prot · H10977 · 2014-03-04 00:00:00 — Jag uppfattade att sade att uppdragen som har givits är bra men att man nu bör titta på hur det har fallit ut. Jag tycker att det är en bra idé. Det står inte i interpellationssvaret, men jag tycker att det är en bra idé att göra en uppföljning. Det är möjligt att det är lite för tidigt att dra slutsatser . Man måste låta det gå några läsår, inte bara sedan läroplanen har börjat gälla utan också några läsår sedan stödmaterialet och stödet till lärarna har börjat ges från och . Jag tycker dock att det är en bra idé att utvärdera detta så snart det är meningsfullt, att utvärdera och se hur det har fallit ut och om vi ska göra ännu mer. 23 (S): Självklart tror ingen att detta bara handlar om skolan. Det är naturligtvis ett mycket större problem än så, men handlar interpellationsdebatten om vad just skolan kan göra för att ändra på de värderingar och normer som finns. Ministern trycker i svaret på både rektorns och lärarnas ansvar för sexualundervisningen. har sexualundervisning varit obligatoriskt i . Men är det väldigt få lärare som har läst någon kurs kopplad till ämnet. En undersökning visar att av alla lärare har läst en kurs som är kopplad till just sexualundervisning. Och när man tittar på de olika universiteten som har lärarutbildning varierar tillgången på kurser kopplade till normkritisk sexualundervisning ganska ordentligt. I utvärderingen som gjordes 1999, med en liten uppföljning där man pratade med rektorer, anger flera att de önskade att fler lärarstuderande hade läst om sexualundervisning och hade haft det som en kurs. Det önskar naturligtvis jag också, och det gör säkert även . I undersökningen som man gjorde och i den utvärdering som sedan gjordes i samtal med rektorerna trycker man på att lärarnas kompetens är central för att man ska få en fullgod sexualundervisning som är normkritisk. I uppföljningen där man har samtalat med rektorerna trycker de på att hur sexualundervisningen blir beror mycket på de individuella lärarnas engagemang för frågan, eller den eventuella rektorns engagemang för frågan. Den biologiska kunskapen om hur barn blir till får alla elever i svensk skola – de har säkert klurat ut det redan innan. Men den viktiga delen, som handlar om mäns och kvinnors sexualitet, om att fundera över sin egen sexualitet och dessutom om ett arbete för att förebygga våldsbrott, saknas och varierar kraftigt. Jag tycker att det är ganska bekymmersamt eftersom vi vet att det är en viktig del i det förebyggande arbetet. Vi är överens om att sexualundervisningen är viktig för att påverka förlegade normer och värderingar kring mäns och kvinnors sexualitet och om att lärarens och rektorns kompetens är central. Vi är medvetna om att få lärare faktiskt besitter den här kunskapen eftersom de inte har haft det som en del av sin lärarutbildning. Jag funderar lite grann på vad vi ska göra av den vetskapen. Är det dags att införa det som en obligatorisk kurs i lärarutbildningen? Eller finns det någon annan lösning, som ministern ser det, så att vi får en likvärdig och fullgod normkritisk sexualundervisning för alla elever i det här landet? Det uppdrag som har fått är väldigt bra. Det är viktigt att vi tittar på frågorna, men jag tror också att det är viktigt att vi inte bara gör kortsiktiga projekt. Vi måste också ha en långsiktig utveckling av sexualundervisningen i skolan. 