prot · H20927 · 2014-11-26 00:00:00 — Integritetsaspekterna är oerhört viktiga och måste bevakas mycket noga. De medel som polisen har till sitt förfogande får inte missbrukas, och all känslig verksamhet måste noggrant följas upp och kvalitetssäkras. Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott Regeringens proposition innehåller förslag på en rimligt avvägd reglering för användandet av hemliga tvångsmedel mot allvarlig eller samhällsfarlig brottslighet, bland annat hemlig rumsavlyssning och hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation. Bakgrunden är de tidigare tidsbegränsade lagarna om hemliga tvångsmedel, som med vissa justeringar görs permanenta. Tillstånd till hemlig rumsavlyssning ska kunna meddelas även vid utredning av spioneri och så kallat statsstyrt företagsspioneri. Förutsättningarna för att använda hemliga tvångsmedel i syfte att förhindra brott ändras. Om en påtaglig risk för brottslig verksamhet av vissa slag kan knytas till en organisation eller grupp ska tvångsmedel kunna användas mot någon som tillhör eller verkar för organisationen eller gruppen om han eller hon kan befaras medvetet främja den brottsliga verksamheten. Åklagaren ska i undantagsfall kunna meddela tillfälliga beslut om andra hemliga tvångsmedel än hemlig rumsavlyssning. Propositionen omfattar också förslag som syftar till att stärka rättssäkerheten och integritetsskyddet. Bland annat föreslås att förbudet mot att avlyssna vissa samtal utvidgas, att de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel som huvudregel ska omfattas av regeringens årliga redovisning till om användningen av hemliga tvångsmedel, och att möjligheten för domstolar att fatta beslut om hemliga tvångsmedel utan att ett offentligt ombud har medverkat tas bort. Detta är ingen lättpenetrerad materia. Utredningen som ligger till grund för förslaget var på närmare 900 sidor, och åtskilliga hyllmeter i , på andra sidan vattnet, har säkerligen fyllts under beredningens gång. är det en lagstiftningsprodukt som träffar rakt in i demokratins själva kärna. Utmaningen ligger i att balansera två centrala värden mot varandra: rättsväsendets möjligheter att skydda medborgarna från grov brottslighet och medborgarnas rätt till sin privata sfär. Det förslag som ligger på vårt bord vilar enligt min uppfattning på den balansen. Därmed är inte sagt att vi nu kan slå oss till ro och förvänta oss att de nya lagarna löser alla problem med grov brottslighet. Vi kan heller inte luta oss tillbaka och räkna med att förslaget helt utestänger risker för missbruk och integritetsintrång utöver vad som är lagens mening och vad som kan anses rimligt och proportionerligt. Hemliga tvångsmedel är ett komplement till annan spaningsverksamhet, och de riktigt förslagna kriminella är sannolikt väl uppdaterade på vilka möjligheter vi ger rättsväsendet att bekämpa dem. som alltid är det viktigaste ändå de människor som arbetar med dessa viktiga frågor. Den enskilde individens engagemang och professionalism betyder allt, oavsett bransch och yrke. Vi investerar med detta lagförslag i en uppsättning verktyg, men vi får aldrig glömma att det viktiga är hur dessa verktyg trakteras. Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott 50 (FP): Vi har att debattera och fatta beslut i mycket svåra frågor om vilka tvångsmedel staten ska få använda för att upprätthålla ordning och trygghet för människor i . Att flera av lagstiftningarna på det här området har varit tillfälliga beror på att de just är så svåra. Vi har redan vid deras införande velat markera att de ska ha en automatisk utvärdering, så att vi ska se att de fungerar innan vi beslutar oss för att de ska användas permanent. Sedan ska man vara ärlig och säga att all lagstiftning vi beslutar här är tillfällig, för den kan ändras om vi i kammaren vill. Men här har alltså lagstiftningen redan funnits på plats, och jag vill påstå att den har gjort nytta. Jag återkommer till det. Detta med hemlig rumsavlyssning, som flera av ledamöterna