prot · H20919 · 2014-11-11 00:00:00 — Där stod det: ”Våra mål för de kommande fyra åren är att få igång tillväxten, minska arbetslösheten, skapa sunda statsfinanser och stabilisera statsskulden samt klara välfärden.” Trots att nu har relativt sunda statsfinanser består arbetslösheten. krävde arbetarrörelsen kortare arbetstid på plakaten, och i dokumenten stod det om ”en minskning av den reservarmé av arbetslösa som den nuvarande ekonomiska ordningen skapar” samt att ”ge arbetaren tid och kraft att ägna sig åt sin intellektuella och moraliska utveckling som fri människa och medborgare”. Vi har fastnat i en situation som betyder att även när regeringar lyckas med sin ekonomiska politik misslyckas vi i kampen mot arbetslösheten. När vi satsar på tillväxt med hjälp av nollränta och exploderande krediter ser vi att klyftorna ökar, att det skapas en osund konsumtionsjakt och bostadsbubblor. Verklig solidaritet med våra unga är inte att sänka lönen eller skatten för dem utan att sänka vår arbetstid så att de får en chans att arbeta och leva fritt. Men friheten ökar också för dem som har jobb . Vi har blivit tre fyra gånger rikare, men vi är inte lyckligare. En sänkning av normalarbetstiden kan ge mer tid för barn, vänner, ideellt arbete och kultur eller tid att bara vila upp sig inför morgondagen för alla som arbetar. Det kan ge jobb till dem som stressas av att inte ha ett arbete att gå till eller som inte har en inkomst som det går att leva på i fas 3. Det är en vinn–vinn-lösning som dessutom har fördelen att man kan undvika massarbetslöshet även om tillväxten uteblir. Det är dags att prova nya lösningar. Vi har inte råd att låta en generation gå förlorad och vänta till på att jakten på den försvunna tillväxten ska ge resultat. Jag är glad över att arbetsmarknadsministern tar krafttag mot arbetslösheten bland unga, och det kommer säkert att hjälpa tusentals. Det ger oss andrum att utreda och tid att analysera och optimera en reform av arbetstiden. Låt oss bejaka utvecklingen och det faktum att vi gör allt mer effektivt. Låt oss njuta mer av livet och inte till varje pris skapa konstlade behov av konsumtion och tillväxt enbart för att försvara 40-timmarsveckan. Den är inte det elfte budordet som är skrivet i sten utan bör anpassas efter teknisk och social utveckling. Konkurrenskraften påverkas inte av kortare arbetstid. I en utvärdering från ansågs kortare arbetstid vara en mycket framgångsrik metod att hantera kriser. Även har rapporterat kring hur det globala miljöutrymmet kan fördelas bättre med hjälp av kortare arbetstid i rika länder. Låt oss prova något nytt! Jag är inte rädd för den utvecklingen. Det borde inte någon annan vara heller. 132 (C): Tågförseningarna mellan och kostar samhället mellan 10 och 15 miljoner en vintermånad. Det är ungefär 5 000 personer som pendlar mellan och . Tar man dessutom sträckan mellan och förstår ni att det blir några tusen pendlare till och att det kostar några miljoner till. Då har vänsterregeringen mage att bränna 4 miljoner på att frysa Förbifart , när man skulle kunna förbättra pendlingen mellan och och dessutom spara miljoner på det. Jag säger det här eftersom jag kommer från län, och jag känner till problemen och vet vilka lösningarna är. Kommunikationer och transporter är förutsättningen för att människor ska kunna jobba. Det är oerhört viktigt. Transporter överlag handlar nu om att regeringen lägger på bördor. Man lägger till en vägtrafikavgift som medverkar till att skogsjobben i kommer att minska avsevärt. En åkeriägare i säger att det kommer att kosta hans företag 7 miljoner mer när vägtrafikavgiften, eller kilometerskatten, införs. Skogen är, som alla vet, en bransch som är outnyttjad, men den kan ge många jobb och skapa arbetstillfällen i hela landet. Då sätter vänsterregeringen krokben för det också. Hela landet ska leva. För mig som centerpartist är det självklart jätteviktigt. Det förutsätter till exempel att det kan skapas företag inom lantbruket. Satsningen