prot · H10975 · 2014-02-27 00:00:00 — Det handlar om synen på män och maskulinitet och snäva tankebanor om hur en riktig man ska vara. Vi måste våga börja diskutera det också. , som forskar om svensk maskulinitetspolitik, har beskrivit det här på ett väldigt intressant sätt. Han skriver så här: För vita män har inneburit en historisk utmaning där tidigare diskriminerade grupper som kvinnor, icke vita och homosexuella krävt rättigheter. Grupper som vita män tryggt kunnat definiera sig i motsats till har erkänts rättigheter och en plats i samhället. Detta leder inte nödvändigtvis till kris för män i allmänhet, men det är någonting som utmanar möjligheten att legitimera traditionella patriarkala värderingar. Genom att diskutera män, mansrollen och maskulinitet synliggör man också att det inte är bra för någon att vi har det så här. Män utgör av de misstänkta för våldtäkt. Men män utgör också av alla som är behandlade för våldsskador. Män har kortare medellivslängd och är överrepresenterade i statistiken för självmord, alkohol- och drogmissbruk och akut hemlöshet. Vi måste våga börja diskutera mansnormen. Ett första steg är att ha en våldtäktslagstiftning som kräver att man kan redovisa samtycke. Jag yrkar bifall till reservationen. I detta anförande instämde (MP). 143 (V): Jag vill börja med att instämma i vad och sagt. Jag kunde kanske inte ha sagt det bättre själv. Det är inte första gången vi debatterar den här frågan i kammaren. Vi i har motionerat om en samtyckesreglering . Men jag vill säga att det är bra att man , genom den initiativrätt som man har i utskottet, tittar övergripande och förutsättningslöst på hela frågan. Det är glädjande, tycker vi i . Vi har också motionerat om att man ska granska hela rättsprocessen från anmälan ända fram till dom. Där kan man nog hitta mycket som man kan åtgärda. Det gäller också det som tog upp, det här med det maskulina. Vi kan titta på hur pojkar framställs, hur pojkar ska vara och så vidare. Det behöver göras mycket på det förebyggande området när det gäller våra killar och deras syn på det här. Det blir lite absurt när man nästan framställer killar som lite dumma i huvudet. De förstår ju så dåligt när de sitter i domstolsförhandlingar. De begrep inte att kvinnan inte ville. De fattar inte. Det är ganska allvarligt om man har så dålig förståelse. Man tar upp som ett bra exempel när det gäller samtyckesreglering. Jag tror att det är 37 delstater i som har det. Man behöver inte bara ta upp och . Det här finns och används på annat håll. Om man ska nämna någonting som Diesen har sagt kan man nämna just det här med den normerande effekten. Vi har haft den på barnaga. Vi har den när det gäller sexköp. Det har en normerande effekt som skulle kunna leda till att det blir färre våldtäkter. ska man också titta på det oaktsamhetsbegrepp som finns i . är det enda land i som har en kompletterande samtyckesreglering. Det har den här sexualbrottsutredningen tagit fram och redovisat. Det jag kan reagera lite på är väl att det ska utredas nu igen. Hade vi fått som vi hade velat hade man tittat på den här frågan för länge sedan. Men ska man göra det. När det gäller samtyckesregleringen kan jag ändå få en liten känsla av att man vill skjuta på saken. Det har ju varit en ganska het debatt. Jag tror att man vill få bort frågan från dagordningen på det här sättet. Men vi i är glada för de tillkännagivanden vi har fått när det gäller granskningen. Jag hoppas – jag har sagt det i den här talarstolen – att vi har en samtyckesreglering. Kom då ihåg vilka det var som stod här och tjatade mest! Var det inte och ? 