prot · H10997 · 2014-04-08 00:00:00 — Vidare vill vi satsa på personalens kompetens. Regeringen avser därför att föreslå att Förskolelyftet förlängs . För att utveckla förskolechefernas pedagogiska ledarskap avser regeringen att föreslå att ett förskolechefslyft införs 2015–2018. Sammanlagt omfattar satsningarna på förskolans kvalitet 2015–2018, exklusive fler utbildningsplatser till förskollärare. 54 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. Tyvärr har jag dock inte fått svar på mina frågor, så jag börjar om igen. Bakgrunden till min interpellation är att vi ser en utveckling där antalet stora barngrupper ökar kraftigt. Enligt har det ökat med . Statsrådet har självklart rätt i att det inte går att dra en generell gräns och säga att en viss lärartäthet är perfekt för verksamheten. Men statsrådet måste väl ändå hålla med om att om grupperna blir för stora är det svårt för förskollärare och barnskötare att kunna hävda kvaliteten i verksamheten, att se till att det är tryggt och att barnen är i en lärandemiljö där de med lek och lust får lära sig nya saker och lägga grunden för det som förhoppningsvis ska bli ett livslångt lärande. är förskolans verksamhet väldigt uppskattad bland föräldrar. Den är en av de mest uppskattade offentliga verksamheter vi har. Men risken är att detta urholkas om vi har en utveckling där ekonomin tvingar upp gruppstorlekarna i förskolan, särskilt i det läge som vi har , där det föds allt fler barn, någonting som i grund och botten är positivt. Det är mot den här bakgrunden jag har ställt min fråga om att mitt i den här utvecklingen väljer att ta bort den rekommendation som funnits i de allmänna råden. Statsrådet svarar att det här är någonting som helt och hållet både kommit på själv och avskaffar själv. är det inte riktigt så. Det är inte en korrekt historiebeskrivning. Bakgrunden till de allmänna råden är en proposition som den dåvarande socialdemokratiska regeringen lämnade till om att skulle ta fram rekommendationer om kvaliteten i förskolan. beslutade också så. Det var i samband med detta som de allmänna råden kom fram. Det är mot den bakgrunden jag vill ställa en konkret fråga till . Eftersom rekommendationen togs fram efter ett regeringsbeslut om att skulle ta fram sådana här kvalitetskriterier och rekommendationer är min fråga: Var det här beslutet förankrat i regeringen? Förankrade detta i regeringen när man tog beslutet om att ta bort rekommendationen om 15 barn i småbarnsgrupperna? Det är min första fråga. Det andra som jag skulle vilja fråga statsrådet om gäller den utveckling som just nu pågår. Delar ministern vår oro över att grupperna kan bli mycket större nu när det inte heller finns någon nationell rekommendation om gruppstorlekarna? Vi vet, som sagt, att det föds väldigt många barn. Risken är stor, i ett läge när det saknas förskollärare, att man knökar in ett barn till i gruppen. Och det riskerar att urholka verksamheten. Den satsning som statsrådet nu redogör för i kammaren, i det här interpellationssvaret, nämligen att man satsar 125 miljoner , kan låta imponerande. Men det är inte särskilt imponerande, för 125 miljoner räcker till en ny förskollärare per 40:e förskola, statsrådet. Det är inte mycket till kvalitetshöjning. 55 (FP): Det kan vara bra att ha varit kommunalpolitiskt verksam i , i fullmäktige, och att ha brottats med olika budgetar. Min ingång i denna debatt är inte i första hand den pedagogiska verksamheten, även om den är oerhört viktig, liksom att vi har en utbyggd barnomsorg. Detta initierades av och , dels för att verksamheten för barnen skulle bli bra, dels för att många kvinnor skulle kunna bli ekonomiskt verksamma i arbetslivet. Det finns samverkande orsaker till detta och samverkande grunder. Det är väldigt bra. Jag vill, fru talman, lyfta fram en annan aspekt på detta, nämligen hur det ser ut ute i kommunerna, inte minst efter maxtaxans införande. Jag satt i någonting så fint som Utjämningskommittén.08 och försökte