prot · H10961 · 2014-01-28 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollen för justerades. 2 § Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Utbildningsminister (FP), utrikesminister (M), justitieminister (M), statsrådet (M) och statsrådet (M). 3 § Anmälan om faktapromemoria Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM47 Förordning om nya livsmedel KOM(2013) 894 till miljö- och jordbruksutskottet 4 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkande 2013/14:SoU9 betänkanden /14:FöU6 och FöU7 utlåtande /14:NU28 betänkande 2013/14:UbU16 betänkanden /14:CU8, CU12 och CU14 betänkande 2013/14:KU11 betänkanden /14:TU6 och TU8 5 § Svar på interpellation 2013/14:172 om regeringens åtgärder för bättre mobiltäckning 1 Statsrådet (C): har ställt tre frågor till mig i sin interpellation. För det första har han frågat mig om jag avser att initiera åtgärder så att yttäckningskraven för 900-megahertztillstånden förlängs samt att kraven definieras så att de kan kontrolleras. För det andra har han frågat mig om jag avser att initiera åtgärder så att 450-nätet återigen erbjuder mobiltelefoni så som både syfte och krav föreskriver. För det tredje har han frågat om jag avser att initiera åtgärder så att 700-megahertzbandet kan nyttjas för mobiltelefoni. Till att börja med vill jag än en gång slå fast att bra mobiltäckning i hela landet är mycket viktigt. Allt fler av oss vänjer sig nu snabbt vid att ha tillgång till alla tjänster och all information bara en knapptryckning bort. Att ha tillgång till bra mobiltelefoni blir allt viktigare för att man ska kunna driva företag i hela landet. Mot bakgrund av hur glesbefolkat vårt land är har vi mycket bra mobiltäckning i , framför allt där människor vistas och bor. Men mer återstår att göra. Därför är det en viktig prioritering för regeringen att mobilnäten ska byggas ut så att de räcker till fler och så att de täcker alltmer av vårt lands yta. påstår att problemen med dålig mobiltelefonitäckning på landsbygden har vuxit. Det är en alltför grov förenkling. Tittar vi på utvecklingen har den geografiska mobiltäckningen, det vi brukar kalla yttäckning, genom operatörernas utbyggnad kontinuerligt förbättrats. Men har allt fler börjat använda mobiltelefoni och mobilt bredband, vilket lett till en så kraftig efterfrågeökning på mobilt bredband att utvecklingen håller på att överbelasta mobiloperatörernas nät. För den enskilda mobilanvändaren kan de överfulla mobilnäten leda till att det inte går att koppla upp sitt mobilsamtal eller till att samtalet bryts. Till det kommer att dagens smarta telefoner ofta har inbyggda antenner och därmed sämre mottagningsegenskaper än vad äldre telefoner hade, vilket kan leda till bekymmer för den som bor på landsbygden, där signalerna i mobilnätet ofta är svagare än i våra tätorter. Den myndighet som har i uppdrag att ge tillstånd till mobiloperatörerna är , . Inom lagens ramar ska PTS utforma de tillståndsvillkor som operatörerna har att förhålla sig till och utöva tillsyn över att dessa följs. I min roll som minister varken kan eller bör jag uttala mig om hur PTS agerar i enskilda ärenden, men jag vill mycket tydligt poängtera att PTS i sitt arbete ska utgå från de mål har antagit när det gäller elektroniska kommunikationer och it-politik. I sin interpellation hävdar att det efter 2015 inte skulle finnas något krav på yttäckning i 900-megahertzbandet. Sanningen är att de täckningsvillkor som finns på 900-megahertzbandet , och som gäller alla tillståndshavare, skärptes kraftigt när tillstånden förlängdes 2009. Dessa täckningsvillkor gäller . Därefter har PTS möjlighet att förlänga villkoret till tillståndstidens slut, det vill säga . Den plan som PTS nu arbetar efter är att de under det här året ska se över täckningsvillkoret i 900-bandet och ta ställning till om detta ska förlängas. I sin interpellation påstår också att jag och regeringen systematiskt skulle arbeta för att ta bort