prot · H109127 · 2014-06-17 00:00:00 — Då ska vi vara där ute, och det tror jag blir vår viktigaste uppgift framöver. 20 (FP): Det svenska försvaret av är, för att använda det språk som en gång förekom i , resultatet av en långvarig söndring. och 00-talet avskaffade vi krigsplaceringarna. Vi avskaffade våra krigsförbandsövningar, det vill säga det som kallades repmånad. Vi lade ned vår försvarsplanläggning. Vi lade ned våra mobiliseringsförråd och samlade alla våra tillgångar och vår materiel i ett enda centralt förråd i . Vi avvecklade brigaderna och lade ned i stort sett vartannat militärt förband i vårt land. Denna resa, fru talman, har tagit oss dit där vi står . har tagit de enda kvantitativa mål som formulerats för det svenska militära försvaret . De har låtit dessa kvantitativa mål vara utgångspunkten för hela sin revidering. Det finns skäl att påminna om att dessa mål inte enkom är förestavade av de regeringar som har funnits , utan dessa mål stod också i stora delar hela bakom när de formulerades. Inte heller i den gamla försvarsberedningen fanns det någon ur den politiska oppositionen som invände mot denna höga insatsambition som kom att bli en del av inriktningsbeslut. Jag tror att man skulle kunna landa i två vitt skilda slutsatser beträffande frågan om uthålligt eller kan ha 2 000 soldater insatta eller inte. Det första svaret är nej, det går inte. Militär prestation, inte minst när vi talar om internationell insatsmiljö, är ett processarbete som aldrig går i mål. vi har befunnit oss i har vi sett det nödvändigt att addera nya förmågor till den svenska förmågebredden. När vi har gjort det upptäcker vi att det finns andra saker som andra länder har som vi också måste ha och som vi definierar som kvalitativa eller kvantitativa brister. Jag har följt försvarspolitiken i under drygt , och jag tror mig kunna konstatera att vi aldrig riktigt går i mål. Vi politiker gör bäst i att förstå och ta till oss att detta är ett arbete utan definitiva mål. Å andra sidan kan man säga, fru talman, att självklart kan sätta in 2 000 soldater i nationella eller internationella insatser. Om bara ett halvårs tid påbörjar en beredskap inom ramen för Nordic Battlegroup 2015 där i stort sett 2 000 svenska soldater ingår, färdiga för insats inom från . Vore den svenska staten utsatt för ett existentiellt militärt hot kan vi vara övertygade om att inte bara 2 000 soldater kan ställas på krigsfot. Vi kommer att kunna ställa minst 20 000 i hög beredskap till försvar av vårt land. Med detta sagt är det min uppfattning att den politiska styrningen, den politiska uppföljningen och ansvarsutkrävandet på försvarsområdet är mycket dåligt i . Risken, fru talman, är att den revisionsrapport som nu lämnar ifrån sig i slutändan kommer att leda till att ingen regering vågar ställa upp något mätbart mål av rädsla för att misslyckas. Då är frågan: Var detta av godo eller av ondo? Jag minns tiden när socialdemokratiska regeringar styrde försvarspolitiken. Den utvärderingsmening som alltid återkom i budgetpropositionen lydde: Vår militära förmåga måste anses tillfredsställande med hänsyn till omvärldsläget. Jag är inte säker på att det var ett tydligare uttryck för vår militära förmåga än det som har kommit . säger att det inte duger att hänvisa till det kommande försvarsbeslutet, som förmodligen anländer i propositionsform till denna kammare . Han menar att vi måste agera , före valet. Det är klart att man kanske kan hinna med lite grann under semesterveckorna , men om slutsatsen från ska omhändertas på allvar och sättas i ett sammanhang är det givet att lejonparten av arbetet måste ske i samband med beredningen av nästa försvarsbeslut. I det särskilda yttrande som Socialdemokraterna lägger fram säger man att man vill föra av årets anslag för internationella insatser och fördela det lika mellan förbandsanslag och materielanslag. Såvitt jag vet har den åsikten inte materialiserats i ett yrkande som har ställts under avgörande här i kammaren. Man kan, tycker