prot · H10973 · 2014-02-25 00:00:00 — Jag har en enkel fråga, Attefall: Vilka kommuner är det som bryter mot den svenska modellen och inte betalar löner och avgifter som de ska? Kan vi få höra det? 84 Statsrådet (KD): Det cirkulerar många historier i medierna om olika arbetsplatser där det inte har fungerat enligt regelverket och även att organisationer varit beställare. Vi kan gräva i arkiven och säkert hitta sådana exempel och sedan återkomma. Jag har några idéer om var jag ska leta. Jag har inte uppgifterna i huvudet just . Det är uppenbart att vi med de nya direktiven kommer att få tydligare riktlinjer. Om man ser att det är uppenbart orimliga anbud där man kan misstänka fusk och liknande har man större möjligheter att stänga av och utesluta den typen av anbudslämnare. Det ger helt nya möjligheter för upphandlare att motverka fusk, att motverka sådant som de upplever som orimliga anbud, som inte verkar bygga på korrekta underlag och därmed följa exempelvis lagstiftning och andra villkor som ställs ut i de anbudsförfaranden man lagt ut. Jag tror att vi skapar nya möjligheter med de nya direktiven, men mycket arbete återstår med att implementera direktiven i svensk lagstiftning. kommer att få ta ställning till allt detta när vi ska införa den nya lagstiftningen. Då finns det säkert anledning att även diskutera exakt hur den nya lagstiftningen ska tolkas vad gäller de enskilda frågorna. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2013/14:274 om effektiv statsförvaltning 85 Statsrådet (KD): har frågat finansministern hur han ser på effektivitetsvinsterna med Statens servicecenter. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Att kontinuerligt effektivisera den statliga förvaltningen är en prioriterad förvaltningspolitisk fråga, och det pågår ett brett arbete på området. Inrättandet av Statens servicecenter är en central reform. Syftet är att öka effektiviteten och minska administrationskostnaderna i staten som helhet. beräknade den årliga effektiviseringspotentialen till om av statsförvaltningens anställda är anslutna till de ekonomi- och löneadministrativa tjänsterna. Det motsvarar i produktivitetsökning. Vidare kan det bli mer kostnadseffektivt om nya systemstöd införs av en aktör i staten i stället för av varje enskild myndighet. Det finns alltså möjligheter till betydande effektivitetsvinster i svensk statsförvaltning genom Statens servicecenter, framför allt på lång sikt. För att effektiviseringspotentialen ska kunna realiseras behövs en tydlig strategi för hur reformen ska styras. Regeringen följer noga hur anslutningen av myndigheter till Statens servicecenter fortskrider. Regeringen har i budgetpropositionerna och angett mål för anslutningen av myndigheter. Målet är att av statsförvaltningen, mätt i antal anställda, är anslutna till Statens servicecenter vid utgången av 2015. Huvuddelen av myndigheterna bör vara anslutna på . Enligt färska siffror från Statens servicecenter är 138 myndigheter anslutna till något tjänsteområde. Det motsvarar av statsförvaltningen. Den fortsatta strategin är att på olika sätt styra, stödja och vidareutveckla reformen med Statens servicecenter för att säkerställa att den når avsedda resultat. I detta ingår bland annat att öka incitamenten för fler myndigheter att ansluta sig och följa upp hur myndighetsledningarna hanterar frågan om en anslutning. Ytterligare en fråga är att pröva möjligheterna att utvidga tjänsteutbudet med bland annat e-arkiv och e-diarier. 