prot · H10971 · 2014-02-20 00:00:00 — När du tryckte på de knappar som avgör vilka beslut som tas i riksdag sade du ja till ytterligare en skattesänkning och nej till mindre klasser. Så stor var den samsynen. En tredjedel av pojkarna kan inte läsa i nionde årskursen i vårt land , i alla fall inte tillräckligt för att kunna ta till sig de kunskaper som skolan ska ge. Jag tror att de allra flesta dessutom förstår hur svårt livet blir i vårt kunskapssamhälle om man inte kan läsa. Detta borde skoldebatten handla om, och detta kommer Socialdemokraterna att fortsätta lägga fram förslag för att bekämpa. Vi satsar på mindre klasser, investeringar för lärarna och strukturerad hjälp och stöd för de elever som har störst behov. Vi kommer att fortsätta att driva den här politiken oavsett hur en trött och uppgiven borgerlig ministär upprepar att vi är överens. Vi blir inte överens förrän vi gör saker som forskningen visar kommer att hjälpa upp skolresultaten. Det räcker inte att säga saker, . Det handlar om att göra saker. 108 (M) replik: Det är oerhört viktigt att också göra saker och ta ansvar. Det är därför Alliansen har valt att satsa mer på den svenska skolan än vad gjorde som skolminister. Det är därför vi har sett till att det nu finns fortbildning för lärare och infört karriärtjänster. När vi tittar framåt ser vi att det kan vara som så att vi behöver mindre klasser. Det kan också vara som så att det på en del platser finns en utmaning i de lägre åldrarna. Vi tror generellt att vi behöver mer av tidigt stöd, mer av undervisningstid och fortsatta satsningar på lärarna. Men allt detta tycker ju även du, . Det är det här som blir så oerhört intressant. Du vill till och med förneka att vi är överens när vi är det. Kan du inte vara ärlig och säga precis som det är? Då blir konfliktlinjen: Med vem vill du genomföra din politik, och hur ska den finansieras? Vi i Alliansen förbereder oss gemensamt för att ge tydliga besked. Vi är dessutom tydliga med att utbildning för oss är den viktigaste prioriteringen framåt. Jag konstaterar att de rödgröna partierna inte vill förbereda sig gemensamt, men att Socialdemokraterna har givit ett besked om att man vill göra en stor bidragssatsning. Det är väl rimligt att vi då ställer frågan: Hur mycket av de skolsatsningar ni talar om kommer detta att tränga undan? Vi kommer att fortsätta att ställa de frågorna. Jag tror att väljarna vill ha besked. Alla vi är engagerade i att få en bra skola. Konflikten handlar om hur man finansierar det och med vem man genomför det. Alliansen tänker ta ansvar för att fortsätta att stärka kunskapsskolan. Vi välkomnar att Socialdemokraterna nu delar många av våra skolförslag. Ni får också gärna redovisa hur ni vill finansiera dem. 109 (FP): och regeringen har av sjunkande skolresultat påbörjat en omfattande omläggning av skolpolitiken. Trots alla utspel och tuffa ord i kammaren finns det egentligen inget alternativ till och alliansregeringens skolpolitik. från Socialdemokraterna är provocerad av de sjunkande skolresultaten. Min fråga är då: Varför dröjde det till innan provocerades av de sjunkande skolresultaten? De hade sjunkit i 15–. Men det är bättre att provoceras och reagera på de sjunkande skolresultaten nu än aldrig. Den stora skillnaden förblir synen på skolans uppdrag. Vi förordar kunskap, lärarkompetens, ordning och arbetsro. Mot detta står en kravlös politik som lett till elever utan behörighet till gymnasiet, avhopp och ungdomsarbetslöshet, lärare som anställs utan behörighet och obefintliga karriärvägar för lärare. Till detta vill vi från nämna de negativa effekter vi kan se efter kommunaliseringen av skolan. Flera faktorer har bidragit till den situation vi kan se i många kommuner. Lärare och rektorer hinner inte med sitt huvuduppdrag. Aldrig har det