från andra partier har tagit upp, är särskilt komplicerat och tangerar verkligen kärnan i integriteten. Många människor som kan vara helt oskyldiga kan komma att få sin personliga integritet kränkt. Dock kan argumenten för en sådan åtgärd ändå överväga, eftersom det skyddsvärde som kan uppstå kan vara större. Den lagstiftning vi har på det här området kom till genom en proposition som först lades fram av en mycket gammal socialdemokratisk regering under justitieministern , men den fick dras tillbaka eftersom den ansågs för undermålig. Sedan kom förslaget tillbaka under en senare socialdemokratisk justitieminister, nämligen . har vi haft denna lagstiftning under , och den har utvärderats. Det här är en fråga som befinner sig i skärningspunkten mellan vad som är ett behov, vad som är ett rimligt ändamål och att det ska finnas en proportionalitet. Det ska bara få användas – och det framgår av varenda paragraf i de lagtexter som reglerar tvångsmedlen – när det finns misstanke om mycket grov brottslighet för att man ska kunna skydda mänskliga värden. Sakfrågorna tycker jag att både , Socialdemokraterna, och , , har gått igenom på ett bra sätt. Jag vill understryka att den utredning som ligger till grund till att vi nu permanentar en del av detta och också utvidgar skyddet när det gäller vad man får lyssna på, så att det alltså sker en förstärkning av integriteten, förutsätter att vi har rejält med hängslen och livremmar. Vi ska så att säga ha kontroll över kontrollanterna. Det sker domstolsprövning, och vi har dessutom som i efterhand ska kontrollera att verksamheten bedrivs på ett lagenligt sätt och att ingen integritet kränks i onödan. För del vill jag understryka att vi är överens om tre andra åtgärder. Som , , framhöll och som också har krävt ska vi nu titta över hur vi ska få en sammanhållen myndighet när det gäller integritetsskydd. Exakt hur den ska se ut vill jag inte föregripa här, och det är det nog ingen som vill. Det pågår också en utvärdering av inhämtningslagen. Det är också väldigt viktigt. Vi tittar också på det rent straffrättsliga skyddet för att stärka den personliga integriteten: Vad ska ske i det fall någon kränker den? Det är också åtgärder i denna levande materia. Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott Det här är en evig diskussion. De nya tekniska möjligheter som kommer används tyvärr inte minst av personer som vill skada andra människor. Då måste staten vara beredd att möta upp det hot som finns mot människors frihet och rätt att slippa utsättas för brott. Den aktiva debatt som efterlyste är ständigt närvarande, och den kommer aldrig att upphöra. För varje tekniskt framsteg som görs kommer det nya krav på åtgärder för att staten ska kunna matcha detta. De konventioner om mänskliga rättigheter som vi har skrivit på handlar inte bara om att vi ska skyddas från orimliga ingrepp från statens sida. Staten har också ett ansvar att skydda oss medborgare från helt orimliga angrepp på vår person, våra familjer eller våra hem. Annars måste vi återgå till en mer primitiv ordning med öga för öga och tand för tand, där man själv ska försvara sig. Det är ett mer barbariskt samhälle. Lagarna reglerar en ordning som ska matcha det som hotar oss. Hur ser det då ut? Det har påståtts att det hela kanske inte gör så stor nytta. Man behöver inte träffa särskilt många poliser, antingen det är den öppna eller den hemliga polisen, eller företrädare för andra myndigheter för att få klart för sig att det är ett ganska tufft klimat där ute. Det finns områden där människor upplever att den svenska rättsstaten har checkat ut och att det är andra regimer som härjar. Vi vet att terroristresor fram och tillbaka till är ganska allvarlig verksamhet som kan hota stora mänskliga värden och verkligen kränka integritet. Tänk om någon spränger en bomb här i julhandeln! Det har gjorts försök . Då kan man säga att det kommer att kränka personlig integritet så att det heter duga. Vi har en narkotikatrafik som är utmanande. Vi