86 (S): Det här är en interpellation och en frågeställning som borde vara ganska klockren. och regeringen föreslår nu höjda skatter för att det är dåligt med pengar. Vi har en socialminister som gått ut och sagt att han behöver sponsorer för att klara socialpolitiken. Här har vi någonting som vi verkligen kan göra något vettigt av. Det handlar om Statens servicecenter som är en myndighet som ska effektivisera, hålla nere kostnaderna, öka produktiviteten och så vidare för den statliga administrationen. Här finns stora möjligheter. Det finns, precis som Attefall säger, en potential som innebär att man skulle kunna effektivera med runt , och då gäller det arbetena. Om vi även tar in de systemvinster man skulle kunna göra handlar det om väldigt mycket mer pengar. En utredning visar att man kan komma undan investeringskostnader om regeringen bestämmer sig för att Statens servicecenter ska ha fler anslutna. Varför är till exempel Arbetsförmedlingen inte ansluten till Statens servicecenter? Det är en ganska logisk fråga. Det är en stor myndighet med många löner att hantera och med mycket annan administration. En enkel fråga är därför varför Arbetsförmedlingen inte är ansluten. Man kunde spara en hel del pengar, och man skulle få en säker hantering med fullständig sekretess. Allt fungerar bra, men det finns en broms någonstans. Eller varför inte ta in hela högskolesektorn med över 60 000 anställda? Också här finns stora rationaliseringsvinster att göra. Frågan är om regeringen och Attefall har grepp om det. Var sitter bromsen? Man ska öka incitamenten och det ska finnas en tydlig strategi. Javisst, det är jättebra. Det handlar också om hur många statliga jobb vi ska ha i och hur många som ska finnas ute i landet. Jag hävdar att staten genom att ansluta fler till Statens servicecenter kan spara mycket pengar. Då kanske Attefall inte behöver hoppa på studenterna genom att försämra deras bidragsdel, vilken man nu gör, för att plocka in någon miljard till staten. Han kanske tycker att det är ett bra förslag att hoppa på studenterna men inte att ta ett ordentligt grepp om detta för att få en effektiv förvaltning. Det är 138 myndigheter som är anslutna. Drygt 90 av dem kommer från Kammarkollegiet. och högskolorna gick med skulle volymen bli jättestor. Ju fler anställda som kommer med desto billigare blir det per anställd. Det finns bara vinster att hämta i detta, men frågan är om Attefall rår på myndigheterna eller departementen. Varför ska de helt och hållet själva få bestämma om de vill vara med eller inte? Vad finns det för svar på den frågan? Varför måste det vara så? Är det så att myndigheterna får bestämma organisation och allting själva och Attefall inte gör någonting? 87 (S): Jag håller naturligtvis med . Det finns bevisligen stora kostnadsbesparingar och effektivitetsvinster att göra genom att centralisera och samordna den statliga administrationen. Beslutet är taget, och Statens servicecenter är i gång, redan med totalt 250 anställda. Men anslutningen av myndigheter kan gå snabbare. Det är ett naturligt steg för både små och större myndigheter att ansluta sig till Statens servicecenter. Genom att hantera stora volymer uppnås skalfördelar och högre produktivitet. Stora besparingar kan göras på personalkostnader. Till exempel hanterar varje lönehandläggare på Statens servicecenter i över 1 000 löneutbetalningar . En mindre myndighet med 500–1 000 anställda behöver minst två eller tre lönehandläggare för att kunna hantera sina löner, om man räknar bort semester och att de är sjuka . Stora besparingar kan också göras inom system- och it-kostnader. Med storskalighet pressas systemkostnaderna. Till exempel kan en mindre myndighet med 1 000 anställda minska sina licenskostnader för lönesystem , från till 84 000. En större myndighet som , eller Arbetsförmedlingen som nämnde, kan halvera sina licenskostnader. De statliga myndigheterna är fria att välja hur de ska lösa sin administration. Men hur mycket ska frivilligheten få kosta, och hur mycket är frivilligheten värd? 88 Statsrådet (KD): Vi är överens, , , jag och regeringen, om att Statens servicecenter är något positivt och bra för att öka effektiviteten i statsförvaltningen och för att hushålla bättre med skattebetalarnas pengar. Sedan blir det också, för att koppla till en tidigare debatt, lite plus i kanten för inte minst och . Redan nu tror jag att antalet anställda på respektive ort har ökat med ett tiotal. Motsvarande neddragningar sker kanske framför