diskutera den här saken. Det var omöjligt inför valet . står vi inför valet . Det är inte lättare . Men kostnaderna för kommunerna för barnomsorgen har ökat något alldeles våldsamt. Jag tog mig friheten att ta fram de siffror som är relevanta, nämligen vad det kostar totalt sett för kommunerna. Jag valde då : 2001, 2006 och 2012, som är . kostade förskolan – nu tar jag bort all annan pedagogisk verksamhet – 27 344 000 000. Självfinansieringsgraden i kommunerna var . betalades direkt över kommunalskatten. , när maxtaxan hade fungerat , hade kostnaderna vuxit till 40 947 000 000. Självfinansieringsgraden var nu , det vill säga var kostnader över kommunalskatten. , som jag känner till, hade kostnaderna ökat till 59 773 000 000. var självfinansieringsgraden nere på , det vill säga av barnomsorgen bekostades via kommunalskatten. Det här, fru talman, möter kommunerna på ett sätt som ingen av oss gillar, nämligen genom större barngrupper. Man är så pressad av att självfinansieringsgraden i barnomsorgen ständigt går nedåt. I mitt lilla parti, som även statsrådet tillhör, har jag länge pläderat för att vi åtminstone skulle få en indexreglering av maxtaxan. Annars blir resultatet att barngrupperna blir större – så är det i varje kommun – eller att man tar pengar från andra verksamheter, till exempel äldreomsorgen. Detta är en annan infallsvinkel, men jag ville fästa kammarens ledamöters uppmärksamhet på att det finns andra aspekter när det gäller att vi ska få en bättre barnomsorg. Det är bra för barnen. Och inte minst för jämställdheten är det oerhört viktigt att vi har en bra barnomsorg, som ger många kvinnor möjlighet till egen försörjning. 56 Statsrådet (FP): Jag vill tacka min partivän för att han åskådliggör vilken satsning som sker från kommuners sida på förskolan. har antalet barn i förskolan ökat från i runda slängar 400 000 till 500 000 – detta som mycket nöjda föräldrar är ännu nöjdare. Nöjdhetssiffrorna har gått upp . Vi har höjt andelen förskollärare. Vi har en ny läroplan för förskolan som har tagits väl emot i verksamheterna och som också – det har man mätt – är mycket känd och uppskattad av föräldrarna. Det avsätts mer resurser per barn i förskolan nu än vad det gjorde 2006. Förskolan har mycket som talar för sig, men av skäl som bland annat pekar på finns det en press på kommunerna att göra grupperna för stora. Den oron delar jag verkligen. Man kan titta på hur det ser ut i statistik. Barngrupperna har varit lika stora i genomsnitt , och personaltätheten har varit lika hög. Men precis som påpekar har antalet stora grupper ökat på ett oroväckande sätt. Jag är ute och reser och besöker oerhört många förskolor. är de här grupperna, som är på 25, inte grupper, utan det är ett organisatoriskt sätt att tala om det. Detta går inte att säga. Det är det som är min och framför allt poäng. Det går inte att ha en siffra och säga att det är den siffran som gäller. Det är de facto så att siffran 15 inte ens har blivit ett golv, utan den är någonting som inte har spelat speciellt stor roll. Jag vet inte hur det gick till när satt i , men det är som bestämmer vad det ska stå i deras föreskrifter. Jag har inte varit en del av detta. Jag har fått förklarat för mig hur man från min myndighet har tänkt, och jag tycker att det är en mycket bra tanke. Det här går inte att säga, för 15 kan absolut vara en för stor grupp, men det kan också vara en större grupp än 15. Jag menar att när vi ska styra det här från statsmakternas sida är det mycket rimliga föreskrifter man nu har tagit fram. Huvudmannen måste göra en barnkonsekvensanalys. Det är huvudmannens ansvar att barngrupperna har den storlek som skollagen föreskriver. Sedan ska vi ha en skolinspektion som följer upp att styrdokumenten följs. Därför kommer regeringen att avsätta särskilda medel för att Skolinspektionen ska kunna intensifiera arbetet. Det gäller de permanenta kontrollerna av förskolor. Men det är också i en särskild satsning extra mycket medel för att man även ska kunna göra tillräckligt med stickprov. Därutöver, för att vi verkligen ska sätta ord och pengar på vår oro, tillförs det specialdestinerade bidraget för att man ska satsa på kvaliteten. Det räcker inte till allt, men ingenting kan räcka till allt. Det här är en tydlig satsning på en väl fungerande verksamhet som måste vara lika väl fungerande över hela landet. 