prot · H10953 · 2014-01-14 00:00:00 — Frågan om tredje stycket saknar nämligen helt koppling till vattendirektivet och . Frågan om 4 kap. 6 § är en rent nationell fråga. Det finns inga som helt juridiska anledningar att hantera dessa saker ihop. Dessutom finns det myndigheter under regeringen som anser att den hantering av vattenförvaltningen som vi håller på med i med undantagsformuleringen strider mot Romdirektivet. Det finns många argument för att inte koppla ihop dessa frågor. Ministern vill inte förstå att tredje stycket missbrukas trots att det kommer in en flod av ärenden som fullständigt saknar förutsättningar att beviljas om domstolarna hanterar dem enligt som det är avsett. är det inte alltid så att det finns kompetenta domare. En del är nybörjare, och då kan det ske misstag. Genom att man till exempel använder begrepp som överskottsvatten eller spillvatten kan de oerfarna domarna gå på markägarens linje. Det är egentligen bara genom olycksfall som obetydlig miljöpåverkan kan feltolkas och leda till dessa långa processer som kan dra ut i tiden med överklagningar och sådant. Jag har hört talas om rena skräckexempel på rättstillämpning där unga oerfarna domare gått på sökandes linje när de har hänvisat till äldre domslut . De stackars domarna hade inte ens kunskap om att det inte fanns några domslut på vattenområdet . För att ministern ska förstå hur oseriöst kraftbolagen agerar skulle jag vilja ge lite exempel. kraftverk är ett där ägarna med motivering om dammsäkerhet har försökt att utöka kraftproduktionen i strid med 4 kap. 6 §. Först ansökte det om att få spränga bort berg i en skyddad älvfåra nedanför dammen, vilket självklart inte är en obetydlig miljöpåverkan. Ingen kan se det så. Bara det faktum att man lämnar in en sådan ansökan visar hur oseriöst man arbetar. Efter att domstolen har avvisat det faller man tillbaka på en annan nivå, nämligen berg. Det kan självklart inte heller ses som en obetydlig miljöpåverkan. hanterar domstolen ett tredjehandsyrkande om berg nedströms. Syftet med att göra det ska vara detsamma som med . Trots att domstolen två gånger har avvisat åtgärderna har man som sökande emellertid inte ens brytt sig om att lämna in en komplett miljökonsekvensbeskrivning för det senaste förslaget. Påverkan på driften med att strömriktningen nedströms ändras så att man får en annan flödesriktning vid ett biflöde längre ned har man inte tagit hänsyn till. Detta är inte seriöst. Om det vore en liten aktör som är oerfaren skulle man kanske förstå taffligheten. Men här handlar det om ett av de största kraftbolagen i vårt land. De beter sig regelmässigt på detta sätt. Är inte det att missbruka undantaget? Det finns två fall i Ore älv där man på samma sätt under förevändning att renovera en damm som är i dåligt skick försöker bygga nya kraftverk. Även det exempel som ministern själv tar upp är ett sådant fall där man försöker använda renovering och underhåll för att bygga helt nya kraftverk. Det finns mängder av exempel på mycket oseriöst agerande. Det måste ministern känna till. 116 (S): Jag kan hålla med den föregående talaren till i det han framförde. Det finns hur många historier som helst att dra fram på detta ämnesområde som visar med vilken nonchalans kraftbolagen agerar mot befolkningen och mot miljön. Vi känner till det som ministern framförde om vattendirektivet, att vi måste ha nått och att det finns många komplexa problemområden. Vi vet det. De allra flesta av oss som sitter i den här vet att vi inte kommer att vara framme vid målet 2020. Vi kommer inte att ha klarat av våra åtaganden om vattendirektivet till 2020. Vi kommer att få betala miljardskadestånd för att vi inte klarar av problemen. Där har vi ett gemensamt ansvar att tackla, för kostnaderna kommer att belasta hela statsbudgeten. Jag tycker att utredaren har gjort ett fantastiskt bra jobb. Men det senaste delbetänkandet, som kom , har ingenting med betänkandet om 4 kap. 6 § att göra. Ministern måste ta hänsyn till de