prot · H109122 · 2014-06-10 00:00:00 — Att handeln med livsmedel och andra varor är hårdare reglerad än vapenhandeln måste anses som ganska märkligt. Det är ingen liten industri vi talar om. Ändå har väldigt få länder en nationell lagstiftning eller en tillämpning som innebär kraftfulla kontroller av de olika faserna i vapenhandeln. Bara 35 länder rapporterar internationella överföringar av konventionella vapen, och bara 25 länder tillhandahåller statistik om faktiska leveranser. Vapenhandelsfördraget, ATT, är omfattande och ambitiöst. Det innefattar, förutom stridsflyg, pansarfordon, artilleri och sådant, även det som kallas för små och lätta vapen, det vill säga vapen som pistoler och gevär. Små och lätta vapen utgör ett av de största hoten mot mänsklig säkerhet i världen. Dessa vapen är lätta att få tag på, och tillgången är stor. De är de mest använda vapnen i dagens konflikter och är den huvudsakliga beväpningen i inbördeskrig. Enligt uppgifter från finns drygt 875 miljoner lätta vapen tillgängliga i världen, varav merparten är i civila händer. Den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen leder till att någonstans mellan 1 300 och 2 000 människor mister livet , det vill säga ungefär en och upp till en och en halv person varje minut. Och ytterligare så många skadas. Även ur biståndssynpunkt – det är också något som utrikesutskottet ägnar en ganska betydande del av vår tid åt – är det viktigt att hindra den okontrollerade spridningen av lätta vapen. Fortsatt okontrollerad och tilltagande spridning av dessa vapen riskerar att omintetgöra stora delar av våra biståndsinsatser. Enligt det nya vapenhandelsfördraget måste man också beakta vapenexportens inverkan på könsrelaterat våld. Det är mycket betydelsefullt att det har skrivits in i fördraget. Stater har rätt att försvara sig, men stater har ett stort ansvar för att vapen inte överförs om det finns en klar risk för att de skulle kunna användas för allvarliga kränkningar av den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna. Att fördraget har tydliga krav på respekt för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt är därför mycket viktigt och bra. Utskottet skriver i betänkandet att det skapar förutsättningar för att globalt stärka efterlevnaden av dessa normer. Genom att förplikta länder att införa och/eller upprätthålla normer kommer utrymmet för den oreglerade och illegala internationella handeln att kunna minskas väsentligt. Den handeln kommer också att bli lättare att spåra och beivra. Det kommer att bidra till minskat mänskligt lidande. Processen mot ett internationellt vapenhandelsfördrag har varit banbrytande på flera sätt. Det är det första försöket att fastställa gemensamma internationella regler för att kontrollera vapenhandeln. Och det behövs. Ett gemensamt fördrag och gemensamma normer för samarbete mellan stater som ger en striktare kontroll av vapenhandeln är ett historiskt steg för minskat mänskligt lidande. Alla människor har rätt att växa upp och leva i samhällen fria från väpnade konflikter. Det här fördraget är den plattform som behövs för att i alla fall göra världen till en något fredligare plats. 33 (C): Jag tror att alla närvarande här är glada. Vi är glada över att i stor enighet kommer att besluta att godkänna . Det är ett avtal som har värkt fram, kan man väl säga. Det var inte riktigt så lätt som det låter i debatten att nå den samsyn som ändå nåddes till slut. Men jag är glad över att vi har kommit framåt i FN-systemet och över att man klarade att enas om ATT. Många hade hoppats att det skulle ha skarpare formuleringar. Men det är ändå bättre att vi har ett avtal än att vi inte har något avtal alls. Från vår sida noterar vi att , också i stor enighet, beslutade att godkänna fördraget. Bland de 23 länder som avstod kan vi notera , , , , och . De tre som röstade nej – , och – har redan omnämnts. Efter har vi alla på olika sätt sökt vägar för nedrustning, för att undvika det humanitära lidande som vapen och krig