24 (S): När man gör undersökningar om hur ungdomar har fått sina sexuella erfarenheter är det tyvärr förskräckligt många som uppger att det är i form av övergrepp, mer eller mindre uttalade övergrepp. Det handlar om alltifrån tjat till fysiska övergrepp. Mot bakgrund av det är detta uppenbarligen ett stort problem. Det är klart att skolan inte kan lösa allt. Men det är på det området vi kan göra något. Vi måste såklart göra något även på fler områden, men skolan är ett väldigt centralt område. I de flesta fall är det tjejer som blir utsatta, men det händer också att killar blir utsatta för övergrepp. Då är det ofta ännu mer tabubelagt att berätta om det och att anmäla det. Det går stick i stäv med mansrollen och att en man inte ska vara ett offer. Även för killarnas skull, de som blir utsatta, är det jätteviktigt att ifrågasätta de ålderdomliga värderingarna som tyvärr lever vidare än . Det är självklart viktigt också för de killar som begår övergrepp. Det går att förebygga. Det finns andra länder där våldtäkter är extremt vanliga. Där kan man också se att de här normerna är extremt starka. Det visar att om vi kan komma åt föreställningarna om manlig och kvinnlig sexualitet och göra upp med dem, kan vi också förebygga övergrepp. Vi kan se till att fler vågar anmäla övergrepp. Inte minst är det viktigt att se till att gruppdynamiken ändras. kan det till och med vara så att en ung tjej som har blivit utsatt för ett övergrepp blir kallad hora och får skulden lagd på sig. Trycket på henne att inte anmäla blir väldigt hårt. Jag hoppas att vi kan göra mer. 25 Utbildningsminister (FP): God samlevnadsundervisning är normkritisk. När barnen kommer till skolan är det få saker som de har så mycket uppfattningar om som samlevnad. Det har de upplevt sedan sin första dag, från att de föddes, hos föräldrarna eller vem de nu bor hos, antingen i kärnfamilj eller med separerade föräldrar. De har sett samlevnad . När de kommer upp i högstadiet och på allvar ska få ta del av sex- och samlevnadsundervisningen har de rader av normer med sig. Den norm de har är vad de själva har sett och upplevt. Det betyder att mängder av elever har mängder av olika normer med sig, eftersom de har sett helt olika saker. Jag hoppas att huvuddelen har sett att det fungerat bra, fastän ingen samlevnad är problemfri, med stor respekt för varandra. Några har tyvärr upplevt hemskheter i hemmet och i sin närhet när de kommer till skolan. God samlevnadsundervisning är normkritisk. Den ifrågasätter detta lite grann på ett utmanande sätt utan att skuldbelägga. Det är otroligt känsloladdat. Det är därför det är otroligt svårt för skolan att hantera det med eleverna. Det måste man ha stor respekt för. Att undervisa i ekvationer och matematik är mycket lättare än detta. Det blir så emotionellt laddat för många elever. Den respekten ska man ha. Sedan ska man ha en annan respekt och insikt. Frågor som rör sexualkunskap är otroligt spännande och laddat i de tidiga tonåren. Det tillhör livets mysterier och är spännande saker när de är i de åren. Det blir ofta lätt en tramsig, humoristisk och oseriös inställning till undervisningen som gör den svårhanterad i den åldern. Man måste ha respekt för den svårigheten. Det är ingenting som går att lagstifta bort. Jag tror att det alltid kommer att vara så. Med allt detta sagt vill jag precis som ni fundera på: Hur kan skolväsendet göra mer än för att möta detta på ett klokt sätt? Man måste ha respekt för att det är svårare att undervisa i detta än i vanliga teoretiska ämnen. Eleverna har så mycket med sig redan i undervisningssituationen. Interpellanten kom med en idé i sitt inlägg. Jag ger gärna ett uppdrag till myndigheterna att utvärdera det första steget. Men vi kan också fundera på: Hur ska vi gå vidare, och vad ska vi göra mer? Jag delar uppfattningen att det är ett stort problem. När man säger stort problem ska man kvalificera det. Det är inte så att huvuddelen av eleverna upplever att det är ett problem. Men tillräckligt många gör det för att det ska vara ett stort problem. För dem som det är ett problem för kan problemet vara väldigt dominerande med allt vad de har upplevt antingen i hemmet eller som de själva varit med om . Jag är väldigt lyhörd för idéer och synpunkter om vad vi kan göra mer. Vi ska också be våra myndigheter att utvärdera de insatser som redan är gjorda. 