jag, med rätta fråga varför yrkandet – om det är så viktigt som Socialdemokraterna tror – inte har blivit föremål för kammarens ställningstagande. Likväl, även om det hade blivit föremål för sådant ställningstagande och till hade tillförts försvarsanslaget hade det naturligtvis inte gjort någon avgörande skillnad i målet. talar själv om den problematik som uppstod när det schweiziska folket sade nej till den tilltänkta exporten av JAS Gripen version E. I sådana sammanhang är ingenting. efterlyser fler svenska bidrag till FN-ledda insatser. Han kommer att bli tillfredsställd av det faktum att befinner sig av den svenska utlandsstyrkan just i en FN-ledd operation. Jag ska inte ge mig in i den debatt som förekommer om vad olika regeringsalternativ kan komma att presentera efter , men när jag hör säga att de nog kommer att bli överens med Socialdemokraterna ifall att de bildar regering tror jag att han har helt rätt. Frågan är bara vad man blir överens om. Detta tror jag är den sista debatt försvarsutskottet har , och jag vill passa på att tacka alla mina kolleger för ett gott samarbete. Jag gör detta i förvissningen att alla kanske inte återkommer till utskottet efter nästa val. Jag yrkar bifall till utskottsmajoritetens förslag. 21 (S) replik: Vårt förslag om att föra över 400 miljoner från internationella anslag där pengarna inte används både till förbandsverksamhet och till materielanslag ligger med i vår vårmotion. Svaret på vårmotionen har redan kommit från försvarsministern. Hon säger att regeringen kommer att föreslå en omfördelning med 110 miljoner. Det är betydligt lägre än vad vi har föreslagit. I så fall har ni presterat ännu sämre än vår åtgärd, som du menar är så dålig. Det blir en väldigt märklig diskussion. Om vi fick en överföring med 400 miljoner skulle det resultera i avsevärda förbättringar framför allt när det gäller övningsverksamheten. Med den knappa ekonomi vi har behöver vi alltså försöka göra allt som går. Sex sju övningsdygn är vad vi har på årsbasis i många förband i Försvarsmakten . Vi borde upp i 25–30 övningsdygn. En gång i tiden – och – hade vi en ordning där vi som slutövning i förbanden hade tio plus tio övningsdygn. Då var det även övningar . Man hade tidigare alltid bataljonsövningar med 600–700 man med olika vapensystem. Är det tillfredsställande att ha en nivå med sex sju övningsdygn? Leder det till en militär förmåga som är rimlig? Detta måste anses vara ett rejält misslyckande för den försvarspolitik ni har bedrivit. Vi vill nu göra något med 900 miljoner extra . Ni föreslår 75 miljoner. Skulle inte du som har lite insikter i detta, , kunna försöka bidra och övertyga dina så kallade kamrater på allianssidan om att förnuftet nu måste gå före partitaktiken och om att ni ska inleda förhandlingar med oss? 22 (FP) replik: Jag kan försäkra att jag efter min skrala förmåga gör vad jag kan för att medverka till en ökad operativ förmåga i det svenska militära försvaret. Det kommer inte enbart an på antalet övningsdygn. Mycket annat krävs också. Jag har inte sagt att det är dåligt med till förbandsanslaget och materielanslaget. Det jag sade, fru talman, var att det är otillräckligt när man ser till de storheter som involveras i svensk försvarsekonomi. Jag återvände då till frågan om varför Socialdemokraterna inte har yrkat på detta på ett sätt som gör att kammaren har fått ta ställning till det. Socialdemokraterna är ett statsbärande och erfaret parti. Om detta är den bärande tråden i den nuvarande socialdemokratiska oppositionspolitiken inom försvarsområdet, varför har det inte ställts under yrkande? uppehöll sig kring övningstiden för de svenska stridskrafterna. Jag delar synen att det inte finns något som egentligen berättar mer om vår militära operativa förmåga här och än just övningstid, gångtimmar och flygtimmar. I mitt anförande, fru talman, försökte jag beskriva hur det svenska försvaret har varit utsatt för en nedmontering i operativa termer. En del av den nedmonteringen handlade om att vi i mitten av 1990-talet slutade kalla in våra krigs- och insatsförband och genomföra regelrätta krigsförbandsövningar. Då hade vi tempo med både KFÖ:er och SÖF:er som alla visste hur de fungerade. Officerarna upprätthöll sin kompetens, och de värnpliktiga såg att systemet fungerade. Om man en gång tagit bort detta är det svårt att återskapa. 