remissbetänkanden som har kommit med det senaste delbetänkandet; det är självklart. Men de behöver inte tas i beaktande när det gäller 4 kap. 6 §, för precis som sade saknar det koppling till det övriga. Det är ett nationellt problem, och det har inte med vattendirektivet att göra. Jag säger som minister , centerpartist, sade en gång: Det måste bli ett slut på dessa onödiga processer. Det var många, hon sade det. har ytterligare en miljöminister från möjlighet att säga: Stoppa det här! Vi socialdemokrater anser som ett enigt civilutskott att skrivningen i tredje stycket ska bort. 117 (FP): Jag utgår nog ifrån att utredaren är lika seriös i båda sina delbetänkanden och att slutsatserna egentligen ligger på samma nivå. Det är viktigt att vi kan konstatera här att rättspraxis är sådan att ansökningarna egentligen inte borde lämnas in. Jag tror inte att vi kan lagstifta bort att man lämnar in dåligt underbyggda ansökningar. Sådana kommer att finnas vilken lagstiftning vi än har. Jag vill ändå framhålla att vi är eniga om att det betänkande som kom är ett bra betänkande. Där finns otroliga intressekonflikter; det märker man när man läser remissvaren hit och dit. Det finns en konflikt mellan elproduktionen och miljöintressena, och den är uppenbar. Sammanfattningsvis vill jag nog säga att detta delbetänkande är en bra utgångspunkt för den fortsatta diskussionen när det gäller att få en bättre balans mellan vattenkraft, biologisk mångfald, lokal miljö och så vidare. Den slutsats som trots allt står i utredningen om att det inte kommer att vara orimligt att detta påverkar energiförsörjning tror jag att vi får ha som utgångspunkt i diskussionen. , fru talman, är det viktigt att vi nu verkligen belyser konsekvenserna för energiförsörjning och energisystem så att vi kan fatta de riktiga besluten. Men jag tror inte att vi ska överdriva åt något håll, för det gagnar inte frågan om vi gör det hela alltför svart eller vitt. Dessutom känns det på något vis som att det dialoguppdrag som har med kraftindustrin i viss mån banar vägen när det gäller att tala med varandra. Det kommer att ge resultat . Vi måste naturligtvis prioritera. Vi måste vidta de åtgärder som gör den största nyttan först så att de blir kostnadseffektiva. 118 Miljöminister (C): har Kammarkollegiet 11 avgjorda och pågående mål och 5 mål som har påbörjats. Det är 16 mål. Man kan ha respekt för att detta drar resurser, men det är ändå ett hanterligt antal. Varför tycker jag då det? Frågan om regleringarna har diskuterats , och ingen har förmått att ta i den. Det har varit känt oerhört länge att här finns skikt av regler som rör vattenkraften. Det finns till och med tillstånd som grundar sig på urminnes hävd. Vi är i majoritet och i opposition, men jag tycker ändå att det förtjänar en viss respekt att man tillsätter en utredning som ska ta i hela denna svåra problematik för att försöka hitta fram till ett förslag om ett enat regelverk. Ett sådant skulle underlätta både för dem som är angelägna om skydd av fiske, biodiversitet och de olika ekosystemen och för dem som är angelägna om energiomställningen ur ett klimatperspektiv. Den avvägningen måste vi ha med oss, för vattenkraften betyder mycket också i den stora miljöfrågan. Vi måste hitta ett sätt att förena dessa intressen och göra det så bra som möjligt. Jag tycker att den utredare som har arbetat har gjort ett gediget arbete. Vi har ett enormt intresse för dessa frågor. I en sammanhållen lagtext som en miljöbalk tycker inte jag att man ska hålla på och dra saker ut och in ur olika paragrafer, utan man måste titta på helheten. Vi har sagt från regeringen att vi ska titta på helheten när det gäller vattenverksamheten, som detta är en del av. Vi har dessutom bett utredaren att särskilt fördjupa sitt arbete när det gäller tredje stycket i 4 kap. 6 § . Vi har ett underlag, och tillsammans med remissvaren måste vi analysera de åsikter och de argument som kommer fram på ett seriöst sätt, vilket vi också ska göra enligt