144 (S): är ett av världens mest jämställda länder, men fortfarande har vi en lång väg att vandra innan män och kvinnor har samma möjligheter och rättigheter. Det yttersta uttrycket för ojämställdhet är mäns våld mot kvinnor. Vi kan nästan läsa om kvinnor som utsatts för hot och våld av en man. Många presenterar idéer om hur vi ska få stopp på våldet, men åtgärderna vänder sig nästan uteslutande till kvinnor. För att undvika att bli våldtagna ska de inte dricka för mycket. De ska hålla koll på sina drinkar så att ingen smyger ned några droger i dem, och de ska inte klä sig för utmanande. anmäls 6 000 våldtäkter, och av det blir det ett par hundra fällande domar. Det är väldigt få våldtäktsanmälningar som över huvud taget leder någonvart. Då ska man ha med sig att mörkertalet är stort. Det är alltså så att väldigt få våldtäkter och sexualbrott över huvud taget anmäls. Man kan förstå att anmälningsbenägenheten inte är stor när det händer så lite. Det är också tufft för brottsoffer att anmäla en våldtäkt och gå igenom den tuffa process som det innebär. Man får dessutom väldigt lite stöd. Det totala antalet anmälda våldtäkter har tredubblats . Till viss del beror det på att anmälningsbenägenheten har ökat, men det kan inte uteslutas att det faktiska antalet våldtäkter har ökat. visar statistiken att det är få anmälningar som leder till åtal. Enligt Amnestys rapport nedlagt – våldtäkt och mänskliga rättigheter i de nordiska länderna särbehandlas våldtäktsutredningar i förhållande till andra utredningar. Vi menar i likhet med rapporten att det behövs mer kunskap om varför så få anmälningar leder till åtal. Situationen i är allvarlig . Jag skulle vilja använda en del av mitt anförande till att beskriva det. Vi talar ofta om det stora mörkertalet när det gäller personer som inte anmäler att de blivit utsatta för en våldtäkt. började detta mörkertal att twittra. Människor delade med sig av berättelser om övergrepp som de blivit utsatta för. Många beskriver hur deras liv har förstörts av våldtäkter. Jag vill delge er en beskrivning från två poliser i som DN har intervjuat – de jobbar med ungdomar. Poliserna upplever att attityden till sex har förändrats i vissa grupper av ungdomar. Enligt de båda poliserna har det blivit betydligt råare, särskilt bland unga killar. Att 10–15 tonårskillar förgriper sig på en tonårstjej är inte längre ett ovanligt ärende, utan det är händelser som polisanmäls . har gränserna för vad vissa tonårstjejer tror att de måste ställa upp på förflyttats. De hamnar i situationer de inte har kontroll över. I många fall filmas de också. Filmerna används av killarna som påtryckningsmedel: Ställ upp igen – annars hamnar filmen på internet! I ett ärende tyckte en tonårskille, enligt egna uppgifter i förhör, att det var helt okej att dela med sig av sin flickvän till sina kompisar. Under hot om att lägga ut filmer på henne i sexuella situationer fick han, enligt flickan, henne att gång på gång ställa upp på gruppsex. Åtal väcktes aldrig på grund av bristande bevisning. Det tjugotal unga förövare som har hörts har flera saker gemensamt. De anser inte att de har gjort någonting fel. De tror sig veta att deras ofta yngre tjejkompisar vill ha sex med flera . Att vissa tonårstjejer ändå anmäler förklarar de med att tjejerna bara är ute efter skadeståndet. Deras inställning är att om en tjej hänger med ett gäng på åtta killar till en park betyder det att hon vill ha sex. De flesta av de förhörda killarna anser inte heller att det är våldtäkt att tvinga någon till oralsex. Synen på tjejers och killars sexualitet är väldigt skev. Män förväntas vara sexuellt hungriga och aktiva, medan kvinnor förväntas inta en passiv roll, vara passiva, möjligen blyga och lite svårflirtade men ändå villiga. Övertramp på en kvinnas sexuella integritet skylls på henne själv. Kvinnor ansvarar för att skydda sina kroppar, minimera riskbeteende och undvika urringningar och kort kjol. Debatten behöver flytta fokus. Ett nej är alltid ett nej! Flera friande våldtäktsdomar har uppmärksammats . Många människor har blivit förbannade, och många uppger att de har förlorat förtroendet för rättsväsendet. Statistiken visar att det är ganska riskfritt att våldta någon. Sannolikheten att lagens långa arm kommer att fånga en är väldigt liten. Vi socialdemokrater har lyssnat på de starka