allt i ; man för över arbetsuppgifter till servicecentrets kontor som man effektiviserar hanteringen. Det finns en enorm besparingspotential, både inom hanteringen av ekonomi och löneadministrativa tjänster och inom alla nya tjänster som dyker upp med e-handel och kanske e-arkiv och liknande saker . Då är frågan varför regeringen väljer att inte tvångsansluta alla myndigheter till Statens servicecenter på en gång. Det finns några skäl till det. Det första är att vi vill att verksamheten verkligen ska byggas upp och fungera väl. Kommer alla på en gång blir det kaos. Man ska trappa upp detta och ta steg för steg för att bygga upp verksamheten, se till att systemen fungerar och skapa trovärdighet i hela statsförvaltningen för att det är en väl fungerande verksamhet. Det andra skälet är personalhänsyn. Det kanske intresserar Socialdemokraterna. Vi tänker faktiskt på personalen. Myndigheterna är i olika skeden. En del är inne i omorganisationsfaser . Andra har det framför sig. Detta bör göras vid lämpliga tillfällen. När man kan hitta andra arbetsuppgifter eller har pensioneringar och naturliga avgångar kan man föra över arbetsuppgifter till Statens servicecenter i och . Det tredje skälet är att vi vill att Statens servicecenter ska vara på tårna. De ska vinna förtroende. De ska inte kunna sitta stilla och bara räkna in att uppgifterna landar på dem. Det är viktigt, särskilt i början, att de lyssnar in vad det är för behov de ska anpassa sig till och hur de ska skapa så effektiva och servicevänliga tjänster som möjligt, så att de vinner förtroende. Det tycker vi är en fördel. Som jag antydde i mitt svar skruvar vi också till i riktlinjer och liknande på olika sätt. Vi kommer att göra det successivt och allt skarpare för att få en fortsatt jämn tillströmning till Statens servicecenter. ska en klar majoritet av de statliga myndigheterna använda sig av Statens servicecenter. Men vi tycker att det är klokt att man gör det successivt och steg för steg för att se till att man får bra kvalitet i verksamheten och tar hänsyn till befintlig personal på befintliga myndigheter och att man också gör det så att det blir så effektivt som möjligt utifrån Statens servicecenters synpunkt. Vi tror att den här strategin är den rimliga personalpolitiskt, ekonomiskt men också verksamhetsmässigt. 89 (S): Det handlar inte om att få alla på en gång. Om regeringen till exempel skulle besluta om en förordning om obligatoriska lönetjänster skulle det väl ta ungefär fyra att bygga upp det. Du förstår vilka vinster vi gör, Attefall. slarvar du med statliga pengar. De rinner undan. Varför går det så trögt? Varför står det inte i svaret att vi måste öka trycket? Alla vet att det blir billigare och effektivare och att det blir en bättre resursanvändning. Dessutom är personalförsörjningen mycket lättare i och än i , Attefall. Man kan få mycket stabilare och stadigare verksamhet i och än i . Attefall säger att Statens servicecenter ska vara på tårna. Man ska jaga kunder, som det heter. Regeringen säger att man ska visa förtroende för kunderna. Men en stor myndighet, till exempel Arbetsförmedlingen, som ska avgöra om den ska hantera löner och administration själv eller låta någon annan göra det kanske säger: Nej, det här gör vi bättre själva. Då kanske man säger som Attefall, att man tar personalhänsyn. används de statliga pengarna på ett felaktigt sätt. Det blir inte tillräckligt effektivt. Men man får själv avgöra det. Det är fantastiskt, visst är det! Här kan man säga: Nej, det här gör vi bäst själva. Vi tackar nej till Statens servicecenter. Den verksamhet som man har byggt upp fungerar effektivt. Staten kan spara mycket pengar som man får en stadigare verksamhet som växer utanför . Man rationaliserar, ökar produktiviteten och blir effektivare. Staten sparar pengar. Men, herr talman, då blir svaret att man ska vara på tårna. Det betyder att man ska ut och jaga kund, och innan man vet att man ska få den kunden ska man försöka rigga ett system