prot · H10994 · 2014-04-02 00:00:00 — Hotnivån ligger kvar med anledning av att det i och utomlands förekommer terroristrelaterade aktiviteter med bäring på . Skrivelsen från regeringen innehåller även redogörelser för medverkan i det internationella arbetet mot terrorism. Också detta står mot påståenden om att regeringen skulle vara fullständigt passiv, vilket är helt felaktigt. Jag kan nämna den skrivning som tog upp. Det handlar enligt om medborgare med kopplingar till islamistiska nätverk eller andra terroristnätverk. Det skulle med en sådan här formulering innebära att alla islamistiska nätverk är terroristnätverk. Jag vet inte om det har varit avsikten, men om det är avsikten är det ganska anmärkningsvärt. Det kunde ha stått kristna nätverk i stället. Visserligen har det funnits terrorism som har varit anknuten till kristna religiösa värderingar på tidigare, men det kan inte vara rimligt att man drar det så långt att man säger att alla kristna nätverk skulle vara terroristnätverk bara för att det förekommer något kristet terroristnätverk. Precis som redovisade tidigare ska en utlänning enligt lagen om särskild utlänningskontroll kunna utvisas med hänsyn till rikets säkerhet eller om det kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott. Lagen kan också användas om brottsligheten riktar sig mot ett annat land än . Ett beslut om utvisning ska förenas med förbud för utlänningar att utan tillstånd av regeringen återvända till . Förbudet får meddelas för eller utan tidsbegränsning. Om utvisning inte kan verkställas på grund av att det till exempel finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till ska utvisningen skjutas upp eller personen beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Medan en person lever kvar i under sådana förutsättningar kommer också en viss kontroll från brottsbekämpande myndigheter att kunna utföras, till exempel husrannsakan eller att personen i fråga ges anmälningsplikt på en polisstation. Sammantaget är bestämmelserna i lagen om särskild utlänningskontroll väl avvägda. När det gäller utfall mot regeringen med anklagelser om passivitet betvivlar jag att har sådan insyn i Säkerhetspolisens arbete att han har grund för sådana påståenden. Jag yrkar i enlighet med justitieutskottets förslag i betänkandet att skrivelsen ska läggas till handlingarna och att motionsyrkandena ska avslås. 68 (FP): För är det rätt viktigt att också de här frågorna behandlas med mycket stor respekt. Vi pratar om en lagstiftning som i sin nuvarande form har på nacken och som går ut på att vi under dessa decennier har försökt skydda vårt land och skydda vår demokrati. Jag är en av dem som menar att vi inte bara har en rättighet att skydda demokratin mot övergrepp utan att vi också har en skyldighet att skydda demokratin. Det kan inte bara göras med behagliga medel, utan det är faktiskt ganska kraftfulla verktyg som vi har för att stänga igen våra gränser och skicka ut folk som inte är önskvärda, för att uttrycka sig förenklat men ändå tydligt. Därför är det viktigt att man har med sig att det har handlat om människor med mycket politiskt färgad extremism och våldsbejakande terrorister på vänsterkanten och på högerkanten och om religiösa grupper med allsköns trosbakgrund. är det för tillfället de islamistiska terroristiska nätverken som är aktuella, så det är inget konstigt att detta dyker upp här, men att vara så enögda som är i detta fall blir näst intill parodiskt. Jag vill understryka att det är lika viktigt att vi ser över vad vi gör i övrigt på terroristområdet som att vi redovisar den här skrivelsen och omfattningen av antalet personer som inte har fått stanna i och helt enkelt har meddelats att de inte är önskvärda – här saknas traditionella domstolsprövningar, som alla vet. Det görs enorma insatser preventivt, inte minst från Säkerhetspolisen, för att komma till rätta med de miljöer där dessa galningar, om jag uttrycker mig lite oförsiktigt, herr talman, frodas