protesterna. Vi vill förändra det här, och därför har vi lagt fram det utskottsinitiativ som vi nu debatterar. Vi socialdemokrater vill att regeringen tillsätter en parlamentarisk kommitté för att granska varför det är så få våldtäktsanmälningar som leder till åtal och fällande dom. Kommittén ska utifrån granskningen ge förslag till åtgärder som kan stärka brottsoffrets ställning i processen och som kan förbättra polisens och åklagarväsendets arbete med dessa brott. Den här kommittén bör också få i uppdrag att se över lagstiftningen när det gäller våldtäkt. Översynen bör göras förutsättningslöst och omfatta olika alternativ. Man bör då se över frågan om så kallad samtyckeslagstiftning och göra en bred analys av erfarenheterna i de länder som har sådan lagstiftning. Vi är glada för att vi har fått gehör för det här initiativet i justitieutskottet, men det finns fortfarande fler saker att göra. Vi socialdemokrater vill införa en ny brottsrubricering gällande våldtäkt. Vi menar att det finns anledning att markera tydligare att våldtäkt är ett av de allra allvarligaste brotten. Därför bör det införas en särskilt sträng straffskala för synnerligen grov våldtäkt, där straffet skulle kunna vara sex till fängelse. Vi vill att målsägandebiträde kommer in redan vid anmälan för att stötta brottsoffret i den jobbiga process som man är på väg att gå igenom. Vi vill att det ska finnas särskild kompetens på landets akutsjukhus. På i har man en särskild kompetens att ta emot personer som har utsatts för våldtäkt. Vi tycker att regeringen måste verka för att alla akutsjukhusmottagningar i landet får en sådan kompetens. 145 (MP) replik: Om man vill se det här positivt kan man säga att man är glad för att Socialdemokraterna har svängt och kan tänka sig att åtminstone tillsätta en utredning. Vill man vara lite mer bekymrad kan man säga att det tyvärr finns en risk att frågan förhalas. Jag väljer att vara positiv och se att ni socialdemokrater ändå tar frågan på allvar och har tagit ett utskottsinitiativ. Det är att delvis lyssna på alla de berättelser som bland annat Fatta har lyft fram i ljuset. Men jag har en fråga om tidsplan. tycker att det hade varit mycket bättre om vi hade tagit förslaget års sexualbrottsutredning och utrett hur vi skulle kunna göra tilläggen. Min första fråga är: Vad tänker ni er för tidsplan för att komma med ett konkret lagförslag? Min andra fråga är: Varför skulle ni inte kunna tänka er att använda det förslag som fanns 2010? 146 (S) replik: Jag tror att hörde i mitt anförande att vi socialdemokrater verkligen tar de här frågorna på största allvar. Vi är inte här för att förhala eller gömma någonting, utan vi vill verkligen hitta en lösning så att fler av de framför allt unga tjejer och kvinnor som blir våldtagna ska få upprättelse. Det är det absolut viktigaste. Brottsofferperspektivet är det viktigaste för oss. När det gäller tidsplanen vi vill att det, efter det att beslutet fattats , ageras väldigt skyndsamt. Vi kommer att ligga på regeringen hårt. Det är upp till regeringen att leverera, inte förhala. Vi tycker att det är jätteviktigt att det går snabbt. frågade varför vi inte tog förslaget om samtyckeslag från utredningen direkt. Vi har varit osäkra på om samtycke är den bästa vägen att gå. Vi vill ta ett helhetsgrepp i de här frågorna och se varför det är så få våldtäktsanmälningar som över huvud taget leder någonvart i rättskedjan. Vi tror inte att samtycke är svaret på den frågan, utan vi måste ta ett bredare grepp, och vi måste se hur man gör i andra länder. Du nämnde, , och i ditt anförande, och det var väldigt intressant. Men att införa en samtyckeslagstiftning nu och sedan se över det, ta fram bra och positiva erfarenheter från andra länder och skjuta till saker blir lite fel ordning. Vi måste ta ett helhetsgrepp, vilket inte har gjorts tidigare, och tillsätta en parlamentarisk kommitté där alla politiska partier ingår. 