prot · H109116 · 2014-05-28 00:00:00 — Det skulle jag också göra. Men i avsaknaden av dem är det bättre att vi tecknar en mängd bilaterala avtal, att vi har lapptäcket. EU skulle naturligtvis kunna säga: Låt oss sluta vår ekonomi och ställa oss vid sidan om och inte ha några frihandelsavtal. De andra kommer fortfarande att finnas. Jag tror dock att även EU har en roll att spela som förmedlare av information och av allt som handel för med sig. Men det förutsätter att vi har avtal. Du har inte svarat på frågan. Är det ändå inte bättre att EU gör det här än att vi inte har något i avsaknad av WTO:s överenskommelse? Implicit har du sagt att du faktiskt tycker det eftersom du inte reserverar dig mot hela förslaget. Men när du talade här fick man den motsatta uppfattningen. 137 HANS (V) replik: Det är ingen hemlighet att jag har haft flera debatter i kammaren, med bland annat handelsministern, om förhandlingarna med både och när det har gällt fackliga rättigheter och mänskliga rättigheter. Det gäller också flera andra handelsavtal där vi har sett problem i processerna med både vad man väljer att prioritera och avvägningen av ekonomiska frågor kontra mänskliga rättigheter. Vi har haft starka invändningar när det gäller hur EU har agerat och lagt upp förhandlingarna. Vi tycker att EU alltför ofta har agerat arrogant och utnyttjat sitt övertag i förhandlingarna till sin egen fördel. Vi har också varit skeptiska till de väldigt tydliga kraven på att syd ska öppna upp sina marknader som EU kvarhåller ett omfattande stöd till sin egen jordbrukssektor. På de punkterna har jag haft debatter med bland annat handelsministern, i de olika talarstolarna. Det är alldeles uppenbart att står bakom de fyra betänkandena, samtliga fall. Vi har inte valt att motionera. Vi har inte heller valt att reservera oss mot något av betänkandena. Däremot har vi i särskilda yttranden uttryckt den kritik vi har haft under processens gång. Däri ligger också svaret på fråga. Det är uppenbart för den som läser betänkandena. 138 (KD): I denna debatt avhandlar vi flera olika avtal som Europeiska unionen ingår. Det är avtal om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och frihandelsavtal mellan EU, och ramavtal om partnerskap och samarbete mellan och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och . Varje avtal skiljer sig åt i graden av integration med Europeiska unionen. med är ett blandat avtal, det vill säga att både Europeiska unionen och medlemsstaterna är avtalsparter tillsammans med de berörda länderna. Avtalet mellan Europeiska unionen och är det första avtal EU har ingått med en annan region. Det är också unikt genom att vara det första frihandelsavtalet mellan två regionala organisationer. Ett associeringsavtal är den mest avancerade typen av avtal som EU sluter med ett land eller en region. En grundtanke med associeringsavtalet är att de tre pelarna – politisk dialog, samarbete och handel – ska komplettera varandra. För att sådana avtal ska förhandlas förutsätts att det finns en avsikt att skapa en stark och långsiktig relation baserad på ömsesidigt förtroende samt gemensamma värderingar och principer. Avtalet ger en rättslig ram för alla aspekter av EU:s förbindelser med . I ramavtalet med inrättas ett ramverk för de bilaterala förbindelserna där grunden ligger i rättsligt bindande åtaganden om respekten för mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen, demokrati och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen. omfattar även migration och ekonomiska frågor inklusive handel och investeringar. Dessutom breddas samarbetet till en rad andra områden, såsom utvecklingssamarbete, miljö och klimatförändringar, utbildning och kultur samt bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet. I samma anda är avtalet med uppbyggt. Slutligen innebär frihandelsavtalet mellan och – – att ett frihandelsområde för varor och tjänster upprättas mellan parterna. En omfattande avveckling sker av tullar för industri- och jordbruksprodukter. Parterna åtar sig också att gradvis avskaffa olika former av handelshinder, liberalisera marknaderna för tjänster och offentlig upphandling samt ge ett effektivt skydd för immateriella rättigheter. Handel och investeringar ska ske med respekt för standarder inom miljö- och arbetsmarknadsområdet, och parterna har åtagit sig att samarbeta kring skydd för miljön