oavsett om förtecknen är religiösa eller politiska. Vi bedriver också ett internationellt omfattande samarbete, inte minst för att vi är skyldiga att göra det enligt . Framför allt gör vi det inom EU och tillsammans med andra traditionellt västliga allierade, om jag uttrycker mig så, som har ett gemensamt intresse av att värna demokratin, de öppna samhällena och det som vi har stått för i . Detta utmanas inne i EU-området och utifrån. Därför är det viktigt att man ser på vad som görs samarbetsmässigt, och då är det också viktigt att man står för samarbetet. Det är lätt för mig som liberal och folkpartist, herr talman, att slå ett slag för EU-samarbetet, som inte minst vill ta ut ur, vilket kraftigt skulle försvåra möjligheten att skydda svenska och europeiska värden som demokrati och öppenhet. Det här gör att trovärdighet befinner sig långt nere i källaren. Avslutningsvis vill jag dock understryka att det som från lyfter fram om dessa resor till andra länder som en del personer gör för att lära sig att kriga och hålla på med terroristhandlingar är något som vi ska ta på absolut största allvar. Jag vill understryka för och att regeringen gör detta. Samtliga allianspartier och, vill jag påstå, alla partier i är mycket medvetna om allvaret i detta. Jag önskar att det fanns ett enkelt sätt att stoppa detta, för jag har inte träffat en enda vettig människa som tycker att det verkar rimligt att den här verksamheten bedrivs. Men i det öppna samhället måste vi känna en viss respekt för vad det är man kan förbjuda och hur man kan förbjuda det. Så länge vi liberaler har inflytande över svensk politik kommer vi att tillåta människor att resa i praktiken vart de vill. Vi kommer dock att försöka varna människor för att åka till vissa platser på jorden av olika skäl. Som och vet görs det insatser mot de grupper av personer som reser till de här så kallade träningslägren. Skulle det gå att förbjuda rakt av utan komplikationer skulle jag kunna göra det på en gång, men vi har en grundlag som ser lite annorlunda ut än den i till exempel , och vi ska nog värna om att vi har den öppenheten. Men jag tycker inte att man ska ta för lätt på de risker som finns med de här resorna. Man tar det på största allvar inom den svenska Säkerhetspolisen, och man gör det definitivt på europeisk nivå där vi tillsammans arbetar mot galenskap oavsett om den uppträder politiskt eller religiöst. Jag yrkar på att skrivelsen läggs till handlingarna, herr talman. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 17 §.) 13 § Erkännande och verkställighet av beslut om utvidgat förverkande inom Europeiska unionen betänkande 2013/14:JuU22 Erkännande och verkställighet av beslut om utvidgat förverkande inom Europeiska unionen (prop. 2013/14:66) föredrogs. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 17 §.) betänkande 2013/14:CU20 Konsumenträtt föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 69 (S): ska vi debattera konsumenträtten. Vi står självklart bakom alla S reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation nr 15 under punkt 21. Många frågor är viktiga i detta betänkande, och jag kommer att kort beröra vissa delar. Konsumenträtten handlar om frågor som berör de allra flesta människor. Det finns ständigt nya varor och tjänster att köpa och konsumera, och vi socialdemokrater vill underlätta för människor att vara aktiva konsumenter, handla medvetet och bidra till en mer hållbar konsumtion. Alla konsumenter måste ges goda förutsättningar att kunna fatta rätt beslut utifrån vad de ska köpa och inte köpa. För det krävs att konsumenternas makt stärks, att informationen till konsumenten ökar och att kunskaperna hos den enskilde konsumenten blir större. Svenska konsumenter förlorar mycket pengar på konsumtionsproblem. De konsumenter som drabbas hårdast är de löntagare som har lägst inkomster, för vilka varje köp har stor betydelse för hushållsekonomin. Vi menar därför att en bra konsumentvägledning och