medför. Vi har valt att jobba starkt på det benet i FN. Väpnade konflikter har vi kunnat se i snart sagt varje världsdel. Det är stor grymhet och oerhört mänskligt lidande. I stor utsträckning är det civilbefolkningen som drabbats. Vi kan notera att vissa länder systematiskt har låtit politiska och ekonomiska faktorer väga tyngre än de säkerhetspolitiska och mänskliga konsekvenser som handeln får. Från svensk sida har vi inte valt den vägen. Det är jag glad för och verkar aktivt i den riktningen i olika sammanhang. Vi kan dock se att konflikterna efter det slut i stor utsträckning har involverat icke-statliga aktörer. Den oreglerade handelns vapenflöden har bidragit och bidrar till växande väpnat våld i länder som inte är i direkt konflikt. I vissa länder ser vi dock hur den oreglerade vapenhandeln och vapenflödena formligen göder och föder väpnade konflikter. Alla förskräcks vi över den utveckling vi har kunnat följa i och det sätt – får man väl säga – på vilket vapnen har stimulerat den. Konsekvenserna för civilbefolkningen, för landet och för landets ekonomi är förödande. 740 000 människor beräknas dö direkt eller indirekt till följd av väpnade konflikter och väpnat våld. Det är klart att det inte är acceptabelt. Det är viktigt att finna vägar ut ur det våldsgrepp som vapenflödena leder till. För svensk del är det självklart viktigt att vi följer ATT. Det finns nya spännande skrivningar för oss att ta fasta på. Jag utgår från att kommer att studera detta noggrant. Vi är flera i kammaren som finns med i det sammanhanget. Jag är övertygad om att vi kommer att hitta stöd för vårt arbete i ATT liksom självklart också ESP i den prövning som pågår redan efter det att fördraget är undertecknat. Det handlar inte minst om att stärka tillsynsfrågorna. Det är alldeles uppenbart att bristen på tillsyn och kontroll i många länder är en del av problemet och något vi måste titta noggrant på. Det är som sagt endast ett femtiotal länder eller stater som bedöms utöva effektiv kontroll över sitt lands internationella handel . Det är väldigt många som saknas och som borde skärpa sin tillsyn för att kunna leva upp till det avtal vi har undertecknat. För är, som jag nämnde, FN vägen till nedrustning. Jag är glad att det nu blir ännu ett redskap i den box FN har skapat för att kunna ta sig vidare. har verkat aktivt för en konvention mot personminor för att få bort detta humanitära skräckvapen. Vi har verkat för en konvention mot klustervapen. Jag är glad att vi har kunnat underteckna den och fatta beslut här i kammaren. kommer som sagt en ytterligare. Det är den andra under den här mandatperioden när det gäller ATT. Därmed hedrar vi FN:s roll i att klara nedrustningsuppdraget. skulle välkomna ett fortsatt arbete för en konvention mot kärnvapen. Det är det vapen som fortfarande saknar riktig konventionsreglering. Vi hoppas att man kan ta sig vidare även i den delen, inte minst därför att vi tror att det skulle underlätta värnandet av det som är i bruk men som har en ganska tuff resa att göra, särskilt inför översynskonferensen . Det är ett viktigt inslag i detta. Jag är glad att vi har stor enighet. Jag noterar att det finns en reservation, som berördes tidigare. Jag tycker att det egentligen snarare är ett särskilt yttrande än en reservation. I och med att vi undertecknar ett tilläggsuppdrag måste rimligen både myndigheten och den utredning som finns ta fasta på det. Vi är faktiskt bundna av detta som nation. Jag yrkar avslag på reservationen och bifall till förslaget i utskottets betänkande. 