och respekt för grundläggande normer på det arbetsrättsliga området. Avtalet innehåller också rättsligt bindande åtaganden om respekt för mänskliga rättigheter och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen. Vi har alldeles lämnat bakom oss en intensiv period av Europapolitiska frågor av stor aktualitet i och med det avslutade Europaparlamentsvalet. Våra kristdemokratiska kandidater har varit ute på gator och torg och framhållit vikten av att EU arbetar med rätt saker och frågor, som EU bör och ska ta ansvar för framöver i enlighet med de fördrag som reglerar dess mandat. Handelspolitiska frågor är ett område som vi anser gagnas av att Europeiska unionen sköter det gemensamt. Som medlem i Europeiska unionen sker handelspolitiska intressebevakning som en del av EU:s gemensamma handelspolitik. Så gott som alla delar tillhör unionens exklusiva befogenhet. Exklusiv befogenhet gällande handelspolitiken betyder att kommissionen lägger fram gemensamma förslag angående handelspolitiken och förhandlar om avtal med tredje länder. Kommissionens roll syns också i att den för EU:s talan i . Trots att kommissionens ställning inom handelspolitiken är stark och synlig är det som fattar de slutgiltiga besluten. Europeiska unionens råd, ministerrådet, som består av företrädare för medlemsstaternas regeringar, fattar beslut om förhandlingsmandat och internationella avtal och olika slag av handelspolitiska åtgärder. Kommissionen är förpliktad att regelbundet konsultera medlemsstaterna. Därför kan medlemsstater, som , aktivt påverka innehållet i handelspolitiken under olika skeden i processen, vilket sker genom svenska representationens arbete i . välkomnar och stöder dessa avtal som främjar handel och samarbete i olika former med dessa länder. Genom samarbetsavtal stärker vi den politiska dialogen och fördjupar samarbetet på ett stort antal områden. slår vakt om frihandelslinjen, som är ett av fundamenten för en fortsatt global välfärdsutveckling. Frihandel skapar förutsättningar för tillväxt och utveckling. För att tillväxten ska bli hållbar krävs att hänsyn tas till miljön och till sociala effekter av handeln. är ett exportberoende land, och vår ekonomi gynnas av ökad handel med omvärlden. Frihandeln är och ska fortsätta att vara en grundstomme i Europapolitiken. EU:s inre marknad gynnar i sig världshandeln, men handeln med omvärlden behövs som ekonomiskt drivkraft och för produktivitetsutvecklingen i . Utrikeshandel skapar dessutom fördjupade relationer länder emellan som ökar förståelse och samhörighet och som därmed bidrar till att förebygga konflikter. Vi välkomnar därför att EU förhandlar om avtal med de snabbt växande ekonomierna i , med , och , liksom med delar av om samarbetsavtal, som även omfattar en politisk dialog. Ett handels- och investeringsavtal mellan och skulle bli det största bilaterala avtalet någonsin och ge stora ekonomiska fördelar för båda parter liksom för världsekonomin i stort. Avtalet är tänkt att inte begränsas till avskaffande av tullavgifter, utan det ska även anpassa industriregler och tekniska produktstandarder. Det skulle kunna skapa en bas för globala regler, vilket är angeläget i konkurrensen med växande ekonomier i andra delar av världen. Låt mig också nämna att vi välkomnar de fördjupade frihandelsavtal med EU:s grannländer i öst och syd som ska öppna upp för handel och ge stöd till marknadsutveckling, som det ställs krav på ekonomiska och demokratiska reformer. Internationell handel är en förutsättning för ekonomisk utveckling i fattiga länder. Därför måste handeln och biståndspolitiken gå hand i hand. Vi vill utveckla Europeiska unionens handelsfrämjande bistånd, Aid for trade, som ökar utvecklingsländernas kapacitet att ta del av globaliseringsfördelar. Handelsrelationer med utvecklingsländer kräver ett annat förhållningssätt av oss i EU än vid handel med ekonomiskt jämlika partner. EU bör fortsätta med slopande av exporttullar för de minst utvecklade länderna och verka för att fattiga länder kommer längre fram i handelskedjan, så att de inte fastnar i rollen som endast råvaruproducenter. Här finns inget utrymme för protektionism från EU:s sida. EU bör även lägga mer kraft på att verka för minskade handelshinder mellan utvecklingsländer som ofta kan vara högre än mellan dessa länder och Europeiska unionen. För är det också viktigt att EU tar vara på