prot · H109106 · 2014-05-05 00:00:00 — och övriga allianspartier har tagit fram ett förslag på så kallad fritidspeng till barn i familjer med försörjningsstöd så att de ska kunna delta i gemensamma aktiviteter med andra barn. Det ska inte vara så att familjens ekonomiska situation ska hindra möjligheterna för barn att vara med och träna och idrotta. är statligt anslagsfinansierat och fördelar verksamhetsstöd för studie- och utbildningsverksamheten till idrotten. Det är angeläget att inbegrips i de syften och villkor och den förordning samt offentlighetsprincip som redan gäller för statsbidrag till folkbildningen. Lagändringen föreslås träda i kraft . Sammantaget finns alla dessa olika verksamheter för att människor i alla åldrar och med olika bakgrunder ska få möjlighet till förkovran, socialt utbyte, olika stöd, fysisk aktivitet och socialt umgänge. Jag vill ge en eloge till alla er där ute som på ett engagerat sätt lyfter hela . Jag yrkar härmed avslag på samtliga motioner samt bifall till utskottets förslag. 23 PER LODENIUS (C): Vi debatterar här i kammaren politiken för det civila samhället. Det civila samhället med föreningslivet, folkbildningen och idrotten är folkrörelser som spelar en otroligt stor och viktig roll för samhällsutvecklingen och demokratin. Vi kan konstatera att den proposition som regeringen lade fram , med mål och inriktning för det civila samhället, har varit viktig för att lyfta fram det civila samhällets stora betydelse och också för att tydliggöra relationen mellan staten och det civila samhället. Det civila samhället som politikområde har också fått ett tydligt myndighetsstöd då ansvar för området lagts på Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor. Myndighetens uppgift är bland annat att ansvara för att det finns samlad kunskap om det civila samhällets villkor, sammansättning och utveckling och också att sprida denna kunskap. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har också fått i uppdrag att kartlägga föreningslivets arbete för att förebygga sexuella övergrepp och kränkningar mot flickor och pojkar. I uppdraget ligger också att sprida resultatet i olika myndigheters nätverk och till det civila samhällets organisationer som har verksamheter riktade mot barn och ungdomar. Det civila samhället står starkt i dagens . utvecklas ständigt vårt samhälle i stort och med det också förutsättningarna och villkoren för det civila samhället, för föreningarna, folkbildningen och idrotten. Det är många faktorer som påverkar och leder till förändringar. Men det är viktigt och väsentligt att det civila samhället får verka på sina villkor och utifrån sina förutsättningar. Det är i den lokala föreningen, i nätverk, i lokala utvecklingsgrupper och i studiecirklar som ett brett samhällsengagemang kan växa fram. Folkbildningen med studieförbunden och folkhögskolorna blir här en viktig del av det civila samhället. Studieförbunden och folkbildningen är en viktig aktör för att lyfta och skapa engagemang i samhällsdebatten. Föreningslivet bär upp en stor del av vårt samhälle. Det skapar engagemang och utvecklar både människan och samhället. Föreningslivet spelar en stor, jag skulle vilja säga avgörande, roll för demokratin. Föreningslivet är brett med många olika organisationer, med olika inriktningar och mål. Men ett gemensamt mål borde vara, och är för de flesta, att värna vårt samhälle och utveckla människan genom att ta ansvar, finna lösningar och utöva sitt intresse tillsammans med andra och sig själv. Regeringen har också tillsatt en utredning som ska utreda möjligheterna att på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet och att helt enkelt utvecklas. Det civila samhällets organisationer bidrar till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning. Utredaren ska identifiera omotiverade hinder i regelverk och tillämpning och ge förslag på hur dessa kan minskas eller helt tas bort – helt enkelt en regelförenkling. Att organisationernas kompetens