på Matlandet har skapat nya jobb i livsmedelsföretag. Det börjar med bonden, och det fortsätter med bagaren, affären, restaurangen och turismen – ja, fler företag inom livsmedelsbranschen. kommer regeringen inte att satsa mer på Matlandet . Hur många arbetstillfällen kommer att försvinna på grund av detta? Det här är småföretag som mer än väl skulle kunna anställa ungdomar. Det är de som står längst ifrån arbetsmarknaden och som behöver mest hjälp. Men det vill inte regeringen vara med på. I stället höjer man avgiften för att anställa ungdomar. Man lyssnar inte på oss i och Alliansen som vill sänka arbetsgivaravgiften för ungdomar ytterligare. Detta kommer att innebära att fler ungdomar får gå arbetslösa. Som centerkvinna måste jag också säga att det är ett elände att man vill minska och ta bort RUT-avdraget. Det är ofattbart att man kan göra det när man vet att kvinnor jobbar i RUT-företag. Regeringen kommer att gå bet på att minska arbetslösheten. Ni bara skapar hinder. Ni lever verkligen inte upp till det ni lovade i valrörelsen. Jag beklagar det, mer än någon kan tro. Jag säger bara: Tänk efter – gör om! 133 (S) replik: Jag delar uppfattningen att det är bedrövligt med alla dessa tågförseningar. Men ert recept är att dra ned på järnvägsunderhållet. Är det verkligen en bra lösning? Min andra fråga är om tycker att det är bra att utländska förare kör helt gratis och sliter sönder våra vägar. 134 (C) replik: Först och främst har alliansregeringen satsat mer än någonsin på järnvägen. Vi ökade satsningen redan den första mandatperioden, och vi ökade den även den senaste mandatperioden. Det är oerhört viktigt, men det är givetvis också viktigt att satsa på andra transportmedel. Detta med utländska åkeriägare är något man förhandlar om i EU. Vi har jobbat oerhört mycket med att försöka komma till rätta med den europeiska transporttjänsten så att den ännu mer ska efterlikna den vi har i . Det är någonting som vi har arbetat med tillsammans med åkeribranschen. 135 (S) replik: Jag har suttit en del år i trafikutskottet och känner till avsaknaden av samarbete med transportbranschen. Det här är nog ett missförstånd från sida. Transportbranschen är oerhört besviken över att den borgerliga regeringen inte gjorde någonting åt den oseriösa trafiken. Dessutom kan jag påminna om att svenska förare får betala utomlands, men de som kommer utifrån kör gratis och sliter sönder våra vägar. Det har ni inte velat göra någonting åt. 136 (C) replik: Jag hade bara förmånen att vara ersättare i trafikutskottet, men jag har faktiskt en hel del med transportbranschen och åkeribranschen att göra. Jag vet också att man önskade mer från den förra regeringen, alliansregeringen. Men det som inte vill tillstå är att alliansregeringen har drivit de här frågorna oerhört hårt. Vi hade lyckats om vi hade fått fortsätta en mandatperiod till. 137 (FP): Jag hade några frågor till arbetsmarknadsministern, men dem får jag uppenbarligen ta upp i ett annat sammanhang. Frågorna gällde att man inte med ett ord har berört årsrika människor som resurs på arbetsmarknaden. Det är viktigt att tala om ungdomar och arbetslöshet, kvinnors möjligheter och allt det. Men årsrika utgör en väsentlig resurs i vårt samhälle. De var en resurs och sågs som en resurs i det gamla bondesamhället. Då jobbade man så länge man kunde ute på åkern och i skogen. När man inte orkade det längre arbetade man inomhus, tog hand om barnbarn och var förmedlare av historien, av hur samhället var uppbyggt och så vidare. Sedan kom industrisamhället, och det innebar en radikal förändring. Jobben var inte utformade så att man kunde arbeta hela livsresan. efterlyste faktiskt åldringsjobb som man skulle kunna ta sig an när man inte längre orkade jobba i industrin. Det har visat sig allt tydligare hur mycket arbete och en känsla av att behövas på arbetsmarknaden men också i det civila samhället betyder för människors livskvalitet och hälsa. skrev 1981 att de såg två grupper i samhället som