har spioneri mot staten och mot våra svenska företag. Och vi har ett cyberkrig som pågår. Jag kan säga att det utan de här åtgärderna är väldigt svårt för nationen att försvara sig och sina medborgare. De här tvångsmedlen är inget som vi sitter här och hittar på för att vi tycker att de kan vara bra att ha. De används i en verklighet för att värna , värna det öppna samhället och upprätthålla den här balansen. Därför vänder jag mig mot att det här skulle vara ett, så att säga, ständigt pågående intrång. Jag tycker att vi har de hängslen och livremmar som behövs och som gör att vi kan säga ja från sida till förslaget i betänkandet. Och jag lovar att ni inte står ensamma kvar här och pratar om detta, utan vi gör det . Vi förstärker skyddet i detta betänkande. Vi permanentar lagstiftningen. Rapporterna till kommer att fortsätta att komma. Och vi har kontrollmekanismer för den här verksamheten, som per definition är obehaglig för alla, inte minst för oss liberaler. Det är klart att det är en svår avvägning. Men man måste komma ihåg att det inte är någon annan som står upp för dig, , om du hotas av en mycket obehaglig person som har för avsikt att förstöra livet för dig, dina nära, din familj eller vem det nu må vara. Då måste staten ha verktyg för att komma åt det här. Det finns en hotbild som är mycket allvarlig . Därför yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott 51 (KD): var inne på detta i sin avslutning. Jag tänkte inleda med att säga att en av statens viktigaste uppgifter är att förebygga brott och ingripa och skipa rättvisa när människor eller samhällsintressen utsätts för brottslighet. Den grova brottslighetens utbredning kräver att det finns effektiva redskap som är till nytta i det brottsbekämpande arbetet. Att permanenta hemliga tvångsmedel, som vi diskuterar i , är betydelsefullt för att polisen och Säkerhetspolisen ska kunna använda viktiga verktyg i denna kamp. Det handlar, som flera debattörer har varit inne på, om hemlig rumsavlyssning, så kallad buggning, hemlig avlyssning och övervakning av elektronisk kommunikation samt hemlig kameraövervakning. Flera av reglerna om dessa tvångsmedel finns redan i tidsbegränsade lagar. De går ut och föreslås bli permanenta, tillsammans med en del justeringar som det har redogjorts för. I betänkande SOU 2012:44 gjordes en kartläggning av tillämpningen av lagarna angående hemliga tvångsmedel. Utredningen pekar på att de har lett till beaktansvärd nytta i den brottsbekämpande verksamheten och att det finns ett tydligt behov av att möjligheterna finns kvar. Utredningen slog fast att den praktiska tvångsmedelsanvändningen enligt gällande regelverk motsvarar högt ställda krav på rättssäkerhet och proportionalitet. Vi har under debatten balanserat mellan brottsbekämpning och skyddet och värnandet av den personliga integriteten. Det är en oerhört viktig diskussion. Jag tycker att propositionen och betänkandet är väl avvägda i det avseendet. Det finns tydliga regler och bestämmelser i förslaget för hur, när och i vilka sammanhang hemlig rumsavlyssning får användas. Användningen rör brott där påföljden ska vara fängelse, exempelvis mord, dråp, människorov och grov mordbrand. Hemliga tvångsmedel får endast användas där de antas underlätta en förundersökning eller förhindra att brott begås. I propositionen föreslås att fler tillstånd ska kunna ges till hemlig rumsavlyssning för att utreda brott som inte fullbordats. Det handlar exempelvis om förberedelser och stämpling till vissa brott – allvarliga brott. När det gäller överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning och preventiva tvångsmedel föreslås i propositionen att sådan information ska få användas i större utsträckning än . Förändringarna innebär bland annat att information om en genomförd våldtäkt som fångas upp genom hemlig rumsavlyssning kan användas i bevissyfte. Det bör inte förringas att användandet av hemliga tvångsmedel innebär ett ingrepp i den personliga integriteten. Därför måste det