prot · H10959 · 2014-01-23 00:00:00 — ska vi få reda på ståndpunkterna. Jag tolkar det så att regeringens samlade svar, bortom finansministerns och utbildningsministerns retorik, egentligen är: Riskkapitalbolag och vinstmaximering i välfärden genom skattemedel är okej och bra. Men man vill inte debattera frågan eller klargöra sin ståndpunkt förrän efter valet. Det är därför jag inte får möta de olika ansvarsföreträdarna här i en debatt. Däremot ska man ute i den offentliga debatten fritt kunna framföra kritik. Jag vill , herr talman, slå fast att i det samlade svaret från tre partiledare och en finansminister, varande , fastslås att riskkapitalbolag och vinster placerade på fantastiska öar är bra. 20 (S): Jag ber att få tacka finansmarknadsministern för svaret på mina interpellationer, även om det såklart hade varit önskvärt att de ministrar som jag ställde mina frågor till också hade svarat på dem. Båda mina interpellationer, och för den delen också , handlar sammanfattningsvis om den splittring vi ser i regeringen just . I mina interpellationer till och frågar jag huruvida näringsministern och socialministern, utifrån sina respektive verksamhetsansvar, är beredda att verka för att riskkapitalbolag inte ska driva välfärdsföretag. Det får jag inget svar på i det interpellationssvar som finansmarknadsministern lämnat, vilket gör mig lite beklämd. Vänligen, , ber jag att få svar på frågan hur den samlade regeringen ser på riskkapitalbolag i välfärdssektorn. En viktig bakgrund till mina interpellationer är de uttalanden som olika regeringsföreträdare gjort i dessa frågor. Bland annat säger näringsministern mycket tydligt att det är helt okej med riskkapitalbolag i välfärden. Dessutom påpekar hon att det är populistiskt att svaja i de här frågorna. Å andra sidan har vi finansministern och utbildningsministern, som visat en ganska kritisk hållning. Vad är egentligen regeringens ståndpunkt? Vad tycker regeringen? Beträffande socialministern kan man säga att han inte riktigt vågar öppna ögonen och se baksmällan av de senaste årens privatiseringsfester. Varken jag eller får svar på våra frågor om regeringens ställningstagande. I stället hänvisar ministern till tilläggsdirektivet i . Jag har försökt sätta mig in i vad tillägget egentligen innebär och kan av kommittédirektivet utläsa att man något snävar in ett tidigare ganska brett uppdrag, att se över kraven som kan och bör ställas på företag inom välfärdssektorn, till att pröva den rättsliga möjligheten att införa krav över huvud taget. Det är inte särskilt tydligt. Regeringen är dock i tilläggsdirektivet extra tydlig med att det inte får utesluta vissa ägarformer. Vad menas med det? Menas med det att riskkapitalbolag inte kan uteslutas? Är det i den formuleringen i tilläggsdirektivet som vi hittar svaret på våra interpellationer? Den kanske allra viktigaste skillnaden är att regeringen skjuter på datumet för när uppdraget ska redovisas, , och hoppas därmed slippa en debatt man inte vill ha. Jag tycker inte att det är okej att regeringen agerar på det sättet. Jag respekterar såklart att regeringen fritt kan välja och bestämma vilken minister som ska svara på en interpellation, men jag förväntar mig att regeringen svarar på de frågor som jag eller någon annan interpellant lyfter fram i interpellationerna. Hur blir det nu? Vilken inställning kommer högerregeringen att ha? Regeringen talar med kluven tunga. Vi i riksdag och den svenska väljarkåren förtjänar ett svar, och vi förtjänar ett svar före valdagen. 