och kapacitet bättre tas till vara är ett av syftena med just denna utredning. Vi har hört flera tala om idrottsrörelsen här. Idrottsrörelsen är en stor del av vårt civila samhälle med ett omfattande och vitalt föreningsliv. Flera av de motioner som vi behandlar handlar just om idrottsrörelsen. Idrotten som aktivitet är naturligtvis en stimulans i sig, både för den som utövar den liksom för den som följer den som publik. är också idrotten viktig för en fostran i tolerans och jämställdhet. Idrotten är en kraft som förenar och skapar gemenskap i samhället. Idrotten har också en kraft att kunna påverka, till exempel för att arbeta för jämställdhet och motverka trakasserier, diskriminering och sexuella övergrepp på barn. Det här är viktiga frågor, och det är viktigt att våga ta upp dessa frågor. Det finns problem i vårt samhälle som vi inte får sopa under mattan. Idrottsrörelsen är en stor del av många människors liv, inte minst i många barns och ungdomars liv där tiden i idrottsföreningen har en otroligt stor betydelse. Då är det också viktigt, för att inte säga väsentligt, att idrottsrörelsen tar ansvar också i svåra frågor. jobbar också aktivt på olika sätt med dessa frågor, bland annat genom idrottens idéprogram, som vi hörde bland andra tala om här tidigare, där man säger att alla som vill ska ha rätt att vara med i föreningsdriven idrottsverksamhet, oavsett nationalitet, etniskt ursprung, religion, ålder, kön eller sexuell läggning. Regeringen antog en strategi för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. Där tas de initiativ upp som man har tagit för idrotten och inom idrottsrörelsen. Bland annat har en särskild satsning på forskning inom just detta område. har också genomfört ett projekt tillsammans med RFSL och RFSL Ungdom. jobbar även på andra sätt aktivt med att stävja och motverka övergrepp, mobbning och trakasserier av alla slag, bland annat genom att informera och utbilda ledare och aktiva inom idrotten. Vi har många otroligt bra idrottare i , inte minst inom handikappidrotten som inte alltid, enligt min åsikt, får den uppmärksamhet som den borde. Handikappidrotten har också skapat nya grenar, grenar som kanske kan gå utanför handikapprörelsen. Jag har själv förmånen att lite närmare få följa utvecklingen i av en relativt ny idrottsgren, så kallade racerunning. Racerunning kan mycket enkelt förklaras som en avancerad trehjulig sparkcykel som man tränar och tävlar med på exempelvis löparbanan, terränglöparbanan eller i motionsloppet. Det är en otroligt rolig idrottsform och en fantastisk idrottsgren som även personer med svårare rörelsehinder kan utöva. När jag frågade en av ungdomarna som tränar racerunning vad som är det bästa med just racerunning kom svaret efter en tankepaus: Man får bli svettig. Det var nämligen så att han själv aldrig hade upplevt, fram tills han var tio , någon aktivitet där han kunde röra sig aktivt och bli svettig. Det är ofta det enkla svaret som är så viktigt inom idrotten – möjligheten att röra på sig, delta på sina egna villkor tillsammans med kompisarna och andra och att få bli svettig. Studier visar att idrottande ungdomar inte bara mår fysiskt bättre utan också mår psykiskt bättre än andra. Ungdomar som idrottar trivs också bättre i skolan och skolkar mindre. Det civila samhället fyller en viktig funktion, en avgörande funktion, skulle jag vilja säga, för ett fungerande och framåtsträvande samhälle. Därmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag. 24 (KD): När jag skulle börja i nämnde jag för en kompis att jag gärna skulle vilja jobba med frågor om den tredje sektorn, alltså det civila samhället. Han tittade då lite förvånat på mig och sade: Men du är väl kristdemokrat? Det är klart att jag är, sade jag. Men då är det civila samhället sektor ett, sade han. Detta fick mig att tänka till. Han hade naturligtvis helt rätt. Det går en mycket tydlig skiljelinje i svensk politik i synen på det civila samhället. I grunden är det en