23 (S) replik: Som jag sade ligger de 400 miljonerna i vårmotionen, som tar ställning till som en helhet. Men det finns en annan viktigare aspekt här. För vår del ingick detta i en helhetsförhandling med regeringen om försvarsekonomin. Här finns möjligheter. Vi är beredda att diskutera en bättre summa än den ökning med 1,1 miljarder som ni har erbjudit . Vi tycker inte att det här är tillfredsställande, så det är bara att komma igen och sätta sig ned och förhandla med oss om detta. Jag tycker faktiskt att de fem partier i Försvarsberedningen som hade identiska skrivningar borde kunna diskutera ekonomin gemensamt. Strunta i att det är val nu! Se det långsiktigt så att vi kan lösa situationen så långt vi kan! Jag är säker på att om vi gör en uppgörelse nu sitter vi kanske där igen och är tvungna att göra kompletterande uppgörelser. Om man bara har ansvarsperspektivet framför sig borde man kunna göra upp. Jag hoppas att du, , och då skulle kunna vara en positiv part som får de lite mer övertaktiska personerna att tona ned sig och se mer till Försvarsmaktens och landets bästa. Vi är i en sådan situation att något måste göras. Det är bra att du håller med mig om antalet övningsdygn och analysen av det. Precis som du säger står det i direkt relation till militär förmåga. Bara det visar att vi är tvungna att göra något om vi är seriösa, och det lämpar sig inte för alltför mycket av övertaktiserande på politisk nivå. Jag hoppas att du kan göra en insats där. Är berett att vara en konstruktiv kraft för att lösa upp blockpolitiken i den här frågan? 24 (FP) replik: Jag tillhör dem som tycker att försvar och säkerhet är alltför viktiga för att inte hanteras utifrån tämligen strikta, sakliga utgångspunkter. Emellanåt har Socialdemokraterna, jag och även andra i Alliansen haft en omfattande samsyn när det gäller vilka mått och steg som behöver vidtas inom Försvarsmakten och inom våra krigsförband på olika punkter. Men när det gäller säkerhetspolitiken och förhållande till Nato ser jag att det inte finns någon som helst förståelse för de synpunkter som mitt parti har. Jag vill gärna understryka att försvarspolitiken inte kan bedrivas skild från säkerhetspolitiken. Det är dessa politikområden tillsammans som förhoppningsvis bildar en fungerande helhet. Med detta sagt: Jag tror, fru talman, att många har funderat över klokskapen i att lägga en försvarsberedningsrapport före en allmän valdag i det här landet. Det har säkert inte befordrat saklighet och seriositet i alla delar. Jag tror att ingen kan svära sig fri från skuld för att låta valtaktiska aspekter komma in i vår debatt. Jag bedömer att det efter valet förmodligen kommer att ske omtag inom försvars- och säkerhetspolitiken. Jag lovar att ska göra vad det kan för att se till att vi får överenskommelser som är långsiktiga och hållbara, som fungerar , för att använda språkbruk, och som också tjänar vårt land och vår säkerhet på bästa sätt. 25 (V) replik: I sitt anförande lyfter bland annat fram hur lägger fram bara kvantitativa mål. Det uppfattade jag var kärnan. Problemet är att vi har haft ett antal rapporter om Försvarsmaktens utveckling där man framför allt har lyft fram kvalitativa mål och förmågor. Det är en lång rad rapporter från som har pekat på de problem som vi har , de problem som har skapats av den försvarsreform som den här alliansregeringen tog initiativ till och genomförde med tre rösters övervikt. Det har också skapat de problem som vi har , menar jag. Hur ställer man sig till det? Ser inte de kvalitativa bristerna, på grund av de kvantitativa bristerna, som naturligtvis också finns? Men är det något som vi ska lyfta fram är det just