riskerade att drabbas av ohälsa. Det var arbetslösa ungdomar, och det var årsrika människor som hade tvingats gå i pension. Vi är liksom kvar i 1913, då vi bestämde att vi skulle få finnas på arbetsmarknaden . Sedan skulle vi leva gott på vår pension – den var inte så god i alla lägen – och vara nöjda med det. En växande andel årsrika människor i vill faktiskt finnas kvar i arbetslivet men finner att de möts av ålderism. Merparten av arbetsgivarna vill inte se 67-plussare i sina led. De ser inte värdet av livserfarenhet i arbetslivet. Fackliga organisationer är inte heller pigga på att ändra pensionsåldern. De har ju jobbat för att människor ska arbeta mindre, med kortare arbetsdagar och längre semestrar. Man sänkte också pensionsåldern till 65 . Sedan har man höjt den igen. Det här måste vi ändra på för de människor som vill stanna kvar i arbetslivet efter fyllda – , enligt Kairos Future. Men vi behöver det också för vår välfärd. Vi klarar inte välfärden om vi inte tar i bruk de årsrika människor som vill och kan fortsätta i arbetslivet. Vi måste få fram forskning som övertygar arbetsgivarna om värdet av livserfarenhet. Vi måste få fram forskning som visar vad man ska tänka på för att människor ska orka arbeta längre. Jag tänker till exempel på dem som arbetar i vården och omsorgen, i demensvården. 138 Arbetsmarknadsminister (S) replik: Jodå, , jag lyssnar på dig – som så ofta. Jag uppskattar verkligen uttrycket ”årsrika”. Jag tycker att det är en bra beskrivning. Vi behöver årsrika personer på arbetsmarknaden. Inte minst är det så att människors kompetens och erfarenhet behövs. Det är viktigt att man inte avfärdar människor på arbetsmarknaden, vilket tyvärr sker i alltför stor utsträckning. Ett av skälen till att människor lämnar arbetsmarknaden är, som tog upp, ålderism. Smygdiskriminering, skulle jag vilja kalla det. Det är en diskriminering som sällan är alldeles öppen men som många får känna av. Man känner att man inte är lika önskvärd längre och att man inte kommer i fråga för nya utbildningar, befordringar eller nya spännande arbetsuppgifter. Det är också många människor som blir utslitna av dålig arbetsmiljö eller inte får möjlighet att via kompetensutveckling ta sig vidare i arbetslivet. Det är områden som jag tycker är angelägna att arbeta vidare med. 139 (FP) replik: Vilka är det som fortsätter i arbetslivet? Jo, det är fria företagare, det är revisorer och advokater, det är journalister, konstnärer, författare och så vidare. Det är människor som efterfrågas oavsett vilken ålder de har. och spelar teater på som 90-åringar. Det som kännetecknar dem är att de har valt själva och har roliga jobb. Det innebär när vi går över till offentlig sektor att vi måste skapa en arbetsmiljö som gör att undersköterskan i demensvården känner: Jag vill fortsätta, jag också. Vi kommer nämligen att behöva henne eller honom . Det vill jag gärna höra fler funderingar om från arbetsmarknadsministern. 140 Arbetsmarknadsminister (S) replik: Regeringen har stora ambitioner på området. Det är en viktig utmaning både mänskligt sett och för samhällsekonomin att fler ska kunna, vilja och orka arbeta längre, inte minst i offentlig sektor. Regeringen föreslår i budgeten riktade satsningar för att förbättra kvinnors arbetsmiljö, som i stor utsträckning finns i offentlig sektor där många arbeten är känslomässigt utmattande eftersom man inte riktigt hinner eller orkar med sitt jobb. Vi gör också satsningar på en ordnad generationsväxling så att kompetensen ska tas till vara på rätt sätt. 141 (FP) replik: Vi måste också bekämpa ålderismen, alltså den negativa syn som finns på årsrika människor. Vi måste få en synvända. har fått in ganska många anmälningar som vi borde analysera för att se vad som ligger bakom. Vad kan arbetsgivare göra för att få till en synvända i arbetslivet? 