26 (S): Vi kan diskutera hur stort problemet är. Var femte kvinna har utsatts för allvarligt sexuellt våld. För mig är det väldigt allvarligt. Om vi ska arbeta förebyggande mot sexuellt våld och övergrepp på ett framgångsrikt sätt är sexualundervisningen viktig. Det lyfts fram i ett av de uppdrag som ministern har gett till . Det handlar om utbildning av framtida lärare men också om fortbildning av nuvarande lärare. Precis som ministern säger handlar det om normer och värderingar hos barnen och deras föräldrar, men också våra lärare har en bild av mäns och kvinnors sexualitet som kanske inte riktigt alltid är helt uppdaterad. Det händer ganska mycket på det här området. Det behövs därför en god fortbildning. Det vet vi när vi ser på kunskapsnivån . Vi vet att väldigt få lärare har detta med sig i sin utbildning när de kommer till skolan. Vi behöver en sexualundervisning som vågar slå hål på myter om att killar vill ha mer sex än tjejer och där det är lika självklart att säga till tjejer att de måste vara lite försiktiga eftersom det inte är säkert att killen vill lika mycket som de. Det gäller också att säga till unga killar: Det är din kropp, och du bestämmer. Om du känner att det går för långt måste du kunna säga nej. Det handlar om normer och värderingar. Som ministern säger är det ett svårt ämne. Jag ställer mig frågan: Om vi vet att det är svårt och att väldigt få lärare har en utbildning för att ta hand om det, är det då inte väldigt viktigt att se till att lärarna får den viktiga utbildningen för att ta tag i det väldigt svåra ämnet? Det är viktigt inte bara utan genom hela livet. 27 Utbildningsminister (FP): Jag är inte främmande för att också titta på lärarutbildningen. Ska man ha den typen av insatser bör det avgränsas till en viss grupp lärare. Det är då det går att göra något rejält. Ska det ingå i allas utbildning blir det för litet på något sätt. Men jag är inte främmande för det heller. Vi utvärderar de uppdrag som har givits. Vi tittar på vad vi kan göra mer. Jag delar er uppfattning att det är ett stort samhällsproblem. Det är definitivt ett problem där skolan kan bidra men inte ensam lösa de utmaningar vi står inför. Vi gör mycket, men vi ska göra mer. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2013/14:233 om och KCK-rättegångarna 28 Utrikesminister (M): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att fullt ut ska respektera den europeiska konventionen för mänskliga rättigheter samt Köpenhamnskriterierna. Förhandlingarna om en turkisk anslutning till EU är det enskilt viktigaste verktyget för att främja en demokratisk utveckling i och för att ställa krav på stärkta mänskliga rättigheter. har gjort framsteg som ett resultat av EU-förhandlingarna. För att ska leva upp till den nivå av respekt för mänskliga rättigheter som EU kräver måste den kurdiska minoritetens ställning stärkas. Detta utgör en viktig del av det politiska Köpenhamnskriteriet. Minoriteters förutsättningar i har dock förbättrats . och EU välkomnade den turkiska regeringens så kallade demokratipaket som presenterades . Demokratipaketet inkluderade en rad åtgärder för utökade rättigheter för den kurdiska befolkningen. Liksom kommissionen påpekar i sin årliga översynsrapport anser att det är mycket anmärkningsvärt med det stora antal personer som gripits i samband med KCK-rättegångarna. Även har dömt till skadestånd för att beslut om häktning verkställs på vaga grunder och för att långa häktningstider i vissa fall har använts som bestraffning eller avskräckning. Turkiska medborgare har rätt att gå till för att pröva om staten lever upp till sina åtaganden enligt . Det är välkomnande att se att turkiska medborgare utnyttjar denna rätt. , liksom EU, pekar återkommande på att den vida definition av terrorism, som ligger till grund för tillslag mot kurdiska aktivister och regeringskritiska journalister, är högst problematisk. I dialog med den turkiska regeringen kommer därför gemensamt med EU att ställa fortsatta krav på reformer för att stärka skyddet för den enskilde. Ett kontinuerligt samarbete för att stödja reformprocesser i sker även bilateralt med . Bland annat pågår ett utbyte mellan svenska och