möjligheterna att genom handelsavtal med utvecklingsländer påverka samhällsutvecklingen i positiv riktning, till exempel genom särskilda klausuler med krav på mänskliga fri- och rättigheter. anser att främjandet av demokrati och mänskliga fri- och rättigheter ska ha absolut prioritet i EU:s utrikespolitik. För är det oerhört viktigt att dessa avtal, som skrivs under, verkligen utnyttjar de olika ben som finns för att få inflytande och en verklig dialog i frågor som mänskliga fri- och rättigheter. Vi förväntar oss detta. Vi vill se ett EU som aktivt bevakar dessa frågor i den bilaterala dialogen med de berörda länderna som vi har möjligheten att diskutera. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandena. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Följande dokument anmäldes och bordlades: Motion försvar i skuggan av av m.fl. (SD) Motionen väcktes med åberopande av 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av händelse av större vikt. Motionen hade följande lydelse: Förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återaktivera värnplikten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beredskapskrediten skall utnyttjas för att täcka omedelbara materielbehov i försvaret. Motivering I samband med det förra försvarsbeslutet ställde sig den dåvarande bakom en bedömning av det långsiktiga säkerhetspolitiska läget. I detta försvarsbeslut kodifierades det som den borgerliga regimen sedan har upprepat vid ett stort antal tillfällen, nämligen att det finns inga hot mot och det är osannolikt att det uppstår ett läge där ett enskilt land drabbas av militära maktmedel. I den dåvarande försvarsberedningen talar man också om ett så kallat lackmustest för utveckling: I utrikespolitiskt hänseende kommer det ryska agerandet mot länder som tidigare ingick i att vara ett lackmustest på vilken väg väljer. De senaste månadernas utveckling i visar med all önskvärd tydlighet vilken väg som har valts, nämligen att det verkligen inte är otänkbart för en stormakt att påverka situationen i ett enskilt europeiskt land med militära (och andra) maktmedel. Det hotfulla beteendet från de mobiliserade ryska truppernas övningsverksamhet vid den ukrainska gränsen, uppenbart ryska trupper aktiva på samt ett högst troligt ryskt deltagande bland de proryska demonstranterna i östra visar att klassiska militära påtryckningar fortfarande ses som en del i stormaktens utrikespolitiska verktygslåda. Det är nu tydligt att en förändring i omvärldsläget har ägt rum och att det förra försvarsbeslutets omvärldsbedömning har varit felaktig. geopolitiska läge är bättre än . Vi har inte stora ryskspråkiga minoriteter innanför våra gränser och ingen landgräns mot längre. Trots det befinner sig i omedelbara närhet och det är självklart att en stormakt i vårt närområde som redan vid upprepade tillfällen har demonstrerat att man är beredd att använda sin armé mot mindre grannar när man finner det lämpligt är något som måste tas på allvar. har den svenska säkerhetspolitiken gentemot vilat på antagandet att om vi bara handlar med och samarbetar med så kommer landet att transmogrifieras till ytterligare ett stort europeiskt land med västliga värderingar och ett mörkt förflutet – ett i öster. Istället förefaller hålla fast vid sin egen väg. En lärdom från det läge som den nya ukrainska regimen i befinner sig i med en oövad försvarsmakt och föråldrad utrustning i ett läge med ett skarpt militärt hot från en stormakt är att en mer rimlig utgångspunkt för svensk säkerhetspolitik sannolikt är den gamla maximen varje land har en armé - sin egen, eller någon annans. Redan i det förra försvarsbeslutet höll man öppet för att ett allvarligt försämrat internationellt läge skulle kunna medföra att värnplikten återaktiverades: Om försvarsberedskapen så kräver bör personalförsörjningen även kunna baseras på en tillämpning av lagstiftningen om totalförsvarsplikt. När med knapp majoritet beslutade om att lägga värnplikten vilande 2009 så markerades att det var möjligt att återaktivera värnplikten under vissa förutsättningar: Totalförsvarspliktiga ska vara skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt enligt 4 kap. lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt endast om regeringen med hänsyn till försvarsberedskapen beslutar det. Vi menar att det nu har uppstått en situation där det är uppenbart att