142 (KD): I höstens valrörelse var det många frågor som diskuterades och debatterades. Vi mötte väljare på gator och torg, vid valmöten och i valstugor. blev jag häpen över vilka besked väljare uppgav att de hade fått från andra partier. Ett sådant besked som jag då fick gällde när väljarna hade ställt frågor om företagande. Då blev svaret: Vi vill satsa på välfärd i stället för företagarfrågor! Det gjorde mig verkligen bekymrad. Detta var ingen engångsföreteelse, utan det dök upp då och då under valrörelsen i den politiska propagandan. Man ställde näringspolitiken mot välfärdspolitiken, som två motsatser, när det i själva verket är så att det ena förutsätter det andra. Jag ställer mig frågan: Vem vill inte ha ökad välfärd? Jag tror att alla vill ha ökad välfärd. Alla här i kammare och i kommuner och landsting jobbar för välfärdsfrågor. Det som bekymrar mig är när det finns politiker som tydligen inte förstår hur förutsättningarna för välfärd skapas och hur man skapar välfärd. Som riksdagsledamöter måste vi inse att det inte finns några genvägar till välfärden. Det är bara genom att det finns de som finner det mödan värt att starta, driva och utveckla företag som anställer och betalar skatt som vi får råd med välfärden. Det är det som gör att vi får råd med vård, skola och omsorg. skapas fyra av fem jobb inom växande småföretag. Det finns över en miljon småföretag i vårt land. av alla företag är just småföretag. Den svenska arbetsmarknadsmodellen, där arbetsmarknadens parter gemensamt tar ansvar, har tjänat oss väl. Men den sätter allt som oftast stora företag och fackföreningar i centrum. De små företagens röst har beklagligt nog inte hörts lika mycket, och de har hamnat i kläm. Lagstiftning, skatter, regler, krångel och byråkrati kan både hjälpa och stjälpa. För varje anställd i det privata näringslivet genereras skatteintäkter som betalar för ytterligare en halv anställd inom den offentliga sektorn. Därutöver försörjer privatanställda ytterligare två medborgare med utbildning, hälsovård och omsorg. ökar utmaningen när det gäller att finansiera välfärden. Vi vet att vi får allt fler äldre i vårt samhälle. Vi har också en minskad andel i arbetsför ålder. För att klara det behöver vi göra allt vi kan för att se till att de små företagen, där majoriteten av nya jobb skapas, får bra villkor och möjligheter att utvecklas. Jag är starkt oroad över ambitionen från de rödgröna att höja skatter och arbetsgivaravgifter på så sätt att man lägger krokben för företagande. Jag tror inte att någon egentligen tror på att det är lättare att få jobb om man höjer arbetsgivaravgiften för ungdomar. Samma sak gäller för löneskatten för de äldre. Det blir inte lättare, utan svårare. Den förra regeringen har fört en framgångsrik och ansvarsfull tillväxtpolitik, och vi har lyckats öka antalet arbetade timmar. Det har inneburit att vi har fått en ökad välfärd. Jag vill avsluta med att säga att utan företagande och nya jobb stannar tillväxten av, och då finns inget annat än nedskärningar att fördela. 143 (S) replik: Med anledning av anförande skulle jag vilja ställa några frågor. Fråga ett: Ser någon koppling mellan den gemensamma välfärden och möjligheten för företag att få arbetskraft som på något sätt kan komma i arbete? Det kan handla om utbildning, vägar, barnomsorg, äldreomsorg och så vidare. Fråga två: Har tagit del av granskning av lagen om valfrihet – det som kallas vårdval? Fråga tre: Har tagit del av Inspektionen för socialförsäkringens granskningar av lagen om valfrihet, det vill säga vårdvalet, och påverkan på andelen sjukskrivna? 144 (KD) replik: De frågor som ställer till mig handlar bland annat om LOV, lagen om valfrihet. Lagen har tillkommit just därför att vi å ena sidan vill ge större valfrihet – att man ska kunna ta hänsyn till och bättre tillgodose de behov som den enskilda människan har – och å andra sidan vill komma till rätta med problematiken med offentlig upphandling. Man stirrar ofta för mycket på just ekonomin. När det gäller LOV ligger detta still. Ekonomin påverkar inte, utan man kan bara konkurrera med kvalitet. Det är en fördel att ha ett system som sätter kvaliteten i centrum och inte pengarna, vilket annars har blivit fallet. Därför är det också en fördel att ha lagen om valfrihet. 