57 (S): Av statsrådets svar får man ett tydligt besked. Borttagandet av den här rekommendationen bygger på en bra tanke – för att citera statsrådet. Då tar jag för givet att detta var förankrat, i alla fall så pass att var medvetet om att höll på med den här förändringen. Då är min fråga till statsrådet: statsrådet att grupperna blir större eller mindre efter beslutet om att ta bort rekommendationen om 15 barn i småbarnsgrupper ur de allmänna råden? Det är en konkret fråga. Den andra fråga jag har är föranledd av inlägg, som jag tolkar som något slags plädering eller argument för att höja maxtaxan. Är det också regeringens uppfattning att föräldrar ska betala mer för att ha barnen i förskolan? Det finns en bristande kvalitet, och statsrådet tillstår också att antalet stora barngrupper ökar kraftigt i den svenska förskolan. Är detta någonting som föräldrarna själva ska betala genom högre avgifter? Det är min andra konkreta fråga. Statsrådet framhåller att kvalitetssatsningen på 125 miljoner inte kan räcka till allt. Nej, det är ett sanningens ord. Jag tror inte heller att det är någon som ställer krav på att regeringen ska komma med förslag som täcker allt. Men ni sänker först skatterna med i runda tal . Sedan, efter , föreslår ni 125 miljoner för att stärka kvaliteten i förskolan och för att stimulera till mindre barngrupper. Då blir det lite lätt komiskt när man räknar fram – vilket går lätt att göra – att det räcker till att anställa en ny förskollärare på var 40:e förskola. Det är inte mycket till kvalitetssatsning, särskilt inte om man sätter det i relation till det som regeringen ändå har prioriterat , nämligen skattesänkningar i varje budget. Jag har två frågor. Eftersom statsrådet tyckte att det var en bra tanke som hade när man tog bort rekommendationen är min första konkreta fråga: Blir grupperna större eller mindre efter detta beslut, tror statsrådet? Min andra fråga, efter inlägg, är: Är det verkligen regeringens uppfattning att maxtaxan ska höjas så att föräldrar ska betala mer för att barnen ska vara i förskolan och för att vi ska kunna garantera en hög kvalitet i förskolan? 58 Statsrådet (FP): Jag kan börja med den sista frågan, : Nej, det är inte regeringens uppfattning. Jag tycker att det är en förmån i politiken att man kan ha ett samtal på det här viset. En ledamot kan berätta hur han ser det hela ur ett perspektiv – det kommunala. Det kan verkligen väcka en berättigad fråga eftersom representerar , som också finns i alliansregeringen. Jag kan alltså svara på detta: Nej, det är inte regeringens uppfattning. Eftersom jag är lite ny i politiken kan jag inte förstå vad det är som gör att inte hör vad jag säger. Jag ska upprepa det en gång till. Jag vet inte hur det var när du satt i . Men gör sina rekommendationer, och sedan informerar de oss i efterhand om vad de har gjort. Då händer det ibland, till exempel i det här fallet, att statsrådet tycker att det är en bra tanke. Jag står fast vid detta. Jag tror – och det är därför jag tycker att det är en bra tanke – att om man har rekommendationer som man kan få möjlighet att implementera ordentligt och som kräver en barnkonsekvensanalys kan man parallellt med detta öka Skolinspektionens resurser och uppdrag att följa upp att detta blir av. Dessutom inför man ett stimulansbidrag på 125 miljoner. Jag har inte hört – jag kanske har missat det – vad och föreslår i stället. Men vi har finansierat 125 miljoner som vi vill satsa på detta. Mitt svar på den första frågan är att jag tror att allt detta kan samverka till att barngrupperna i längden blir mindre. 