försvarsberedskapen kräver just detta. Inte ens om man likt regeringen håller fast vid att insatsorganisation 14 är tillräcklig för landets försvar så klarar det personalförsörjningssystem som faktiskt existerar i detta nu av att fylla hela organisationen, trots att regeringen har varit mycket tydlig med att just är tillgänglighet här och som är målsättningen med insatsförsvaret. Givet att det internationella läget har försämrats kraftigt så duger det helt enkelt inte att hänvisa till en försvarsreform som kanske är fullt genomförd . Kraven på det svenska försvaret finns , inte någonstans i en dimmig framtid. Med hänvisning till detta är det vår mening att lagen om totalförsvarsplikt bör återaktiveras för att med användning av denna lag kunna se till att rekryteringen till den svenska försvarsmakten kan säkerställas. Den nu nödvändiga kursändringen för försvarspolitiken innebär också ett behov av stora initiala satsningar på materiel. Från sida har budgetförslag med den innebörden lagts i , vilket övriga partier har valt att inte ställa sig bakom. När vi nu står inför en situation där behovet av ett förstärkt försvar har gått upp för övriga partier i så är det troligt att de nuvarande anslagen inte räcker. Redan innan regeringen gjorde sitt försvarsutspel så fanns ett omfattande behov av materielinköp som har vuxit sig allt större , beroende på att regeringen har valt att inte tilldela försvaret tillräckliga medel för erforderliga inköp. Det är därför svårbegripligt att man i och med de senaste uttalandena från regeringen i realiteten lägger till ytterligare materiel till en redan underfinansierad försvarsmaterielbudget. Ekvationen går inte ihop, men det finns dock en möjlig lösning. I den av beslutade budgeten finns ett utrymme för den så kallade beredskapskrediten, som bemyndigar regeringen att använda ur Riksgälden som beredskapskredit i händelse av krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Enligt vår mening är det internationella läget nu så dåligt och det svenska försvarets behov nu så stora att detta sammantaget kan ses som ett sådant utomordentligt förhållande vilket föranleder att denna beredskapskredit måste aktiveras. Det kan ses som en drastisk åtgärd, men att vänta med att använda denna åtgärd tills en konflikt som involverar hinner bryta ut innebär att man befinner sig i en betydligt sämre strategisk situation än om man istället har gjort det i förväg och därmed kunnat bygga upp en förmåga – något som för övrigt gäller generellt inom försvarspolitiken. Denna aktiverade beredskapskredit kan sedan användas för att finansiera såväl en aktivering av värnpliktslagstiftningen som till inköp av nyckelmateriel. Detta bör tillkännage som sin mening. (SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD)Per Ramhorn (SD) (SD)(SD) (SD)(SD) (SD) 17 § Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2013/14:496 Gränshinder i av (S) till statsrådet (M) 2013/14:497 Skydd för uppfinnare mot patentintrång av (S) till justitieminister (M) 2013/14:498 Minskad användning av kemikalier i textilier av (V) till miljöminister (C) 2013/14:499 Miljöbelastningen på och tullstationen i av (S) till finansminister (M) 2013/14:500 Trängselskatt och avgift för utländska fordon av (S) till finansminister (M) 2013/14:501 Missbruk av visstidsanställning av (S) till arbetsmarknadsminister (M) 2013/14:502 Ändring av trängselskattesystemet i östra i av (S) till finansminister (M) 2013/14:503 Det svenska modeundret och utbildningspolitiken av (MP) till utbildningsminister (FP) 18 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2013/14:641 Demokratikrav på medlemsstater av (S) till statsrådet (FP) 2013/14:642 Ekonomisk press på juntan i av (S) till statsrådet (M) 19 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade kommit in: 2013/14:617 Ratificering av Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod av (V) till miljöminister (C) 2013/14:618 Ratificering av 2010 om biologisk mångfald av (V) till miljöminister (C) 20 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen från sammanträdets början till och med 7 § anf. 31 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med 9 § anf. 68 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 12 § anf. 105, av andre vice talmannen därefter till och med 14 § anf. 128 (delvis) och av förste vice talmannen därefter till sammanträdets slut.