prot · H10982 · 2014-03-12 00:00:00 — Det är ingen lätt planering för våra lärosäten, men det är betydligt svårare för landsting och regioner som inte själva förfogar över utbildningsplatser, som inte ensamma rår på hyrläkarsituationen och som helt enkelt måste samverka om arbetsvillkor för att långsiktigt kunna behålla personal och inte lättvindigt bjuda över grannlandstinget och därmed säkra sin egen personalförsörjning. Jag ska inte börja räkna upp alla personalkategorier det sannolikt handlar om – jag kommer bara att missa någon eller rangordna dem fel – utan kort och gott nöja mig med att konstatera att antalet undersköterskor har minskat rejält, att andelen specialistutbildade sjuksköterskor blir allt färre och att bristen på allmänläkare på många håll är stor. På samma sätt som det gäller att vara klar över det långsiktiga energibehovet innan varje energislag definieras behöver vi samla oss kring det långsiktiga kompetensbehovet i vården. Vi socialdemokrater menar att staten borde ta initiativ till en delegation för framtidens kompetensförsörjning tillsammans med parterna. Den ska enas om rekommendationer och förslag på nationell nivå men även för insatser som kan genomföras lokalt eller regionalt. Arbetsvillkoren är en fråga för sjukvårdshuvudmännen, som det är för viktigt för att inte samverka kring. Villkoren kring sjuksköterskornas specialistutbildning är bara ett exempel, om än ett mycket tydligt sådant. Vi kommer inte ifrån resursfrågan. Den som säger att vården inte blir bättre bara för att det tillförs resurser har förstås halvt rätt – det är klart att det går att tillföra resurser på ett ogenomtänkt och mer eller mindre slösaktigt sätt som inte leder till bättre vård. Men den som påstår att resurser som satsas genomtänkt och välriktat inte påverkar vården positivt har fel. Det är klart att en sekreterare påverkar kvaliteten och professionens direkta patienttid, och det är klart att det påverkar om ytterligare en undersköterska får finnas i personalgruppen. Visst märker födande kvinnor om det anställs ytterligare barnmorskor, och naturligtvis kommer det att märkas om vårdplatserna på geriatriken blir fler. Att sätta välfärden och vården före stora skattesänkningar har varit vår inriktning och övertygelse. Vi har förlorat alla omröstningar om skattesänkningar till kammarens högermajoritet, men vi tvekar inte på var varje nytt reformutrymme bäst behövs – i välfärden, där sjukvården står för en stor del. När jag möter socialdemokratiska sjukvårdspolitiker runt om i landet är oron för den ojämlika vården ständigt närvarande. Det är själva drivkraften för dem i sitt arbete: att bekräfta alla människors lika värde. De vill liksom jag minska den skillnad i vård och vårdresultat som beror på utbildningsbakgrund och som påverkas av att man talar samma sociala språk som läkaren, vilket i grund och botten ger oss olika förutsättningar att leva goda liv. Vi socialdemokrater menar allvar, och vi är beredda att vidta åtgärder. Vid sidan av till exempel en jämlikhetskommission, förändrade ersättningssystem och stopp för privata försäkringar i offentligt finansierad vård finns det en reservation i detta betänkande som handlar om att nationella riktlinjer ska följas och inte vara just rekommendationer. Varför är så begeistrade av tanken på att förstatliga sjukvården men inte beredda att ta ett betydligt mindre steg än så och bifalla vårt förslag är svårt att förstå. Kanske får vi svar senare i debatten. Jag vill också nämna forskningen. Jag tar den inte avslutningsvis för att den är minst viktig, utan tvärtom – jag vill verkligen betona forskningens betydelse som en förutsättning för den framtida vården. Om våra efterträdare ska kunna vara stolta över sin tids medicinska resultat krävs det att vi just tar ansvar också för vårdens morgondag. Vi socialdemokrater menar att vi borde förtydliga och förändra i hälso- och sjukvårdslagen så att huvudmännen faktiskt har ett ansvar för klinisk forskning. Har man ett avtal med