som skulle passa kunden. Men vad gör man om kunden är ovillig? Om Attefall i stället skriver en förordning om att vi ska ha det så här därför att det är effektivt, då vet man att man kan påbörja arbetet och fråga sig vad som krävs och hur man ska göra eftersom man vet att man ska ta hand om de här arbetsuppgifterna framöver. Det är logiskt, klokt och handlingskraftigt. Vad jag ifrågasätter är om Attefall rår på myndigheterna. Han säger att man inte kan tvinga fram något obligatorium för alla på en gång. Nej, naturligtvis inte. Men skulle Attefall våga ge sig på Arbetsförmedlingen? Skulle han våga hänvisa till en utvärdering av Statens servicecenter och säga: Det funkar ju bra – varför är inte ni med? Förstå vilka vinster vi gör! Varför ska det vara upp till varje enskild myndighet? Var sitter bromsen? Det handlar inte om alla på en gång. Det handlar inte om personalhänsyn. Det handlar inte om på tårna. För mig handlar det här om en väldigt svag eller obefintlig handlingskraft. Här finns mycket att hämta. Hoppa nu inte på studenterna genom att försämra deras studiebidrag för att hämta hem någon miljard! Pengarna finns att hämta här utan att någon annan ska behöva drabbas. 90 (S): Jag kan väl köpa delar av vad ministern säger. Man kan ta det lite lugnt i början med en ny myndighet. Men har det gått ett tag, och den är i gång. Ministern vet att staten kan spara pengar inte minst inom administration. är det av det totala antalet myndigheter som är anslutna till Statens servicecenters tjänster. Servicecentret finns i och och är mycket viktigt för den lokala arbetsmarknaden, inte minst i , där regeringen lagt ned ett antal statliga jobb. Vi har en mycket stor koncentration av statliga jobb här i huvudstaden, men det behövs också ute i landet. Jag frågar ministern: Om inte staten tar ansvar för de jobb den kan påverka att flytta ut runt om i landet, vem ska annars kunna ta det ansvaret? har en mycket smal arbetsmarknad. Vi har också en stor andel ensamföretag. För att våra unga ska kunna bo kvar i länet är det viktigt att det finns arbete för dem. Staten har sitt ansvar för jobben, och Statens servicecenter är ett bra tillfälle att skapa arbetstillfällen ute i landet. Vilka åtgärder är statsrådet beredd att vidta för att fler myndigheter ska ansluta sig till Statens servicecenter? 91 Statsrådet (KD): Förutom att det blir fler anställda i och ska vi inte räkna bort de kringtjänster som skapas på de orterna från leverantörer till Servicecenters verksamhet. Det är inte så att alla resurser är anställda statligt, utan många företag runt omkring drar nytta av detta. Det är viktigt att också ha i bakhuvudet. Det är 138 myndigheter anslutna. Många av dem är småmyndigheter. Det innebär ett visst arbete att ansluta många olika myndigheter. Det motsvarar volymmässigt av statsförvaltningens anställda. Det är e-handelstjänster, lönetjänster och framför allt ekonomiadministrativa tjänster. De två senaste tillskotten är och . Man kommer enligt Statens servicecenters prognoser att ha av de statsanställda anslutna vid utgången av vid utgången av 2015. Det är över det mål vi satt upp för Statens servicecenter. Det kommer att överträffa det målet. kommer vi också att försöka skruva på de olika rattar vi har. Jag kan ge ett exempel. Vi har gett ett skarpt uppdrag till länsstyrelserna att ansluta sig till Statens servicecenters e-handelstjänster. De höll på att bygga upp ett eget system länsstyrelserna emellan. Då sade vi: Det är onödigt. använder vi i stället Statens servicecenter. Det var ett skarpt uppdrag, och vi använde det instrumentet. Vi har inte gett ett skarpt uppdrag till länsstyrelserna när det gäller de löneadministrativa tjänsterna. De har själva tidigare organiserat detta i en gemensam servicefunktion under i i . Det innebär att om jag säger skarpt till dem: Ni måste flytta detta, tar jag arbetstillfällen från och flyttar till och . Jag tycker att det är bättre prioritet att fokusera på andra områden i . Men anser jag