prot · H20919 · 2014-11-11 00:00:00 — Det är just detta som är faran med en regering som inte pekar på en riktning för politiken. Det är tydligt vad vi i Alliansen vill åstadkomma. Vi ska upprätta överskottsmålet. Vi ska hålla överskottsmålet i . Vi ska värna det finanspolitiska ramverket så att , som en liten öppen ekonomi med en stor finansiell sektor som är exportberoende, har den motståndskraft som behövs. Vi ska se till att klara jobben och välfärden när nästa kris kommer genom att vi fyller på i ladorna när resursutnyttjandet är normalt och gott. Vi har ett sysselsättningsmål som betyder att fler än fem miljoner människor ska ha ett jobb att gå till 2020. Det betyder att 350 000 fler ska komma i sysselsättning. Det här har inte regeringen. Tvärtom har man hivat överskottsmålet över räcket och övergivit det finanspolitiska ramverket. Man har övergett sysselsättningsmålet och till och med dragit tillbaka uppdraget till att mäta hur utvecklingen på arbetsmarknaden egentligen ser ut. Man styr inte längre politiken mot några mål. Vad som helst kan därmed också beskrivas som en framgång. Det var så det var då sade att jobben kommer och att det gick bra för , trots att allt fler människor hamnade utanför arbetsmarknaden. Utan några konkreta saker att navigera politiken mot försöker ett splittrat, försvagat och i viss mån politiserat finansdepartement navigera över någonting att styra politiken emot. Men innehållet i politiken, det som ska ge kraft för sysselsättningsutvecklingen, avvecklar man nu gradvis och ställer inför betydande risker. Vi ser nu att man inte vill gå fram med de byggreformer som Alliansen har föreslagit och som skulle ha lättat trycket på den finansiella politiken och på penningpolitiken. Vi ser hur man minskar drivkrafterna för att arbeta. Detta är ett dubbelt svek mot de arbetslösa, de som skulle behöva ett jobb med mer av kraft i byggmarknaden och jobbtillväxt i . Det gäller dem som riskerar att bli arbetslösa när krisen slår till och när regeringen ingenting kan göra därför att man har övergivit överskottsmålet. 153 (S) replik: Sammantaget bedöms bnp-tillväxten och sysselsättningen bli något högre som arbetslösheten blir lägre 2015 till följd av de insatser som föreslås eller aviseras i denna proposition. Så står det i budgetpropositionen. Jag föreslår att läser den. Jag har några frågor till med anledning av att han refererar till regeringens budget. Varför vill ni inte ha fler pappamånader i föräldraförsäkringen, det vill säga fler föräldraledighetsmånader till vardera föräldern? Varför sänker ni anslaget till kvinnojourer? Varför sparar ni på kommuner och landsting? 154 (M) replik: Det är symtomatiskt för den socialdemokrati vi har i att den debatt som ska handla om jobb i stället med en gång handlar om frågor som rör hur man ska betala människor för att inte arbeta. Det är inget fel på en del av de åtgärder vi har i , som ger människor trygghet och möjligheter även när man står utanför arbetsmarknaden; tvärtom är många av dem väldigt bra. Men en debatt om jobb och ekonomisk tillväxt måste också kunna handla om hur jobben blir fler. I er budget, i finansplanen, skriver ni, , att de förslag som regeringen lägger fram leder till dämpad tillväxt och till dämpad sysselsättningstillväxt. Om man inte tror på det som den egna regeringen skriver finns det alla möjligheter för dig och för andra socialdemokrater att i denna kammare rösta emot den budget som regeringen har lagt fram. 155 (S) replik: Jag läste precis högt ur regeringens budgetproposition. Det verkar som om har missat vissa avsnitt. svarade inte på mina frågor, men han kanske inte tycker att jobben i landstingen är viktiga. Han kanske inte tycker att satsningen på till exempel kvinnojourer är viktig. Han kanske inte heller tycker att satsningen på sjukvården är viktig, att de jobben spelar roll. För oss spelar de roll. Det som också spelar roll är att vi till exempel sänker skatten för pensionärer. Just sänkt skatt brukar gilla. Varför gillar ni inte de här förslagen, ? 