59 (S): Jag tackar statsrådet för konkreta svar. Det hör inte till vanligheterna i den här kammaren att man får svar från statsråd på de frågor som man ställer. Därför uppskattar jag detta. Anledningen till att jag ställde frågan om förankring hos regeringen är naturligtvis att ordningen i regeringar – både i tidigare och jag antar också i den nuvarande – är att beslut som har tillkommit efter regeringsuppdrag inte tas bort utan att man har en dialog med regeringen, oavsett vilken färg den må ha för tillfället. Sådan har ordningen varit, och det är därför jag ställer frågan om huruvida det har varit så också vid det här tillfället. Jag har lite svårt att tolka statsrådet. Å ena sidan säger hon att man har haft en dialog, å andra sidan säger hon i det senare inlägget att det skedde efteråt. Betyder det alltså att det inte var förankrat hos regeringen? Anledningen till att jag ställer frågan om maxtaxan är inte bara plädering här i kammaren. Det är också föranlett av att ett av regeringens partier, , har lagt fram detta som ett konkret förslag. Man vill höja maxtaxan för att kunna göra en kvalitetssatsning i förskolan. Det är en av anledningarna till att jag väcker frågan igen: Är detta någonting som regeringen står bakom eller inte? Jag fick ett konkret svar från statsrådet – att regeringen, i det här fallet statsrådet , avfärdar både förslag och förslag. Är det rätt uppfattat? 60 Statsrådet (FP): Jag har svårt att förstå vad som är oklart i mitt svar, . Jag har fått information av om hur har utformat rekommendationerna när de var utformade. Jag har stor respekt för att man måste resonera om sådant som och har lyft fram: Vi har en minskande självfinansieringsgrad på grund av att vi inte har indexerat maxtaxan. måste man i den andra vågskålen lägga det bekymmer det innebär för redan hårt pressade barnfamiljer om man skulle höja de avgifter som de nu betalar. I denna avvägning har regeringen tagit ställning för att inte indexreglera maxtaxorna. Jag tycker att det var kul att få stå här och prata om en fråga som jag verkligen brinner för. Svensk förskola, fru talman, är ett av flaggskeppen i det som vi har utvecklat i tillsammans. Den går på export, den är en förebild och den är något att drömma om för kvinnor och män och föräldrar runt om i hela världen – också i närliggande länder. Jag är stolt över att vara minister över förskolan, och jag känner mig övertygad om att med de 650 miljoner vi nu satsar på alltifrån fler förskollärarplatser i utbildningarna till en skarpare kontroll från Skolinspektionen kommer att göra den ännu bättre. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 12 § Svar på interpellation 2013/14:317 om kvotering till bolagsstyrelser 61 Statsrådet (FP): har frågat finansministern vad som krävs för att han ska återkomma till med en proposition om en kvoteringslag om kvinnorepresentationen i bolagsstyrelser . Interpellationen har överlämnats till mig att besvara och till att ta emot. Regeringens inställning till lagstiftning om kvotering är den jag upprepade gånger, bland annat här i kammaren, har gett uttryck för. Det är ägarnas ansvar, inte politikernas, att se till att styrelsen präglas av mångfald och att den samlade kompetens som finns bland både kvinnor och män tas till vara. För att lyckas med att få en jämn könsfördelning i ledningen måste ägare och företagsledningar bestämma sig för det. Det är vad staten som ägare gör, och det är därför som av ledamöterna och av ordförandena i de statligt helägda bolagen är kvinnor. Bland vd:ar i de statliga företagen är det kvinnor. Detta är resultatet av ett målmedvetet strategiarbete från ägarens, det vill säga statens, sida. En jämn representation av kvinnor och män i beslutande organ är en viktig demokratifråga. I det politiska ansvaret ligger att utforma en politik som gör det möjligt att kombinera karriär och familjeliv och ge fler kvinnor möjlighet att söka sig till ledande positioner. Regeringen har tagit olika initiativ för att stärka kvinnors företagande och ledarskap. Som exempel kan jag nämna programmet Styrelsekraft, som drivs av , och stödet till Golden Rules of Leadership. Jag tycker att det är ett stort problem att utvecklingen går alltför långsamt i det privata näringslivet. Jag fortsätter därför dialogen med ägare och andra företrädare för näringslivet, för att diskutera strategier för hur bemanningen av styrelser och ledande positioner kan utvecklas, med en jämn könsfördelning som mål. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 62 (S): Jag ska börja med att å vägnar tacka för svaret, även om hon har ställt frågan till . Jag ska citera från den interpellation som ställde till finansministern: gick finansminister ut i medierna och menade att om inte näringslivet snart förbättrar den dåliga kvinnorepresentationen så kommer regeringen att överväga en kvoteringslag . Det är inte första gången som finansministern skapat nyhetsrubriker med just det uttalandet. Finansministern har gett denna varning till näringslivet. Men inget har hänt. Man får väl tolka det som någon sorts spel för gallerierna. fortsätter: har andelen kvinnor i styrelserna till och med minskat, visar Andra AP-fondens kvinnoindex. Jag vill veta om det finns ett större mått av allvar i det uttalande som finansministern har gjort . Vad krävs för att finansministern ska återkomma till med en proposition om en kvoteringslag om kvinnorepresentationen i bolagsstyrelser ? Det var interpellation. Finansministern har överlämnat interpellationen till jämställdhetsministern. Man kan läsa vad jämställdhetsministern har uttalat tidigare. Hon sade : vill jag vänta. Men jag har inte stängt dörren till någonting. Det sade hon om kvotering. Egentligen är hon tveksam till kvotering. Man kan titta på vad säger 2014. Då säger hon: Jag och har haft möten med många näringslivsföreträdare. Hon fortsätter: Exakt vad vi har sagt, stannar på de mötena. När man frågar vilket tidsperspektiv hon har på detta svarar : Jag har sagt att det måste ske en substantiell förändring under den här bolagsstämmeperioden, . Det är lite svårt att få ihop det, när man sedan läser svaret från jämställdhetsministern. Det jag har citerat nu är tidningsartiklar. I tidningen uttalar sig jämställdhetsministern och även finansministern ganska vitt och brett, men när de kommer till är det inte alls samma positiva syn. Här skriver jämställdhetsministern att det är stora problem, att utvecklingen går för långsamt och att hon fortsätter dialogen med ägarna. Då är min fråga: Leder de här mysmötena någonstans till något mer än att ni sitter och pratar? Tidsaspekten framgår inte, men det är det som har frågat om: Kommer det någon proposition ? Finansministern pratar om kvotering och en lagstiftning inom två . pratar om att det handlar om hur den här våren kommer att se ut. Men det anges inte i svaret. Min fråga är: Finns det någon tidsplanering för en kvoteringslag? De här åtta åren har det bara varit tv-soffor för och andra ministrar, och det har inte skett någon egentlig påverkan. När kommer det att hända något? Kommer det att hända något, eller är detta bara något som man ger uttryck för i medierna men inte i politiken? 63 BORIANA (M): När man lyssnar på Socialdemokraterna kan man få uppfattningen att det knappt är några kvinnor i bolagsstyrelserna i , men så är det inte. är faktiskt det fjärde bästa landet bland EU:s medlemsstater när det gäller andelen kvinnor i de stora börsnoterade bolagens styrelser, enligt kommissionens siffror . med sina är inte långt bakom det första landet, , som har en representation på . ligger mycket högre än genomsnittet i EU, som är . För övrigt har ingen kvotering. Jag håller med om att det behöver bli bättre – men inte genom tvång. Det är mycket smartare att underlätta för kvinnor att starta och driva företag och få utveckla sin kompetens och erfarenhet och göra dem attraktiva och eftertraktade som medlemmar och ordförande i styrelser. Regeringens reformer, som RUT-avdraget och öppnandet av den offentliga sektorn för privata utförare, har gjort just detta: Man har gett kvinnor en möjlighet att starta och driva företag. Det är dessa kvinnor som Socialdemokraterna motarbetar när de kräver att RUT-avdraget ska halveras och att kommunerna ska återta de välfärdssektorer som är öppna för privata utförare. På det sättet slår man undan benen på dessa kompetenta kvinnor och hindrar dem att utveckla sina kompetenser, som gör dem eftertraktade i styrelser. 