en annan utförare än sjukvårdshuvudmannen måste man se till att forskning och utveckling finns med. Vi vill stimulera life science och inrätta ett nationellt innovationsråd, direkt underställt statsministern, och i det samla representanter för näringsliv, akademi och arbetsmarknadens parter. Vi menar att det måste finnas ett samverkansprogram för life science, och vi vill lägga 2 miljarder till en fond för finansiering i tidiga skeden. Fokus ska vara att genom samverkan få till just flexibla och fungerande lösningar för finansiering i tidiga skeden. Det handlar också om att lagstifta om att universitetssjukhusen inte ska säljas ut eller styckas upp, för de är motorn i forskningen på sjukvårdssidan. Sjukvården berör oss alla. När vi är sjuka, när våra anhöriga är vårdbehövande och när vi är som svagast ska en sjukvård av hög kvalitet finnas. Då ska personalen ha den bästa kompetensen och den största orken. Då ska inga andra hänsyn tas än vårdbehovet. Då ska det visa att satsningar på vården var rätt prioritering. I detta anförande instämde och (båda S). 16 (MP): Jag stödjer naturligtvis alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 4. Vården ska fungera bra, och den fungerar i de allra flesta fall bra. Vården ska fördelas efter behov och vara solidariskt finansierad. Det betyder att vi tycker att sjukvården ska betalas via skatten – plånboken ska inte styra vilken vård du får. För mycket av dagens hälso- och sjukvård behandlar bara symtomen. vill ha en helhetssyn på människan. För oss betyder det att vården ser hela människan som söker vård, inte bara diagnosen. Vi vill också komma till rätta med den brist på läkare som finns i vissa delar i landet och där vissa specialiteter är svårare för landstingen att få tag på än andra. Precis som inom skolan behöver arbetsvillkoren inom vården befrias från en del administration, inte minst för läkare. Någonting som är väldigt viktigt är läkarnas fortbildning, både för utvecklingsfrågor och för patientsäkerheten. Enligt minskar tyvärr antalet dagar för fortbildning, och hade av läkarna ingen fortbildning – inte en enda dag. Läkaryrket är ett yrke där det är centralt att hänga med inom området forskning och utveckling, och från ansvarar landstingen för all fortbildning för läkare. står industrin för . Jag hoppas att landstingen verkligen förbereder sig för det här. Det finns naturligtvis också ett behov av fler utbildade specialsjuksköterskor, och det finns ett behov av att se över hur deras förhållanden ser ut medan de fortbildar sig samt vad för slags tjänst de kommer tillbaka till. Vi vet att vården är ojämnt fördelad mellan människor. Att män och kvinnor ska ha tillgång till likvärdig vård borde vara en självklarhet, men så är det . Kvinnor får ofta vänta på viktiga behandlingar. Vi kan ta starroperationer som exempel; det görs runt 80 000 . Väldigt många av dessa 80 000 är kvinnor, men det är alltid kvinnor som får vänta . En av anledningarna är att männen svarar att de behöver operationen snabbt eftersom de kör bil. Det finns kvinnor som också kör bil. Det finns många exempel på ojämlikhet i vården. Därför vill ha en statistik är som könsuppdelad, så att vi snabbt kan se hur det ser ut. Det hjälper också medarbetarna inom vården till ett jämställt omhändertagande. Skillnaderna kan mätas i sjukskrivningstal och livslängd, och ofta kan man se stora skillnader mellan olika bostadsområden i samma stad. Enligt en undersökning av Chess – det är ett samarbete mellan och , och det är ett centrum för jämlik hälsa – har den svenska hälsoklyftan ökat. Det ser man bland annat när man mäter i livslängd för personer med olika utbildningsnivå: Högutbildade personer förväntas leva längre än lågutbildade. Folkhälsan påverkas av många olika faktorer, inklusive boendemiljö, upplevd trygghet, känsla av delaktighet och inflytande med mera. vill utforma ett ersättningssystem inom vården utifrån socioekonomiska faktorer och vårdtyngd. Vi är helt övertygade om att det är något som behövs, för jag tror att ingen av oss vill att klyftorna ska öka ytterligare. Depressioner, ångestsjukdomar och missbruk är de diagnoser som ökar mest inom ungdomsgruppen 18–24-åringar och står också för den största ökningen inom den psykiatriska slutenvården. 