grundlagen innan vi lägger fram förslag till . Jag kommer tillsammans med experterna på departementet nu att ta del av de 110 remissvaren. Vi kommer att jobba stenhårt med detta i . Det kanske tar lite tid, men några månader i perspektivet av och urminnes hävd måste det få vara värt när det handlar om att komma fram till en balanserad lösning när det gäller dessa frågor. Jag har full respekt för det engagemang som visas från de människor som är intresserade av fiske, av biodiversitet och av vattenflödena i de här bygderna. Men jag har också respekt för dem som är oerhört bekymrade över klimatfrågan. Här måste vi göra en vettig balansering och en vettig avvägning. Det innebär att vi på ett seriöst sätt måste behandla de remissvar som har kommit in, också sådana där remissinstanserna har åsikter om båda delbetänkandena. 119 (MP): Jag delar ministerns synpunkt att det är bra att ha ett helhetsperspektiv. Men just när det gäller frågan om tredje stycket i 4 kap. 6 § finns det ingen, vad jag har hört, som har sagt att den inte skulle kunna hanteras separat. Som jag har förstått det anser till och med regeringens utredare att det är fullt möjligt. I sitt andra anförande tog ministern upp balanskravet som ett argument. Då vill jag bara påpeka att av den svenska vattenkraften är det – alltså mindre än – som produceras inom de områden som omfattas av 4 kap. 6 §. Om man nu tänker sig att strykningen av tredje stycket skulle kunna påverka så mycket som, säg, av produktionen upp eller ned så handlar det om mindre än . Det är dessutom små kraftverk. De flesta – över 150 av de kraftverk som finns – spelar ingen som helst roll för balanskravet. Det är alltså ett dåligt argument. sade att man inte kan undvika att få in dåliga ansökningar. Det kan man såklart tycka. Men när vi nu har en liten mening som inbjuder till att lämna in ansökningar tycker jag att vi som lagstiftare har vissa skyldigheter. Vi bör ju ha en lagstiftning som respekterar dem som är markägare och har de här fallrättigheterna. Varför ska vi bjuda in till att ansöka när vi, och även de jurister som de konsulterar, vet att det här inte leder någon annanstans än till väldigt feta juristarvoden? Vi har erfarenhet av detta – ett fall. Ministern säger att ingen har kunnat ta i detta, och då vore det väl jättebra nu inför valet om vår nuvarande miljöminister visar att det är skitenkelt. Det är en väldigt liten proposition som behöver skrivas på det här området för att lösa just den frågan. Tänk vilka röster du skulle vinna på det! 120 Miljöminister (C): Jag har som sagt en väldig respekt för de människor som är engagerade både i det som handlar om bevarandet av olika fiskarter, ekosystem och traditionella landskapsbilder och för dem som arbetar mycket med klimatfrågan och den alternativa energin. är det här inte en skattedebatt, men jag kan notera att är berett att lägga 1 miljard extra i skatt på vattenkraft. Det säger kanske någonting. När det gäller den här svåra och komplexa problematiken är det inte bara att dra ut en fråga när man har så här olika samhällsintressen som måste avvägas på ett balanserat sätt. Det är också svårt när vi har tillstånd i fem sex olika rättsregelskift som går inte bara över decennier utan även och detta ska hanteras på ett balanserat och seriöst sätt. Jag är glad över att vi har tillsatt den här utredningen för att titta på problemen och att vi har ett delbetänkande just runt den speciella problematiken med 4 kap. 6 § tredje stycket men också att vi har fått in 110 remissvar. Det innebär oerhört mycket arbete att ta det jobb och det engagemang på allvar som människor, organisationer och företag har visat genom att skriva sådana långa och seriösa remissvar. Det innebär att vi måste ha en seriös beredningsprocess i . Därför, fru talman, ber jag att få återkomma i denna viktiga fråga när vi är klara med den beredningsprocessen. