prot · H109120 · 2014-06-05 00:00:00 — tog han en filosofie magisterexamen i och fortsatte sedan sina studier på , där han införskaffade den mycket fina titeln filosofie licentiat. var han verksam på , 1976–1981 som biträdande chef och forskningschef och senare 1982–1990 som chef. –2000 var han föreståndare för för meteorologi i , där han också har titeln professor i dynamisk meteorologi. är han professor vid , och hans forskningsområde innefattar bland annat atmosfärmodellering. Som ni förstår vid det här laget är det en riktig tungviktare jag talar om, men trots det är det nog inte så hemskt många i som vet vem han är. Hans namn är . valdes för övrigt in som ledamot av . tilldelades han , som är en utmärkelse som tilldelas framstående forskare för betydelsefulla vetenskapliga insatser inom nordisk geofysik, och 2009 fick han titeln hedersdoktor vid . Sedan har han dessutom hunnit vara chef för jordvetenskaperna på rymdforskningsinstitutet i . När en klimatforskare av sådan dignitet har någonting att säga kan det finnas anledning att spetsa öronen. lät sig intervjuas av tidningen i DI Agenda. Jag tänkte läsa upp lite grann av vad han sade. Det är viktiga i debatten. Hans ord bör till och med rimligen väga ganska tungt i denna debatt. Jag citerar: Att jordens klimat långsamt blir varmare är ett faktum, liksom den likaledes långsamma havsstigningen . har jordens temperatur dock bara ökat med omkring , trots en markant ökning av växthusgaserna. Temperaturökningen har skett i en oregelbunden takt med bland annat en period av obetydlig uppvärmning . har heller ingen uppvärmning av havsytan skett. Den långsiktiga klimatkänsligheten kan på grund av begränsningarna i dagens klimatmodeller inte bestämmas tillfredsställande, men baserat på observerade data är den genomgående betydligt lägre än de värden på som förekommit i media. De extrema väderhändelser som nästan rapporteras i media har heller inte blivit värre, vilket övertygande kan visas genom statistik över tropiska stormar, tornados och diverse lokala översvämningskatastrofer. Det föreligger enligt min uppfattning en obehaglig tendens, inte minst hos media men även av vissa företrädare inom IPCC att överdriva väderfenomenen och skapa en atmosfär av upphetsning hos allmänheten i syfte att få stöd för drastiska åtgärder för att minska växthusgasutsläppen. Jag fortsätter med lite citat. Här är det de vetenskapliga resultaten som först får ge vika, om de inte råkar vara dramatiska nog. Faktiskt är AR5 mindre dramatisk än IPCC:s tidigare rapporter, då den tonat ner både klimatkänsligheten och extrema väderhändelser. Man kan inte genomföra gigantiska investeringar baserade på hypoteser och lösa modellsimuleringar som inte ens har validerats mot observerade data. De begränsade valideringar som gjorts indikerar dessutom att modellerna allmänt överdriver den globala uppvärmningen. Det finns ingen möjlighet att förutse framtiden på en tidskala av 50–. Det finns inga radikalkurer för att minska växthusgaserna, utan vad som krävs är ett långsiktigt tålmodigt arbete. Det är ingen panik med jordens klimat, det är mycket viktigare att ta tid på sig och genomföra åtgärder genomtänkt. Den obetydliga uppvärmning vi haft är harmlös, men helt klart kan problem mot senare hälften av detta sekel inte uteslutas, och det är nödvändigt att världen utvecklar mer effektiva metoder att producera och använda energi. Emellertid, hur man än ser på saken så har klimatpolitik varit ett magnifikt misslyckande. Växthusgaserna har fortsatt att öka i allt snabbare takt trots kolossalt kostsamma satsningar. I stället för att satsa krafterna på långsiktiga hållbara insatser på ett brett forskningsprogram, så har resurserna plottrats bort på politiskt ytliga åtgärder. Till exempel gigantiska satsningar på vindkraft som knappast kommer att bidra nämnvärt till att minska koldioxidutsläppen, snarare motsatsen, eftersom baskraft inte kan undvaras. Slutorden från kan inte understrykas nog: Vad vi behöver är fler ingenjörer och färre miljöaktivister. Det råkar sammanfalla väldigt väl även med mina slutsatser. 