fråga om skillnad i synen på människan, hennes förutsättningar och behov. Ofta sätter man likhetstecken mellan samhället och offentlig sektor, vilket är en felaktighet eftersom samhället är betydligt större än den offentliga sektorn. Där finns bland annat det civila samhället men också det privata. Å ena sidan finns den kollektivism som ser en stark stat som lösningen på nästan varje samhällsproblem. Där har det civila samhället en mycket underordnad betydelse ur välfärdssynpunkt. Å andra sidan finns också den statsindividualism som förvisso inte ser en stark stat som alltings lösning men som har anammat tanken på att man via skattsedeln kan köpa sig fri från beroendet av andra människor. Inte heller där har civilsamhället eller de mellanmänskliga relationerna någon naturlig plats. kan det låta från vissa håll som att civilsamhället bara är en fritidsaktivitet, ett litet sidospår, till det som sker inom den offentliga eller den individuella sfären. Vi menar att civilsamhället är något mycket viktigare. Det är här grunden läggs för demokrati, medmänsklighet och ett fungerande . politik strävar därför efter att stärka det civila samhället och därmed de mellanmänskliga kontakterna. Det är i familjerna, folkrörelserna, de ideella organisationerna, kooperativen, stiftelserna, de politiska partierna med mera som vi odlar vår grundläggande etik, de viktiga dygderna och våra demokratiska traditioner. Sådana naturliga gemenskaper utgör stommen i samhället och ska, enligt oss kristdemokrater, ges rätt och möjligheter att förverkliga sin fulla potential. Det är i dem vi bygger och stärker tilliten mellan människor. Här lär vi oss samarbete och konflikthantering. Det är bland annat därför så starkt betonar civilsamhällets betydelse. Den mest grundläggande gemenskapen är familjen. I denna lilla grupp får familjemedlemmarna möjlighet att möta kärlek, omtanke och förståelse men också att ställas inför krav och ta ansvar. En av politikens viktigaste uppgifter är att värna dessa frivilliga sammanslutningars oberoende, att stärka dem och förenkla deras verksamhet och vardag. Graden av det civila samhällets oberoende är också nära knuten till organisationernas finansiering. En hög grad av offentlig finansiering kommer också att leda till direkt eller indirekt styrning från det offentliga. betänkande nr 5 om politik för det civila samhället innehåller flera motioner som sätter fokus på angelägna frågor som rör det civila samhället. En motion handlar om ett starkt och levande civilsamhälle, en annan om årliga överläggningar med det civila samhället och en tredje om finansiellt stöd till det civila samhället. Alla de här motionerna avslås därför att de till stor del slår in öppna dörrar. Det handlar bland annat om det uppdrag som Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor fått om att ansvara för att det finns en samlad kunskap om det civila samhällets villkor, sammansättning och utveckling och att sprida denna kunskap, analysera, följa upp och utvärdera insatserna på området samt bilda nätverk för samverkan. Myndigheten genomför också årliga överläggningar med civilsamhället. Också Kommuner och Landsting, SKL, inbjuds att delta i de överläggningarna, vilket jag tycker är viktigt. Till detta kommer att regeringen 2014 tillsatte som särskild utredare. Han ska undersöka möjligheterna att på olika sätt underlätta för det civila samhällets organisationer att bedriva sin verksamhet, att utvecklas och att därigenom bidra till demokrati, välfärd, folkhälsa, gemenskap och social sammanhållning. Utredaren ska bland annat se på vilka behov av stöd som finns när det gäller ekonomiska frågor och finansieringsmöjligheter. Alliansregeringen införde en avdragsrätt för gåvor till ideell verksamhet med social inriktning eller som främjar forskning. Därmed blev det sista landet i EU att tillåta sina medborgare att göra avdrag för gåvor till ideell verksamhet. ser denna reform som epokgörande och nödvändig, och vi ser den som