156 (M) replik: Som jag sade i mitt tidigare inlägg: Om man inte vet vart man ska spelar det ingen roll vart man går, och då gör det heller ingenting att man, precis som min motdebattör, är helt vilse. Detta är en debatt om hur jobben ska bli fler, inte om olika bidrag ska bli högre eller anslagen till välfärden påverkas. Ni, , presenterar en budget som leder till en dämpad sysselsättningstillväxt, till en dämpad tillväxt i ekonomin. Därmed föredrar ni att försöka tala om andra saker. Andra saker är också viktiga, men den här debatten ska handla om jobben. Där har ni ingenting att säga. 157 (MP): Tvärtemot vad föregående talare sade är det här en allmänpolitisk debatt, och då kan inläggen kastas hej vilt mellan områdena. Själv har jag anmält mig till talarlistan för att föra in kulturpolitiken i debatten, så nu kommer ett sådant tvärt kast. av kulturpolitisk stiltje var det mycket glädjande att ta del av den budgetproposition som den nya regeringen presenterade på kulturområdet. Vi har en framsynt kulturpolitik. Mer än 250 nya miljoner förs till utgiftsområdet Kultur. Det är resurser som naturligtvis kommer att göra stor skillnad för Kultursverige. Men viktigare än själva nivån på budgetförstärkningen är de prioriteringar som görs, alltså hur resurserna ska användas. Jag vill därför, herr talman, föra in några av de områden som jag anser viktigast i det förslag som den nya regeringen har presenterat på kulturområdet. Vi är nog många i kammaren och bland åhörare och lyssnare som tagit del av den kommunala musik- och . Det är en fantastisk verksamhet som ger barn och ungdomar möjlighet att växa utifrån sin inneboende kreativitet. Men tyvärr skiljer det mycket mellan olika kommuner runt om i landet. I vissa kommuner är köerna långa, i andra kommuner är utbudet tämligen begränsat och i somliga kommuner är avgifterna så höga att de faktiskt är exkluderande. Alla barn och ungdomar har inte råd att delta i den verksamheten. Därför är det mycket välkommet att regeringen nu har aviserat en nationell strategi för den kommunala musik- och så att barn och ungdomar får likvärdiga möjligheter i hela landet. Det ska inte spela någon roll vilken uppväxtkommun man kommer från. Men musik- och är förstås inte en verksamhet som passar alla barn och ungdomar. Det måste även finnas andra arenor. Därför är regeringens förslag om särskilda medel för kultur i miljonprogramsområdena viktigt. Det har ställts en del frågor om vad det kan handla om för typ av kulturyttringar. Den debatten hoppas jag att vi slipper här, för den politiska nivån ska ge resurserna, skapa förutsättningarna, men vilken verksamhet det handlar om, typ av kulturyttringar, ska styras utifrån de lokala initiativen. En annan debatt som förts gäller mediepolitiken och mediernas framtid. Det är förstås en viktig debatt. Situationen är tämligen akut. Vi ser hur resurserna till lokalredaktionerna, till de regionala nyhetsredaktionerna, på många håll i landet inte medger att man kan driva verksamheten på ett bra sätt. Tvärtom skär man ned på redaktionerna och till och med avvecklar nyhetsredaktioner. Det handlar naturligtvis om jobbpolitik, för att anknyta till tidigare talare, men i än högre grad är det ett demokratiskt problem. Hur ska invånarna i en kommun och i en region kunna göra medvetna val om det inte finns en journalistik som granskar makthavare, som analyserar politiska förslag och lösningar? Vi måste stärka lokalredaktionernas möjligheter. Det är någonting som måste komma snart, men ännu viktigare är att vi gör det gemensamt, över partigränserna. Vi måste hitta system som håller över kommande regeringsskiften. På samma sätt som presstödssystemet lanserades för att kunna bevara en mångfald av nyhetsredaktioner behöver vi nu hitta nya system som garanterar mångfalden framöver. Det är en debatt som vi får återkomma till. 158 (M) replik: Vi får här ett tydligt löfte av att vi ska ha en totalt jämlik kulturskola mellan alla kommuner. Regeringen har en nationell handlingsplan och skjuter till massor av extra miljoner. När kan vi förvänta oss att det är totalt lika mellan alla kommuner, där köerna är lika långa och utbudet lika stort? 