8 (V): Jag måste säga att det senaste anförandet skakade om mig rätt mycket. När vi har hundratals av världens absolut mest ledande forskare på området väljer att klamra sig fast vid en forskare som påstår motsatsen och säger att det inte går att förutsäga klimatförändringarna. Jag tror att det var så sade. Det klara entydiga budskapet från IPCC:s olika rapporter är det motsatta. Uppenbarligen är detta politik. De tror inte på klimatförändringen, och de vill inte göra någonting åt den. Jag tycker att det är bra om alla som följer debatten känner till det. Jag ser däremot att FN:s klimatforskare talar direkt till oss. De säger att det är bråttom. De säger att man måste handla. Vi i vill ta vårt ansvar. Det är därför vi har lagt fram vad jag tror är de mest ambitiösa klimatmålen av alla partiers. Vi vill att utsläppen ska minska med här i . Vi ska ned under till 2020. Vi har en hel klimatinvesteringsbudget med omfattande utbyggnad av förnybar energi, kollektivtrafik och omställning i våra kommuner och landsting. Vi vill ha ett nytt additionellt klimatbistånd. Vi var det första partiet som lade fram konkreta förslag på hur köttkonsumtionen ska kunna minskas både för djurens och för klimatets skull. Vi vill använda de ekonomiska styrmedel som bevisligen fungerar. Jag är glad att miljöministern och flera andra har tagit upp så kallade miljöskatter. Men jag förvånas över att regeringen inte använder styrmedlen. Man har sänkt till exempel koldioxidskatten för fjärrvärme i ett läge då man borde höja koldioxidskatten. Vi i tycker att det behövs en skatt på flygandet så att flygandet kan gå ned och utsläppen kan minska. Vi behöver höja trängselavgifterna, och vi behöver skatter på långa långtradartransporter – inte för att vi tycker att det är kul med skatter, men för att vi måste göra någonting för att skyndsamt få ned utsläppen. Genom skatterna drar vi också in viktiga pengar till omställningsarbetet. Jag är besviken på regeringens arbete på många områden. Ta till exempel det omfattande arbetet med Färdplan 2050 – förslaget om nollutsläpp till 2050. och andra myndigheter har arbetat idogt och tog fram en ambitiös plan, som jag visserligen har en del synpunkter på, . Och vad gör regeringen då? Man väntar, man väntar och man väntar och sedan – – kom förslaget: en ny utredning. och alla andra i de borgerliga partierna! Det är inte fler utredningar vi behöver. Vi behöver handling för att rädda klimatet. Jag är glad att miljöministern nämnde katastroflarmen från . Det är fruktansvärt att se vad som händer där. Tiotals människor har mist livet, och tusentals måste lämna sina hus och hem. kom det likartade katastroflarm från . Vi vet att skördarna i håller på att torka ut helt och hållet på grund av det extrema väder som råder där. Och detta är ärligt talat ingenting om vi tittar på det som händer i och i södra eller på ökenutbredningen i – alltså hur utvecklingsländerna drabbas av klimatförändringen. I detta läge, , är jag djupt besviken på att regeringen inte ens kan anslå de till FN:s nya klimatfond , som ni har lovat att ni ska göra. Jag är orolig för de extrema väder som kommer att drabba oss här i . Vi behöver klimatanpassa våra samhällen. Jag vill fråga miljöministern: Vad är strategin för att anpassa till ett förändrat klimat? Har vi över huvud taget en nationell plan för klimatanpassning? Jag menar inte de regionala planer som finns, utan en nationell plan. Har vi en enskild myndighet som har ansvaret för klimatanpassningen i ? Det skulle jag gärna vilja ha svar på. Som från sade var vi flera som var på det stora klimattoppmötet i . Där fanns också chefsförhandlare . Vi vet att han hungerstrejkade under hela toppmötet, för han och andra företrädare för utvecklingsländerna var djupt besvikna på att vi i den rika världen inte har tagit vårt klimatansvar. Yeb Saño sade så här i ett av sina anföranden: Om inte vi – vem? Om inte nu – när? Om