skuldrådgivning kan öka välfärden och tillväxten i . Konsumentvägledningen har en central roll som kunskapsbyggare och informationsspridare på konsumentområdet, och skuldrådgivningen kan vara avgörande för människor att reda ut en svår ekonomisk situation. Telefonförsäljningen blir alltmer utbredd. Ofta omgärdas försäljningen av osäkerhet om vad som egentligen gäller. kan det till och med vara osäkert om det har ingåtts ett avtal eller icke. Det kan leda till att människor tvingas betala för varor som de inte efterfrågat. Enligt vår mening bör regeringen återkomma till med förslag till lagstiftning som stärker konsumenternas rätt vid telefonförsäljning. Förslagen bör bland annat innehålla krav på skriftliga avtal vid telefonförsäljning. Vi anser också att mobiltelefonanvändare inte ska behöva drabbas av ovälkomna säljsamtal. Med mobilen är man ständigt tillgänglig, och oönskade samtal blir snabbt påfrestande. När branschen nu har ändrat sina etiska riktlinjer och tillåter säljsamtal till mobiltelefoner krävs ett ökat skydd för den enskilde konsumenten. Vi menar att det inte är tillräckligt med en anmälan till Nix-Telefon. I stället har vi föreslagit att branschen ska inrätta ett så kallat okej-register där privatpersoner kan lämna sitt medgivande till att ta emot säljsamtal. Om ett sådant register inte kan inrättas på frivillig väg anser vi att lagstiftning bör övervägas. Förekomsten av bedrägerier med bluffakturor som vilseleder privatpersoner och företag har blivit ett stort problem i samhället. Småföretagare är särskilt utsatta, och vi menar att det krävs tydliga åtgärder för att skydda mot denna typ av brottslighet. Det är beklagligt att regeringen sviker småföretagarna i dessa frågor. Vi har föreslagit att det ska införas en ångerrätt också för näringsidkare och ett skriftlighetskrav vid telefonförsäljning till näringsidkare. Tyvärr har regeringen varit alldeles för passiv i dessa frågor. är det förbjudet med tv-reklam och direktadresserade utskick till barn . Men det har tillkommit nya kanaler för att nå barnen. Mobiltelefoner används inte bara för att ringa; det går även att beställa ringsignaler och logotyper, ladda ned musik med mera. Dessa tjänster kan fås utan att någon kontroll görs om beställaren är underårig eller inte. Samma sak gäller på webben där marknadsföring försöker maskera sig som spel och underhållning. Det finns lagar och regler, men de kringgås ofta vilket medför att minderåriga utsätts för reklam som de egentligen inte skulle ha utsatts för. Vi anser att ska ges i uppdrag att fortlöpande följa upp reklam som riktar sig till barn och ska övervaka hur lagar och regler följs. Reklam och produkter som förmedlar en könsstereotyp bild till vuxna, barn och ungdomar är inte önskvärda i ett samhälle som strävar efter ökad jämställdhet mellan könen och alla människors lika värde. Vi ser med oro på denna utveckling. ligger möjligheten att motverka könsdiskriminerande reklam i händerna på branschens egen förmåga till självsanering. Vi anser att det finns stora brister i både vilja och förmåga. Därför är det beklagligt att regeringen har valt att inte gå vidare med de utredningsförslag som finns kring lagstiftning i dessa frågor. Det är en häpnadsväckande ovilja att stå upp för alla människors lika värde. I dagens samhälle är det lätt att komma över krediter. Det kan exempelvis göras genom sms-lån. För vissa människor går det bra. För andra går det inte alls. Alltför ofta leder sms-lån till betalningsanmärkningar och fleråriga skuldproblem. Huvudorsaken till att det ofta går snett är bristen på seriositet hos många av dem som lånar ut. Till skillnad från regeringen vill vi därför göra en rejäl sanering av sms-lånebranschen. Det yttersta ansvaret för all skuldsättning vilar på individen. har långivaren ett stort ansvar för hur utlåningen går till. När det gäller snabblånen – även kallade sms-lån – tar branschen inget ordentligt ansvar. Marknadsföringen är ofta aggressiv och kreditprövningen