30–av unga kvinnor uppger oro och ångest i självrapporterade besvär. Andelen unga som uppger psykiska besvär är betydligt högre än . Självmorden minskar inte bland ungdomar, vilket de gudskelov gör i alla andra åldersgrupper. En särskild studie bland unga vuxna med aktivitetsersättning visar att antalet som gjort självmordsförsök eller tagit sitt liv har mer än fyrdubblats. Det här är inga siffror som någon av oss vill se. Bland dem med aktivitetsersättning som följdes 2005–2010 hade 459 unga vuxna med aktivitetsersättning vårdats för självmordsförsök, och 45 hade tagit sina liv. Det här tycker jag verkligen renderar ett stort mått av eftertanke. Vad kan vi göra för att förhindra att unga människor försöker ta sitt liv eller tar sitt liv? Att så många mår så dåligt är alarmerande. Därför är förebyggande insatser väldigt viktiga och behöver ytterligare utvecklas. För dem med psykisk ohälsa eller funktionsnedsättning ska naturligtvis insatserna fungera så bra som möjligt. Övergripande handlar det om vilket samhälle vi vill ha. En från lyfte fram att kostnaden för den psykiska ohälsan belastar svensk ekonomi med nästan . Det är mycket annat som vi skulle kunna göra för de pengarna om vi kom åt ungas ohälsa. Det motsvarar i både förlorade arbetsinsatser och utgifter för vård och omsorg. utgör Barn- och ungdomspsykiatrin, BUP, första linjen, vilket kan få till följd att den inte fullt ut kan fungera som den specialistfunktion som den faktiskt är. uppföljning av väntetidernas utveckling inom BUP visar att det varit sämre 2012 än 2011. En tredjedel av landstingen nådde 2012 inte målen i den förstärkta vårdgarantin för att få statsbidrag. Skälen som anges är sårbarheten i bemanning och att det fortsatt helt enkelt kommer in för många patienter. Kritik finns mot att tillgänglighet prioriteras i stället för kvalitet. anser att det i den generella vårdgarantin bör ingå att erbjuda barn och unga bedömning och behandling av lindrigare, okomplicerad psykisk ohälsa inom . är det stor personalbrist inom psykiatrin. Vi vill föreslå en större satsning på att bland annat öka antalet läkare och sjuksköterskor inom området psykiatri. 17 PER RAMHORN (SD): Vi debatterar socialutskottets betänkande SoU10 Hälso- och sjukvårdsfrågor. Det är ett väldigt stort och brett område som rör oss alla förr eller . Jag kommer att hålla mig inom två områden. Det ena är psykiatrin, som har brister i många avseenden, och det andra är den palliativa vården, då främst av barn och ungdomar. I är psykisk ohälsa ett av de vanligaste hälsoproblemen. Studier visar att av svenska kvinnor och av män har psykiska besvär som oro eller ångest. Det motsvarar ca 1,4 miljoner människor. har den psykiska hälsan trots allt förbättrats i landet, och det gäller i så gott som samliga åldersgrupper, förutom en grupp, unga i åldrarna 16–. konstaterar i sin folkhälsorapport att den psykiska ohälsan är särskilt vanlig bland yngre kvinnor men att den ökar bland både tjejer och killar. Antalet unga som uppger att de känner oro eller ångest har ökat kraftigt . var siffran för tjejer och för killar. Ungefär uppgav av tjejerna och av killarna att de kände ängslan eller oro. Allt fler unga vårdas också på sjukhus för depression eller ångestsymtom. Samma dystra siffror finns även i statistiken över självmord. I de flesta andra åldersgrupper har antalet självmord sjunkit , men inte i åldersgruppen 15–, vilket innebär att självmord är den vanligaste dödsorsaken inom denna grupp. Detta är naturligtvis helt förfärligt. Därför är det oerhört viktigt att upptäcka psykisk ohälsa bland barn och ungdomar i ett tidigt skede, så att man kan sätta in rätt, professionella åtgärder så snabbt som möjligt. Det är därför med bestörtning man kan konstatera