21 (S): Det som den här frågan egentligen handlar om är för det första hur vi använder våra skattemedel. Hade det varit helt privat, det vill säga att man själv tagit in intäkterna från dem som betalar, skulle det ha varit en annan sak, men det är skattemedel som används för att bekosta verksamheten inom välfärden. För det andra handlar det om kvaliteten i välfärden. Jag tycker att det finns stora frågetecken på båda dessa punkter när det gäller just riskkapitalbolagen. Frågan är om det bästa sättet att använda skattemedel är att låta pengarna strömma in i bolag som till och med har fört över pengar till skatteparadis och också försökt undvika att betala skatt på den vinst de gör. Vinstmarginalerna är enorma. Det har visat sig att välfärden är den mest lukrativa marknaden för riskkapitalbolagen. Vinstmarginalen ligger någonstans kring , vilket är mycket högt. I den vanliga privata sektorn ligger den på ; det är den siffra jag sett. Det är alltså mycket lukrativt, och därmed finns det risk för att skattemedel strömmar in i den verksamheten, skattemedel som kunde ha använts på ett bättre sätt. Dessutom kan vi se att kvaliteten på intet sätt har förbättrats, snarare tvärtom. Det är naturligtvis skillnad från fall till fall, men vi ser att det över lag är lägre personaltäthet i de verksamheter som riskkapitalbolagen driver. Det har också inträffat skandaler, och inte bara inom äldreomsorgen kopplat till vanvård. Vi hade även , som menade att de var utfattiga. De hade dock överfört väldigt mycket pengar – skattemedel – inom koncernen. Trots att man egentligen hade pengar, som man överfört på ett smart sätt, var det skattebetalarna som fick stå för notan när man sedan lämnade konkursboet efter sig. Det var elever som skulle tas om hand och lärare som inte visste om de skulle ha ett jobb . Därför kan man starkt ifrågasätta om riskkapitalbolagen över huvud taget ska finnas inom välfärden och ta del av våra skattemedel. I svaret sades att mångfalden måste värnas och etableringsfriheten likaså. Men riskkapitalbolagen har slagit undan fötterna för annan verksamhet, till exempel när det gäller privata alternativ, små lokala företag, personalkooperativ och småskaliga pedagogiska alternativ. De har ofta ingen chans i upphandlingsprocessen, utan det är riskkapitalbolagen som vinner upphandlingarna. Är det någonting som hotar mångfalden är det de jättestora bolagen, som har vinstsyftet som sitt främsta intresse. Vill man verkligen värna mångfalden och inte minst lokala alternativ borde man beskära riskkapitalets möjligheter i välfärden. Jag blir inte riktigt klok på svaret. Företrädare för både och har uttalat väldigt tydligt att de vill att riskkapitalbolagen ska vara välkomna i välfärden. Sedan finns det vissa formuleringar från i och i som pekar åt andra hållet. Men det finns inte några tydliga svar. Framför allt skjuts frågan framåt i utredningen, och det blir väldigt försiktiga formuleringar i utredningen när det gäller vad man kan göra. 22 (M): Det är intressant att fundera på hur den politiska debatten borde fungera. Den borde fungera på det sättet att politiker förklarar vad det är för typ av samhälle de vill ha, beskriver vad det är som är fel med rådande samhälle och är tydliga med vad det är för konkreta åtgärder de vill vidta för att rätta till de fel som finns, så att det blir så som de vill. Partierna ska vara tydliga när de presenterar en sådan agenda. Sedan kan man granska varandra, så att det blir tydligt för väljarna vilka alternativen är. Vi från Alliansen är tydliga med vad vi vill ha. Vi vill ha världens bästa välfärd, med hög kvalitet och valfrihet för den enskilde. Det ska vara möjligt att välja olika pedagogik i skolan och förskolan. Det ska vara möjligt att välja olika inriktningar på äldreboenden och sjukvården. Det ska inte vara så att man måste gå till den offentliga kommunala eller landstingsdrivna välfärden. Det ska finnas alternativ. vill vi inte att man ska kunna försnilla skattepengar genom att starta företag inom välfärden, ha en dålig kvalitet, sänka sina kostnader och sedan roffa åt sig vinsten. Det ska inte vara möjligt. Vi är tydliga med hur vi vill ha det och vad som är problemet i sammanhanget. Vi har också varit tydliga med hur vi vill lösa detta. Vi ska se till att det bara är seriösa företag som vill gå in i verksamheten långsiktigt som ska få agera på marknaden. Det ska inte vara möjligt att