efterfrågats så många nationella initiativ och reformer som det kommer fram , inte bara från lärarfacken utan även från socialdemokrater och miljöpartister. Kanske är det ett tecken, ett första steg, till att gå fram och förstatliga skolan. Grundskolebetänkandet omfattar den största skolformen. Nästan 900 000 elever vistas tillsammans med sina lärare på sin arbetsplats. Vilka beslut vi väljer att fatta här har avgörande betydelse för deras framtid. Skolans kvalitet måste höjas. Det handlar inte om enkla lösningar, som vi hör om ibland i debatten, som mer pengar eller mindre klasser. och Socialdemokraterna högprioriterar mindre klasser. Men det tog hela innan använde orden mindre klasser. Han har säkert tagit intryck av och utredaren som besökte utskottet . Den är ett stöd för våra reformer. Det är också den som kom 2007 och som slog fast att det absolut viktigaste är kompetensen hos lärarna i skolan. verkar ha följande princip: är bra när deras egna åsikter bekräftas, och då använder de sig gärna av . Men varför kritiserar de då så hårt våra förslag för att komma åt problem med kunskapsutveckling, skolk och låga lärarlöner? slår ju fast att det är särskilt på dessa områden som vi har förbättringspotential i . Därför har vi trots politiskt motstånd från S, V och MP infört skriftliga omdömen och till och med läsa-räkna-skriva-garantin, som förutsätter kunskapskontroller för att kunna sätta in rätt stöd . Det är vi som har infört karriärtjänster, ny lärarutbildning och högre kunskapskrav. Det nämndes tidigare att det enligt är helt centralt att ha höga förväntningar på eleverna. Stärker man kunskapskraven och skärper betygskriterierna har man också högre förväntningar på eleverna. Prestationerna i är avgörande för resultaten i gymnasieskolan. Utan tillräckliga förkunskaper kommer fler att tvingas läsa om eller riskerar att hoppa av gymnasieskolan. För att lyfta fram några frågor i betänkandet, som vi trots allt debatterar, ligger fokus på utbildningens innehåll och vikten av basfärdigheter. och regeringens politik har prioriterat detta i form av nationella satsningar med en ny skollag, nya kursplaner och inte minst genom att säkra ämnesbehörigheten i undervisningen. Det var Socialdemokraterna som avskaffade speciallärarna, och det är vår regering som har återinfört speciallärarna. Vi har också satsat på läsa-räkna-skriva-garantin. påstår att vi inte har levererat det vallöftet. lade fram en motion 2005 om en läsa-räkna-skriva-garanti. Dåvarande majoritet i utbildningsutskottet yrkade avslag på den motionen. Det finns noll trovärdighet i det ni i står och säger här. talar också om vikten av att satsa på de ämnen, läsningen och matematikämnet, där vi har haft sjunkande resultat åtminstone . Därför är det på sin plats att plats att satsa på Matematiklyftet. nämner inte ens de 650 miljonerna. De har inte gått till lärarlöner. Men det är lärarna som är mottagare av satsningen. presenterades satsningen på Läslyftet med 300 miljoner. Det är en direkt åtgärd som grundas på vad tidigare skolverksrapporter och sedermera även har visat. Vi vill ta ytterligare steg, som kollegerna har nämnt i utskottet, med att utöka skolplikten och reformera skolan. Det är trots allt 15–som lämnar utan behörighet. De ska erbjudas ett extra år i för att bli behöriga till gymnasiet. Inget politiskt parti på den sidan har visat vad man tycker om det förslaget. Det är väldigt intressant. Jag råkar komma från , där Socialdemokraterna tog bort alla intagningskrav till gymnasieskolan när grundkravet var svenska, matematik och engelska. Man kunde ha noll poäng och komma in på gymnasiet. Det är vi som satsar på skolan. Det är vi som höjer lärarnas löner. har totalt glömt bort att vi har en skola och en huvudman. Det är de som är ytterst ansvariga för lärarnas och rektorernas villkor. Vill ni gå med oss och förstatliga skolan, så säg det . 