159 (MP) replik: Som jag nämnde skjuter vi till mycket resurser, , alltså , för att få en mer likställd musik- och kulturskola. Sedan handlar det inte om att allt måste vara exakt lika överallt, men vi måste ge barn samma förutsättningar oavsett vilken uppväxtkommun de kommer från. 160 (M) replik: svarade inte på frågan. Jag vill veta när alla barn kommer att ha samma förutsättningar, oavsett var de är uppvuxna. När kommer det att vara på plats? Ni sitter i regeringen och styr , . Det är viktigt för oppositionen att kunna utvärdera er i förhållande till de löften ni ger. Jag vill därför veta när jag kan börja mäta det. 161 (MP) replik: Det första som måste hända är att beslutar om den proposition som regeringen har lagt fram och att vi börjar ett första inledande arbete utifrån de som regeringen har föreslagit att ska tillskjuta det området. Sedan kommer vi naturligtvis att flytta fram positionerna . Vi kommer att kunna se förbättringar. Frågan är hur vill utvärdera den absoluta likställdhet som han här talar om. 162 (M) replik: 250 miljoner mer till kulturen finns med i den rödgröna budgeten. Det är behjärtansvärt. Vem vill inte satsa på kulturen? Alla uppskattar vi kulturen. När jag gick i gymnasiet ville jag bli pianist och gick i den kommunala . Jag uppskattar verkligen vad den har bidragit till i min utveckling. Ingen ifrågasätter värdet av kulturen. Men politik handlar om prioriteringar. har ni prioriterat mer till kulturen, . har vi en finansminister, , som pratar om att ladorna är tomma. Det är klart att det är mycket roligare att stå här och ge löften till kulturen, till än det ena, än det andra, än att prata om att få budgeten i balans och nå överskottsmålet, vilket krävs för att säkra välfärden . Min fråga är: Delar du syn att det är viktigt att vi får en budget i balans, och i så fall, varför prioriterar ni att satsa , om det nu är så angeläget? 163 (MP) replik: Naturligtvis delar jag finansministerns analys. Men är det så att vi har vissa förutsättningar att göra budgetförstärkningar. mer till anslagsområdet för kultur har den rödgröna regeringen sett att vi kan anslå. inledde med att fråga: Vem vill inte anslå mer resurser till kulturen? Svaret är att allianspartierna inte vill göra det. I er skuggbudget gör ni inte den förstärkningen. Ni har tidigare naturligtvis också anslagit medel till kultur, men inte så mycket som och Socialdemokraterna vill göra. Detta får också konsekvenser för möjligheterna att skapa jobb och till exempel investera i en musik- och kulturskola. Det svenska musikundret har inte kommit av sig självt, utan i mycket tack vare att vi haft en framstående musikskola i landet. 164 (M) replik: Man brukar säga att allting som kommer efter ett ”men” är betydelselöst. ”Jag är inte rasist, men …” Lite enligt det temat får vi nog döma det här inlägget från . Det är viktigt att ha en budget i balans och att nå överskottsmålet, men det är också bra att satsa väldigt mycket pengar på kulturen. När ni står och pratar om att ladorna är tomma och att ni ska ta ansvar för de offentliga finanserna är det bara tomt prat. Ni har lovat allt till alla. sitter ni och sprider ut på kulturen. De pengarna borde gå till att säkerställa välfärden , så att man inte skickar notan till kommande generationer. 165 (MP) replik: Vi lovar på intet sätt allt till alla. 252 miljoner mer till kulturen är en viktig satsning, men kulturlivet hade naturligtvis önskat ännu mer. Den kritik den rödgröna majoriteten har fått sedan propositionen lades fram kommer av att många blivit besvikna; man hade hoppats på ännu mer resurser till kulturen. Även alliansföreträdare har deltagit i den kritiken och undrat var de stora kultursatsningarna finns. kommer det fram att Alliansen över huvud taget inte vill satsa mer resurser på kulturen. får vi i stället kritik för att vi från rödgrönt håll vill satsa mer . 