145 (S) replik: Det blev ett långt svar där egentligen inte kunde svara på frågan. Det beror väl på att han inte har läst rapporterna eller på att han har läst rapporterna. Rapporterna från Inspektionen för socialförsäkringen visar att andelen sjukskrivna ökar på grund av vårdvalet. Den rapport som kom från visar att man inte får vård efter behov på grund av vårdvalet, lagen om valfrihet. Vårdvalet åstadkommer i stället att rika med mindre vårdbehov får tillgång till läkare medan fattiga som är sjuka inte får denna tillgång. Det är vad undersökningarna visar. Jag rekommenderar läsning för . 146 (KD) replik: Jag hörde ingen ny fråga utan i stället en uppmaning från att jag skulle läsa en del dokument. Jag tror definitivt att det är en fördel att ha en lag om valfrihet och att ökat vårdval är bra. Jag tror mer på att vi ska jobba för människor, och jag tror inte att politikerna är de bästa att bestämma exakt hur människor ska välja. Det ska de göra själva. 147 (S) replik: Också jag har några kommentarer. Först och främst ska vi satsa på att få fler jobb. Ni har misslyckats med arbetslösheten. Ni har sänkt skatterna med 140 miljarder, och ändå är arbetslösheten högre än när ni vann valet . Alltså har ni misslyckats med jobben. Vi försöker se till att vi får en bra företagsamhet, att vi investerar i byggande, i miljöanpassade bostäder och i infrastruktur, som vi har talat om . Det handlar om mer underhåll av både vägar och järnvägar. Det ger jobb. Vi måste också vara medvetna om att den gemensamma sektorn är i symbios med näringslivet. Föräldrarna kan gå och arbeta när det finns en förskola. Att mormor och morfar har det bra på ålderdomshemmet är minst lika viktigt för att man ska kunna utföra ett bra arbete. Därför tycker jag att det är trist att KD nu har gått med på att inte satsa 2 miljarder mer på äldreomsorgen, som vi gör i samarbetsregeringen. 148 (KD) replik: När det gäller det sista vet vi att de anslag vi hade tidigare, under den förra regeringen, var just en satsning på äldregruppen. Det är väl medveten om, tror jag. 1,4 av de 2 miljarder som vi nu satsar är gamla pengar. Det är alltså inte 2 miljarder i nya pengar, utan 1,4 är tidigare satsningar som ni tar och flyttar över till detta på det nya sätt som ni vill använda. Jag håller fullständigt med om att den offentliga sektorn och den privata sektorn hänger samman, är i symbios som du säger. Det är helt riktigt, och därför är de beroende av varandra. När det gäller just arbetslösheten vet jag att ni ofta vill bortse ifrån att har gått igenom en tuff tid med ekonomisk kris och att har klarat sig bättre än många andra länder. Sysselsättningen har ökat ganska mycket som arbetslösheten naturligtvis inte har kunnat bekämpas lika effektivt som vi skulle ha velat. 149 (S) replik: , , , , och många andra länder har gått igenom samma kris som vi, och ändå har de klarat arbetslösheten bättre. Dessutom satsar vi på småföretagen genom att avlasta dem delar av deras sjuklönekostnader. Det är sådant som småföretagarna har efterfrågat. Vi vet alltså att det behövs både bra företagsamhet och satsningar på välfärden. 150 (KD) replik: Det är riktigt att samma ekonomiska kris har drabbat hela , och är ett av de länder som har klarat sig bättre än många andra. När det gäller just småföretagare har modellen som ni nu också verkar stödja tagits fram av Alliansen, där har varit pådrivande. Modellen inför högkostnadsskyddet för en av de som vi tar bort sjuklöneansvaret . Det är jag jätteglad för att ni nu stöder. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 1 (forts.) Allmänpolitisk debatt 151 (S): Jag har kommit hit för att prata om jobb. Ska vi ha en politik som bidrar till fler jobb måste vi också ha en politik som klarar att ge stöd när människor saknar arbete. Ska vi ha en politik för att få ett friskare samhälle måste också politiken klara av att ge sjukvård och ekonomisk trygghet vid sjukdom. Ska vi ha en politik för fler arbetade timmar måste arbetslivet bli hållbart. Att folk blir sjuka och utslitna av sitt arbete, av stress, av överbelastning eller till och med av mobbning är inte acceptabelt. Diskussionen om att fler vill arbeta efter är relevant, men vi ser hur många som slås ut. Kroppen klarar inte av att arbeta ens fram till . Det drabbar väldigt många. Dagens arbetsmarknad är tuff. Det är en ojämn maktbalans mellan arbetsgivare och arbetstagare. Alltför många törs inte säga ifrån när arbetsgivaren brister i sitt ledarskap, när arbetsmiljön åsidosätts och när det blir allt färre arbetskamrater som stressar för att klara av fler arbetsuppgifter . För den som har varit sjuk och för den som har fått en funktionsnedsättning är vägen till arbete ibland längre, men . När rehabilitering och anpassning på arbetsplatsen fungerar får man också möjlighet att arbeta utifrån sina egna förutsättningar. För att fler personer som står utanför arbetsmarknaden ska kunna ta steget in på den behövs det fler satsningar. Det handlar om fler utbildningsplatser på folkhögskolor, komvux, universitet och högskolor. Det handlar om förbättrad sfi, svenska för invandrare. Det handlar också om validering av yrkeskunskap och utbildning förvärvad i annat land. Arbetsförmedlingen måste kunna matcha mot lediga jobb och ge ett stöd till dem som behöver. Personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning kan behöva särskilda insatser på arbetsplatsen. Det är till gagn för den enskilde, men också för arbetsplatsen som därmed kan tillvarata unik erfarenhet som andra inte har. Det är ingen som drömmer om att bli sjuk eller arbetslös. Vi tänker oss en bättre framtid för oss själva, för våra barn och våra vänner. Oavsett om man är född här i eller har kommit hit är ett jobb och därmed egen försörjning något som flertalet önskar sig. För några handlar det om ett jobb vilket som helst. För andra handlar det om att nå sitt drömyrke efter genomförd utbildning. För mig är det just drömmarna och förhoppningarna som gör att samhället förändras till ett bättre samhälle, och det bör också forma politiken. Jag är glad över den budget som samarbetsregeringen har lagt fram. Här finns viktiga utbildningsinsatser, viktig arbetsmarknadspolitik, satsningar på näringslivet, satsning på ett bättre arbetsmiljöarbete och mer forskning om kvinnors hälsa och arbetsvillkor. Därför, herr talman, är jag nöjd med årets budget från regeringen, och jag tror att den kan bidra till jobb och fler i arbete. 152 (M): Rasism, homofobi, dålig policy – ja, det är många saker som gör sämre. Om man funderar på vad som gör ett land sämre på riktigt kan man behöva läsa regeringens budget noggrant. Där finns något som heter beräkningsteknisk överföring till hushållen. Då kan man fundera på vad det är för någonting, för det är en stor post på 7 miljarder som växer till 8 miljarder. Det är kostnaden för det ökande utanförskapet – människor som inte längre ska tas till vara och som i stället betraktas som beräkningsteknisk överföring till hushållen. Regeringen stakar ut vägen för detta i sin budget. Man skriver att förslagen kommer att leda till dämpad sysselsättning och minskad tillväxt. Detta leder till ett ökat utanförskap, men det skriver man inte. I stället skriver man: en beräkningsteknisk överföring till hushållen. Det är så man gör människor till statistik. Frågan är i stället vad regeringen vill med sin ekonomiska politik. Vad vill regeringen med sin arbetsmarknadspolitik? har varit minister med ett betydande ansvar för hur den svenska arbetsmarknaden fungerar, bland annat på socialförsäkringsområdet. Då blev det mer av utanförskapsminister, och hade ett rekordhögt utanförskap trots goda ekonomiska år. Eftersom regeringen är oklar med vad man vill duger också orden från rätt bra: Vart ska jag gå? Ja, vart vill du komma någonstans? Vet du inte det spelar det inte heller någon roll vart du går.