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2013/14:206 om överskott av utsläppsrätter 121 Miljöminister (C): har frågat mig om försäljning av framtida överskott av utsläppsrätter och om ett ställningstagande kring intäkterna från försäljningen av utsläppsrätter från reserven för nya deltagare. Till att börja med vill jag säga att EU:s system för handel med utsläppsrätter är centralt för EU:s klimatpolitik och för att klara EU:s klimatmål – både på kortare och . Därför är jag djupt oroad av nuvarande situation där systemets prissignal har blivit alldeles för svag för att styra mot de långsiktiga investeringar som behövs i hela . EU:s kommande behov av investeringar i energisektorn är mycket stora, och beslut som undviker inlåsning i fossil teknik brådskar. lider alltså handelssystemet av ett stort utbudsöverskott som beräknas till nästan två miljarder utsläppsrätter. Det är också oroande att flera börjar tala om nationella åtgärder inom den handlande sektorn. Sådana åtgärder riskerar att steg för steg urholka handelssystemet och leda till ännu lägre priser och lägre kostnadseffektivitet i slutänden. Även i förs det fram förslag om att vi bör införa kompletterande styrmedel inom handelssystemet. Men handelssystemet syftar till att minska utsläppen från utsläppsintensiva verksamheter i hela EU på ett konkurrensneutralt sätt och med bibehållen konkurrenskraft för . Åtgärder för att stärka systemet måste därför till på EU-nivå. Det är därför regeringen har stött förslaget om att ändra tidsprofilen för auktionering av utsläppsrätter, det så kallade backloadingförslaget. Det är ett första steg för att möta utbudsöverskottet, och kan det slutligen genomföras. Det är också därför regeringen tydligt har stött kommissionen i att lägga fram ett förslag på mer långsiktiga och strukturella åtgärder i handelssystemet. Vidare ska man därför heller inte överskatta effekten av den försäljning av utsläppsrätter som skedde från reserven för nya deltagare på grund av ett gammalt beslut . Detta var utsläppsrätter som redan var utlovade till den handlande sektorn. Totalt delades det ut ca 110 miljoner utsläppsrätter under den andra handelsperioden i enlighet med . Att restpotten på 1,3 miljoner utsläppsrätter sedan såldes, enligt tidigare överenskommelse och enligt löfte till den handlande sektorn, är inte uppseendeväckande utan god hushållning med statens finansiella tillgångar i enlighet med budgetlagens krav. De utgör inte ens av det totala utbudsöverskottet inom handelssystemet. Kommande eventuellt överskott inom EU- och FN-systemen har vi tidigare debatterat . Möjligheten till handel med utsläppsrätter finns för att skapa flexibilitet gällande när i tiden och var i världen utsläppsminskningarna ska ske. Handel är därmed något bra och leder till att vi kan åstadkomma mer utsläppsminskning för pengarna. Därmed inte sagt att eller något annat land ska sälja sitt överskott på ett sätt som gör att andra inte behöver anstränga sig. Men med tanke på klimatutmaningens omfattning är det nödvändigt att tillvarata möjligheterna att begränsa kostnaderna för utsläppsminskningar genom effektivt internationellt samarbete. Ett eventuellt överskott bör hanteras så att de totala nettoutsläppen inte ökar och förvaltas i enlighet med det internationella regelverket. När det gäller överskott av utsläppsutrymme inom FN-systemet är efterfrågan obefintlig. Det står klart efter överenskommelsen i , då vi såg till att det inte fanns några kunder som skulle handla de stora mängder överblivna utsläppsrätter som fanns. Jag ser inte framför mig att den situationen kommer att ändras . Inom EU:s utsläppshandelssystem kan man konstatera att i och med övergången till tredje handelsperioden finns ingen reserv som medlemsländerna har rådighet över. Det är då alltså enbart de ingående verksamheterna i handelssystemet som har att hantera ett eventuellt överskott. Då är ju handel själva poängen med systemet. Vad gäller inkomsterna från försäljningen av utsläppsrätter från reserven för nya deltagare inkommer dessa på inkomsttitel på statsbudgeten i likhet med övriga inkomster. Att öronmärka dessa till något särskilt ändamål strider mot de svenska budgetprinciperna och är därför inte aktuellt. 