att på flera håll i landet tvingas många sjuka barn och ungdomar vänta än för att över huvud taget komma i kontakt med barn- och ungdomspsykiatrin, och än längre för att få den vård som man har rätt till. Detta är naturligtvis inte alls acceptabelt. I mer än vart tredje landsting saknas slutenvårdsplatser inom barn- och ungdomspsykiatrin. Det innebär att många ungdomar hamnar långt ifrån sina familjer eller placeras bland vuxna. Unga personer med självskadebeteende kan i värsta fall hamna inom rättspsykiatrin bland dömda vuxna. är så gott som det enda land i världen där man låser in ungdomar på rättspsykiatrin utan att de är dömda för något över huvud taget. kunde man i medierna ta del av hur en ostraffad 16-åring flicka hamnade på en klinik för dömda brottslingar på grund av att saknade vårdplatser för ungdomar. Då vet vi ändå att rättspsykiatrin inte är en bra plats att vara på för självskadepatienter. Det är väl dokumenterat i forskningen att rättspsykiatrin är bland de sämsta på att ta hand om just dessa patienter. Ofta blir det en större ökning av självskadebeteende när dessa patienter låses in inom rättspsykiatrin. För att möta behovet som finns i landet menar vi att det behövs en förstärkning av barn- och ungdomspsykiatrin samt naturligtvis fler vårdplatser, men också ett förbud mot att placera personer som är varken dömda eller misstänkta för något brott inom rättspsykiatrin. Enligt hälso- och sjukvårdslagen är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen centralt. Även anser att god vård i livets slutskede ska vara en rättighet för alla, oavsett ålder, medicinsk diagnos och bostadsort. Men tyvärr ser verkligheten inte alltid ut så. De flesta familjer önskar att deras svårt sjuka barn ska få vårdas hemma så långt det är möjligt. Då är det naturligtvis viktigt att det finns tillgång till palliativt hemsjukvårdsteam, oavsett var man bor i landet, så att barnen och deras föräldrar kan känna sig trygga med den medicinska behandlingen, bland annat smärtlindring, men också kan få psykologiskt stöd och råd i den extremt svåra situation som familjerna befinner sig i. är tillgången till den palliativa vården för barn och unga ojämnt fördelad mellan landets regioner och kommuner. spelar oftast ålder, diagnos och bostadsort stor roll för vilken hjälp man kan få, vilket varken är önskvärt eller acceptabelt. När det gäller vuxna har kommunerna skyldighet att erbjuda hemsjukvård. Barn har inte samma skyddsnät på grund av att kommunerna bara har ansvar för hemsjukvård för patienter i en viss ålder, oftast . finns inga tydliga överenskommelser mellan kommuner och landsting. Och man har oftast inget underlag att agera efter, vilket innebär att det i slutändan är föräldrarna och barnen som kommer i kläm. Vi anser att det nu är dags att införa ett lagstadgat krav på överenskommelser mellan kommuner och landsting som tydliggör och förstärker deras ansvar på detta område. Man ska också komma ihåg att palliativ vård av barn har både likheter med och skillnader mot palliativ vård av vuxna. Det är viktigt att inte betrakta barn som vuxna, även om de drabbas av de fysiska, psykologiska och andliga aspekter som en obotlig sjukdom innebär. I det nuvarande nationella vårdprogrammet för palliativ vård finns inte något avsnitt om barn och ungdomar, vilket vi anser är otillfredsställande. Det är också viktigt att påpeka att alla familjer inte vill att deras svårt sjuka barn ska vårdas hemma. Då är det viktigt att respektera deras önskemål och se till att det finns andra möjligheter. finns bara ett hospice för svårt sjuka och döende barn i hela landet, vilket är för lite för att täcka de behov som finns. Föräldrar som befinner sig i denna extremt svåra situation, med all den oro det innebär att inte veta hur det ska gå, ska inte behöva kämpa för att deras barn ska få rätt till fullgod palliativ vård i livets slutskede. Barn ska ha samma rätt till palliativ vård som vuxna. Allt annat är oacceptabelt. Jag yrkar bifall till reservationerna 6, 24 och 28. 