147 (MP) replik: I praktiken innebär det ändå en väntan. styr varken ni eller vi över , utan det är andra partier som har att ta fram kommittédirektiv till en utredning. Jag kommer att ställa samma fråga till dem . Jag är bekymrad för att utredningen får vänta på grund av att det finns sådan misstro. får vi höra om fall där man inte har lyckats få fram en tydlig bevisning så att det går att döma efter den lag som finns, eller för den delen om fall där kvinnor inte vågar anmäla. Det är som vågar anmäla. Man tror att det är ett så stort mörkertal. har en lagstiftning där den samtyckesbaserade delen kräver en form av bevisning, medan oaktsamhetsbrott kräver en annan form. I är det ännu skarpare än vad det är i . Det som bekymrar mig är att det här ändå innebär en väntan. Det jag ville höra är hur ni hade resonerat. Det riskerar att bli så att fler kvinnor kommer att drabbas . Men vi kanske kan hjälpas åt, om Socialdemokraterna kan utfärda ett löfte att det här är någonting som de kommer att gå till val på. kan utfärda ett sådant löfte. För oss är det en valfråga att vi ska genomföra det här . 148 (S) replik: Vi är helt överens om att det är väldigt brådskande. Jag vill inte läsa om något mer brottsoffer som till exempel inte vågar anmäla därför att man inte litar på rättsväsendet. Det är ett jättestort ansvar som vilar på våra axlar. Det är bara att skicka signaler till våra kolleger i Alliansen att jaga på regeringen. Det är en sak till som jag skulle vilja ta upp. Sexualbrottslagstiftningen har reviderats och förbättrats . Vi trodde när vi hade debatten och ändrade hjälplöst tillstånd till särskilt utsatt situation att det skulle innebära en förbättring. Vi har inte riktigt sett det , för det har kommit ganska få domar utifrån den nya lagen. Man trodde att det skulle kunna förändra situationen. Vi är inte helt säkra på att det har blivit så. Jag tycker att det är viktigt att vi är lyhörda för det som händer och driver på för att förbättra lagstiftningen för att brottsoffren ska få ett så bra bemötande som möjligt i processen. 149 (M): Att bli våldtagen är självklart ett av de absolut värsta brott man kan utsättas för. Jag tror att risken för att bli våldtagen är ett av grundskälen till att kvinnor, framför allt unga kvinnor och tjejer, känner en stor otrygghet om de går ut sena kvällar. I rapporten från för kvinnofrid, NCK, Våld och hälsa –en befolkningsundersökning om kvinnors och mäns våldsutsatthet samt kopplingen till hälsa, som presenterades i går här i , kan man läsa oerhört mycket statistik och fakta. Jag skulle rekommendera alla som ännu inte har hunnit titta i den eller skaffa den att göra det. I rapporten uppgav ca 27 000 kvinnor och ca 11 000 män att de utsatts för påtvingade samlag eller liknande inklusive försök och sexuellt utnyttjande då de har befunnit sig i ett tillstånd utan möjlighet att försvara sig. Dessa fakta bygger på intervjuer med över 10 000 män och kvinnor, så det är gedigna fakta. Siffrorna stämmer i huvudsak med de skattningar som Brå gör i den nationella trygghetsundersökningen. Det är självklart att det är ett förskräckande antal människor som säger att de har utsatts för våldtäktsförsök, våldtäkter och sexuella övergrepp. 2012 polisanmäldes – som ju flera har varit inne på – 6 320 våldtäkter. Antalet personuppklarade brott var 1 390, vilket motsvarar en uppklaringsprocent på . Under ledde 171 åtal till fällande domar. Vi vet att många fall aldrig når domstol, eftersom bevisningen är svår och åklagaren lägger ned förundersökningen, något som ska ske i vårt rättssamhälle om åklagaren inte tror på fällande dom. Självklart måste vi alltid värna rättsstatens principer om att det för att någon ska dömas ska stå utom rimligt tvivel att den åtalade har begått brottet. Trots detta kan jag konstatera att när man jämför hur de olika länen klarar av att leda anmälningar om våldtäkt till åtal är skillnaden oroväckande stor. I väcks åtal i av anmälningarna medan det i väcks åtal i av anmälningarna. Riksgenomsnittet ligger på . Detta är statistik från Brå. Det här kan tyda på att man arbetar alltför olika på olika håll i landet, och det blir ju, tycker jag, en viktig del för den kommande parlamentariska kommittén att titta närmare på. Från utskottet understryker vi att det kan ifrågasättas om det sättet på vilket polisens, åklagarnas och andras arbete bedrivs under förundersökningen på ett ändamålsenligt sätt leder till att bevisning säkras, så att fler åtal kan väckas och leda till fällande domar. har några av de fall som prövats i domstol och lett till friande domar skapat en mycket stor mediedebatt och debatt i samhället generellt, eftersom många av de friande domarna inte har stämt med människors allmänna rättskänsla. Det är bland annat därför vi är här och debatterar om en ytterligare översyn av våldtäktsbrotten. Från skärptes lagstiftningen om våldtäkt. Begreppet hjälplöst tillstånd byttes ut mot särskilt utsatt situation. Om denna lagstiftning i slutändan leder till fler fällande domar är för tidigt att sia om. Från utskottets sida har vi kommit överens om att det trots den skärpta lagstiftningen finns skäl för en parlamentarisk kommitté att återigen se över våldtäktsbrottet. Översynen bör göras förutsättningslöst och omfatta olika alternativ. Man bör även återigen se över frågan om så kallad samtyckeslagstiftning och göra en bred analys av de erfarenheter som andra länder med en sådan lagstiftning har. Skälet är naturligtvis att vi har olika åsikter i den här frågan bland de politiska partierna. Utifrån min utgångspunkt är ett av de problem som uppmärksammas, när det gäller några av de friande domarna som har diskuterats, frågan om uppsåt. Visste förövaren, oftast en man, att han hade en sex med en partner som inte ville ha sex? Det är bland annat detta som jag tycker att kommittén ska fundera över. Kan det finnas skäl att fundera över hur detta med uppsåt kan viktas annorlunda? För min del tror jag att en väg att gå är att titta på detta med oaktsamhet och vållande. Det här är något som jag tycker, och ska det tillsättas en förutsättningslös utredning, så den kommer naturligtvis att ha ett mycket bredare perspektiv. När vi nu här diskuterar den här frågan och ska fatta beslut kan jag konstatera att justitieministern redan har lovat att en sådan här utredning ska tillsättas, och det tycker jag är alldeles utmärkt. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. 150 (MP) replik: Det är alldeles uppenbart att det politiska trycket blev för stort, att blev tvungna att säga ja till att göra den här utredningen, och jag välkomnar att ni svängde i frågan. Men jag blir lite bekymrad när jag hör att det ska vara en parlamentarisk utredning. Då funderar jag på: Hur tar den? Det kommer naturligtvis att ta tid innan regeringen skriver kommittédirektiv. Sedan ska kommittéledamöterna tillsättas. Och så ska förslag läggas fram – när då? har dels en våldtäktsbestämmelse som ungefär liknar vårt förslag där det räcker med grov oaktsamhet, dels en regel där straff kan utdömas när det inte kan bevisas att offret har varit slagen, hotad och berusad, men inte har samtyckt i ord, handling eller på annat sätt. En sådan lagregel kan begränsas genom att det ska krävas uppsåt, det vill säga att den handlande åtminstone ska ha misstänkt att den andra inte ville och struntat i det, eller också kan den omfatta grovt oaktsamt handlande. lagstiftning är tydligare. Där måste den handlande på ett rimligt sätt ha försäkrat sig om att den andra ville ha sex. Min fråga till är: Vilken tidsplan kommer att jobba för? Hur ser man på skillnaden mellan att det ska vara ett oaktsamhetsbrott där det inte krävs uppsåt och en samtyckesbaserad lagstiftning? 