166 (C): Att förbättra möjligheterna för unga att få sitt första jobb är oerhört viktigt, både för individen och för samhället i stort. För den enskilde leder egen försörjning och lön till frihet och erfarenheter som är helt avgörande för kommande jobb. För att komma in på arbetsmarknaden krävs egentligen två saker. Det ena är kontakter, det andra erfarenheter. Är det någonting som unga saknar är det båda dessa delar. Men kontakterna behöver inte gå till statliga arbetsförmedlare, och erfarenheterna behöver inte komma från en Amsåtgärd. Det kan röra sig om privata företag och privata arbetsförmedlare. I mina hemtrakter i är besöksnäringen oerhört viktig för att unga ska få ett första jobb. Den senaste sommaren har absolut inte varit något undantag, och det fantastiska vädret har absolut spelat roll för att ge fler unga möjlighet att få ett första jobb inom besöksnäringen. Men det är inte bara vädret som spelar roll för besöksnäringen, utan också den politik som vi för här i riksdag. Förslaget om att höja arbetsgivaravgifterna för unga slår oerhört hårt mot besöksnäringen. Det slår också mot andra näringar, men besöksnäringen vill jag lyfta fram särskilt. De som drabbas är företagen. De får sämre resultat, vilket leder till att de blir tvungna att minska investeringstakten. De kanske inte kan nyanställa. De kan eventuellt behöva minska sin personalstyrka. Detta slår framför allt oerhört hårt mot de unga som skulle ha fått jobben. De unga som saknar arbete får sämre möjligheter att få jobb. De unga som redan har ett jobb riskerar nu att bli av med det när arbetsgivaravgifterna höjs. Regeringen har valt att satsa på olika typer av reformer för arbetsmarknadsåtgärder. Det är traineejobb i offentlig sektor, extratjänster, 90-dagarsgaranti och så vidare – i stället för riktiga jobb i de små och växande företagen. Jag får ge regeringen kredd; det är helt rätt att det behövs reformer för att fler unga ska få arbete. Problemet är att de reformer som har presenterats snarare leder till motsatsen, när det blir dyrare att anställa unga. Ska fler unga kunna komma in på arbetsmarknaden behöver trösklarna sänkas. Vi behöver riva de hinder som finns med avsaknaden av kontakter och den begränsade erfarenheten på arbetsmarknaden. Vi behöver se till att de små företagen får förutsättningar att kunna växa. Det är de som har varit jobbskaparna , och det är där jobben växer fram. Vi behöver se till att Arbetsförmedlingen förändras i grunden, inte bara omplåstras, som föreslås. vill se till att vi får privata arbetsförmedlingar, ett system som fungerat väldigt väl i många andra länder, till exempel . Då får man också en valfrihet inom arbetslösheten, och man får incitament; arbetsförmedlarna får ersättning utifrån resultat. Vi behöver i se till att vi får på plats ett lärlingssystem värt namnet. Vi måste kolla på de framgångsrika länderna, som och . De har låg arbetslöshet bland ungdomar och har ett välfungerande lärlingssystem. Vi måste också se till att yrkesintroduktionsanställningarna breddas, så att även företag utan kollektivavtal kan vara med. Där finns många småföretag, och det är de som är jobbmotorn i . Det behövs en reformagenda för att få fler jobb att växa. Det är tyvärr inte den vägen vänsterregeringen med sina arbetsmarknadsåtgärder har gått. Vi behöver i stället satsningar på riktiga jobb i små företag. 167 (S) replik: Jag har en fråga till min meddebattör. Anser han att fas 3 är en Amsåtgärd eller en företagsåtgärd? 168 (C) replik: Jag tackar för frågan. Det behövs arbetsmarknadsåtgärder. Fas 3, eller subventionerade jobb, kommer alltid att behövas i . De har funnits under både alliansregeringar och socialdemokratiskt ledda regeringar. Det som jag vänder mig emot är när man prioriterar att ta pengar från människor, framför allt unga som arbetar i det privata näringslivet eller i det offentliga, för att satsa på olika former av subventionerade jobb. Det här kommer att riskera att människor, framför allt ungdomar, blir av med arbetet. Det är den stora risken jag ser med den socialdemokratiska politiken. De ungdomar som har arbete riskerar nu att få traineejobb i stället för riktiga jobb i små och växande företag. 