alltid göras en avvägning mellan intrånget i den enskildes integritet och det intresse som den föreslagna lagstiftningen nu har att värna. bygger tilltron till rättssamhället på att människor kan förlita sig på att en effektiv brottsbekämpning ger trygghet just när det gäller personlig integritet och egendom. Jag menar inte att trivialisera debatten om den personliga integriteten – inte alls – men den som utsätts för grov brottslighet kan verkligen tala om att få sin integritet kränkt. Visst innebär exempelvis buggning, även under strikta former, en delvis förlorad integritet för den person som misstänks vara grovt kriminell, men i förlängningen innebär det också att en annan integritetskränkning kan undvikas, nämligen brottsoffrets. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och till alla förslag i propositionen. Jag välkomnar också att ställer sig bakom förslaget, så att det finns en bred uppslutning kring det. Hemliga tvångsmedel mot allvarliga brott Utökade befogenheter för civilanställda inom och Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 10 Utökade befogenheter för civilanställda inom och betänkande 2014/15:JuU3 Utökade befogenheter för civilanställda inom och (prop. 2013/14:232) 52 (S): Då var det dags för debatt om utökade befogenheter för civilanställda inom och . Jag tycker att det är glädjande att se att samtliga partier är överens i det här ärendet, som handlar om att ta steg mot ett mer effektivt arbete inom bland annat polisväsendet. I propositionen anför den förra regeringen att det är av kvalitets- och effektivitetsskäl som det finns ett behov av att i ökad omfattning kunna använda civilanställd personal inom och för uppgifter som det bara är poliser som får utföra. Avvägningen handlar om att utbildade poliser först och främst bör arbeta med arbetsuppgifter där en poliskompetens krävs. Det är väl känt att poliser är de enda som får arbeta med till exempel våld och tvång när så krävs. För att poliser i ännu större utsträckning ska kunna utöva den typen av polisuppgifter – vi är nog alla ganska överens om att så lite våld och tvång som möjligt ska behövas – föreslås att vissa befogenheter inom utredningsverksamheten ska ges till civilanställda vid polisen och . Civilanställda utredare ska ha möjlighet att hålla fler förhör, delge information om förenklad delgivning och ges befogenhet att i vissa fall besluta om förverkande. Det föreslås också att bilinspektörer ska ges ytterligare befogenheter. Bilinspektörerna är precis som de poliser som jobbar med trafikövervakning anställda inom polisen. Bilinspektörerna föreslås få befogenhet att besluta om vissa avgifter, få meddela förbud mot fortsatt färd i vissa fall, få befogenhet att ta hand om ett fordons registreringsskyltar och få tillträde till fordon för kontroll av alkolås. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Socialdemokraterna tycker att de är bra. I det här ärendet hanteras också motioner med fokus på att göra polisutbildningen till en högskoleutbildning. Eftersom statsminister i sin regeringsförklaring sa att regeringen har för avsikt att leverera på det området har vi socialdemokrater valt att inte följa upp den motion som vi väckt i den mycket angelägna frågan. Utökade befogenheter för civilanställda inom och Med det som bakgrund vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. 53 (M): Man kan aldrig nog lovorda Alliansens rättspolitik, och det tycker jag att du gjorde på ett föredömligt sätt. Du har också föredömligt föredragit varför alliansregeringen lade fram propositionen, vilka åtgärder alliansregeringen föreslog samt att vi nu gör detta gemensamt. Alliansens rättspolitik är nämligen bra för . Från vår sida har vi haft höga ambitioner för rättspolitiken, och jag kan meddela att vi fortsatt har höga ambitioner för rättspolitiken. Jag tror att det är ett arbete vi ska fortsätta att värna i utskottet framöver. Vi kommer att fortsätta flytta fram positionerna när vi ser att det behövs. Bakgrunden är, som sa, att