svag eller usel. Många av dem som beviljas lån skulle ha fått nej om prövningen hade gjorts ordentligt. Dessutom kan räntorna vara skyhöga. Effektiva räntor på hundratals procent är inte ovanliga, och en del lån har erbjudits till hela 20 000 procents ränta. Därtill har flera företag börjat sälja sms-lånen vidare till inkassobolag. På så vis kan de göra snabba vinster utan att behöva bry sig om hur det går för låntagaren. I själva verket handlar rådande affärsmodell i branschen delvis om att driva människor i skuldfällan. Företagen tar ut betydande vinster via extremt höga räntor och avgifter från låntagare som sitter fast med dessa . Affärsmodellen handlar också om att utnyttja kronofogden till max. Företagen skickar massor av ärenden dit, och när människor väl satts i skuld tvingas kronofogden ta hand om indrivningen. Detta är mycket gynnsamt för företagen. Statistiken bekräftar att allt inte står rätt till. Kronofogden uppskattar nu att ca 50 000 personer har betalningsanmärkningar på grund av snabblån. Ungefär 10 000 av dem är ungdomar. Det är en alarmerande siffra. För de unga blir betalningsanmärkningar ett handikapp när de ska etablera sig i vuxenlivet. Det blir svårt att få hyreskontrakt, mobilabonnemang och mycket annat. Regeringen har anslutit sig till några av våra förslag om åtgärder, bland annat att ska ha ett tillsynsansvar. Det är bra. Men det räcker inte. Vi vill att regeringen återkommer med ytterligare förslag till insatser som kan bidra till att sanera avarterna i snabblånebranschen. Bland annat bör det införas begränsningar när det gäller möjligheten att vända sig till kronofogden för att driva in skulder som grundas på bristande kreditprövning. För att jobben ska bli fler krävs det att expanderar och nyanställer. Fyra av fem nya jobb skapas i de små och medelstora företagen. Genom politiska beslut kan man göra livet lättare för hårt arbetande småföretagare. Det är bara då de kan expandera och anställa fler personer. En grundförutsättning är dock att småföretagen får betalt för sina varor och tjänster . Så ser det tyvärr inte ut . Många underleverantörer och tjänsteföretag vittnar om att de ibland måste vänta på att få betalt. Köparen, inte sällan det lilla företagets enda köpare, ändrar ensidigt betalningsvillkoren. Rent krasst kan man uttrycka det som att stora företag använder småföretag som bank genom att få till stånd en mycket lång betalningstid. Det är inte okej. Långa betalningstider kan innebära att småföretag inte kan finansiera sig själva med egna kassaflöden, inte ens när de har goda marginaler. Särskilt ansträngd kan likviditeten bli för ett mindre företag som befinner sig i ett expansivt skede, med ökande omsättning och behov av och möjligheter till fler anställda. Erfarenheten från finanskrisen var att många småföretag pressades hårt och att antalet konkurser ökade. Nästan vart femte småföretag tvingades acceptera längre betalningstider. av företagen uppgav att betalningstiderna hade förlängts i förhållande till de sedvanliga . Det finns exempel på småföretag som får vänta 60, 90 eller ibland innan de får betalt för utfört arbete. gjorde ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag om hur de små och medelstora företagens ställning fortsatt kan stärkas avseende betalningstider. Beslutet innebar att betalningstiden ska vara längst också mellan företag. Tyvärr, herr talman, har regeringen dragit ut på arbetet med denna fråga och fortfarande inte levererat något förslag. Detta oroar oss mycket, inte bara det faktum att regeringen verkar strunta i beslut utan framför allt att regeringen inte verkar visa någon vilja att stödja småföretagare i en sådan viktig fråga. ser det ut som att kommer med ytterligare ett tillkännagivande i frågan med denna innebörd. Jag förutsätter att regeringen därmed inser att det är hög tid att uppfylla tidigare beslut och återkomma med ett konkret lagförslag. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 15 om sms-lån. 70 (M): I betänkandet behandlas ett sjuttiotal motionsyrkanden på konsumentområdet, som är ett stort område. Jag tänker tala om bluffakturor, betalningstider i näringslivet och telefonförsäljning och på slutet även något om snabblån. Ett mycket uppmärksammat brott har varit just bluffakturor. De orsakar stora kostnader och besvär för dem som drabbas. För små företag och privatpersoner med begränsade ekonomiska och juridiska resurser kan konsekvenserna bli särskilt allvarliga. polisanmäldes över 16 000 så kallade bluffakturor utskickade till främst små och medelstora företag. Brå släppte brottsstatistiken som visar att antalet bluffakturor hade minskat jämfört med året innan. Det är förstås mycket positivt, men problemet är inte löst. Eftersom bluffakturor i allmänhet handlar om brott är det naturligt att samhällets fokus i första hand ligger på det straffrättsliga området. Regeringens satsning på ökat antal poliser har varit nödvändig. Myndigheternas och näringslivets samverkan mot fakturabedrägerierna har också gjort det svårare för bluffbolagen. Den som sänder en bluffaktura gör sig normalt sett skyldig till ett brott. Den gällande lagstiftningen tar tydligt avstånd från den typen av verksamhet. presenterades egendomsskyddsutredningen som bland annat föreslår straffskärpningar och ett nytt brott som ska heta grovt fordringsbedrägeri. Det görs för att stärka skyddet mot bluffakturor. Utredningen är nu ute på remiss. Vidare har regeringen givit en utredare i uppdrag att föreslå åtgärder mot fakturabedrägerier. Utredningsuppdraget omfattar många saker, men enkelt uttryckt täcker det in stora delar av det som Socialdemokraterna och efterfrågar i sina reservationer. Utredaren ska bland annat kartlägga problemen med bluffakturor, se om det finns behov av förändringar inom framför allt civilrättens område samt se över behovet av ökade informationsinsatser, samarbetet mellan myndigheter, kreditupplysning och avtalslagens ogiltighetsregler. Det har framkommit att det finns en stor okunskap inom området. Många fakturabedrägerier polisanmäls inte. Vi ska också vara medvetna om att i de flesta fall har något avtal över huvud taget inte ingåtts. Det är därför viktigt att de som drabbas av bluffakturor får tillräckligt med information och stöd. Här har branschen och myndigheterna gjort mycket. Bland annat har och Företagarna webbplatser där de på ett bra sätt informerar om hur man ska göra om man blivit drabbad, och och lämnar på sina webbplatser bra information om bestridande av bluffakturor. Flera av myndigheterna använder även sociala medier, exempelvis polisen och . De både twittrar och facebookar och informerar därigenom om företag som bluffar. Polisen länkar dessutom till Svensk Handels varningslista. I uppdraget ingår som sagt också att överväga om det behövs ökade informationsinsatser. Mycket görs, och mycket har blivit bättre. Regeringen har tagit och tar fakturabedrägerier på stort allvar. Det ligger i allas vårt intresse att komma åt bedragarna, men på det stora hela tycker jag att vi är överens. Därför frågar jag mig vad det är man egentligen reserverar sig mot. går jag över till betalningstider i näringslivet. Här råder det delade meningar om hur man ska göra och vad som är det bästa för företagen. Det är väl det som debatten borde handla om, alltså vad som är bäst för näringslivet, inte vad som låter bäst inom politiken. Den frågan har vi debatterat i kammaren ett antal gånger, och vid den senaste interpellationsdebatten uppfattade jag det så att det hos Socialdemokraterna fanns en viss förståelse för att det finns en komplexitet i frågan. Det är därför beklagligt att vi trots det nu ser ett förslag om tillkännagivande om tvingande lagstiftning vad gäller betalningstider i näringslivet. Jag återkommer strax till det. Vi kan som i fråga om bluffakturor säkert vara överens om problembilden, till viss del i vart fall. Inom vissa branscher finns avarter vad gäller betalningstider. Det