169 (S) replik: Det verkar som att min meddebattör inte förstår vad arbetsgivaravgifter är. Det är ingenting som den enskilde tar del av, utan det är något som arbetsgivaren inte behöver betala. Det är ett bidrag till arbetsgivaren för en person som man skulle anställa i alla fall eller till och med redan har anställt. Det tydligaste exemplet är , som har massor med ungdomar anställda och får bidrag för att de redan är anställda. Vi säger att det är mycket bättre att satsa på utbildning för de här ungdomarna i stället för att ge dem bidrag och att vi inte ska låsa in människor i fas 3 utan i stället ge dem kollektivavtalsenliga löner i extratjänster i välfärden. 170 (C) replik: Jag är fullt medveten om vad arbetsgivaravgifter är, och jag är fullt medveten om de effekter de har gett. När jag pratar med företagare hemma i säger de att det är tack vare de sänkta arbetsgivaravgifterna som de vågat anställa en person till eller att det är tack vare de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga som de fått okej resultat och fått möjlighet att vidareutveckla verksamheterna. Detta har varit oerhört avgörande. Många av de företag där unga anställts har varit små och växande. Det har skett tack vare den sänkning som alliansregeringen gjort. står vi inför chockhöjda arbetsgivaravgifter för småföretagarna. Det kommer att leda till arbetslöshet. 171 i (S): Att läget på den svenska arbetsmarknaden är allvarligt tror jag inte att någon säger emot. Vi har en skyhög arbetslöshet. Vi har haft en normaliseringsprocess kring det som har gjort att vi på något sätt verkar tycka att det är okej med 8 procents arbetslöshet och över 20 procents ungdomsarbetslöshet, som att det skulle vara något slags naturlag att vi har hamnat där. Det är ganska skamligt. Arbetslösheten både kan och ska minskas genom politiska beslut där man sätter jobben i fokus. Den viljan finns i den nya regeringen. Genom att satsa på investeringar i samhället, offentlig sektor, infrastruktur, bostadsbyggande, miljöteknik och utbildning kan vi få tillbaka och den svenska arbetsmarknaden på fötter. Men det är inte bara arbetslösheten som är det allvarliga. Det är också villkoren på arbetsmarknaden . Den otrygghet som osäkra anställningar skapar är inte något som är bra för något samhälle. upplever jag att vi är tillbaka arbetsmarknad i vissa lägen där dagens sms-anställningar har ersatt dåtidens fabriksanställningar och hamnanställningar där människor stod med mössan i hand och bad om att få jobba för att ha någonting att komma hem till familjen med. Där är vi tillbaka . besökte jag Hotell- och restaurangfackets kongress. Där var det väldigt tydligt hur illa ställt det är med arbetslivets villkor . I en undersökning som de har gjort framgick det att av alla som jobbar i branschen jobbar på tidsbegränsade anställningar. De jobbar i snitt på en 54-procentig anställningsgrad. Vem kan leva sitt liv under de förhållandena? Hur kan man planera sitt liv med den typen av anställningar? På arbetsmarknaden som helhet har vi tidsbegränsade anställningar. Men bland de unga ligger den siffran på . Hur ska man kunna bygga ett liv om man inte vet om man har anställning året ut, månaden ut, veckan ut eller, vilket fallet ofta är i just den branschen, dagen ut? Hur ska man då kunna planera, skaffa familj, bygga hus eller över huvud taget flytta hemifrån? Du får inte ens teckna ett hyreskontrakt och snart inte ens ett mobiltelefonabonnemang på lång sikt utan att du har en anställning. Det känns som att vi lämnar en hel generation i sticket, och det är fullkomligt ansvarslöst. Det måste vi ändra på. finns det politiska partier som ytterligare vill försämra anställningsvillkor på arbetsmarknaden. Det talas om att de vill utöka provanställningstiden från dagens . Det