det är viktigt att polisarbetet löper smidigare. Vi har väldigt många duktiga poliser i , och vi har väldigt många duktiga civilanställda. Inte minst ska vi komma ihåg att vi har väldigt duktiga civilanställda utredare, och det är precis det propositionen vill fånga upp. I justitieutskottet reser vi rätt mycket, åtminstone från sida. Vi kan konstatera att oavsett vilken polismyndighet vi har träffat lovordar man alltid de civila utredarna, vilket fantastiskt arbete de gör och att de ser till att brottsutredningar går fortare. Det är viktigt. Vi har nämligen stärkt upp polisen men varit kritiska på en del punkter, och vi upplever att just utredningar ibland har tagit lite – och kanske alldeles för ofta också lagts ned. Här har de civila utredarna en uppgift, och det är också bakgrunden till propositionen. Efter den här debatten kommer trafikutskottet att debattera ett antal andra viktiga åtgärder alliansregeringen lade fram i slutet av sin mandatperiod. Det handlar bland annat om överträdelser inom cabotage och hur man ska kunna förhindra fortsatt färd. De här betänkandena hänger ihop, för vi behöver ha trafikinspektörer som har befogenhet att inte bara besluta om en avgift utan också stoppa fortsatt färd när det behövs. Utan den lagstiftning vi antar på det här området blir den andra lagstiftningen, som vi också ska anta , tandlös. Det är alltså idel lovord om detta, och det är jag glad för. Sedan kan jag konstatera, vilket också nämndes, att Socialdemokraterna och har skrivit följdmotioner – med sedvanlig precision, det vill säga att man i en proposition som handlar om civilanställda har valt att motionera om poliser. Det är en annan arbetsgrupp man möjligen kunde tycka hör hemma på ett annat område. Medan propositionen handlar om befogenheter för redan anställda har Socialdemokraterna och , med sedvanlig precision, i stället pratat om utbildning i sina följdmotioner. I skriftspråk brukar man skriva ”sic!” efteråt. kan vi konstatera att S biter av skammens rodnad och lägger ned uppdraget. Det passade ju inte riktigt in här, med en hänvisning till en regeringsdeklaration vi över huvud taget inte vet om den kommer att kunna förverkligas. Jag är tveksam. drar väl inte lika långtgående slutsatser men har ändå så pass mycket råg i ryggen att man låter bli att reservera sig. Man stannar dock kvar med ett särskilt yttrande. Utökade befogenheter för civilanställda inom och Över huvud taget är jag lite förvånad över lättsinnigheten när det gäller rättspolitiken. Jag hade en interpellationsdebatt med inrikesminister , och den handlade om just civilanställda. Socialdemokraterna har , gång på gång och som över huvud taget har getts, talat om vikten av fler civilanställda. Det gjorde man i hela valrörelsen och även . Det gick till och med så långt att man med stöd av bland annat , och drev igenom ett tillkännagivande om att regeringen var tvungen att återkomma med åtgärder för fler civilanställda. Vi var tveksamma, och vi pekade på tre punkter som talade emot det tillkännagivandet. För det första skulle polisen omorganiseras , vilket var rätt känt. För det andra fanns det budgeteffekter. Man kan inte vara så lättsinnig att man anslår 30 miljoner för något som kostar 300 miljoner; det är budgetdisciplin, påpekade vi. Vi hade också ett tredje skäl, nämligen att det kanske borde vara polisen själv som dimensionerar exakt hur det ska se ut. tyckte inte Socialdemokraterna det, utan de drev igenom tillkännagivandet. Därför blir jag lite förvånad över den enda egentliga första åtgärd den här regeringen har på rättspolitikens område. Budgetpropositionen i sig är nämligen ganska tunn och innehållslös, även om den är bra på det sättet att den fullföljer Alliansens rättspolitik. Det enda egna ställningstagandet man gör är dock att man avskriver sitt eget tillkännagivande. Det mest fascinerande är att man gör det med samma argument som vi använde när vi sa att det inte är en bra idé. Man kan ju fundera på hur det här har kommit till, och det