turkiska åklagare och domare för att stärka det turkiska rättssystemets oberoende och effektivitet. Det svenska bilaterala reformsamarbetet möjliggör även åtgärder för att främja rättsreformer och för skydd av mänskliga rättigheter i enlighet med de krav som ställs genom Köpenhamnskriterierna. Det strategiska partnerskapet mellan och , som undertecknades i samband med statsbesöket , utgör en plattform för stärkt bilateral dialog om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. och EU kommer att fortsätta stödja demokratisering och ser på EU-närmandet som ett ankare för reformprocessen i . På så vis kan fortsatta EU-process liksom vara en kraft för positiva förändringar. 29 (V): Tack för svaret, utrikesministern. Det är snart nu i slutet av återigen lokalval i . Jag kommer att åka ned till den största kurdiska staden , eller som det heter på turkiska, för att fungera som valövervakare, precis som jag gjorde 2009. Då blev jag och några andra valövervakare i och för sig ombedda att åka till staden , som är en hamnstad vid nordöstra , med stor kurdisk befolkning för att följa valet där. Valet då kunde trots vissa incidenter anses ha genomförts på ett godtagbart sätt. Det dåvarande prokurdiska partiet , Demokratiska samlingspartiet, hade stora framgångar och vann många borgmästarplatser. Dess värre reagerade mycket negativt på dessa framgångar för DTP, och efter valet påbörjades massarresteringar av folkvalda kurdiska politiker och även av journalister, människorättsföreträdare med flera. Många av dessa sitter fortfarande häktade i turkiska fängelser , vilket är fullständigt oacceptabelt. En av de fängslade vars fall jag har engagerat mig särskilt i är advokaten, författaren och vice ordföranden i . Erbey fängslades , några månader efter det att han samma höst hade deltagit i ett seminarium här i på inbjudan av Svenska stödkommittén för mänskliga rättigheter i – ett av de nätverk som vi riksdagsledamöter är engagerade i. Denne unge tvåbarnsfar sitter , , fortfarande häktad i . Jag har besökt honom i fängelset och följt rättegången mot honom och hans medåtalade på plats . Det är en näst intill tragikomisk, men i själva verket naturligtvis djupt deprimerande, teater som upprepas med jämna mellanrum. Det är fullständigt oacceptabelt att ett land som , som hävdar att det uppfyller Köpenhamnskriterierna, behandlar en person som Muharrem Erbey på detta sätt. Erbeys fall har uppmärksammats internationellt, och han erhöll Human . Det är ett pris som delas ut av advokater för att hedra andra advokater som kämpar för mänskliga rättigheter. Den förste som fick priset var förresten advokaten 1985. Även internationella PEN verkar för Erbeys frigivande. Ett femtiotal ledamöter av riksdag, från de flesta av partier, har också krävt hans frigivande. Jag använder mig av exemplet Erbey för att konkretisera vad som har pågått i – utan kraftfulla reaktioner från svensk eller EU:s sida. Dessutom strider behandling av de fängslade i KCK-rättegångarna mot den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, särskilt mot dess artikel 6 om rätten till en rättvis rättegång inom rimlig tid. Utrikesministern svarar på min fråga om vilka initiativ han avser att ta med anledning av dessa helt oproportionerliga KCK-rättegångar i stort sett att och EU kommer att fortsätta stödja demokratisering och att man ser på EU-närmandet som ett ankare för reformprocessen i . Detta har vi hört . Ändå fortsätter att behandla sina medborgare på detta sätt. Är det inte dags, , att rakt över disk och direkt till ansvariga i kräva att Erbey och andra medåtalade nu i fängelse släpps fria? 30 Utrikesminister (M): har alldeles rätt när han beskriver det arbete som vi bedriver från den och Europeiska unionens sida. Det handlar om att hjälpa att ta itu med de avgörande brister som har rått . Det som beskriver, om man går längre tillbaka i tiden, är en stat som kommer från en militärdiktaturtradition – en utomordentligt auktoritär tradition – som successivt och steg för steg håller på att röra sig i rätt riktning. Det är ibland två steg framåt och ett steg tillbaka, och EU-processen har varit ett starkt stöd för detta. Men när EU-processen blir svagare blir också reformkrafterna i svagare. Bland det allra svåraste, och från turkisk utgångspunkt nästan det mest plågsamma, är självfallet hela den kurdiska frågan. Det som är glädjande i sammanhanget är att vi nu har fått i gång en försiktig och trevande men ack så viktig fredsprocess. Den har kommit in i lite av ett viloläge, vilket vi beklagar, på grund av att andra frågor tenderar att dominera den turkiska inrikespolitiken. Men vad vi gör i dialogen med turkiska företrädare – som är tämligen intensiv även om den handlar mycket om annat också – är att ständigt både understryka vikten av Europaprocessen när det gäller att stärka skyddet för de medborgerliga fri- och rättigheterna i olika avseenden och gå vidare med den kurdiska fredsprocessen. Det finns ett intimt och tydligt samband mellan dessa bägge processer. Som jag sade är det två steg framåt och ibland ett steg bakåt. Jag noterar att , åtminstone enligt medieuppgifter, har den turkiska regeringen offentliggjort en aktionsplan för mänskliga rättigheter. Det är en förutsättning för att man ska kunna öppna det så kallade 23:e kapitlet i anslutningsförhandlingarna med Europeiska unionen. Det har starka stöd. När vi kommer in i en konkret förhandling mellan och Europeiska unionen om de frågor som rör rättsordningen och allt som har med detta att göra får vi bättre möjlighet att påverka den turkiska lagstiftningen och hur den tillämpas. Jag hoppas att det som har publicerats ska göra det lättare att öppna det 23:e kapitlet och därmed påverka detta. Sedan finns det många andra delar. Låt mig bara igen nämna det som jag tog upp i interpellationssvaret: är medlem i och ansluter sig till för mänskliga rättigheter. Där prövas en hel del av de här sakerna. tillhör inte dem som får mest underkänt, men landet är för ögonblicket tvåa i listan. Det är viktigt att denna möjlighet till individuell prövning av alltifrån häktningstider och annat i förekommer. Lika viktigt är det självfallet att anpassar sig efter de utslag som kommer i . 31 (V): Jag anser trots allt, även om det finns positiva steg, att och EU är alldeles för flata när det gäller KCK-rättegångarna mot bakgrund av Köpenhamnskriterierna och den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. har till och med i i några uppseendeväckande domar beslutat att fängslandet av ett antal folkvalda parlamentariker i några andra rättsfall var olagligt. Det gäller bland annat några parlamentsledamöter från det prokurdiska partiet . De har frisläppts och har kunnat sväras in i det turkiska parlamentet. fann som domskäl att fängslandet av folkvalda parlamentariker strider mot folkets vilja och att de fängslade politikerna hade suttit häktade . Det är naturligtvis ett positivt steg att har kommit till ett sådant ställningstagande. Men det måste fullföljas. Dessutom menar jag att det turkiska agerandet när det gäller de fängslade kurderna är mycket svårförståeligt och kontraproduktivt för en lösning av den kurdiska frågan. genomförde tusentals fängslade kurder hungerstrejker som varade i månader och som avbröts först på uppmaning av den fängslade kurdledaren . , alltså , uppmanade att dra tillbaka sin gerilla från . Jag var själv på plats i när gerillan påbörjade sitt uttåg. Med tanke på den långvariga konflikten mellan turkar och kurder måste man välkomna att PKK på uppmaning drog tillbaka sin gerilla. Det var ett konkret steg för att främja en fredlig demokratisk lösning på kurdfrågan. Det krävs knappast någon professorshatt i statsvetenskap för att förstå att den kurdiska sidan förväntar sig att också anstränger sig så att fredsprocessen, eller den demokratiska öppning som talade om , kan ta ett ytterligare steg framåt. Jag anser att hanterande av KCK-rättegångarna med till exempel den