122 (V): gav miljöminister i uppdrag att sälja 1,5 miljoner utsläppsrätter till en eventuell köpare. Här i min hand har jag det regeringsbeslut som har skrivit under. lyckades sälja 1,3 miljoner av de utsläppsrätterna. En utsläppsrätt motsvarar ett ton, så det handlar alltså om koldioxid som sålde till köparen . Jag tycker att det här är en viktig fråga att diskutera med miljöministern, och jag vill tacka för det svar som jag har fått. Jag tycker att det här är viktigt. Det faktum att har sålt 1,3 miljoner utsläppsrätter av vårt överskott är en signal om hur man ser på själva systemet med handel med utsläppsrätter. och jag är överens om att EU:s handelssystem när det gäller utsläppsrätter är EU:s i särklass viktigaste styrmedel för att minska utsläppen. Precis som sade här tidigare finns det ett stort problem med handelssystemet. finns det nämligen ett överutbud av utsläppsrätter. Det finns alltså fler utsläppsrätter än det finns köpare till. Därför är det otroligt viktigt att få ned antalet utsläppsrätter på marknaden. Annars kan priset på att släppa ut också gå ned. Om detta är och jag helt överens. skrev också en väldigt fin debattartikel i som handlade om att vi måste bringa ned det totala antalet utsläppsrätter på marknaden i EU så att det blir färre utsläppsrätter, så att vi på så sätt kan få upp priset. Den debattartikeln skrev hon . ger hon alltså i uppdrag att sälja över en miljon utsläppsrätter. Detta är väldigt märkligt, för när man säljer ett överskott av utsläppsrätter på det här sättet innebär det att någon annan kan använda dessa utsläppsrätter och smutsa ned med över en miljon ton koldioxid på annan plats i . Alternativet hade förstås varit att annullera och inte använda dessa utsläppsrätter. Det är också precis det som våra expertmyndigheter och har uppmanat och andra politiker att göra. I en rapport skriver de båda myndigheterna att ett överblivet utrymme () bör annulleras. Jag vill därför fråga miljöministern: gick du emot dina egna expertmyndigheter och sålde överskottet av utsläppsrätter? Jag vill också fråga vad hon egentligen menar när hon i svaret säger att försäljningen av överskottet inte är uppseendeväckande utan att det bara handlar om någon promille av det totala överskottet av utsläppsrätter. Tänk, , om invånarna i eller skulle resonera på samma sätt: Det vi gör här är bara en liten droppe i havet, så vi behöver inte bry oss om klimatet. Är det att ta ansvar för klimatet? 123 Miljöminister (C): Tack för interpellationen, ! Den ger oss möjlighet att klargöra en del viktiga saker. Först och främst kan man – och det kanske jag inte behöver göra i det här inlägget – tala om hur många olika system det finns för handel med utsläppsrätter i olika sammanhang och hur många olika regelskikt det handlar om. Den sista delen av reserven för nytillträdande i den gamla europeiska klimatöverenskommelsen, New Entrants Reserve, är den del som vi diskuterar här och som vi har clearat genom det beslut som har tagits. kan jag säga att det vore väldigt bra om invånarna i eller gjorde som den . Jag ska göra en jämförelse med hur vi har gjort med olika utsläppsrätter. När det handlar om Clean Development Mechanism, det vill säga ökade köp av CDM-krediter, köper 40 miljoner krediter. Det betyder att vi betalar för tekniktransfer genom att använda utsläppsrätter. Det handlar om 40 miljoner krediter till fattiga länder. Låt mig ta ett annat exempel: och EU lyckades i förhandla. Jag var själv mycket aktiv i de diskussionerna. lyckades man förhandla fram begränsningar i överföringen av AAU:er, alltså utsläppskrediter under FN:s Kyotoprotokoll, till nästa åtagandeperiod. Det är en överenskommelse på helt frivillig grund och ett tillägg till klimatförhandlingarna som handlar om en minskning med grovt uppskattat 11 miljarder krediter. Det första gällde alltså 40 miljoner krediter och det andra 11 