yttäckningskraven för mobiltelefonin. Det påståendet är helt gripet ur luften. Sanningen är att mobilnätet i 450-bandet har mycket god yttäckning och att den operatör som använder det bandet, enligt PTS, lever upp till det täckningsvillkor man har, inklusive den mobila telefonitjänsten. Självklart vore det bra om telekombolagen valde att utveckla bra och användarvänliga terminaler så att människor kunde ringa via 450-bandet på ett enklare sätt. Den friheten har telekombolagen, och det finns ingenting i det tillstånd som finns som förhindrar det. Men det är inte regeringens uppgift att beordra telekombolagen att utveckla vissa typer av terminaler eller ha synpunkter på hur dessa terminaler ska se ut. 700-megahertzbandet, som används för marksänd tv, har sådana egenskaper att det är väldigt lämpligt att använda både för marksänd tv och för mobilt bredband, inte minst i glesbygd. Regeringen ser nu över den framtida användningen av 700-bandet och när det kan vara möjligt att ta detta utrymme i anspråk för exempelvis mobilt bredband. Innan så sker måste vi dock säkerställa att en sådan förändring inte påverkar den marksända tv:n negativt. En viktig del av regeringens politik för bättre mobiltelefoni och mobilt bredband är att kontinuerligt frigöra alltmer spektrum för mobil kommunikation. Därför öppnade vi , som den första regeringen i , 800-megahertzbandet för mobil kommunikation, vilket sedan auktionerades ut av PTS. Att täckningen med 4G nu ökar väldigt snabbt, allra mest på landsbygden, är i stor utsträckning ett resultat av detta beslut. Och ser vi till, genom det särskilda täckningsvillkor som operatören Net 4 Mobility fått, att alla hushåll och företag som PTS pekar ut får tillgång till grundläggande bredband. Avslutningsvis påstår att jag och regeringen skulle agera samordnat med operatörerna. Så är inte fallet. Självklart är det mycket bra att mobiloperatörerna nu satsar på att förbättra mobiltäckningen i hela , men det har inte skett någon koordinering med vare sig mig eller regeringen på det sätt påstår. 2 (S): Jag ställde min interpellation , och det har tagit att få ett svar. Det normala är , och har det gått över . Så är det också för landsbygdens folk. De får vänta och vänta på fungerande mobiltelefoni. Regeringen och statsrådet har verkligen hanterat frågan illa. Systematiskt har yttäckningskrav för mobiltelefoni tagits bort när telebolagen har fått sina frekvenstillstånd. Den dåliga mobiltäckningen har vuxit och blivit ett allt större problem för människor som bor och verkar på landsbygden runt om i vårt land. Trots protester runt om i hela landet vägrade it-ministern att medge att hade fått dålig yttäckning för mobiltelefoni. Det var först efter mediernas rapportering och ett flertal riksdagsdebatter som it-ministern till slut och helt plötsligt medgav att det faktiskt var ett problem. Jag och många människor runt om i välkomnade naturligtvis att it-ministern till slut förstod problemet. Förhoppningsvis skulle regeringen och ministern äntligen försöka korrigera sina tidigare misstag och besluta om korrekta, nödvändiga och specifika åtgärder som skulle förbättra mobiltelefonitäckningen på landsbygden. Därför fanns det förväntningar på it-ministern då hon kallade till presskonferens för att presentera sitt och regeringens åtgärdsprogram för att få bättre mobiltelefonitäckning i landet. Tyvärr måste jag konstatera att it-ministerns tre åtgärder för bättre motiltelefonitäckning helt missar målet. Jag ska kommentera de tre förslagen. Det första förslaget var stickprovsmätning av telebolagens täckningskartor. Att inte kartorna stämde visste de flesta människor på landsbygden. Krävs det verkligen regeringsbeslut för att en myndighet ska göra stickprov? Det borde tillhöra de vardagliga sysslorna för en myndighet att följa utvecklingen. Regionala dialogmöten var den andra åtgärden. Det är bra att det finns en dialog, men det har inte skapat någon bättre mobiltelefonitäckning. Den