roffa åt sig skattepengar på det sätt gjorde. redogjorde för detta mycket korrekt. Det ska inte vara möjligt att agera så. På det sättet är vi extremt tydliga. Men då är frågan, herr talman: Vad tycker socialdemokratin? Vi har förstått att man är väldigt upprörd inom socialdemokratin. Vi har hört gå upp här och nästan raljant prata om hur valfriheten har fått den svenska välfärden att rämna. Jag vill påpeka att av skolorna är friskolor. Den absoluta majoriteten är kommunala verksamheter. Men det är den hemska valfriheten som man inte tycker om. Man ska absolut inte få ha riskkapitalbolag i välfärden. Ingenstans får man höra vad det är Socialdemokraterna verkligen vill. Vill de förbjuda vinst i välfärden? Ska det bli ett etableringsförbud? Ska man inte få starta nya skolor, äldreboenden och förskolor? Vill de förbjuda vinst i välfärden? Ett förbud mot vinst i välfärden kommer att döda valfriheten. Då kommer inga privata aktörer att etablera sig på marknaden. Det är en fruktansvärt oseriös argumentation, där man är emot allt. Det här är någonting som är genomgående inom socialdemokratin. Socialdemokraterna har blivit ett skränigt oppositionsparti som är emot allt men själva står för ingenting. Det lät exakt likadant med sjukförsäkringen. Vi kastade ut sjuka människor på arbetsmarknaden, sade Socialdemokraterna. Men vad är det för alternativ de erbjuder? Det har de inte sagt någonting om. De har beskrivit hur jobbskatteavdragen fått den svenska välfärden att rämna. Men är de för allihop. De klagar på hur vi förstör försvaret, men vill själva göra större besparingar. De kommer inte med några som helst egna alternativ. Vi är tydliga. Det måste vara seriösa och långsiktiga aktörer i välfärden, och det ska inte vara möjligt att roffa åt sig skattemedel genom att ha låg kvalitet. Men den stora frågan är: Vad vill ni i socialdemokratin? Den stora ironin ligger i att ni står här och säger att vi inte ger några besked före valet. Ni har inte gett besked om något annat än att ni vill höja skatterna och bidragen och inte alls sagt någonting om era koalitionspartner. 23 (M): Det är bra att vi nu i har en mångfald av företagsformer inom skola, vård och omsorg och inte bara har den kommunala och statliga sektorn. Det är utmärkt med denna mångfald, som också ger möjligheter för dem som arbetar att utvecklas. Det är väl ett par hundra tusen personer som arbetar inom dessa sektorer och som också har möjligheter att göra karriär inom olika bolag och arbeta vidare för sitt, familjens och landets bästa. Det är viktigt att vi får fortsätta med denna utveckling. Det är också viktigt att vi får arbeta med vinstintresset som bas, som på vilken marknad som helst. Vinstintresset styr effektiviteten men styr även glädje, prissättning och löner. Vinstintresset ger möjligheter till investeringar inom olika sektorer. Jag är uppriktigt bekymrad för att man inte kommer att få ha vinstdrivande företag inom denna sektor om Vänstern kommer i maktposition tillsammans med Socialdemokraterna. Hur ska då detta ske? Risken är att vi får stopp, att man lägger ned olika verksamheter. Verksamheten fungerar väldigt bra på många ställen i . Låt oss räkna med att vi får möjlighet att med Socialdemokraternas hjälp ha kvar ett vinstsystem och marknadsekonomi inom den här sektorn. Regeringens politik är att vi ska ha så god kvalitet inom vård, skola och omsorg som det bara är möjligt. Detta får vi absolut inte riskera. Jag tror att Socialdemokraterna har samma uppfattning. Det är också viktigt att ett företag som arbetar inom vård, skola och omsorg har ett varaktigt engagemang. Det är dock tveksamt om riskkapitalföretagen har ett varaktigt engagemang. Vissa kan ha det, vissa inte. Precis innan jag kom in i köptes det bolag inom metallindustrin som jag var vd i av ett riskkapitalföretag. Det blev sedan mycket kortsiktiga åtgärder, vilket ofta är riskkapitalbolagens policy. Gå in och köp ett företag, vidta olika åtgärder, låna pengar