räcker det inte att stärka skyddet mot tvångsäktenskap och barnäktenskap när ni i regeringen godkänner att det finns kryphål. Det är inte konsekvent av er att göra så. anser att det över huvud taget inte ska få förekomma barnäktenskap, tvångsäktenskap eller fullmaktsäktenskap. Barn är barn och ska så förbli. Det ska inte finnas några undantagsregler. Jag kan inte förstå att vi är ensamma om den åsikten i riksdag och att ni tillåter att det finns kryphål.