att även länsstyrelsernas löneadministration ska gå in i Statens servicecenter. I myndighetsdialogerna tar vi upp dessa frågor. Vi för samtal med myndigheterna och ställer skarpa frågor. Hur kan du som myndighetschef bevisa att du är effektivare än Statens servicecenter? Vi har också den principen att så fort vi gör en större ombildning eller nyskapande av en myndighet går den direkt in i Statens servicecenter, och det fungerar väl. Vi ser också att vi börjar få upp volymerna så att vi får alltmer av vinst. Vinsten ligger också på exempelvis det tillkommande antalet hanterade löneärenden. Jag vill påstå att vi är på rätt väg. Det är klokt att öppna mjukt och skruva åt successivt på olika sätt och göra detta med god hänsyn till de personer som berörs av det hela. Jag kan berätta för er att ett av de hinder som en del myndigheter upplever för att gå med i Statens servicecenter är att de just nu har människor som jobbar med de frågorna som är nära pensionsåldern. De vill inte säga upp de människorna nu utan väljer i stället att successivt göra detta. De har diskussioner på gång och säger: Vi går med 2015 eller 2016. Då kan vi organisera om vår verksamhet och passar på i samband med de naturliga avgångarna. Jag ha svårt att säga att det är en dålig personalpolitik att resonera så. Förutsättningarna är lite olika i olika myndigheter. Men successivt kommer vi att strama åt. Min övertygelse är att om anslutningstakten inte är lika hög framöver måste vi skruva åt. Men jag vill gärna jobba på frivillig väg så långt som möjligt. Det tror jag också är bra för att utveckla Statens servicecenter så att det blir så effektivt som bara möjligt. 92 (S): Jag börjar först med det sist sagda. Om det är så att vi ska vänta in att det blir lämpligt med pensionsavgångarna i en myndighet som har 12 000 anställda, hur gör vi då? Då kommer det aldrig att ske. Det kan inte heller vara något argument. Argumenten måste vara någonting annat. Om man låter alla myndigheter köpa in egna system, egna maskiner som hanterar olika saker och egen utrustning måste man förstå vilken kostnad det är. Man skulle kunna låta Statens servicecenter ha e-arkivet. Utredningen visar på att man skulle kunna spara 1,2–1,. Det är enorma summor. Man skulle kunna ansluta till exempel Arbetsförmedlingen. Låt säga att regeringen säger att Arbetsförmedlingen ska ansluta sig. Då handlar det väl inte att den ska göra det . Men då vet de att de ska ansluta sig. Bestäm då en tidpunkt som är lämplig för omställningen. Då vet de det också från Statens servicecenter och kan börja förbereda det på ett bra sätt. Frågan är: Varför tassar Attefall runt detta? Var sitter bromsen någonstans? Vem är han rädd för? Länsstyrelserna hade fixat sitt i . Men när kommer Arbetsförmedlingen in, när kommer rättsväsendet in, och när kommer högskolorna in? Det är enorma volymer. Det finns massvis med pengar från skattemedlen som man kan använda till något smartare. har inte regeringen några pengar. Vi måste höja skatterna och göra besparingar. Ni hoppar nu på studenterna. Se till att få bort onödiga administrationskostnader inom Arbetsförmedlingen, högskolorna och andra myndigheter så behöver ni inte göra det. Det finns jättemycket att göra. 93 Statsrådet (KD): Handlingskraften ligger i att sköta staten på ett effektigt sätt och se till att man bedriver verksamheten så effektivt som möjligt men också med en god personalpolitik. Vi är överens om färdriktningen. Vi verkar inte vara helt överens om hur mycket maktspråk man ska ha i första läget. Jag tillhör dem som tycker att vi ska i första hand jobba på frivillighetens basis. Vi använder de instrument vi har. Vi tar fram alltmer underlag som gör det allt svårare för myndigheterna att argumentera. Vi ser till att anställningstakten sker på ett sådant sätt att verksamheten blir bra både på Statens servicecenter och på de myndigheter som lämnar ifrån sig de funktionerna. kommer självklart kraven att skärpas. Färdriktningen är tydlig. Vi ska självklart inte bygga upp nya dyra system på de enskilda myndigheterna. Det är vi helt överens om. Jag vill upplysa om att de reformer vi genomför innebär att vi kommer att ge mer pengar i plånboken till våra studenter. Vi kommer också att göra ett antal besparingar på statsförvaltningen och med skattehöjningar för att frigöra resurser för viktiga satsningar inte minst på utbildnings- och välfärdsområdet. Om det kommer vi tillbaka längre fram. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2013/14:277 om organisationen kring offentlig upphandling 94 Statsrådet (KD): Per har frågat mig om jag avser att verka för att AB Svenska () verksamhet läggs in under Kommuner och Landstings inköpscentral, SKL Kommentus, och senare övergår till en fristående ekonomisk förening. Han har vidare frågat om regeringen är beredd att fortsätta med att bidra till bolaget med den finansiering som man ger till MSR. Det statliga upphandlingsstödet har varit utspritt på flera myndigheter. Detta har inneburit att de upphandlande myndigheterna behövt vända sig till flera olika aktörer för att få stöd i frågor som naturligt hänger ihop. Regeringen har därför beslutat att stöd, information och vägledning om offentlig upphandling ska samlas i en och samma myndighet, nämligen . Ett samlat stöd förenklar för såväl stora som små upphandlande myndigheter och enheter som för leverantörer. Regeringen har vidare aviserat en förstärkning av anslag med ytterligare . Regeringen bedömer att när stöd, information och vägledning om offentlig upphandling, inklusive innovationsupphandling, miljöhänsyn och sociala hänsyn samlas i leder detta till den kraftsamling och koncentration av upphandlingsstödet som har efterfrågats av aktörerna. Regeringen kommer att noga följa hur hanterar och utvecklar sitt nya uppdrag för att säkerställa att det stöd som lämnas av MSR tas om hand på ett bra sätt och att förutsättningarna ges för fortsatt vidareutveckling. Av regleringsbrev framgår att verket ska arbeta med att målen för långsiktigt hållbar utveckling nås. ska även återrapportera hur arbetet med att inordna upphandlingsstöd inklusive miljöhänsyn och sociala hänsyn fortgår samt göra en beskrivning av arbetet med att vidareutveckla kriterieutvecklingen för miljökrav i offentlig upphandling. Mitt svar är således att MSR:s upphandlingsstödjande verksamhet kommer att inordnas i . Därmed har jag även besvarat den andra frågan om eventuell finansiering till en sådan ekonomisk förening. Det här hindrar emellertid inte att SKL Kommentus ensamt eller tillsammans med andra aktörer bedriver verksamhet på området. 95 PER (MP): Jag tackar ministern för svaret, även om jag inte är nöjd med det. Jag har en annan uppfattning än ministern har när det gäller lämpligheten av den organisatoriska lösning som regeringen av någon anledning har fastnat för och vägrar släppa. Det är bekymmersamt, för det är många aktörer som oroas mycket av den lösning som regeringen har valt att komma in på när det gäller just hur man ska organisera offentlig upphandling, och framför allt miljöanpassad och socialt anpassad offentlig upphandling i . Till att börja med hoppas jag att vi är överens om att detta är ett oerhört viktigt område och att det är väsentligt att vi uppmuntrar och hjälper alla de aktörer inom offentlig sektor som vill ta miljöhänsyn och sociala hänsyn när de gör upphandlingar. Det finns ett stort antal exempel som visar att det får stora positiva konsekvenser för lokalsamhället, för miljön och för sociala faktorer i samhället om man låter kommuner, statliga upphandlare och landstingsupphandlare ta den typen av hänsyn och hjälper dem att göra det. Här har haft en viktig uppgift, och har lyckats väl i sin uppgift. Man har nått ut brett till stora delar av det offentliga när det gäller upphandlingar. Jag såg en uppgift om att av dem som upphandlar använder sig av kriterier och rådgivning när man ställer krav vid upphandlingar. Det är någonting som är otroligt bra för alla aktörer.