snart femåriga fängelsevistelsen för Muharrem Erbey kan ses som ett steg bakåt, och inte som ett steg framåt. Utrikesminister hänvisar i sitt svar till att anser att det stora antal personer som har gripits i samband med KCK-rättegångarna är mycket anmärkningsvärt och att tycker att den vida definition av terrorism som används är högst problematisk. Men jag tycker, fru talman, att ord som anmärkningsvärd och problematisk inte är tillräckliga nu när det snart har gått . Det måste skickas ett mycket tydligt krav till att det räcker . Denna rättsfars måste få ett slut. Enligt den information jag har fått kommer rättegången i Diyarbakır att återupptas , exakt efter det att fängslandena i KCK-rättegångarna påbörjades. Tänker utrikesministern utnyttja detta tillfälle till att ställa konkreta krav på turkiska myndigheter – med hänvisning också till den turkiska beslut före nyår – på frisläppandet av människorättsföreträdaren och övriga medåtalade i KCK-rättegångarna? 32 Utrikesminister (M): Vi ställer från Europeiska unionens sida mycket konkreta krav på när det gäller reformeringen av rättssystemet. Det ligger i dialogen om de här frågorna, men det ligger också i vår förhoppning om att vi ska kunna komma in i förhandlingen så att vi mer konkret har möjlighet att påverka, hoppas jag i alla fall, de lagar som är problematiska från den utgångspunkten. Som och jag är överens om handlar det inte minst om den mycket vida definitionen av terrorism som finns i den turkiska lagstiftningen – det är dess värre inte alldeles ensamma om i världen att ha – och bakgrunden är att det har varit en lång och plågsam historia av terrorism med PKK och kampen om detta. Kvarlevan är en lagstiftning med en mycket vid definition som dessutom historiskt sett har tillämpats på ett utomordentligt vitt sett. Det måste vara en viktig del också av fredsprocessen att man tar itu med detta och får en lagstiftning som är i överensstämmelse med rimliga europeiska krav och bestämmelserna vad gäller skyddet av medborgerliga fri- och rättigheter i . Vi understryker ständigt vikten av den kurdiska fredsprocessen. Det är rätt som säger här att det har tagits steg från bägge sidor. Det är ingen tvekan om att det har tagits steg från PKK-sidan som har varit betydelsefulla, liksom det har tagits steg från den andra sidan. Den stora hungerstrejken nämndes här, och den handlade i grunden om rätten att använda det kurdiska språket i domstolar. Den rätten fick man, och det var en del av anledningarna till att hungerstrejken kunde upphöra. Det innebär förvisso inte att alla problem är lösta, för det är de inte. Vi vet av ibland relativt dyrköpt historisk erfarenhet att fredsprocesser är både långsiktiga och besvärliga, och dessutom ska man inte underskatta att de är känslomässigt krävande för bägge sidor som ofta med betydande uppoffringar varit involverade i väpnad kamp . Jag kan försäkra om att vi lägger energi både på att få ökad tyngd åt rättsfrågorna och frågorna om mänskliga rättigheter i relationen med EU – det handlar mycket om kapitel 23 – och på förutsättningarna för att föra den kurdiska fredsprocessen vidare i dialog både med de turkiska myndigheterna och med andra företrädare. Låt mig speciellt nämna den positiva roll som spelas av myndigheterna och av president i den norra delen av , i det som kallas KRG, och det samarbete som Barzani har med både och andra för att föra denna process framåt. I det sammanhanget hoppas jag självfallet att man ska kunna komma fram till en acceptabel och rättssäkert korrekt lösning också i de individuella fall som allt detta ytterst handlar om. 33 (V): Tack för den här debatten, utrikesministern! åker jag åter ned till , till , för att följa valet som valövervakare. Jag ser fram emot och förväntar mig ett demokratiskt och fredligt val och att myndigheterna respekterar valresultatet och till skillnad från valet helt upphör med fängslandet av för dem kanske misshagliga men trots allt folkvalda politiker.