att man förändrar kvaliteten. Det är också där man kommer in när det gäller regeringens enighet om försvarspolitiken. Det finns ju ett antal saker som har lyfts fram av till exempel : hur man förändrar personalförsörjningen, öppenheten att göra andra saker än precis det man har beslutat om förut, till exempel värnplikt. Partiell värnplikt är en sådan sak som kan öppna upp för en personalförsörjning som ger kvantitet och också kvalitet. Jag vet att har sagt det förut. Står ni fast vid det? Att man i försvarspolitiken aldrig riktigt kommer i mål håller jag med om. Frågan är bara: Hur långt från upploppet är vi ? Det sägs att vi någonstans ser målsnöret, även om det flyttas framåt. Men är vi väldigt långt ifrån, eller är vi nära? Jag tror att det är något man måste lyfta fram: Vi står väldigt långt från målen och har lång väg fram. Det måste man lyfta fram även i den här debatten. Hur gör vi för att verkligen nå fram till de mål som har satts upp, oavsett Försvarsberedningens olika avvikande uppfattningar. Hur gör man för att nå målen tillsammans? 26 (FP) replik: I den sista frågan undrar : Hur kommer vi in på upploppet? Hur går vi i mål? Det var väl det jag försökte uttrycka från talarstolen: I kvalitativ bemärkelse kommer vi nog aldrig att gå riktigt i mål. Man kommer alltid att känna att det finns materiella brister eller att det finns ytterligare utbildning som vår personal kan genomgå för att bli optimalt förberedd inför en svår insats utomlands. Trots de svårigheter som vi har haft med vår försvarsekonomi och vår försvarsmyndighet de gångna 20 åren kan jag konstatera att vi tid efter annan lägger till helt nya förmågor. Det kan handla om sidosäkerhet, men det handlar också om taktiska, obemannade flygande farkoster och liknande saker. Det kan också handla om mycket enkla saker, som att det i Mazar-e smäller en IED vid vägkanten som skadar ögonen på en soldat, och vips har vi identifierat ett behov av splitterskyddande glasögon till all vår personal där. Detta är en aldrig slutande process – det var det jag försökte säga. Om väntar på målgång får han nog vänta , är jag rädd för. Jag tycker att gör det ganska enkelt för sig när de tar det enda kvantitativa målet och lägger det till grund för en utvärdering. Jag förstår varför man gör det: Metodologiskt måste detta vara enkelt. Men frågan är: Berättar detta så otroligt mycket om den samlade förmågan i vårt försvar? Andra frågan blir: Vad blir konsekvensen – kommer regeringar i fortsättningen att undvika varje form av kvantifiering bara för att inte kunna bli påkomna med ett misslyckande? Om det sistnämnda blir konsekvensen kan man fråga sig: Var detta av godo eller av ondo? Jag tror att det är bra att Försvarsberedningen är överens om en militär grundutbildning för värnpliktsförmåner och en förstärkt incitamentsstruktur för tidigt tjänstgörande personal att komma in på sina repetitionsövningar. 27 (V) replik: Det blir mycket ord – man går runt det hela, tycker jag. Kritik mot reformen har egentligen funnits . Vi i har efterfrågat hur man ska lösa de problem som har funnits på vägen fram. Detta är inte den enda rapport från som kritiserar utvecklingen. Det innebär att detta har varit något som har pågått. Det är därför jag menar att vi finns på något slags upplopp, där regeringen tar beslutet: Vi har sett det här, vi vill göra något åt det. Vi påbörjar faktiskt en aktivitet , före valet – vi vågar göra det därför att vi har mer att titta på framåt, ett kommande försvarsbeslut, än bara kommande val. Det jag tyckte var dilemmat och var helt uppenbart skedde under den i Försvarsberedningens arbete, när det kom ett utspel från regeringen om pengar. Då hamnar man i en situation där man får någon sorts populistisk debatt om vem som ska lägga mest pengar på försvaret. Det tar fokus från ett antal andra saker som är mycket viktiga i rapporterna från , där man har granskat. Det ska man ta ställning till, tycker jag. Det är dilemmat när man går in på något slags slutspurt: Vad gör vi