64 (M): Jag tackar för svaret till och . Det är ett mycket viktigt arbete som regeringen har genomfört när man har gått i bräschen för att få en förändring till stånd i bolagen med detta målmedvetna arbete. har nio miljoner människor, och hälften av dem är kvinnor. kan man få uppfattningen att näringslivet är enögt när man tittar på hur de väljer ut vilka som ska sitta i bolagsstyrelserna. Det landar i att jag gärna tittar på valberedningarna och tänker på hur de söker. De borde börja arbetet med att berätta för valberedningen att de ska söka efter lämplig kompetens som finns i hela befolkningen. Det borde vara ett bredare arbete än . Det känns lite grann som att de tittar i inre cirklar och tittar på redan kända personer som har uppdrag på flera ställen. nämnde artiklar i medierna om att , och har varit ute och diskuterat frågan om kvotering och sade att det inte är samma positiva syn här inne i kammare som det är där ute. Frågan är vad som är en positiv syn. Jag skulle önska att man inte behöver kvotera. Det är inte den lösning som jag vill se. Det borde finnas ett engagemang, och man borde se på tillväxt och möjligheter framåt genom att säga att det finns otroligt många bra kvinnor som har samma kompetens och ofta kanske mer kompetens än flera män har som får dessa uppdrag. När det gäller är det klart att han menar allvar. Men jag hoppas att det aldrig kommer så långt att han ska behöva komma till kammaren med dessa förslag, utan jag hoppas verkligen att vi ska kunna se en förändring som gör att våra bolag tar sig själva i kragen och söker vidare. Det tror jag är lösningen för att hitta bra kompetens. 65 Statsrådet (FP): Jag tycker att jag både som jämställdhetsminister och som folkpartist har en rätt konsekvent hållning i dessa frågor och att jag är rätt tydlig. Jag tycker att kvotering är en utomordentligt bra metod. Det tycker jag att regeringen har visat när man har använt sitt ägande i de statliga bolagen till att få 50–50 i styrelser och är på väg mot det när det gäller ordförande, och tittar man på vd:ar och har ägardirektiv när det gäller ledningsgrupperna. Det har inte funkat lika väl i de kommunala bolag som vi tillsammans på olika sätt är ansvariga för. Där har kvoteringen som metod inte haft sitt totala genomslag. Det har den däremot i de flesta av den här kammarens partier och i alla de partier som är närvarande i salen just . Också i fackförbund, i idrottsorganisationer, i civilsamhällsorganisationer och i företag är kvotering en jättebra metod. Det finns många företag som använder kvotering för att öka mångfalden . Jag är också konsekvent i att jag tycker att kvotering ska vara en självvald metod. Jag tror att det funkar bäst när det kommer inifrån. Därför har jag sedan jag blev jämställdhetsminister på alla frågor svarat just att jag är mycket principiellt tveksam till att införa lagstiftad kvotering i börsbolagens styrelser. Sedan har jag också sagt att det finns en gräns för hur länge man kan vänta på att de stora bolagen lever som de säger att de lär och tar sitt ansvar. Då tycker jag att det är jättebra att göra det som pekar på, nämligen att vi ska dela med oss av det som vi har funnit när vi jobbar med vårt valberedningsarbete och det som vi har lärt oss av att tvingas söka efter kompetens på ett bredare sätt. Vi har fört samtal både om detta och om vilket ansvar vi anser att de stora bolagen har i dessa frågor. Om det ger resultat eller inte, , det återstår att se . 66 (S):