18 (V): Jag står givetvis bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 8 om förlossningsvård och reservation 32 om specialistsjuksköterskor. Bästa möjliga hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet och viktigt för oss alla. Därför är det djupt oroande att hälsoklyftorna mellan olika befolkningsgrupper i ökar. En 30-årig kvinna med eftergymnasial utbildning förväntas leva längre än kvinnor med enbart grundskoleutbildning. Denna skillnad har fördubblats . Jag ser tydliga kopplingar till ett samhälle med ökade klassklyftor, ökade skillnader mellan kvinnor och män, tuffare och otryggare arbetsmarknad, hög arbetslöshet och vittrande välfärd där allt fler lever i fattigdom och ekonomisk stress eftersom a-kassa och sjukförsäkring urholkas. I sin senaste rapport lyfte fram ohälsan bland unga. Psykisk ohälsa men också värk hos unga kvinnor ökar. Detta oroar mig när jag ser framåt, för det är ju människor som är i början av sitt liv. Det förekommer också diskriminering av människor på grund av funktionsvariationer, etnicitet, sexuell läggning, könsidentitet och ålder, och denna diskriminering påverkar deras hälsa. Hälsa hänger ihop med hur samhället ser ut. Ska vi bekämpa ohälsa måste vi ha ett samhälle där alla människor kan leva ett tryggt och värdigt liv, ett samhälle som är jämlikt och jämställt där vi inte gör skillnad på dem som jobbar och dem som är sjuka och arbetslösa och där alla ska kunna leva, synas och vara en del av samhället. Vi måste ha ett samhälle där solidaritet och omtanke får råda i stället för konkurrens och girighet. Högerregeringen har sänkt skatterna rejält. har det satsats 27 gånger mer på skattesänkningar än på den gemensamma välfärden, om man ser till de sammanlagda statsbidragen. De är på 5,2 miljarder medan skatterna sänkts med 140 miljarder. Hur mår den svenska sjukvården? Vi har på många sätt en bra sjukvård i . Vi har en duktig profession som gör ett bra jobb, och många får hjälp i sjukvården. Jämfört med andra länder står vi oss bra inom många områden, men vi kan se områden med oroande brister. Jag har aldrig hört så många anställda slå larm som . Vi har läkarupprop och sjuksköterskeupprop för 25 000 i lön. Erfarna sjuksköterskor ryter till. Vi har barnmorskeupprop och psykiatriupprop, och jag har säkert glömt några. Läkaruppropet fick 9 000 underskrifter, främst från läkare över hela landet men också från andra yrkesgrupper inom sjukvården. Låt mig citera ur det: Där politiker jublar över ökat antal sjukvårdsbesök ser vi hur kvaliteten försämras. Där politiker gläds över kapade vårdköer ser vi undanträngning av kroniskt sjuka till förmån för patienter med lättare åkommor. Där politiker ställer krav på kortare handläggningstider på akutmottagningarna ser vi hur patientsäkerheten hotas. Där politiker ser rationaliseringar, ser vi brist på vårdplatser och måste ägna en stor del av vår arbetstid till att leta sängar till patienter, eller skicka hem sjuka i brist på platser. Där politiker uppfattar kortade vårdtider som effektivisering oroas vi över ökat antal återinläggningar och komplikationer. Uppropet avslutas med: Vi vill ha en sjukvård som styrs utifrån patientens behov. Vi vill ha en sjukvård där vi får agera utifrån vår professionalitet. Vi vill ägna oss åt det vi är utbildade för; att vara goda doktorer som tar hand om patienter på ett kunnigt, etiskt och empatiskt sätt. Låt oss få detta utrymme! hade inte tid att träffa de två initiativtagarna, . Jag har träffat dem, och det var ett givande samtal. Om mina riksdagskolleger inte har träffat dem tycker jag att de ska bestämma tid med dem. Det är dags att se över den sjukvård som styrs utifrån marknadsmekanismer och där allt mer av läkares, sjuksköterskors och övrig personals tid går till administration i stället för till patienterna. vill se en sjukvård som styrs utifrån människors behov, inte utifrån vad som är lönsamt. Vi säger nej till kommersialisering av sjukvården. Vi vill inte låta