jag kan konstatera efter fredagens debatt med inrikesministern är att han menar att Socialdemokraterna äntligen har hamnat rätt. Då vill jag säga: Grattis! Jag vill påpeka att vi från Alliansens sida, trots att vi nu sitter i opposition, kommer att göra likadant som vi gjorde i regeringsställning. Vi kommer att ta rättspolitiken på allvar. Vi kommer inte att lämna några tillkännagivanden bara för okynnes skull, utan vi kommer att göra det som är en rätt och bra politik för . Vi kommer att se till att det kommer tillkännagivanden, men det är också någonting vi kommer att kunna stå för när vi åter hamnar i regeringsställning. Med anledning av det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet, herr talman, och önskar även de nya majoritetspartierna lycka till. 54 (MP): Det har redan redogjorts för detaljerna i förslaget i betänkandet, så jag tänkte uppehålla mig mer vid den principiella frågan. Det jag tycker är bra med förslaget är att man går ifrån vissa kanske principiella uppdelningar som har funnits inom polisen och och i stället fokuserar på vad som är effektivt för att uppnå de viktiga mål för brottsbekämpning som dessa myndigheter alltid bör sätta främst. Det handlar om att ta vara på den kompetens som finns hos alla medarbetare på myndigheterna – inte bara hos de civilanställda, skickliga medarbetarna utan också hos poliserna. Man frigör nämligen polisernas tid; i stället för att gå in och göra de här åtgärderna kan poliserna göra det de är allra bäst på. Utökade befogenheter för civilanställda inom och Jag tycker att detta är mycket klokt, och jag tycker att det är frågan om kompetens och hur man bäst använder den som gör att de motioner som har väckts av Socialdemokraterna och faktiskt hör hemma i diskussionen. Vi måste vara öppna för att diskutera vilken typ av kompetens som behövs inom de brottsbekämpande myndigheterna och hur man bäst tillägnar sig den, likaväl som hur man sedan använder sig av den kompetens bland medarbetarna som redan finns där. Jag yrkar naturligtvis bifall till förslaget i betänkandet men vill ändå reflektera lite kring detta med en högskolebaserad polisutbildning. Det är något tycker är , och vi ser fram emot att det kommer att genomföras. Vi står nämligen inför nya utmaningar på kriminalitetens område, och brottsbekämpningen behöver möta detta. Jag tror att det är hälsosamt och gynnsamt för de brottsbekämpande myndigheterna att luckra upp de vattentäta skotten mellan civilanställda och poliser och även att titta på vilka av de kompetenser som finns på högskolorna polisen kan behöva. Jag tycker alltså att det är fullt rimligt att ha den diskussionen i ett sammanhang, och jag hoppas att vi kan nå lika bred enighet i den frågan som vi har gjort i det här betänkandet. 55 (V): Enligt betänkandet ska civilanställda inom polisen och få utökade befogenheter för att göra vissa av polisens uppgifter. Förslaget innebär till exempel att civilanställda ska få rätt att hålla vissa förhör, hantera förenklad delgivning och besluta om förverkande. Det är uppgifter som poliser tidigare var tvungna att involveras i, och kan den civilanställda utföra arbetsuppgifterna utan att behöva tillkalla en polisman. Det är en jättepositiv utveckling. Polisen och är väldigt stora arbetsgivare. Vid polisen finns ca 28 400 anställda. Av dem är ca 20 000 polismän och 8 400 polisanställda. Självfallet ska arbetsfördelningen göras efter kompetens inom myndigheten. Men hierarkier och gamla vanor får inte stå i vägen för att även polisen ska bli en modern myndighet. Att civilanställda nu ska kunna arbeta med att meddela förbud, ta hand om registreringsskyltar, kontrollera alkolås, hålla förhör och sådant som tidigare bara poliser kunde ha som arbetsuppgifter är en bra utveckling. De anställda inom polisen är ju inte bara poliser. De är jurister, statsvetare, ekonomer, lönehandläggare, städare och HR-personal. Polisen är med andra ord precis som vilken myndighet som helst med en blandning av olika personalkategorier.