inte här – var? Kära meddebattörer, åhörare och tv-tittare! Det är oss han talar till. Vi måste göra mer för att rädda denna fantastiska planet som vi lever på – den som vi kallar för jorden, och vårt hem. 9 (KD): Vårt klimat, vår miljö och vårt livsrum – det är en oerhört angelägen debatt vi har i kammaren . Jag måste börja med att instämma i den inledning hade. Sedan kanske vi inte delar så mycket, men inledningen delar jag verkligen. När närmare ett tusental av världens ledande forskare går igenom allt material som står till buds och presenterar väl genomarbetade rapporter, som dessutom sedan tvättas av närvarande politiker för att man ska hitta ett språkbruk som alla kan ställa upp på – då är det allvar. Då är det oerhört centralt och viktigt att vi tar vår del i diskussionen på ett mycket seriöst sätt. Jag brukar också säga så här: Om de ändå hade fel – så glad jag skulle vara att vi har gjort allt de sade! Om vi arbetar i den riktning som IPCC nu har lagt fast kommer vi att agera mycket smartare med de resurser som står till buds. Vi kommer att bygga ett samhälle och fortsätta att bygga ett samhälle där människor blir mer delaktiga och får en bättre livsmiljö. Vi har alltså använt allt på ett betydligt bättre sätt. Dess värre, herr talman, tror jag inte att de har fel. Jag tror också att det är oerhört centralt att har den roll som har haft i detta arbete. Jag kan för sommarläsning rekommendera en liten biografi – en självbeskrivning som heter Att kyssa ett träd. Mannen bakom den var med och jobbade intensivt med . Han är nog mer känd som deckarförfattare för många av oss: . I boken ger ha oerhört bra beskrivningar av det första arbetet här i . Det vi nu har att göra – och som och vår miljöminister gör – är att ta ledartröjan i de diskussioner och de samtal som förs för att övertyga om vikten av att bidra i processen. har visat och visar att det är möjligt att ställa om ett samhälle. Det är vår målsättning att bli totalt fossiloberoende. Dit ska vi nå. Men då krävs det att vi på nationell nivå värnar arbetet, att vi ger förutsättningar för teknikutveckling och forskning och att vi värdesätter de entreprenörer som skapar nya idéer och ger ny kunskap. Det krävs också att vi använder våra internationella kontakter och vårt biståndsarbete på ett mycket effektivt sätt så att det kommer människor till del i form av ökad kunskap och kompetens. Utbildning är kanske den allra viktigaste vägen till att förändra detta. Vi är flera som har haft möjlighet att vara med på något av dessa toppmöten. För min del kommer jag aldrig att glömma den kvinnliga kollega som beskrev följande: Jag gick in i det här politiska arbetet därför att två av mina barn är döda. Jag ställde frågan: Varför då? Hon svarade: De dog när jag lagade mat. Dum som jag var ställde jag följdfrågan: Hur då? Hon hade eldat på ett sådant sätt att barnen förgiftades av det de andades in när hon lagade maten. Låt oss konstatera att med sådana berättelser, som alla vi som rört oss i det här arbetet säkert har mött, måste vår ambition vara att driva på. Vi har ett moraliskt ansvar för att se till att världen kan försörja sig på ett hållbart och säkert sätt. har gått före och ska fortsätta att gå före i resurseffektivisering och i att visa att det går att med till exempel CO2-beskattning driva på forskning och utveckling så att vi kan använda andra drivmedel i de fordon vi behöver, även flyg. Det måste vi vara med och jobba vidare på. har en utmaning att ta till sig rapporterna och jobba med dem. Jag är glad att jag kan säga att det är detta alliansregeringen gör. Med miljöministern i spetsen jobbar vi oerhört intensivt för att se till att vi tar ansvar för de utvecklingsmöjligheter som står till buds och att vi leder samtal för att lösa upp knutar. Jag är glad över att vi har en portalparagraf – jag tror att berörde den – när vi jobbar med våra miljömål. Den talar om för oss att vi inte kan exportera våra miljöproblem. Vi måste ta hand om det vi har här, och vi måste ta