patienter med privata sjukförsäkringar gå före i kön. Det är människor som ska välja, inte vårdföretagen. Därför vill vi inte ha den fria etableringsrätten. Vi ser också med oro på hur den borgerliga privatiseringspolitiken breder ut sig. Vi kan se hur den inte minst i , den borgerliga regeringens skyltfönster, slår sönder en sammanhållen sjukvård och hur det privata vårdföretaget kan bygga upp en vårdkedja medan vårdkedjor slås sönder. får nämligen inte vara med och driva den öppna specialistsjukvård som flyttas ut från sjukhusen. Hur mycket är löfte att inte sälja ut sjukhusen värt när man nu går bakvägen och flyttar ut stora delar av hälso- och sjukvården men inte ens tillåter den offentliga sjukvården att vara med och driva den öppna specialistvården? Detta gäller i , och brukar gå före när det gäller sådana här tendenser. Vi säger också nej till kömiljarden på grund av de undanträngningseffekter som togs upp i läkaruppropet. Vi lägger i stället 1 miljard på att utveckla primärvårdens förebyggande arbete, med extra tyngdpunkt på socialt utsatta områden. Vi öronmärker också 1 ½ miljard till sjukvården. Det ser olika ut i landsting och regioner, och därför är det viktigt att man får använda resurserna på det sätt som gör mest nytta lokalt. Pengarna skulle räcka till 3 000 fler anställda. Det behöver satsas resurser på sjukvården. Här instämmer jag med tidigare talare. ser vi en brist på vårdplatser, och säger i sin senaste lägesrapport att överbeläggningar och utlokaliseringar, det vill säga att lägga patienter på en annan avdelning än den med specialistkunskap, ökar. De flesta sjukhus har överbeläggningar och utlokaliseringar av patienter eller . Det är ett hot mot patientsäkerheten eftersom de inte får bästa möjliga vård, och i har bristen på vårdplatser till och med lett till dödsfall. Det leder också till en stressig och dålig arbetsmiljö för personalen, som känner att den inte kan göra bästa möjliga jobb. Sjukvården måste fungera i hela landet. Därför vill vi satsa på att utveckla glesbygdsmedicin och mobila team. Personalförsörjningen till sjukvården är ett stort framtida problem. Vi har personalbrist inom psykiatrin, vi har inte allmänläkare överallt, vi har stafettläkare, vi har en minskning av specialistutbildade sjuksköterskor och brist på barnmorskor och andra yrkesgrupper. har andelen sjuksköterskor som är specialistutbildade minskat från till . Även om vi utbildar lite fler nu fortsätter andelen specialistutbildade sjuksköterskor att minska. Det är ett hot mot kvaliteten i hälso- och sjukvården, och vi föreslår därför att sjuksköterskor ska få utbilda sig på betald arbetstid genom så kallade utbildningsanställningar. Vi har avsatt pengar för detta i vår budget. Vi ser också hur barnmorskorna i , , och protesterar. I har de också dragit i gång en arbetsgrupp. De säger att de inte klarar att sköta sitt jobb tillräckligt bra och att de inte orkar arbeta under dagens arbetsvillkor. När en gravid kvinna står inför en förlossning och något av det viktigaste i livet ska hända behöver hon vara trygg och veta att det fungerar. Så är det inte riktigt för alla . En del oroar sig för om de ska få plats på sjukhuset, om de ska blir runtskickade mellan olika enheter eller om de inte får vara med en barnmorska under hela födseln för att personalen får springa mellan flera förlossningar. Så ska det inte vara. Vi tycker att ska gå i samma riktning som och som har målet om en barnmorska per aktiv förlossning. Att det ger en trygghet kunde jag själv se när jag gick med en barnmorska på . Det var en ganska lugn dag jämfört med hur det kan vara, och den barnmorskan hade möjlighet att följa förlossningen . Det är inte länge sedan tog beslutet om rätt till sjukvård som inte kan anstå för papperslösa. har liksom alla yrkesorganisationer i vården varit kritiska till detta begrepp och menar att alla måste ha rätt till vård efter behov. Regeringen tänkte väl att skulle lösa detta på något sätt och skickade ett uppdrag till dem.