så att ni kan utnyttja hög kvalitet på det egna kapitalet som faktor och sälj sedan företaget med bra resultat ! Jag tror inte att det är meningen att det ska vara så. Det kommer säkert att finnas riskkapitalbolag som arbetar på ett helt annat sätt. Jag tycker att det är bra att vi har en ägarprövningsutredning som går igenom vissa krav som ska ställas och hur länge man bör driva ett företag. Jag har drivit företag i hela mitt liv. Det går inte att trolla för att få en bra kvalitet och effektivitet. Man måste utbilda folk, och man måste ha nya metoder och resurser. Därför får vi se vad man nu kommer fram till i den här utredningen. Jag vill också understryka att regeringen absolut inte vill minska mångfalden och begränsa etableringsfriheten i . Inom exempelvis sjukvårdssektorn finns mycket goda möjligheter för fler mindre företag att etablera sig, och då gärna med en kvinna som företagsledare. 24 Statsrådet (M): Tack till interpellanter och meddebattörer för att vi får tillfälle att tala om dessa viktiga frågor! Låt mig börja med att ta upp det som sade om skatteparadis. Jag är lika upprörd som och andra när företag tricksar bort sina vinster i skatteparadis. Som alla vet om har regeringen vidtagit kraftiga åtgärder för att minska aktiviteten med räntesnurror och annat, vilket vi hoppas ska kunna stärka statskassan framöver. Det andra jag vill säga är att i och med att det är jag som ansvarar för är det, som arbetet i regeringen är upplagt, också jag som ska svara på frågor som har med detta att göra. Det tredje jag ville säga är att det tilläggsdirektiv till som vi nu diskuterar står en enig regering bakom. Här är alltså regeringen enig. Jag har viss förståelse för att detta kan vara provocerande för oppositionen med tanke på den oenighet som ni uppvisar såväl inom partiet som mellan de olika partierna. Jag har inte full förståelse men viss förståelse för att det kan vara provokativt för er. Regeringens inställning är tydlig. Riskkapitalbolag är en mosaik av olika typer av företag. Jag tycker att det är bättre att diskutera varaktighet, vilket också är ledstjärnan i och i tilläggsdirektiven. Företag som är verksamma enbart för att göra kortsiktiga vinster – riskkapitalbolag eller andra bolag – eller som har en policy som innebär att det ska säljas vidare inom är inte lämpliga som ägare inom denna sektor. Det kan vara riskkapitalbolag eller andra bolag. Företagen inom sektorn ska ha en varaktig inriktning. Som jag nämnde inledningsvis visar utvecklingen att det är som ni säger: Andelen storkoncerner inom skola, vård och omsorg som ägs av riskkapitalbolag har vuxit. Eftersom det ofta finns en förväntan hos ägarna på en hög avkastning genom att innehavet säljs vidare kan en sådan konstruktion motverka ett varaktigt engagemang. I betänkande betonar man att en ägarprövning bör införas för att säkerställa att ägarna av skolföretag har ett seriöst och långsiktigt intresse av att bedriva utbildning. Regeringen instämmer som ni vet i denna bedömning. Här kan man dra paralleller till den finansiella sektorn. Ska man starta en bank prövar såväl styrelseledamöter som ledningen, så att de är lämpliga för just det här arbetet. Så har vi inte haft det i välfärdssektorn i , så det är alldeles utmärkt om detta införs. Precis som har konstaterat ligger det i ursprungliga uppdrag att säkra samhällets krav på att de som äger och driver företag inom de här viktiga sektorerna ska ha ett långsiktigt och seriöst engagemang. Regeringen har förtydligat uppdraget i den del som avser varaktighet. Kriterierna ska dock vara både rättssäkra och tillämpbara. är jag inte jurist, men jag vet att det i aktiebolagslagen finns en portalparagraf om att bolagets verksamhet ska ägnas åt att ge vinst till aktieägarna. Vad vi här ska undersöka är om aktiebolagslagen är förenlig med andra typer av krav som vi vill få in. Detta är svåra frågor. I samråd med utredaren har vi kommit fram till att tidsutdräkten är rimlig för att göra ett seriöst arbete. Det hoppas jag att alla här i kammaren också tycker är rimligt. 