ett första steg i ett bredare arbete för att markera det civila samhällets betydelse och relation till den offentliga sektorn och till företagssfären. är ett sextiotal organisationer registrerade som godkända gåvomottagare hos . Vi vill också slå vakt om momsbefrielsen för den second hand-verksamhet som i hjälpsyfte drivs av ideella föreningar och religiösa samfund och om idrottens förmånliga regler för arbetsgivaravgifter. Vi menar att dessa regler ska omfatta alla ideella organisationer. Vi vill ge fler aktörer i civilsamhället möjlighet att utföra offentligt finansierade tjänster, bland annat genom lagen om valfrihet, LOV. Vi tror också att fritidspengen, som har varit uppe i debatten, när den införs kommer att betyda mycket för många ekonomiskt utsatta familjer som har barnen i olika idrottsaktiviteter. Där har vi en reform med stor träffsäkerhet, och jag tror att det kommer att betyda mycket för familjerna. Med de orden, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. I detta anförande instämde (KD). 25 (V) replik: ställer det offentliga samhället, eller den offentliga sektorn, i ett motsatsförhållande till det civila samhället. Jag, men också många andra här i kammaren, tror jag, lever både i ett offentligt samhälleligt system och i ett civilsamhälle. Vi är både individer och delar av olika kollektiv. Jag tycker att det blir märkligt när man idylliserar och sätter upp familjen på en piedestal och säger att det är familjen som kan avyttra kärlek, omtanke och förståelse och ta ansvar. För mig som socialist och vänsterpartist är det just det – att dela med oss av en social, samhällelig kärlek, att ta ansvar och kunna se individer precis som vi själva är individer – som är vårt ansvar i politiken. Vi är ingen grå massa, och politiken är till för att var och en ska kunna förverkliga sig utifrån sina förutsättningar. Jag tycker också att det blir märkligt när säger att det är det civila samhället, som om det blott och bart vore det, som för de demokratiska traditionerna vidare. Den demokratiska utvecklingen i handlar ju om folkrörelsernas kamp för att upprätta demokrati – arbetarrörelsen och så vidare. Men också det civila samhället bidrar givetvis på sitt sätt. 26 (KD) replik: Jag vill börja med det sista du tog upp, . Du tyckte att det var konstigt att jag pratar om det civila samhället och för fram att det är viktigt för demokratin, och så säger du att folkrörelserna ju finns också. Men folkrörelserna är ju en oerhört viktig del av det civila samhället, så jag förstår inte riktigt vad det är du undrar. Det är ju just detta som jag vill föra fram, att de här folkrörelserna som har en så lång, över hundraårig, tradition, har betytt otroligt mycket för vårt land och har betytt mycket när det gäller politikutveckling, folkhälsa, den politiska utvecklingen och demokratiutvecklingen. Jag tror att de också fortsättningsvis kommer att spela en avgörande roll, men då måste vi ge dem möjligheter till detta. Då får vi inte sätta käppar i hjulet, utan då måste vi tvärtom understödja en sådan utveckling. 27 (V) replik: Jag kanske uttryckte mig lite grumligt. En anledning till att vi blir författare är faktiskt att vi har så himla svårt med språket. Det jag menade var dock att partierna har utvecklats ur folkrörelserna på olika sätt. Sedan ingår partierna i olika system i kommuner och landsting och på riksplanet. Då menar jag att det demokratiska arvet och plikten att utveckla och att tänja demokratins gränser givetvis också finns inom det offentliga rummet. Det finns också många tröttsamma bilder av det som är gemensamt. Om man säger staten blir reaktionen: Uh, vad hemskt! Bilden av pappa staten leder till att man känner onda, manliga ögon i nacken. För att underlätta debatten lite grann kan vi väl tala om mamma staten som är omsorgstagande, varm och inte lämnar en enda liten varelse utanför omsorgen. Jag skulle vilja höra säga lite mer om dem som inte har en kärnfamilj. Blir de då helt utan