tredje åtgärden var kartläggningen av mobilnätsutbyggnaden. Det är naturligtvis en viktig fråga, men även detta måste anses vara en vardaglig syssla för regeringens telemyndighet. Krävs det verkligen ett regeringsbeslut för detta? Borde inte PTS redan känna till vilka nätutbyggnadsplaner som telebolagen har som en del av sitt vanliga arbete? Regeringens åtgärder för en bättre mobiltelefonitäckning på landsbygd missar fullständigt målet. Det finns inga konkreta eller specifika åtgärder. Man får en känsla av att it-ministern inte förstår eller i varje fall inte tar frågan om den dåliga mobiltelefonitäckningen på landsbygd på allvar. Vid riksdagsdebatten framförde jag några förslag till konkreta åtgärder som en konstruktiv hjälp till it-ministern. Det första var att förlänga besluten kring 900-nätet. Vi ser i svaret att ministern öppnar för det. Jag noterar att ministern även öppnar för att titta på möjligheten med 700-nätet. Men när det gäller svaret på frågan om 450-nätet är det bedrövligt när man säger att mobiltelefonivillkoren uppfylls. Nätet har släckts ned 2009; det finns inte mer. Man blir mycket betänksam då statsrådet enligt svaret åter verkar ha svängt i frågan om täckning. Vi har inte mobiltelefonitäckning på landsbygd. 3 (MP): Jag tillhör dem som blev av med den fasta telefonin . Då var tanken att man inte skulle förlora fast telefoni utan att det först fanns alternativ. har det gått . Jag har ingen fast telefoni, och jag behöver fortfarande gå ut i trädgården för att tala i mobiltelefon. Jag har inget bredband som fungerar tillförlitligt, utan jag måste ofta åka till staden för att kunna göra alla ärenden eller för att helt enkelt kunna jobba. Jag har olika varianter. Jag har en Tele 2-telefon, som är min privata. Den kan jag prata i inomhus när det är det bra väder. Jag har en Teliatelefon som är . Jag kan tala inomhus om det är bra väder. Men om det är regnigt måste jag gå ut, och det gäller båda telefonerna. Jag har Net 1 som operatör, som ju är den operatör som har bäst täckning där jag bor. Om jag har riktig tur kan jag se rörliga bilder under , men jag kan till exempel inte tala via Skype och ha video på. Jag kan sällan tala via Skype utan video. Jag kan absolut inte titta på en film eller någonting sådant – det är helt omöjligt – eller se nyheter. Men som tur är har jag förstås tv via satellit, för något annat alternativ finns inte där jag bor. Hur ser täckningen ut hos de vanligaste operatörerna just där jag bor? Där finns Net 1. Om man har antennen optimalt inriktad, i mitt fall på mot urberget, har jag täckning utomhus. Det innebär att jag också kan använda datorn inne. Men det funkar inte alltid, utan det är helt väderberoende. Om det är dåligt väder eller för fint väder funkar inte internet. För det mesta är jag tvungen att åka till staden fem och , eller också måste jag åka någonstans i närheten och sätta mig i bilen för att jobba, för då kan jag eventuellt ha täckning. När det gäller är den bästa tillgängliga tekniken enligt deras täckningskarta 2G med en hastighet . Mitt hus ligger precis utanför den täckningen. Just den väg i den lilla by där jag bor ligger utanför. Med Tele 2 är det samma sak. Den bästa täckningen ger 2G, och där har jag ungefär samma täckningsgrad. skriver så här: Det finns en indikation på var det bör finnas täckning. På deras täckningskarta säger de alltså inte var det finns täckning, utan det är en indikation på var det bör finnas täckning. Där står det att det ska finnas 4G där jag bor. Då är det märkligt att vänner som jag har på besök som har som operatör inte kan tala i mobiltelefon hemma hos mig. Jag tror inte att det funkar så himla bra. har jag kanske extra stor otur med att det är radioskugga just i det hus där jag bor. Men det är inte det enda hus i byn som har dessa problem. Jag vet att vissa har och har fått en antenn via uppmonterad, och det har funkat. Andra har Net 1, och det funkar. Någon har Tele 