25 (S): Jag tillhör dem som tror att politik och demokrati vinner på att vi ärligt redovisar våra avsikter. De så kallade Nya lånade värdeord från socialdemokratin. Man talade om välfärd och till och med om jämlikhet. Det måste ha känts ovant för många. Detta skulle nås genom mindre resurser, skattesänkningar, privatiseringar, rätt att tjäna pengar på gemensamma skattemedel, avregleringar och marknadslika villkor. Är det inte bättre att moderater talar om sina planer tydligt? Skattesänkningar och privatiseringar på en marknad leder oundvikligen fram till en situation där den enskilde ska börja betala själv – för lite bättre utbildning, lite bättre hemtjänst och en annan vårdkvalitet i de privata vårdgallerior som växer fram i de stora sjukhusen. När starka vinstintressen och marknad förs in på områden som har helt andra syften, nämligen att fördela efter behov, slås jämlikheten ut. Rätten att tjäna pengar på offentliga verksamheter går före krav på kvalitet och omsorg om elever, patienter och äldre. Kvalitetsförbättringar har uteblivit. Rubrikerna har i stället handlat om miljardvinster, vanvård och skolkonkurser. Är det inte bättre, statsrådet , att ni säger: Det är priset vi får betala – det är konsekvensen och effekten av att bryta ned välfärdssamhället och ersätta det med ett marknadssamhälle. Då hade det hade blivit en renare och ärligare debatt. Ni kan aldrig komma undan att de försvarstal som ni håller för riskkapitalisternas möjligheter att härja i den svenska välfärden ju handlar om att ni försvarar ett system som ska komma in och driva fram effektivisering, besparing och så stora vinster som möjligt, och – fem till – är det exit, försäljning till högstbjudande. I systemet ligger också stora bonusar som morötter för enskilda. Detta är riskkapitalistens hela affärsidé: snabbt in, höja värdet, sälja. De som betalar är alltid personalen. Men det är någon mer som betalar. Det är också alla vi skattebetalare som drar fram vinsterna. Det är barnen i skolan och de gamla i äldreomsorgen som får ta det. Talmannen har förstås rätt när han säger att regeringen uppträder som ett kollektiv. Säg då öppet, statsrådet , att regeringen tycker att detta är ett bra system och att skattemedel kan förslösas och användas i detta syfte. Det kommer att fungera som en dementi om andra statsråd säger något annat . 26 (S): Jag kanske var otydlig i mitt förra inlägg. Jag har stor respekt för att regeringen väljer att låta en minister svara på frågorna. Däremot har jag väldigt svårt att acceptera att man inte får svar på de frågor man ställer i sina interpellationer oavsett vilken minister det är som svarar. Det har uppkommit viss tveksamhet om vad vi socialdemokrater tycker i de här frågorna. Vi har varit tydliga: Vi vill ha långsiktiga regler på området, vi vill stärka kvalitetskraven och vi vill införa vinstbegränsningar. Men är det inte vi som sitter i regeringsställning. Vi sitter inte på de resurser som behövs för att ta fram utredningarna och komma åt frågorna. Det gör regeringen, och det kanske är det som är dilemmat just nu eftersom man skjuter upp det arbete som har påbörjats. Det är ganska tydligt vad väljarna tycker. De tycker att det är högst tvivelaktigt att någon annan tjänar pengar på välfärden eller att någon annan tjänar pengar på de skatter som vi tillsammans betalar in till välfärden. De tycker inte att det är okej. Någonstans måste man konstatera att det blir dubbelt så dyrt. Det finns två sätt att tjäna pengar på välfärden. Det ena är att dra ned på personalen, och det andra är att skatteplanera och se till att betala mindre skatt. Det handlar alltså om en enskild utförare som plockar ut vinst och tjänar pengar som man anställer färre. Man kanske dessutom ser till att planera, fixa och tricksa så att man betalar mindre skatt. Det blir alltså någonstans dubbelt så dyrt eftersom det är färre som