hand om det som händer där, för vi vill ha en fri handel. Vi måste exportera vår kunskap och kompetens och se till att ge resurser i form av stöd och utvecklingspengar till dem som behöver det allra mest. 10 Miljöminister (C): Klimatsituationen är oerhört allvarlig. IPCC:s över 3 000 aktiva forskare från världens alla länder har med sina stora forskargrupper bakom sig beskrivit var vi står, vad som kan hända och vad som redan nu händer i världens olika länder. Om vi tittar på de utsläpp som kommer tycker jag att det är viktigt att se var står i förhållande till andra länder i världen, eftersom denna debatt ska handla mycket om de internationella förhållandena. Man skulle kunna säga att om världens utsläpp är en meter är EU:s utsläpp en decimeter och utsläpp en millimeter. Det är proportionerna. Har ett ansvar? Ja, vi har ett väldigt stort ansvar, inte på grund av att vi är ett av världens största utsläppsländer utan på grund av att vi har möjlighet att visa hur man gör för att bekämpa fattigdom, skapa jobb och klara miljö- och klimatutmaningar. Vi har ett ansvar – det traditionella svenska ansvaret – för att bidra i förhandlingar; har en medlande och mäklande roll. Vi har ett ansvar för att se till att EU tillsammans sätter upp bra klimatmål och att EU som region i världen går före och visar. Det är vårt stora ansvar. Sedan ska vi inte glömma att klimatutsläpp i också bidrar till dålig luftkvalitet. Glöm inte, alla ni åhörare, att det är tjugo gånger fler människor som dör i på grund av dålig luftkvalitet än som tragiskt dör till följd av bilolyckor – tjugo gånger fler. Vi har därför ett ansvar också i och för svenskar, men när det gäller klimatfrågan har vi framför allt ett gigantiskt internationellt ansvar. Hur ser det då ut i ? Hur går vi före? Jo, vi visar att sedan vi började mäta ordentligt och fram till nu har sänkt sina utsläpp . Det går ned, . Man kan se att det finns två faser i detta: Före alliansregeringen var det nästan inga sänkningar, men efter alliansregeringen är det en tydlig kurva nedåt. Ni som har datorer eller telefoner framför er, titta gärna på statistik! Då ser ni den kurvan – . har tillväxten gått upp med . Vad är då tillväxt? Tillväxt är bättre hälsa, jobb för unga människor och fler läkare och lärare. Därför är tillväxten väldigt viktig. Jag tycker att Socialdemokraterna borde tala om hur de tänker fortsätta denna utveckling om de får chansen, med vilka och hur det ska se ut. Jag tycker att tillväxten har en väldigt viktig roll i detta sammanhang. Men vi är inte nöjda med detta. Vi ser att vi fortfarande kan sänka svenska utsläpp. Vi går vidare. raljerade över att vi har tillsatt SLU:s rektor som utredare för att se hur vi efter 2020 – vägen dit har vi kartlagd – ska nå vårt nollmål i till 2050. Detta är viktigt för alla människor i vårt land. var själv väldigt kritisk mot det material som kom fram. Vi har nästan världens tuffaste klimatmål – det finns enstaka andra länder också. Vi ska ha en minskning på till 2020, vi ska ha en fossiloberoende fordonsflotta till 2030 och vi ska vara klimatneutrala i till 2050. Det är klart att vi måste titta på hur det ska gå till . Det tror jag att de flesta som lyssnar också tycker, för det berör deras vardag . 11 (S): bevisar återigen att man är ett högerparti i dess sämsta mening, långt ifrån socialdemokratins grundläggande värderingar om solidaritet, rättvisa, frihet och jämlikhet. Jag är mycket glad över att min partiordförande varit mycket tydlig med att vi aldrig kommer att sätta oss i en regering som är beroende av . Vi har gett besked, till skillnad från dagens statsminister och moderatledare . För att återgå till det debatten borde handla om har den nuvarande på allvar haft möjlighet att påverka det som de själva ofta säger är viktigt: andra länders utsläpp. Miljöminister tog upp det i sitt anförande. satt den representant med vid EU:s förhandlingsbord när det hände. Men han eller hon satt tyst, sade inget och kunde inget säga. Anledningen till detta