34 (SD): Vi är ett enigt utskott här , och även vi välkomnar ATT. Vi hoppas att det ska bidra till minskad skadlig och okontrollerad spridning av vapen som hamnar i orätta händer och bidrar till stort mänskligt lidande. Svensk krigsmaterielexport har en lång historia av reglering med syfte att begränsa oavsedda skadeverkningar av försäljningen av den svenska försvarsindustrins produkter. Motivet för detta har alltid varit att upp fylla två mål. Vi har haft två vågskålar: å ena sidan att kunna upprätthålla en konkurrenskraftig svensk försvarsindustri, för att tillgodose de behov som svenskt försvar har haft och har, och å andra sidan att ta hänsyn till den vilja som finns att undvika okontrollerad spridning av krigsmateriel som kan bli konfliktdrivande eller användas av olika illegitima regimer för att förtrycka sin egen befolkning. Det här är naturligtvis en svår balansgång. Det går säkert att hitta enskilda fall där sådana bedömningar har lett till konsekvenser som ur det ena eller andra perspektivet har fört med sig mindre goda resultat. Trots det tycker jag att vi i kan se oss som föregångare. Också enligt internationella bedömare är vi ett föregångsland i jämförelse med många andra länder. Vi har haft mycket stränga krav på detta område, och det tycker jag att vi ska vara stolta över. Eftersom dessa skillnader har funnits mellan länderna och andra länder har mycket sämre kontroll har det bidragit till att vapen hamnat i olämpliga händer och till förtryck och mänskligt lidande. Det är naturligtvis inte bra, men det är bra att vi nu går i en annan riktning genom fördraget. Skillnaderna har också inneburit en viss konkurrensfördel för de länder som har en mindre strikt kontroll av sin vapenexport, vilket kan innebära en konkurrensnackdel för . Det tycker vi inte är bra. Med dessa utgångspunkter är det nu aktuella ett steg i rätt riktning. Fördraget är, som sagts, ett bindande internationellt instrument som uppställer krav så att statsparter upprättar en nationell kontroll över den internationella handeln med försvarsmateriel och uppställer normer för denna kontroll. Såsom utskottet framhåller i betänkandet innehåller fördraget tydliga krav på respekt för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt och skapar förutsättningar för att globalt stärka efterlevnaden av dessa normer och bidra till minskat mänskligt lidande. Vapenhandelsfördraget är det första instrument i sitt slag som förhandlats fram i FN:s regi. Det antogs i med röstsiffrorna 155 ja, 23 avståenden och 3 nej. Det var ett stort stöd, vilket är glädjande. Detta internationella avtal är utformat på ett sätt som förtydligar det som redan är skyldigt att följa i svensk vapenexport, som det ålägger en hel del restriktioner på länder som har haft en mycket sämre kontroll över vapenexport än . Det är en given slutsats att ska ansluta sig till fördraget. En förutsättning för att avtalet skulle skrivas på för ett flertal av fördragsländerna var att det inte skulle innehålla några överstatliga inslag. Det motiverades av att frågan om krigsmaterielexport för ett flertal länder ansågs beröra nationella säkerhetsintressen. För oss är det fortsatt viktigt att fördraget inte har överstatliga inslag, utan det ska vara ett fördrag som uppnås genom överenskommelser i . Det finns, som tidigare nämnts, i betänkandet en reservation från och Vänstern om att lagstiftning på området borde ses över. Jag vill understryka att redan har bra restriktioner och kontroll på vapenexporten. Jag ser inte att några lagändringar är nödvändiga. Däremot är det viktigt att vi följer de restriktioner som finns och att vi är noga med det. Vi i utskottet besökte ISP. Där var man tydlig med att man är medveten om till exempel aspekten könsrelaterat våld. Man ska ta hänsyn till det vid export av vapen, och jag tycker att det är väldigt glädjande. Oavsett om skulle ansluta sig till ATT eller inte pågår redan diskussioner kring ytterligare skärpning av vapenexporten inom ramen för . I och med att vi ansluter oss till ATT ser jag inte något behov av att göra några lagändringar. Det är viktigt att komma ihåg att det finns, som jag tidigare nämnt, två vågskålar. Den ena gäller situationen vad gäller mänskliga rättigheter, att förhindra att vapen kommer i orätta händer och bidrar till förtryck. Det gör vi redan, och då menar jag att vi naturligtvis ska väga in de kriterier som finns i . Den andra vågskålen gäller möjligheten att upprätthålla en konkurrenskraftig försvarsindustri och tillgodose de behov som finns för svenskt försvar. Jag förutsätter att det görs noggranna överväganden. När det inte görs får vi kritisera det. Men jag har förtroende för att det görs en bra avvägning och att de olika vågskålarna kommer att ligga till grund för arbete. Jag ser ingen anledning för oss att föregripa den utredningen. Den ska få ha sin gång. Vi väntar med spänning på resultatet. Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag. 35 (KD): Att minska och reglera vapenhandel världen över är enligt oss kristdemokrater viktigt när det gäller att arbeta för en mer hållbar utveckling i världen men också för fred och säkerhet för oss alla. Därför är det glädjande att vi ska godkänna vapenhandelsfördrag, ATT, arms trade treaty, ett fördrag som är tänkt att sätta högsta möjliga gemensamma internationella normer för att bättre reglera internationell handel med konventionella vapen men också för att förhindra olaglig handel med vapen och förhindra att vapen sprids vidare illegalt. Många ställer sig bakom fördraget i förhoppningen att vi ska kunna minska död och lidande och bidra till hållbar utveckling. När man beslutade om avtalet i FN var det ett stort antal länder som röstade ja och som önskade underteckna fördraget. har, som det skrivs i betänkandet, 116 stater undertecknat fördraget och 12 överlämnat sina ratifikationsdokument. Fördraget träder i kraft efter att 50 länder har överlämnat sina ratifikationsdokument. Därför är det viktigt att är med och bidrar i denna process. Förhoppningsvis träder det i kraft . Regeringen undertecknade fördraget . Men när ett avtal av denna dignitet ska undertecknas, som alltså är av större vikt, ska godkänna det. Det är därför vi nu har denna debatt med ett beslut . bedömer man att det bara är ett femtiotal stater som har någorlunda effektiv kontroll över sitt lands internationella handel med konventionella vapen. Därför kommer det här fördraget att vara viktigt när det gäller att stärka regleringen av vapenhandeln och minska antalet vapen som sprids olagligt, något som vi genom fördraget ska förebygga. Ju fler stater som ökar sin kontroll, desto säkrare blir vår värld. Vi skulle helst vilja att inga vapen fanns, men dess värre kan vi behöva det i självförsvar. Alla länder har rätt att försvara sina territoriella gränser och sin befolkning. som säljer konventionella vapen önskar ha en stark reglering och att alla följer samma regelverk. Det är bättre för konkurrensneutraliteten, menar man. Vi vill inte ha oseriösa aktörer på den här marknaden utan ansvarsfulla aktörer. De krav som sätts upp i fördraget är minimikrav, och varje land kan naturligtvis tillämpa hårdare regler. Jag förutsätter att detta fördrag, som vi ska godkänna, kommer att påverka det arbete som utförs i den av regeringen tillsatta , kallad KEX, och att vi kan se om det behövs några ytterligare förstärkningar i det svenska regelverket. I de motioner och den reservation som Vänstern och har och som redovisas i betänkandet föreslås att ska ges tilläggsuppdrag att behandla det här fördraget. Vi har redan den parlamentariskt tillsatta utredningen, där alla partier ingår och där vi kan föreslå förändringar. När vi har godkänt fördraget kommer det naturligtvis att gälla för . ska regeringen återkomma till med ett förslag till ny krigsmateriellagstiftning. Tanken är att regeringen ska återkomma med förslag om en skärpning av exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater – det är viktigt att betona. Regeringen ska också komma med förslag som innebär ökad transparens inom den svenska exportkontrollen, inklusive , men också redovisa hur EU:s gemensamma ståndpunkt, de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och politik för global utveckling har omvandlats i praxis och om denna har förändrats samt utreda och bedöma om man därmed behöver förändra i krigsmateriellagstiftningen. Det är alltså flera områden inom svensk krigsmaterielexport som ska ses över