110 i (C): Vågorna har gått höga både här i kammaren och över huvud taget i den skolpolitiska debatten här i . Det finns en risk för att de svarta rubrikerna och problembeskrivningen på något sätt får bli sanningen för var skolan befinner sig. Det är helt felaktigt. Trots svikande resultat i PISA-undersökningen är det ett antal skolor som presterar bra. Det blir därför en jättekonstig debatt där allting dras över en kam, och det svartmålas som att det vore förödande på olika sätt. Det är klart att vi är bekymrade över sjunkande resultat. Inte minst var ännu en väckarklocka på olika sätt i debatten. Slutsatserna både efter den och efter den utredning som lämnades som handlade om reformen med kommunaliseringen som genomförds för lite visar på vad som vore oerhört avgörande för att vända utvecklingen. Man slår fast att lärarna är skolans viktigaste resurs och att skolpolitikens främsta uppgift är att ge lärarna bästa tänkbara förutsättningar att bedriva undervisning. Vad har då och alliansregeringen gjort , frågar vän av ordning? Jo, ett stort antal reformer som börjar ge resultat framför allt i de lägre åldrarna. Nya läroplaner och en ny lärarutbildning är oerhört centralt. Men det handlar också om vardagen i varje enskilt klassrum i alla skolor. Det har slagits fast att variationen mellan klasserna är större än både variationen mellan skolor och variationen mellan kommuner när det gäller resultatet. Det handlar alltså också om lärarna. Därför har det skett en stor satsning på ny lärarutbildning med ett antal miljarder kronor i lärarfortbildning från nationell nivå . Det första lärarlyftet omfattade under den första mandatperioden. Det har varit oerhört viktiga satsningar på lärarna. När det gäller elevernas resultat i läsförståelse och matematik finns Läslyftet och Matematiklyftet med ett antal för att vända utvecklingen. Alliansregeringen satsar på skolan. ska vara ett land med höga målsättningar och en kunskapsnation värd namnet. Vi har stor nytta av människors innovativa förmågor. Det gäller inte minst alla som har kommit från andra länder och som på olika sätt bidrar till att lyfta vårt land. antogs en strategi för entreprenörskap. Det är väldigt spännande att vara ute på olika skolor och följa arbetet med entreprenöriellt lärande, om det så handlar om UF på gymnasieskolor eller om det handlar om NTA-lådor i naturvetenskaplig undervisning i olika delar av . Vi behöver en skola med både kunskap och kreativitet. anordnade ett seminarium i förstakammarsalen. Då var det en av föredragshållarna som sade: Ju mer kunskap man har, desto mer kreativ kan man vara. Det handlar om att stärka elevers alla förmågor. Det är viktigt att satsa på riktigt duktiga lärare. Mindre klasser har förts fram som en viktig åtgärd. Om man frågar vem som helst om vad som är viktigt i skolan tror man att det viktiga är mindre klasser. Det var precis det som stod i tidningen . Man trodde att det var den absolut viktigaste åtgärden för bättre resultat. , som var med på utskottets utfrågning , fick den frågan, och han svarade: Om det finns resurser att satsa, gör det på lärares kompetens! Hur ska det behöva sägas? Om man har resurser att satsa utöver det som man har gjort, satsa på lärares kompetens. Det är ett antal gånger mer effektivt än att satsa på mindre klasser. För oss i är det viktigt att satsa på lärares kompetens för hur man på ett framgångsrikt sätt använder moderna lärverktyg och modern teknik i undervisningen för att öka både lärandet och motivationen. Vi skulle vilja se ett digitalt lärarlyft under kommande mandatperiod. En annan fråga som togs upp vid utfrågningen handlar om att styra resurser till de elever som behöver dem allra mest. Det är på gång