var att papperet med förhandlingsmandatet från regeringen var tomt och innehållslöst. Partierna i den hade inte kunnat komma överens. När EU skulle diskutera vilket förhandlingsbud EU skulle och ska lägga i de stora och slutliga internationella klimatförhandlingarna – en resa som pågår och som avslutas i – och när andra länder var aktiva för en ambitiösare klimatpolitik för EU satt tyst. Jag tror att och säkert ville sälla sig till de länder som ville gå längre och låta EU vara pådrivare. Men , kan vi tro, såg uppenbarligen annorlunda på det – kortsiktigt och utan ambitioner. Resultatet av regeringens tystnad i denna förhandling var en svagare position som gynnade länder som och andra bromsklossar. EU står inför det kanske viktigaste beslutet i vår livstid för att rädda förutsättningarna för den mänskliga civilisationen som vi känner den. EU har en nyckelroll i de internationella förhandlingarna och kan vara nyckeln till det lås som och sitter fast i. Därför är EU:s förhandlingsbud viktigt. Den nuvarande hade en chans att på allvar påverka framtiden. Men man tog inte chansen, för man var oenig. EU:s stats- och regeringschefer misslyckades med en uppgörelse om EU:s klimatmål . har inte ens beklagat detta. Jag och vi socialdemokrater arbetar för att då ska ha en ny regering – en regering som leds av som statsminister. Han åker då till med en ny svensk ambitiös position. EU ska gå före i klimatpolitiken. EU behöver ha bindande utsläppsmål, ambitiösa sådana, för förnybar energi och energieffektivisering till 2030. Det har sagt nej till. Utsläppen ska minska inom EU till 2030 jämfört med . Det har sagt nej till. Vi hävdar att EU kan gå i spetsen för ett ambitiöst internationellt avtal genom att anta egna ambitiösa mål som EU:s förhandlingsbud. Det är en position som tar sin utgångspunkt i det som forskningen har sagt att vi behöver göra och det som vi vill göra. Vi är beredda att ta det ledarskapet – att växla upp! 12 (M): Så sent som deltog bland andra jag, och i sammanträde. Nämnden hade bland annat överläggningar med miljöministern inför kommande miljöråd. Ministern informerade nämnden om att det finns medlemsländer i EU som helt – helt – motsätter sig bindande utsläppsminskningar till 2030. Samma information gavs i går till miljö- och jordbruksutskottet, då vi då hade sammanträde. Informationen är oerhört bekymmersam. För EU:s fortsatta klimatarbete och trovärdighet i de internationella förhandlingarna är det avgörande att vi får på plats ett ambitiöst utsläppsminskningsmål till 2030. Det är grunden för att skapa ett bättre fungerande utsläppshandelssystem och få fart på EU:s klimatarbete. Alliansens position är att EU ska anta ett mål om minskade utsläpp till 2030 med möjlighet att gå längre genom internationella åtaganden. Det gjorde miljöministern klart genom en brevväxling . För svenskt vidkommande skulle ett sådant mål på EU-nivå innebära betydligt högre mål nationellt, då vi redan har kommit långt i vårt arbete. Utsläppsminskningar på har vi i som mål att nå . Här i kammaren har vi nu hört oppositionen kritisera Alliansen för att följa kommissionens förslag, som är den mest kostnadseffektiva vägen framåt. senast kom kritiken från . Det är märkligt, kan jag tycka, att de rödgröna vill fördyra EU:s klimatpolitik och därmed försämra våra möjligheter att långsiktigt nå resultat. Om detta kan vi ha olika uppfattningar, men jag finner det anmärkningsvärt att företrädare för de rödgröna försöker göra gällande att , som driver på för att få på plats ett ambitiöst utsläppsminskningsmål inom EU, skulle bromsa utvecklingen. Det är direkt ohederligt av ledamöter som fått information om att det finns medlemsländer i EU som helt motsätter sig ett utsläppsminskningsmål. Vi kan bråka hur länge som helst här i riksdag om exakta procentsatser; det spelar ingen roll om vi inte får med oss övriga 27 medlemsländer. Återigen tror jag att det effektivaste sättet att få fler länder att ansluta sig till en ambitiös klimatpolitik är att agera