om målsnöret är väldigt långt bort? Då har vi väldigt mycket att jobba med. Vad börjar vi att jobba med? Det är den biten man måste ha. Man öppnar upp för alternativa lösningar. Vi har fått frågan om vi inom oppositionen kan samarbeta i försvarspolitiken. Jag säger samma sak som : Vi har haft öppna spjäll, och vi kommer att komma överens. Det gäller oavsett vilken nivå vi hamnar på när det gäller budget, och det kommer vi att komma överens om också. Men frågan är: Har regeringen kommit överens internt om vad man ska göra? Regeringen verkar vara handlingsförlamad. Frågan är: Kommer ni att komma fram till något slags start, att vi måste börja med förändringen , eller ska ni bara vänta in allt? Det kommer en ny regering , de kanske tar tag i det här, och då slipper vi – är det er inställning? 28 (FP) replik: Jag är lite osäker på vad menar att regeringen ska uträtta under semesterveckorna , som är det som är kvar innan vi bedriver valrörelse i detta land. Om man ska göra något med det militära försvaret som får långsiktig betydelse måste man integrera det i ett samlat försvarsbeslut, och det dröjer, , inte mer än en sådan proposition kommer till . I slutet av mitt förra replikskifte sade jag att den militära grundutbildning som föreslås av Försvarsberedningen till sitt innehåll och till sina villkor kommer att vara identisk med den militära grundutbildning och befattningsutbildning som gavs i det gamla värnpliktsförsvaret. Den enda skillnad som kommer att finnas är att den som inte frivilligt låter sig rekryteras inte riskerar att bli kastad i fängelse. Det är något som åtminstone mitt parti tycker är väldigt viktigt. Men i alla andra avseenden går vi nu ett steg tillbaka till äldre tiders militära utbildning. Det är säkert så att de som bestämmer sig för att bilda regering kommer att bli överens om försvars- och säkerhetspolitiken. När nu bjuder in mig på detta område måste jag ändå säga att jag iakttar stora skillnader mellan de olika oppositionspartierna i när det gäller vårt förhållande till det internationella arbetet, när det gäller de ekonomiska nivåerna, när det gäller de stora materielbesluten och när det gäller frågan om frivillighet eller plikt inom personalförsörjningen. Jag ska inte säga att Alliansen är utan meningsskiljaktigheter, men de motsvarar på inget sätt de meningsskiljaktigheter som jag kan iaktta när jag tittar på den politiska oppositionen. 29 (MP) replik: Jag vill rikta in mitt inlägg på internationella insatser och FN-ledda operationer. var inne på detta lite grann. Men jag är ändå mycket osäker på var står. Eftersom du och hela ditt parti är mycket starka Natovänner vet jag inte vad du tycker om just de FN-ledda operationerna. Jag försökte från talarstolen förklara att vi är på en bottennivå jämfört med var vi var tidigare . var det land i världen som representerade FN-ledda operationer allra mest. vet vi hur det är, och det finns ett litet återtag tillbaka till detta. Men jag är otroligt orolig över att det är mycket retorik och lite verkstad och hur det kommer att bli. Jag är framför allt mycket intresserad av var står just när det gäller FN-ledda operationer och internationella insatser. får rätta mig om jag har fel, men jag vet inte om du har framfört speciellt mycket att det ska vara just internationella insatser och om ska vara ett flaggskepp eller inte. Min andra fråga handlar lite grann om den operativa förmågan – som vi är helt överens om – där övningstid, flygtid, gångtid och så vidare har minskat. Det tycker är illa. Det är egentligen Försvarsmaktens kärna som vi talar om och som måste fungera. Men regeringen lägger inte några mer pengar i budgeten. Om jag inte är helt ute och cyklar drar ni undan 500 miljoner i nästa års budget om man slår ihop allting. Det är alltså inte så att regeringen skjuter till pengar. Sedan har vi hela JAS-budgeten som plockar rätt mycket pengar. Jag förstår därför inte vad vill få ut. klagar över den operativa förmågan, men regeringen gör ändå inte så mycket för att lösa just detta problem. 