kärlek, omtanke, förståelse och någon som tar ansvar? Jag vet ju att det finns människor som inte lever i en familj, och då är det desto viktigare att det offentliga tar sitt ansvar, ger sin kärlek och bryr sig om på olika sätt. 28 (KD) replik: Jag vill understryka – precis som tar upp på slutet – att det är viktigt att det finns en stark offentlig sektor som i samspel med den privata sektorn och det civila samhället kan fylla viktiga funktioner. Det är framför allt den understödjande funktionen som är viktig. Du talar om det offentliga rummet, , och jämställer det nästan med den offentliga sektorn. Men det offentliga rummet är något mycket mer. Det är debatten och alltihop. I mitt anförande tog jag upp att det ska skilja sig åt mellan oss partier. Det har också blivit tydligt här . tycker helt klart om en stark stat och hänvisar i debatterna ofta till att staten ska göra si och så. Och vi kristdemokrater är lite bottom up. Vi talar mycket om att samhället byggs underifrån. Det är framför allt det civila samhället som bygger vårt samhälle så att vi får ett demokratiskt fungerande samhälle. 29 (M): Jag väntade med att begära ordet eftersom jag inte visste om någon skulle ta upp den här tråden. Dagens första talare talade dock om skattesänkningar i termer av att det skulle vara något oerhört ont. 400 000 sjuksköterskor skulle kunna betalas med hjälp av skattesänkningarna. Men visst var det väl så, herr talman, att när jobbskatteavdrag ett kom köpte det parti som hon representerar jobbskatteavdraget? När tvåan kom var det likadant, i den här kammaren. Vid trean kom det protester, men man köpte faktiskt det också. Vid det fjärde insåg man nog att det kunde vara bra med den injektionen i ekonomin. Och femman köpte man också alldeles . När vi då talar om dem som inte har råd med aktiviteter blir det ganska intressant. Blir det fler eller färre som har råd med dessa fritidsaktiviteter om man har en hel månadslön till att röra sig med? Jag är helt övertygad om att svaret är att det är fler. Jag yrkar bifall till förslaget i KrU5 och avslag på samtliga motioner. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 8 § Ett värdigt liv – äldrepolitisk översikt 2006–2014 betänkande 2013/14:SoU11 Ett värdigt liv – äldrepolitisk översikt 2006–2014 (skr. 2013/14:57) föredrogs. 30 (S): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1. Jag har några reflexioner som inledning. Allt fler blir som bekant äldre, och allt fler håller sig friska allt längre. Men hälsan är ojämlik, liksom medellivslängden. Det är en förmån att få åldras. Men många upplever stor oro för egen skull och för anhörigas. Svallfors välfärdsundersökningar visar att ungefär hälften inte tror att kan svara för en god äldreomsorg. Behovet av att rekrytera personal de kommande tio åren är omfattande. Många brukar enas kring siffror runt 150 000, vilket är minst sagt utmanande när så få som 3 500 utbildas via gymnasieskolan . har 8 000 platser på särskilda boenden försvunnit, och på flera håll är väntan på ett boende lång, alltför lång. Det är inte mycket till valfrihet på det området. uppger att de inte vill ha vinster i vård och omsorg. De vill gärna ha alternativ och självklart inflytande över den omsorg som ges, men skattemedel ska banne mig gå till den omsorg de är avsedda för. För att med säkerhet inte tolkas som att jag blundar för regeringens arbete på området – de har ändå haft på sig – vill jag börja med att berömma ett par initiativ som regeringen har vidtagit. Värdighetsgarantiarbetet är klokt tänkt. Att som medarbetare få reflektera tillsammans med sina kolleger över förhållningssätt är alltid viktigt, framför allt när arbetet i sig handlar om mötet med människor. NKA, Nationellt anhöriga, ger kommuner stöd i sin anhörigstödjande verksamhet. Det är en verksamhet som har fört en alltför tynande tillvaro och som fortfarande har stora utmaningar att möta. Dessutom ligger det väl placerat i min hemstad . Jag vill också nämna projektet för