i den utredning som är tillsatt. Det finns möjligheter att återkomma till hur detta fördrag kan påverka vår lagstiftning och de riktlinjer som finns. Varför är det så viktigt med ett vapenhandelsfördrag? Ja, man kan ju konstatera att konflikter och väpnat våld skapar stora kostnader, mänskligt i och med att flera hundra tusen människor dör som offer för väpnad konflikt eller som resultat av umbäranden som svält och sjukdomar i krigens kölvatten. Men det får även sociala och ekonomiska konsekvenser. Som nämns i betänkandet talar man om årliga kostnader på bara i produktivitetsbortfall med anledning av väpnat våld världen över. Och det mänskliga lidandet är enormt. Den internationella vapenhandeln omsätter, enligt de uppgifter jag hittade på , . Det är nästan obegripligt hur mycket skada vapen kan ge. De som handeln omsätter skapar kostnader för bara i form av inkomstbortfall. Den här handeln måste vi naturligtvis få bättre kontroll på. När det gäller slutdokumentet i vapenhandelsfördraget var det många som blev positivt överraskade över att det fanns skrivningar om hur civila drabbas, särskilt kvinnor och barn, och om att de civila utgör en övervägande majoritet av dem som drabbas av de väpnade konflikterna och det väpnade våldet. är det inte längre militärer i uniform som är mest utsatta, utan det är oskyddade kvinnor och barn. Att detta har kommit in i art. 7 om könsrelaterat våld är en nyhet, och det är en fantastisk skrivning för alla oss som länge har kämpat för att lyfta fram kvinnors situation i krig och konflikter. Ju fler vapen som finns i omlopp desto osäkrare värld får vi, vilket jag har varit inne på. Framför allt gäller det kvinnor och barn, och vi har som någon tidigare var inne på sett hur konflikten i resulterat i över en miljon våldtäkter. Fem miljoner människor har dött, antingen genom direkt dödande eller på grund av umbäranden orsakade av konflikten där. Naturligtvis finns det alltså oerhört mycket kvar att göra för att minska det lidande som bör beaktas vid all vapenhandel. Avslutningsvis är det ett stort framsteg att världens ledare har valt att underteckna vapenhandelsfördraget. Förhoppningsvis kommer också många att ratificera det. Vi behöver nu ett tryck på att fler ledare lever upp till åtagandet och ställer sig bakom fördraget. Förhoppningsvis går vi mot bättre tider då ledare förstår att världen blir en mer osäker plats för alla att vara på ifall vi har många vapen i omlopp och en säkrare plats ju färre vapen vi har i omlopp. Därför är det viktigt att vi tar beslutet att godkänna det nya vapenhandelsfördraget. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 36 (FP): Under den timme denna debatt har varat har ungefär 90 personer mist livet på grund av vapenvåld. Sedan debatterna startade är det 300–350; det är lite olika siffror beroende på vilka källor man har. har jag följt processen om ett globalt vapenhandelsfördrag – från starten i och med generalförsamlingens beslut till , då möjligheten att underteckna fördraget öppnades i . Ettårsdagen av fördragsöppnandet firades , och det är intressant att av många av dem jag då pratade med fick beröm för goda insatser under de förhandlingar som föregick fördragsbeslutet. har, om jag räknar rätt, 118 stater undertecknat fördraget. Av dem har 40 stater ratificerat det, och snart är det tur. Nummer 39 och 40 var och samt . Det förväntas att vi kommer upp i de 50 stater som måste ratificera, och därefter – har vi hört – kommer fördraget att börja gälla. Det blir förhoppningsvis . I regeringens proposition talas det om att , och har varit starka förespråkare för vapenhandelsfördraget, då de har varit några av de mer utsatta regionerna. Jag har själv rest runt och träffat och lyssnat på flera kolleger i dessa regioner. De har berättat om de umbäranden hela samhällen drabbas av när våld och vapen får fäste i en region. Därför är det särskilt glädjande att höra Folade Mutota – ordföranden för Caribbean Coalition for Development and the Reduction of