30 (FP) replik: säger att återigen borde bli ett flaggskepp i fråga om internationella insatser. Det finns skäl att påminna om att är ett litet land globalt sett. Även om vi gör utomordentliga ansträngningar på den internationella arenan kommer vi bara att kunna bistå med mycket begränsade bidrag. Det är det som är verkligheten. Även , när vi har varit mer engagerade internationellt, har vi varit små. Med detta sagt är det min uppfattning att måste fortsätta att med kraft delta i det internationella krishanteringsarbetet, också det militära. Det är min bestämda uppfattning att om och 00-talet inte hade deltagit aktivt på och i hade Försvarsmaktens förmåga även i en nationell dimension varit väsentligt sämre än vad den faktiskt är . Det är inte något primärt skäl för att delta internationellt, men det är en viktig konsekvens som vi får. När det gäller förstärkningen av budgeten har vi nu inlett ett paradigmskifte i fråga om försvarsekonomin. I budgeten föreslog regeringen förstärkningar på . av dem återtogs . Men det är likväl ett historiskt faktum att nu har gått från decennier av sänkta försvarsanslag till ett försiktigtvis ökande försvarsanslag. Jag tycker att det är stort. Det som presenteras av Försvarsberedningens majoritet tror jag inte kommer att bli det slutliga taket för den kommande försvarsekonomin, utan vi kommer tyvärr till följd av omvärldsläget att se nödvändigheten av ytterligare förstärkningar. 31 (MP) replik: Om man tittar på de FN-ledda operationerna ser man att de inte leds av européer utan till största delen av afrikaner. ligger även efter , och en rad andra länder . Vi har alltså halkat efter. Just när det gäller operationen i , som var FN-ledd, började vi med 30–40 personer på flygplatsen nere i . Den operationen övergick sedan till att bli en Natoledd operation. Vi har alltså förflyttat oss från FN-ledda operationer till Natoledda, vilket jag tycker är olyckligt. sade med anledning av anförande att 400 miljoner inte var någonting värt. säger att de 300 miljoner som ni tillskjuter är en historisk återgång, och jag kan hålla med om det. Det tillskjuts pengar, och det har inte hänt tidigare. Det är ett faktum. Det skulle vara kul att höra säga att och regeringen nu vill göra en stor satsning på just FN-ledda operationer och att öka just det internationella åtagandet. Enligt är det ändå på det sättet som vi kan skapa en större säkerhet ute i världen, alltså genom att vi faktiskt är där och hjälper till med fredsbevarande insatser. Om vi inte är det blir det en mycket oroligare värld. Jag tycker att mycket väl skulle kunna vara en del av det som händer i . Vi skulle på ett eller annat sätt kunna bidra. Men det finns många platser i världen där vi skulle kunna vara. Därför skulle jag lite tydligare vilja höra vad anser med anledning av de frågor som jag har ställt. 32 (FP) replik: är nu på väg att bidra till en FN-ledd insats i . Under detta år kommer ca 250 svenska soldater att bli aktiva i detta operationsområde. Det innebär, bortsett från en del officersbefattningar som övervakar för FN eller i , att det samlade svenska utländska truppbidraget kommer att vara under FN:s ledning. Vi går alltså från blygsamma andelar till av våra internationellt insatta soldater. kommer aldrig att få mig att säga att det är viktigt att det är just FN-ledda operationer. Det viktigaste för mig, fru talman, är om de operationer som vi deltar i har ett mandat från eller inte. Det är av sekundär betydelse för mig vem som leder operationerna. Av primär betydelse är varifrån den svenska insatsen ytterst har fått sitt mandat. Så länge jag har suttit i den här kammaren har FN alltid gett mandat för våra insatser. Det finns skäl att påminna om den utveckling som vi har haft i världen, där många länder har gått från att ha varit direkt involverade i FN-ledda insatser till EU-ledda och Natoledda motsvarigheter. Det har sin bakgrund i att FN hade en förhållandevis svag förmåga att leda militära operationer.