som föregångsland. roll som föregångsland äventyras och utmanas dock av S, V och MP. De tre partierna är inte överens om mycket, men de är överens om tre frågor: De vill göra det dyrare att driva företag, de vill göra det dyrare att anställa och de vill göra det mindre lönsamt att arbeta. Det är en tillväxtfientlig politik som skulle leda till färre jobb och riskera att leda till högre globala utsläpp när man driver industri bort från , som har ren el och sträng miljölagstiftning, till länder vars elproduktion baseras på smutsig kolkraft. Tack vare Alliansens arbetslinje och en ansvarsfull ekonomisk politik har vi trots krisen i vår omvärld lyckats skapa 250 000 nya jobb i . Det är en tillväxt som har gjort att vi har skapat resurser som har möjliggjort historiska investeringar i infrastruktur och klimatforskning. Regeringen har beslutat att förstärka energiforskningen, vars värde uppgår till hela 1,3 miljarder, med ytterligare medel. Lejonparten av forskningsmedlen går till att uppfylla våra högt uppställda miljö- och klimatmål. Det är bara genom teknisk utveckling som vi kan lösgöra världen från dess fossilberoende. 13 (MP): Runt om i vårt land finns det massor av klimathjältar som försöker dra sitt strå till stacken i sin vardag eller i de företag där de verkar. De har varit med och bidragit till att vi har lyckats minska våra utsläpp i . De får inte så mycket kredd när Alliansen försöker ta åt sig all ära för att ha minskat utsläppen i . Faktum är att när man tittar i Alliansens eller regeringens egna dokument finner man att större delen av utsläppsminskningarna kommer från tidigare beslutade åtgärder, åtgärder på EU-nivå som man måste följa och alla möjliga andra saker än den egna politiken, som står för en väldigt liten del av utsläppsminskningarna. Jag tror att människorna som själva försöker göra sitt för klimatet förväntar sig att vi politiker ska ta vår del av ansvaret, både genom att leva upp till de löften som vi gett de fattiga länderna om att bidra med pengar utöver biståndet och genom att minska våra utsläpp ytterligare i . Vi hamnar lätt i en väldigt konstig klimatdebatt där vi får höra från alliansföreträdare om alla klimatåtgärder som de är emot, som de inte vill ha. Det är åtgärder som kanske kan ha någon inverkan på tillväxten, kanske inte. Det handlar om de klimatskatter som vi föreslår, bland annat från sida. Det handlar om att inte bara i teorin prisa idén att det ska kosta att släppa ut, vilket är ett kostnadseffektivt styrmedel genom att vi höjer den koldioxidskatt vi har och utvidgar klimatbeskattningen till de områden som inte fullt ut betalar sina klimatkostnader, till exempel flyget. Det handlar om att pengarna vi får in också kan investeras i omställningen – i järnväg, förnybar energi och energieffektivisering. På så sätt får vi dubbel klimatnytta. Här får vi på punkt efter punkt höra från Alliansen: Nej, det är vi emot. Då undrar man kanske ibland vad Alliansen vill göra i stället, men där finns det inte lika många svar. Det finns en del saker som vi alla är överens om, som ingen är emot, som Alliansen ibland lyfter fram att den gör. Men den stora skillnaden är ju att vi från oppositionens sida, inte minst från sida, faktiskt vill göra mer. Vi vill att ska ta ett större ansvar än vi gör . Då måste vi också ha fler verktyg för det, och då väljer vi kostnadseffektiva verktyg, i många fall klimatskatter som sedan kan kompletteras med klimatinvesteringar som inte bara gör det mer lönsamt utan också gör det praktiskt möjligt att ställa om till ett mer klimatsmart samhälle. Vi får en massa skäll för det. Ja, det är att lätt att sitta och skälla när man har satt upp så låga mål att man kan knappt behöver göra någonting mer. Jag tycker inte att det är okej. Jag tycker att vi behöver göra mer i . Det är många som har talat om att de har varit på internationella klimatkonferenser. När jag var på klimatkonferensen i var det otroligt tydligt för mig att det fanns en kraftig låsning vid begreppet rättvisa.