2, och det funkar. Någon har , och det funkar. Men hemma hos mig funkar det inte, och det är ett problem förstås. Jag hoppas verkligen att ministern jobbar på för att se till att täckning inte bara finns längs vägarna utan också lite inåt. 4 (S): Jag tackar ministern för svaret. Det är inte första gången vi debatterar det här ämnet. är en flitig interpellationsskrivare på det här området. Han har interpellerat tidigare om det här. Den här gången är det intressant att statsrådet försöker förklara problemet genom att säga att smarta telefoner har inbyggda antenner och därmed sämre mottagningsegenskaper. Därför kan folk på landsbygden få svårare att få kontakt med mobilnätet. Köp alltså inga smarta telefoner om du bor på landsbygden – det är det svar som statsrådet ger här i kammaren. Jag tycker att ett statsråd i borde kunna ge ett bättre svar i kammaren än: Köp inte smarta telefoner; köp gamla telefoner, för då blir det bättre för din del. I mitt hemlän har gjort en undersökning där man kommit fram till att , som är en kommun på 55 000 invånare, har en väldigt dålig täckning. har en dålig täckning. Hela Höga kusten-området har en dålig täckning. har en väldigt dålig täckning. Då är frågan: Ska företagare där inte köpa smarta telefoner för att kunna driva sina företag? Det fungerar inte för en företagare med 2G. Till och med en mjölkbonde behöver kontakt med internet och för att kunna mjölka korna. Man klarar inte av att leverera mjölk utan , för att inte tala om de andra. I ökar till exempel besöksnäringen, och vi har förutsättningarna, fru talman. är ett område som lockar turister också från fjärran. Men på har man inte täckning, och då går det inte att driva ett företag i det området. Det som behövs är fler företag och fler arbetstillfällen, men det kan vi inte få på grund av att vi har en dålig mobiltäckning. Det är något som ministern och jag tidigare talat om. Jag ställde en fråga i förra debatten till ministern och fick svaret att det är marknaden som ska lösa detta. Bredbandsmålet är att ska ha tillgång till bredband. Då är frågan: Vilken miljon människor kommer marknaden att välja bort? Den frågan ställde jag förra gången, och jag hoppas att jag kan få svar den här gången. Vilken miljon av svenskarna kommer marknaden att välja bort? Uppenbarligen är det, även enligt den undersökning som hemma hos har gjort om varför man inte har täckning i vissa områden, så att det inte finns intresse hos marknadens aktörer att bygga ut nätet. Det finns inte tillräckligt många företag och kunder för att man ska kunna bygga ut. Då är det enklare att bygga ut här i , där det finns tusentals ungdomar som kan spela spel, än att bevara de arbetstillfällen som vi har hos oss i . 5 (S): Utanför ligger en by som heter , där jag bor. Där räcker det med att jag sitter på en kontorsstol i mitt kontor och lutar mig bakåt. Då har jag plötsligt tappat täckningen. I morse innan jag åkte i väg därifrån provade jag att ladda ned lite handlingar. Jag tänkte försöka att utföra mitt uppdrag effektivt och läsa handlingarna på flyget. Tyvärr var det inte möjligt. Jag har pratat med en kollega, och det finns samma problem utanför . Så problemet är inte bara ett Norrlandsbekymmer, även om man kan tro det av representationen här i debatten. I mitt närområde finns det 200 företagare. Vill man vara konkurrenskraftig måste man kunna leverera . Kommunikation är då otroligt viktigt. Jag har varit ute och träffat dessa företagare, och de har väldigt höga ambitioner. De pratar om att vara bäst i landet, om inte världsledande. Men då måste man kunna leverera. På samma sätt som företag i lyfter fram behovet av infrastrukturutbyggnad med Norrbotniabanan och dubbelspår på pratar man om tillgången till it. Om man ska kunna vara världsledande och vill lokalisera sitt huvudkontor och sin verksamhet utanför storstäderna, då krävs det att det finns en väl utbyggd infrastruktur för it. Men det här handlar inte bara om