finns förslag från något parti på att ytterligare utöka undantagsreglerna i LAS. Det kan vid en första anblick ses som obegripligt. Men tittar man lite mer och funderar på vilka som lägger fram förslagen tror jag det handlar om vad det är för typ av samhälle de vill se. Vill vi ha ett samhälle med trygga människor som är trygga på sina jobb, som törs säga ifrån när det är någonting som händer, som törs skapa förutsättningar för sig och sina arbetskamrater att ha en dräglig tillvaro? Eller vill man ha ett samhälle med otrygga människor som inte törs säga någonting på arbetsplatsen för att de är livrädda att bli av med jobbet dagen därpå? Det är ett val som vi gör som politiker. Den makten ligger här. Vi har i vår rödgröna regering valt att satsa på anställningstrygghet, arbetsmarknad och riktiga jobb för unga människor. Jag hoppas att det är fler än vi som kan se anledningarna till detta. 172 (M) replik: Vi får höra Socialdemokraterna tala om riktiga jobb. Reformen som de har utlovat, 90-dagarsgarantin för arbete och utbildning, stod bara här och tog tillbaka. var det bara en målsättning att det bara skulle ta . Ni siktar på att nå denna hägring av socialdemokratiska löften. Hon avslutade debatten med att säga: Utvärdera inte oss efter våra vallöften utan efter verkligheten. Här står Socialdemokraterna och säger att de vill erbjuda riktiga jobb. Men faktum är att i er verktygslåda har ni noll jobbtillväxt. Det är bara traineeplatser, andra former av subventionerade platser och helsubventionerade kommunala näst intill så kallade OSA-anställningar som ni vill erbjuda ungdomar för att ni har gjort dem arbetslösa och höjt deras skatt. Hur går det ihop? 173 i (S) replik: Jag beklagar att inte lyssnade på mitt anförande när jag talade om vilka samhällsinvesteringar vi ska göra för att skapa riktiga arbetstillfällen på den svenska arbetsmarknaden när det gäller bostadsbyggande, infrastruktur och miljöteknik. Vi kommer dessutom att skapa riktiga jobb för unga arbetslösa. Ja, de är subventionerade. Men kom inte och säg att det är låtsasjobb. Det är att nedgradera de unga som kommer att ha anställningarna och synen vi har på arbetsmarknaden. Det är riktiga jobb. Människor har riktig lön enligt kollektivavtal. De har ett jobb som alla andra. Det är ett sätt att komma in på arbetsmarknaden. Om du anser att fas 3 är en bättre åtgärd, varsågod, berätta gärna det för mig. 174 (M) replik: Det fanns en handfull ungdomar i fas 3. Det vill ni uppgradera till tusentals i traineejobb. Det märkliga med din argumentation är att det inte är en stor arbetslöshet bland ungdomar som är byggutbildade eller bland miljötekniskt utbildade ungdomar. Det handlar om ungdomar som inte har gått färdigt gymnasiet. Det är de enkla jobben som ni slår undan benen för genom att bygga upp en chimär om att ni satsar på jobb. Det gör ni inte. Ni satsar på bidragsanställningar i kommunerna. Det är vad ni vill sätta ungdomarna i. 175 i (S) replik: Det är tragiskt att höra kalla vårdjobb för enkla jobb som outbildade människor kan ta. Så är inte fallet. Detta har vi redovisat , inte minst , vilket också arbetsmarknadsministern har gjort. Vi kommer att ha en kombination av riktiga arbeten med kollektivavtalsenlig lön och möjligheten till utbildning så att människor kan komplettera sina gymnasiebetyg så att de får en full utbildning och kan studera vidare. Det är en möjlighet som tyvärr inte har funnits . 176 (M) replik: Jag ska haka på debatten som precis var här. Att ge traineejobb i vården till ungdomar som inte ens har tagit en gymnasieexamen är inte ett sätt att stärka vården. Det behöver vi sjuksystrar och läkare som är utbildade till. Det är inte vad ni satsar på. Du talade väldigt mycket om arbetslösheten och hur vi ska trycka tillbaka arbetslösheten. Jag har en jättebra idé om hur vi kan halvera arbetslösheten till . Vi återinför förtidspensionerna. Vi ger tillbaka förtidspensionerna till alla de 200 personer som förtidspensionerades per dag under tid vid makten.