är såklart något jag inte tycker är bra. Men man ska ha klart för sig att när det gäller betalningstider är det generellt sett inte ett problem i . I genomsnitt är den avtalade betalningstiden i . I är den . Med anledning av det tillkännagivande som beslutade om förra året utarbetade promemorian Tvingande regler om betalningstider i näringslivet. I promemorian behandlas frågan om hur små och medelstora företags ställning kan stärkas. Det föreslogs då, i enlighet med tillkännagivandet, att en fordran ska betalas senast efter det att kravet har framställts. Den föreslagna regleringen skulle vara tvingande. Promemorian har remissbehandlats, och utifrån utfallet av remissvaren kan konstateras att de flesta var negativa och att frågan är komplex, vilket också justitieministern har konstaterat vid två interpellationsdebatter. , alltså , bjöd tillsammans med och in flera näringslivsorganisationer för att diskutera långa betalningstider. Jag vill poängtera att med på mötet var såväl köpare som leverantörer. Ja, även leverantörer för fordonsindustrin var med på mötet. Vid mötet blev det klart att näringslivets betalningstider och betalningsmodeller är väldigt olika. Olika branscher har olika lösningar, och ju mer man tittar på frågan desto mer uppenbart blir det att det inte finns någon enkel eller generell lösning, vilket för mig inte är någon överraskning. Det stärker det som kom fram i remissvaren, nämligen att det är en komplex fråga. Ju mer man tittar på frågan desto mer tydligt blir det, tycker jag, att en tvingande regel inte löser problemen utan kanske till och med försvårar för vissa branscher. Vid det aktuella mötet, som såväl utskottsmajoriteten som vi reservanter hänvisar till, inrättades en grupp som ska arbeta fram en betalningspraxis. Det är min övertygelse att det är rätt väg att gå – självreglering. Då träffar man rätt vad gäller problemen och orsakar inte skada för andra. För mig är det obegripligt och beklagligt att Socialdemokraterna och övriga i majoriteten vill hasta fram en tvingande lagstiftning. Jag vill även säga några ord om telefonförsäljning. Det är en fråga som vi diskuterat i kammaren, och den diskuteras också i samhällsdebatten i stort. höll jag tillsammans med från Socialdemokraterna ett seminarium om just oseriös telefonförsäljning. Vi hade med oss deltagare från branschen och från . Intresset var stort liksom deltagandet. Vi var alla överens om att oseriös telefonförsäljning finns och att det är ett problem. Det betyder inte att telefonförsäljningen i sig är ett problem, utan de oseriösa telefonförsäljarna som är ute efter att lura människor. Förmodligen känner alla här någon som har blivit lurad, och det är inte ovanligt att det är äldre personer eller personer som har svårt att förstå språket som blir lurade. Det gör mig förstås arg och ledsen, men det visar också att det är de oseriösa aktörerna vi ska bekämpa. När det gäller konsumentskyddet vid telefonförsäljning gav regeringen en utredare i uppdrag att överväga och bedöma detta. Utredaren ska bland annat överväga om det bör införas ett krav på skriftlig bekräftelse eller motsvarande från konsumenten för att ett avtal ska vara bindande. Jag tycker faktiskt att det är rimligt att invänta utredarens förslag på åtgärder som ska redovisas . Slutligen, herr talman, vill jag säga något om sms-lånen eller snabblånen – snabba pengar. Kreditgivare skor sig på desperation och okunskap, så låter det i debatten . Det kanske delvis är sant, och det är ett stort problem att många har hamnat i en överskuldsättning. Men att låna pengar och ta krediter är ingenting nytt, och möjligheterna till det är här för att stanna. Det vi ska diskutera är spelreglerna, hur vi ska göra för att människor inte ska hamna i skuldfällan. Självklart krävs det ordning och reda även på den marknaden. Som vi i civilutskottet vet har fattat ett viktigt beslut och kommer att fatta ytterligare ett . beslutade om vissa ändringar i konsumentkreditlagen.