mest sjuka äldre som på flera håll har satt i gång ett förändringsarbete. Dess värre är det just ett projekt som avslutas . Och jag möter flera som knappt kommit i gång och där pengarna och samordningen tar slut som engagemanget kanske är som allra störst. är helt enkelt för kort om tid för att på riktigt förändra och förbättra vården om de mest sjuka äldre. Med detta sagt och med all respekt för att äldreomsorgen ska ta sin utgångspunkt i de äldre som är i behov av vård och omsorg saknar jag dock fokus på och ett intresse för personalen och inte minst ambitionen att förbättra deras villkor. Om vi ska kunna rekrytera nya undersköterskor, sjuksköterskor, pedagoger, terapeuter och dessutom gärna specialister på både demens och geriatrik måste verksamheten i sin helhet lyftas fram. Alla som på olika sätt redan arbetar i äldreomsorgen måste ha rätt till bättre villkor: heltid, sjysta löner, slut på evinnerliga visstidsanställningar och tid. Att i stället tvångsprivatisera för att ge personalen, merparten kvinnor, fler arbetsgivare att välja på hittar jag inte riktigt ord för, måste jag säga. Inte nog med att de arbetar deltid, delade turer, visstid och med relativt låga löner, om de ska få en bättre arbetssituation är det upp till dem själva att söka en ny arbetsgivare och underförstått förhandla sig till bättre villkor. Hur hade det varit om en bråkdel av de 134 miljarderna som ni haft råd att sänka skatten med i stället hade gått till äldreomsorgen för att möjliggöra bättre villkor? Och hur hade det varit om stimulansmedel gått till kommuner som inför heltidstjänster i stället för till dem som privatiserar sin äldreomsorg? kommer jag in på marknadsstyrning. Populärversionen av det kallas för LOV, lagen om valfrihet. Det är politisk retorik, väldigt smart sådan. Men lika lite som Nya är ett arbetarparti är LOV en fråga om valfrihet. LOV fordrar helt enkelt någon egen minut för den som lyssnar, inte minst för majoriteten som valt att medvetet missförstå Socialdemokraternas invändningar och som inte gjort minsta antydan till att finna en långsiktig blocköverskridande modell. Först vill jag tala om , lagen om offentlig upphandling. Den innebär att vi demokratiskt beslutar om omfattning och geografisk placering av en verksamhet. Men det är kortsiktigt, och det blir ofta för lite fokus på kvalitet, snarare på pris. Men LOV innebär fri etablering. Det är faktiskt precis och endast det. När kriterierna är fastslagna för till exempel i kommunen är det upp till privata aktörer att etablera sig där de vill och i den omfattning de vill. Fri etablering förutsätter att den som nyttjar verksamheten har fullgod information om alternativen och kan göra ett överlagt val. Framför allt förutsätter fri etablering att den som erbjuds en dålig verksamhet väljer bort den, och när många gör detsamma försvinner underlaget. Verksamheten får läggas ned. Men så fungerar inte välfärden. Det är inte vilken marknad som helst. Man köper inte dusch, påklädning och promenader som om det vore mjölk och potatis. Nej, vi måste hitta en modell där vi bygger äldreomsorgen i samverkan, inte i konkurrens. Vi måste ha en modell där den aktör som är seriös kan verka långsiktigt och inte återkommande behöva vinna en upphandling. Vi måste ha en modell där vi demokratiskt kan påverka etablering av skattefinansierad verksamhet. Vi måste ha en modell där den enskilde känner sig trygg med att omsorgen fungerar, är av god kvalitet och samverkar med andra för fungerande vårdkedjor. Rödgröna kommuner använder mer pengar i äldreomsorgen och ger hjälpinsatser till fler gamla än kommuner med borgerligt styre. Det visar kartläggning . Statsvetaren som intervjuades menade att det sannolikt beror på flera faktorer. Så är det naturligtvis. Men det går inte att vifta bort statistiken och ensidigt hänvisa till befolkningsstruktur. Jag är övertygad om att socialdemokrater och vänsterstyren ser välfärden som betydelsefull och låter den stå högt på dagordningen.