företagande, utan det handlar också om tillgänglighet och service. Alltmer av vår service bygger på mobiltelefonen. Jag vet inte hur många som utför sina post- och bankärenden med telefonen – rätt många, skulle jag tro. Inom till exempel vården blir it allt viktigare för vårdutvecklingen. Då handlar det om att fortsätta att utveckla tillgänglighet och service. Det innebär minskade kostnader och större tillgänglighet och större närhet för patienterna. I ett stort län med långa avstånd är det väldigt viktigt med it. Det gör att man skulle kunna bli än bättre på att ge vård till dem som bor på landsbygden och som har lång väg att resa till sjukvård. Det här handlar naturligtvis också om säkerhet. Jag åker mellan och . Där finns det två totalt döda fläckar där täckningen försvinner ofelbart varje gång. Det är helt omöjligt att vare sig ringa, sms:a eller surfa på dessa döda fläckar. Det är många kvinnor som arbetar inom äldreomsorgen. Är det någon som har missat att vintern har inneburit en stor del av halka? För oss som åker på dessa ensliga vägar finns det risk för att man kör av vägen. När det är handlar det om livet och ingenting annat. Slutligen vill jag lyfta fram detta ur ett konsumentperspektiv. Vi som bor i har samma pris på våra abonnemang som alla andra, men vi får sämre service. Då vill jag fråga ministern: man kunna tänka sig att ställa krav på ekonomisk kompensation? Annars får man ju det om man får sämre service. Eller är svaret att vi i ska ha ransonering? Det är klart att utökade möjligheter att använda telefonen gör att behovet av en utbyggnad blir större. Men vi uppe i ska kanske få ransoneringskort? Är det det som är poängen? 6 (C): Dagens interpellation är inte den första i den här aktuella frågan om hur mobiltelefonerna fungerar ute i landet. Det har sitt speciella skäl. Det är väldigt viktigt för oss. Många har sagt det tidigare, så jag ska inte upprepa det. Men så som jag förstår det har vi med hjälp av mobiltelefoni byggt upp ett helt nytt sätt att fungera i hela samhället. Det berör nästan alla människor på ett mycket snabbare sätt än när det gäller teknik. Jag hör till dem som har tagit med mig en 450-telefon ut i skogen för att få den att fungera. fungerar det oftast, om inte annat än med sms, på hemmaplan. Jag bor i , men situationen är densamma över hela landet. Inledningsvis vill jag poängtera att grunden som alla har varit överens om och som jag tror att alla i det stora hela omfattar – även om inte alla vid kännas vid det – är att vi har förlitat oss på att den så kallade marknaden eller fria företag i konkurrens ska bygga ut den service som vi kallar mobiltelefoni och bredband. Det har man gjort via de avtal som har tecknats med staten och enligt det regelverk som vi har byggt upp. Det är klart att vi lite till mans bör fundera på vilka krav det ställer på oss som politiker. Flera av de nya synpunkterna om att kräva nya terminalmodeller – det vill säga andra telefoner – eller ställa nya krav på täckning är ju inte möjliga att uppfylla. Man har tecknat långsiktiga avtal, för det är så marknaden fungerar, och rimligen måste fungera, om det ska finnas företag som är beredda på att satsa på att fortsätta att bygga ut. Den samlade bilden är att både tidigare regeringar och denna regering med tanke på tidsaspekten på ett så bra sätt som möjligt har försökt att utnyttja de förutsättningar som finns när man har tecknat avtal om olika frekvenser. Det är märkligt om vi tror att vi ska kunna gå tillbaka till en gammal teknik. Diskussionen rör specifikt 450-nätet. Det är ju så mycket som pekar på att vi med hjälp av nya metoder är på väg att skaffa oss betydligt bättre fungerande system. Precis som det framgår av ministerns svar trodde varken operatören i fråga eller den som tecknade avtalet att telefonerna på 450-nätet skulle bli så ointressanta så snabbt som de blev. När det visade sig att bara ett fåtal fortfarande använder den typen av telefoner valde operatören att inte längre tillhandahålla den servicen. Helt i enlighet med det avtal som gäller används det bandet på ett positivt sätt för många människor ute på landsbygden, dock inte på det sätt som det från början var tänkt. Detta är ett exempel på hur svårt det är att genom politik tro sig kunna styra en så snabb utveckling i detalj. Jag uppfattar det så att vi är inne på en mycket bra väg som trots allt ger även oss på landsbygden allt bättre fungerande mobiltelefoni och bredband. 