miljarder krediter. Mitt tredje exempel är backloadingbeslutet inom den europeiska handeln med utsläppsrätter. Det beslutet har vi från regeringens sida och jag personligen jobbat oerhört hårt för att få på plats. Beslutet innebär ett tillfälligt – tyvärr bara tillfälligt, men ändock – undandragande av 900 miljoner krediter ur EU ETS. Det är ett första viktigt steg mot riktiga reformer, som måste vara i den storleksordningen att de gör skillnad. Det är så vi hanterar handeln med utsläppsrätter. Det finns fortfarande äldre beslut från gamla överenskommelser som måste effektueras. Jag tror att detta borde vara det sista i och med det beslut som regeringen fattar, så att vi nu går över , där den här sortens beslut inte blir aktuella. Det är jag väldigt glad över. Jag har själv varit med om att förhandla fram den tredje handelsperioden och de regler som ska gälla där. Så är det. Vi kanske kan hjälpas åt att sprida denna kunskap till om hur man kan göra med handel med utsläppsrätter i olika sammanhang. 124 (V): Som mycket väl vet var jag också med och förhandlade om EU:s nya handelssystem för utsläppsrätter. Tyvärr har vi inte möjlighet att gå in i alla intressanta detaljer i det. Jag vill gärna fokusera på de grundläggande principerna och sådant som jag inte tyckte att jag riktigt fick svar på här. Det gäller egentligen själva grundfrågan. och jag är helt överens om att ett problem är det stora överutbudet av utsläppsrätter i handelssystemet . Det finns för mycket utsläppsrätter, för att tala klarspråk. En utsläppsrätt, alltså ett ton koldioxid, kostar på EU:s utsläppsmarknad. Att släppa ut ett ton i kostar med vår koldioxidskatt mer än . Det är alltså en skillnad på mer än faktor 20 här. Det här är och jag helt överens om. Vi är också överens om att vi vill minska överskottet. Då har jag en rak fråga till som jag inte fick svar på tidigare: Blir det bättre eller sämre av att ett land säljer sitt överskott, som du gjorde ? Det är det ena. Det andra som jag vill fråga om är: Du säger att detta inte är uppseendeväckande och att det gäller bara . Min poäng är att vad hela klimatfrågan handlar om är att alla måste ta sitt ansvar. Jag tror inte att vår miljöminister ser lättvindigt på dessa otroligt viktiga frågor, men om man nu anser att utsläpp av koldioxid är så lite att det inte spelar någon roll tycker jag att det är allvarligt. Jag skulle också vilja veta vad regeringen gör med intäkterna från försäljningen. Man sålde ju utsläppsrätterna till och fick för dem. Kan man inte se till att använda pengarna till klimatåtgärder? Det är ju egentligen svenska folkets klimatminskningar. Det handlar ju om saker som vi har gjort i för att minska utsläppen. Med försäljningen kan nu utsläppen ske på någon annan plats. Borde man inte då åtminstone se till att intäkterna går till klimatåtgärder? Jag ska avsluta med att säga att både och jag vet att politik i allt väsentligt är en förtroendebransch. Förtroendet för oss politiker blir tyvärr allt lägre. Därför är det väldigt viktigt att vi politiker håller det vi lovar. Då, , tycker jag inte att det håller att man ena dagen skriver en debattartikel på där man säger att antalet utsläppsrätter i EU:s handelssystem måste minska som man ger myndigheten i uppdrag att sälja utsläpp. Tycker du att det håller, ? 125 Miljöminister (C): Ja, det är nog så att både och jag tar klimatfrågan på oerhört stort allvar. Det är nog också så att både och jag tycker att man måste honorera det man har sagt. Det gäller också utsläppsrätter som redan var utlovade till den handlande sektorn. Det är också ett beslut som ska honoreras. Vad har då gjort i totalen, jämfört med de 1,3 miljoner tonnen? Vi har köpt, för CDM-krediter, motsvarande . Vi har sett till att undandra 11 miljarder krediter i FN:s handelssystem. Det här är bara . Och vi har sett till, när det gäller framtiden för handeln med utsläppsrätter, att det blir ett undandragande av 900 miljoner krediter. Det kan man lägga i en stapel, som blir hög.