betalar inkomstskatt och eftersom man dessutom tricksar så att man behåller mer. Dilemmat är att själva hemligheten med välfärdsverksamhet är händer och fötter. Det tror jag att alla som lever och verkar i vet. Det är personal, det är lokaler och det är mat. Det är ungefär de saker som man kan spara på. Då är vi inne på kvalitet. För vad är det som händer när man jagar kostnader i ? Det betyder att personalen som jobbar där får en gps, och när de stannar hos någon för länge får de ett samtal där arbetsgivaren undrar: Varför är du inte på väg till nästa ställe? har du ägnat för mycket åt tant . Tant allra viktigaste behov var kanske inte att få den där matlådan just den precisa tiden, utan det var att någon lade en hand på axeln och frågade hur hon mådde. När man sparar pengar i förskolan är det på barngrupperna och personalen – större barngrupper och färre personal. Och så sparar man förstås på maten och lokalerna. Det går inte att spara på någonting annat. Större barngrupper betyder sämre kvalitet. Bra kvalitet i förskolan är att barnen blir sedda – ingenting annat – och att de får vettig mat. Det ska också finnas tid och utrymme och tillräckligt med personal så att alla kan gå ut och få frisk luft. Vad är det man sparar på i skolan? Det är maten och skolklasserna, och det är tillgången till idrottsytor och bibliotek. Det är det man sparar på, och det är där man plockar ut vinsterna. Det är på kvaliteten för våra barn, för våra äldre och för dem som blir sjuka som man sparar pengar. Jag tycker att det är rimligt att vi och väljarna får veta var regeringen står i dessa frågor, och jag tycker inte att ni är tydliga här. 27 (S): I den utredning som regeringen har tillsatt och gett tilläggsdirektiv i dessa frågor finns ett uppdrag. Det handlar om att se över om det är rättsligt möjligt och om det är lämpligt att aktiebolag som bedriver fristående skola delvis eller helt ska ha som syfte att bedriva utbildning av god kvalitet. Det handlar helt enkelt om huruvida det ska vara ett krav att bolagen helt eller delvis har som syfte att ha bra utbildning. Man ska se om det är möjligt att begränsa de företag som inte har detta helt eller delvis som syfte. Det är naturligtvis bra att man tar upp frågan, men jag tycker att det är obegripligt att man ställer frågan om det är lämpligt. Det är väl en självklarhet att detta är lämpligt om någon bedriver skolverksamhet. Syftet borde egentligen helt och hållet vara bra undervisning. Det är det minsta man kan begära att detta delvis ska vara uppdraget. Frågan är om riskkapitalbolagen över huvud taget har intresset att delvis bedriva bra undervisning. Det undrar man när man ser till exempel hur har betett sig. Det verkar inte vara fallet. Det är inte bara detta att skattemedel som borde ha gått till undervisning har använts till vinster i verksamheten, utan man har också kunnat se bristande kvalitet. När man har inspekterat skolorna har man sett att det inte har varit någon bra undervisning. Trots detta har koncernen fått fortsätta att bedriva sin verksamhet och starta nya skolor. Jag undrar var regeringen egentligen står i dessa frågor baserat på utredningen, framför allt när två av regeringspartierna inte står bakom detta. Hur kan man säga att regeringen är enig? 28 (M): Det finns två stora ironier i debatten. Den ena är att Socialdemokraterna nu går upp och säger att det är riskkapitalbolagen som är de stora bovarna här. Sedan går de upp och exemplifierar med ett företag. Och vilket företag är det? Jo, det är . Dess agerande var fullständigt oacceptabelt, och vi är tydliga med att vi inte tänker tillåta sådant . Men är inget riskkapitalföretag, . Välkommen till verkligheten! Här sitter du och klagar på någonting som inte alls stämmer överens med hur det faktiskt ligger till. Om du tycker att har agerat felaktigt och att vi ska förbjuda företag som detta ska vi också förbjuda friskolor och privata aktörer i välfärden helt och fullt. Vi har haft makten .