151 (M) replik: Man kan kalla det politiskt tryck, och man kan kalla det för allmän debatt. Självklart har det varit en allmän debatt i dessa frågor, och det tycker jag är bra att vi har i samhället. Det är viktigt. De allra flesta våldtar inte eller utsätter människor för sexuella övergrepp, men det händer. Tyvärr är det få som polisanmäler. För den som har utsatts för det här brottet är det oerhört tufft. Självklart är detta med bemötande av brottsoffret A och O. När det gäller våldtäkt har vi gjort en lång resa i det här landet där vi har utvidgat det här brottet ett flertal gånger, och det tycker jag är väldigt bra. Man måste alltid vara medveten om vad som händer och se efter om problemet löstes eller om man behöver gå vidare. Vi tog ett steg för att komma åt framför allt passivitet, att man inte gör motstånd om man är i hjälplöst tillstånd eller i en särskilt utsatt situation. Hur denna lagändring utfaller vet vi ännu inte, även om det har fällts en dom. Jag tycker att det är bra att man går vidare. Det kanske man behöver göra . En av de viktiga bitarna tycker jag är att se på olikheten, hur man jobbar för att säkra bevis. Det tycker jag är oerhört angeläget. Jag skulle vilja ställa en fråga tillbaka, så får vi fortsätta att svara på frågor sedan. Tror – och på vilka grunder tror det – att vi, om vi får en samtyckesbaserad lagstiftning, får fler fällande domar? Jag tror nämligen inte det. 152 (MP) replik: Ytterst handlar lagstiftning om att vi inte ska få brott – inte främst att vi ska få fler fällande domar. Det är vår utgångspunkt. Precis som lagen om barnaga och sexköpslagen handlar det om att skicka signaler om vad samhället tycker är rätt och fel. anmäls 17 våldtäkter. Det är en anmärkningsvärt hög siffra. Jag tycker att det är skrämmande redan som det är . svarade inte på frågan om tidsplan. Jag kan förstå att kanske inte har diskuterat det i sin riksdagsgrupp, för riksdagsgruppen verkar inte alltid ha så mycket koll på vad ministern gör. Men har den moderata gruppen i det här utskottet diskuterat vilken tidsplan som ni har, för att pressa på regeringen? Vad vill ni se? Hur ska utredningen få ta? Det skulle jag gärna vilja ha svar på. vill ha in samtycke i lagen , eftersom det fanns ett färdigt förslag. Vi vill också se till att man utbildar domare, åklagare och poliser som handlägger dessa brott. Det är ganska få som har gått utbildning av dem som dömer i de här fallen. Vi vill också ha en debatt om mansnormer och maskulinitet, för att våga lyfta frågan om vad det egentligen handlar om, nämligen synen på människovärdet. 153 (M) replik: Jag ska börja med tidsplanen, eftersom jag inte hann med det i den förra repliken. Planeringen är sådan att regeringen arbetar med ett kommittédirektiv. Det finns en plan för att man ska fatta beslut . Beträffande hur utredningen kommer att ta: Framför allt den del som gäller detta med bevisföring och säkrande av bevis, hur man jobbar och om man jobbar på olika sätt är en komplex fråga, så jag kan inte säga exakt hur det tar – man får göra en bedömning. Men jag tycker att det är angeläget. Sedan skulle jag vilja kommentera ett par saker. Det är mycket angeläget att den som utsätts för våldtäkt vågar göra en polisanmälan. Det är viktigt för rättsstaten och viktigt för oss alla. Det är också viktigt att den kvinna som det med all sannolikhet gäller blir bemött på ett professionellt sätt när hon kommer till polisen, vilket tyvärr inte alltid sker . Jag tror att vi behöver vidga våldtäktsbrottet än mer. Det är just detta med uppsåt som man behöver titta mycket mer på. Men jag tror också att samtycke inte hjälper. Jag tror att det är en illusion. Till och med har uttryckt att det nog inte ger fler fällande domar. Det sade hon i en debatt jag var med i. Man kan naturligtvis ha visionen att om vi skulle ha en sådan här lagstiftning skulle vi aldrig mer få denna sorts brott. Men jag tror tyvärr inte att det blir så. 154 (C): tar vi ett steg närmare en samtyckesbaserad sexualbrottslagstiftning. Det är en fråga som – det har vi hört här – det har varit en livlig debatt om, och tycks alla partier ha förstått att det är en önskvärd väg att gå för att förtydliga sexualbrottslagstiftningen. I debatten har vi hört det ena och det andra påståendet.