att införa en sådan lagändring, och det är en viktig del. – ursäkta att jag uppehåller mig vid det, men jag tycker att det var en väldigt bra utfrågning som utskottet anordnade – nämndes också en annan synpunkt, att i många av de framgångsrika utbildningsländerna arbetar de duktigaste lärarna med de elever som är de största utmaningarna. hade noterat att det verkade vara på ett lite annat sätt i . Här jobbade de duktigaste lärarna med redan ganska duktiga elever. Det handlar också om lärarresurserna. Det är så lätt att man bara pratar om pengar. Återigen vill jag instämma i det som mina allianskamrater tidigare sade, att det är lätt att säga alla dessa saker. Men det är inte så lätt att genomföra dem i verksamheten. Här krävs det satsningar på ett ordentligt ledarskap, och då är rektorsutbildningen och rektorslyftet viktiga delar. Resursfördelning handlar om pengar, men minst lika mycket om kompetens. Vad hjälper det med små grupper om man inte har duktiga lärare? Här vill jag ställa en fråga till . Han hävdade i sitt anförande att små grupper har störst effekt på resultaten, enligt forskningen. Jag skulle gärna få en redogörelse för den forskningen och för vad man grundar de olika delarna på. Från Socialdemokraternas sida har man sagt att det finns mycket resurser i den svenska skolan. Då är det centralt att man vet vad man gör med de resurser som man har och på vilket sätt som man ska få mesta möjliga utdelning av dem. Visst finns det en samsyn om att det handlar om lärares kompetens, inte minst när det gäller behovet av specialpedagoger. Speciallärarutbildningen är en del som alliansregeringen har återställt. I betänkandet behandlas en motion om tioårig grundskola. Men det har också kommit ett förslag från de fyra allianspartierna om att man ska satsa på tioårig grundskola. Förskoleklassen skulle vara , där förskolepedagogiken med lärande, lek och kreativitet – bara en liten passning till gårdagens debatt – är bärande inslag. En annan viktig del i de yngsta åldrarna är fritidsverksamheten. Det är klart att man behöver ha en helhetssyn på lärande. Men man ska också, som vi i har lyft fram, kunna använda den nya tekniken för att öka kvaliteten och ibland överbrygga stora geografiska avstånd. har lämnat ett förslag som går ut på att det man behöver jobba med är tre stora reformer, nämligen förstatligande, att förbjuda friskolor och att ta bort valfriheten. Från säger man att vi inte har satsat på lärarna. Det är en så stor felaktighet att vi kunde ha en egen debatt om på vilket sätt vi satsar på lärarna. Det är jätteviktigt. Jobbskatteavdraget har också lyfts fram som en del. För alliansregeringen och för är det oerhört viktigt att vi har en skola som främjar både kunskap och kreativitet, och vi är på rätt väg. Jag ska gärna vara med och göra vad jag kan för att öka den positiva utvecklingen i rätt riktning. Då säger politik. Men de har inte kommit med ett enda förslag till någon annan politik, utan det har handlat om ännu mer resurser, vilket är mycket förvånande. Jag tror på allianspartiernas utbildningspolitik också inför nästa mandatperiod. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet. 111 (KD): Vi debatterar betänkandet om – en fråga som engagerar alla och envar, inte minst efter det att de senaste PISA-resultaten har presenterats. Alla har vi gått i skolan, och på något sätt är vi personligt berörda av skolfrågan genom hela livet. Oron över de sjunkande skolresultaten delar vi alla gemensamt, och det måste vara ett mål att också lösa denna utmaning gemensamt. En skola i toppklass är en förutsättning för att som nation ska stå sig väl även i en alltmer globaliserad värld. För att nå dit måste vi återupprätta en utbildningstradition som bygger på tillit och förtroende mellan politiker, elever, lärare och