Armed Violence, som närvarade vid och undertecknande – glädjas åt att ytterligare två Caricomländer nu införlivats i ATT-fördraget. I går hade vi en debatt om regeringens skrivelse kring biståndsplattformen. Jag är glad att man där betonar vikten av att arbeta mot den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen för att kunna få resultat av biståndsinsatser i oroliga delar av världen. Det är här viktigt att skilja mellan den okontrollerade spridningen och den illegala spridningen – den okontrollerade är den vi kanske kan komma åt en del av genom det här fördraget, och den är så otroligt mycket större och viktigare. Om jag har förstått det rätt kommer vi genom detta fördrag att framledes få statistik även i över importen av dessa, vilket flera av oss har saknat . När nu vapenhandelsfördraget är på plats är det angeläget att få mekanismer för övervakning och rapportering att fungera och att ansvarsfulla länder tar sin del av ansvaret för detta. Jag ser fram emot FN:s första översynskonferens mellan stater, som planeras . 37 (M): är historiskt och innebär ett paradigmskifte. Vapenhandelsfördraget öppnades för signering . Det har redan ratificerats av nästan 50 länder, och 118 stater har signerat. Detta är historiskt. Förhandlingarna kring fördraget inleddes , och var avtalet klart för signering. Jag vill ge en liten historisk bild, och det är att det faktiskt är NGO:er – non-governmental organizations – som har varit pådrivande för fördraget. Inledningen kom 1993 när och aktivt startade en process för att stödja vapenhandelsfördraget. togs ett avgörande steg när antog en resolution om att utreda möjligheterna för ett framtida vapenhandelsfördrag. Det beslutet antogs med 153 röster för och endast en röst emot. Detta är fantastiskt. Därefter har arbetet ur ett FN-perspektiv gått snabbt, och har signerat avtalet. De har dock inte ratificerat det. har inte signerat utan förhåller sig skeptiskt, och har indikerat att man kan tänka sig att signera i det fall ratificerar. För att fördraget ska få ett ordentligt, reellt genomslag krävs att stora vapenländer som , , , , och ansluter sig. vill jag lyfta fram att det är oerhört viktigt och glädjande att det finns ett omfattande internationellt stöd för fördraget. Jag har via mitt engagemang i en NGO – Parliamentarians for Global Action, PGA, som också har fått stort stöd här i riksdag – haft förmånen att få vara med och påverka fördragets genomförande samt att fler och fler länder ratificerar. Från svensk sida har det varit glädjande att se hur ambassadör har drivit på och varit en nyckelperson när det gäller länders anslutning till fördraget. har här haft en ledartröja, och vi har det även fortsättningsvis. Vad som har varit slående förhandlingarna har pågått är hur viktigt fördraget är för människor. Det har reell betydelse; det handlar inte bara om att reglera handeln, utan det handlar om att förhindra att människor far illa och drabbas av krigets våndor. Jag vill också understryka att vi från PGA:s sida inte kommer att stanna vårt arbete på den internationella arenan med att 118 länder har signerat och ett femtiotal ratificerat, utan vi kommer att fortsätta vårt arbete för att fler länder ska ansluta sig och för att det ska bli en implementering, en tillsyn och en utvärdering. är en historisk dag, både för och för resten av världen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Strategisk exportkontroll 2013 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden betänkande 2013/14:UU11 Strategisk exportkontroll 2013 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden (skr. 2013/14:114) föredrogs. 38 (MP): Så är det då dags att debattera förra årets vapenexportsiffror. Jag kommer dock inte att kunna låta bli att också koppla det lite grann till de allra senaste händelserna. har skrivit ett stort antal motioner om vapenexport , och så även . I det här betänkandet har vi ett antal yrkanden. Vi vill att ska vara en global förebild och stötta demokratiaktivister.