7 (FP): var jag i . Där var det myggfritt. Dessutom var det värmebölja – . Jag vet att också interpellanten, , känner i . Han hade tagit på sig vantarna , för där var det . Det här säger någonting om de olika förutsättningar som vi har i landet. Vi har en betydande glesbygd i vårt land. Jag var, fru talman, med i den statliga kommitté som hette 08 och som lämnade betänkandet Likvärdiga förutsättningar. Då måste man konstatera att vi har försökt få fram likvärdiga förutsättningar i ett antal olika utredningar i landet. De kom 1993, 1996, 2005 och 2008, och så var det förra årets beslut som trädde i kraft . Vad innefattar då likvärdiga förutsättningar? Finns det någonting som handlar om telefoni eller bredband i det? Svaret är nej. Ingen regering har tagit med detta över huvud taget. Jag förstår lite vad anledningen är. När kommundirektör i formulerade dessa saker 1992 fanns inte bredband eller mobiltelefoni. Man blir ofta kvar i den struktur som en gång har varit. Vi hade 127 specialdestinerade bidrag , under den socialdemokratiska regeringen, och de har minskat till 102 . är det bara en enda sak som vi sysslar med när det gäller kommunikationer, och det är kollektivtrafik, där den stora upphandlingen gäller . Det är alldeles riktigt – det måste vi ha. Den andra delen, som och har varit inne på, är att för att företagsamheten ska kunna fungera måste man också väga in i de likvärdiga förutsättningarna för företagen att ha tillgång till mobilt bredband och goda telekommunikationer. Jag vill gärna säga, fru talman, att i det landsbygdsprogram som kommer att presentera kommer detta att tas med i det som kallas likvärdiga förutsättningar för att landsbygden ska leva. Vi måste också tyvärr se till att utöka antalet kriterier för hur det ska gå till, nämligen att kommunikationerna inte bara ska vara kollektivtrafik utan också att man kan driva företagsamhet i hela landet. Jag hoppas att många andra partier kommer att inse att detta är en av de viktigaste sakerna i de likvärdiga förutsättningarna för att vi ska kunna ha en levande landsbygd, och inte bara glesbygd, där det är ännu svårare – vi ska skilja på detta. Jag tror för min del också att när man ser till landsbygden och glesbygden – det handlar mycket om täckningsgrad just nu – finns det en lätt tendens att bli grälsjuk. Men det är en frånvaro av förslag om hur man ska göra. Jag tycker att denna regering ändå har varit väldigt klok som i första hand har förlitat sig på telefoniföretagen. Men det är möjligt att detta inte räcker i glesbygd, och inte bara landsbygd, utan för att få likvärdiga förutsättningar måste man arbeta in det i den kommunala utjämningen. Vi kommer att komma med förslag om det på detta område. 8 (S): Interpellationens längd och statsrådets svar visar med all tydlighet att det här är en viktig fråga. Antalet anmälda till dagens debatt visar också att det är en viktig fråga. Det är bara att läsa debattsidor i lokaltidningarna runt om i landet för att se att människorna ute i bygderna tycker att det här är viktigt. Överbelastade mobilnät som en fara för säkerheten har vi pratat om . i provade det här under jul- och nyårshelgen, och de fann att det inte gick att ringa nödnumret 112 när telefonnätet var överbelastat. När jag och alla andra använder våra smarta telefoner slutar det helt enkelt med att telefonnätet slås ut. försäkrade i går i att det visst går att ringa SOS Alarm. Här föreligger alltså en meningsskiljaktighet.