föräldrar. Det är angeläget att de förändringar som föreslås för skolan är långsiktigt riktiga, att eftersträva stabilitet, kontinuitet och arbetsro för skolan. Det är inte ändamålsenligt om skolans grundläggande förutsättningar kastas om varje gång som majoriteten skiftar i riksdag eller i kommunfullmäktige. Jag vill i mitt anförande peka på tio utmaningar som jag ser för svensk skola. Jag väljer att kalla det utmaningar i stället för problem, för jag vill gärna att vi ändrar vårt sätt att beskriva svensk skola. Den första utmaningen är naturligtvis att läraryrkets status måste höjas. Vi vet att skickliga lärare är den viktigaste faktorn för att eleverna ska lyckas. Fler av våra duktiga studenter måste börja se läraryrket som något attraktivt och inte som något som man blir om man inte kommer in någon annanstans. För att detta ska ske krävs flera åtgärder. Det gäller att rensa och avlasta från det som inte är lärarens arbetsuppgifter och från administration, att betala skickliga lärare bättre, att ge lärare tillbaka den frihet och tillit som lärarna behöver för att utöva sitt yrke och att erbjuda kvalitativ forskningsanknuten fortbildning. Den andra utmaningen är att lärare ska få vara lärare och inte reduceras till handledare. En av de viktigaste slutsatserna efter analysen av är att elever har lämnats alldeles för mycket åt sitt eget lärande. Lärarledd undervisning med tydliga kunskapsmål och kontinuerlig uppföljning måste bli en självklarhet och är det som huvuddelen av lärarens arbetstid ska ägnas åt. Jag vill här citera ledare i från : Om ingen kunskap blir viktigare än någon annan blir det snart omöjligt att fastställa vad elever i absolut bör lära sig och få med sig ut i livet och när varken kunskap eller läraren är auktoritet i klassrummet, kommer något annat att ta plats, inte sällan är det de mest högljudda eleverna som tar över och styr såväl värderingar som övriga elever. Den tredje utmaningen som jag vill peka på är att det behövs tidigt stöd för barn med särskilda behov av personal eller lärare med rätt kompetens. Många elever behöver hjälp och stöd av speciallärare, och klasslärare behöver handledning av specialpedagoger. En av de viktigaste saker vi lärde oss när utbildningsutskottet var i var just värdet av att sätta in stöd tidigt och att det inte är något konstigt eller stigmatiserande att behöva det. Alla kan till och från behöva få hjälp av en speciallärare. Problemet i svensk skola är att eleverna med de största behoven i många fall inte får hjälp av lärare med rätt kompetens. Vi kristdemokrater har här ett förslag på ett speciallärarlyft för att fylla de platser som finns på speciallärarprogrammet så att elever med de största behoven får undervisas av dem med den rätta kompetensen för de speciella behov som kan finnas. Den fjärde utmaningen är pojkars skolresultat. Det är oroväckande att se den stora skillnaden vad gäller flickors och pojkars skolresultat och att glappet bara ökar. Vi ser också att de flesta högskole- och universitetsplatser redan upptas av flickor. Detta kommer i förlängningen att leda till en segregerad arbetsmarknad. Den största skillnaden ser vi när vi analyserar resultaten i läsförståelse. I förbifarten nämner pojkars datoranvändning som en orsak. Här tycker jag att det finns anledning att djupdyka lite. Vi som har både söner och döttrar ser den här skillnaden. Pojkar slukas upp av dataspel på ett helt annat sätt än flickor gör – även om det naturligtvis finns undantag. En del pojkar använder all sin vakna tid framför datorn. Jag tycker att det behövs forskning kring vad det är som fångar upp pojkars uppmärksamhet i spelen och om man i så fall skulle kunna lära av det inom pedagogiken och hur pojkar lär. Jag tror inte att vi från politiskt håll kan minska tiden som man spenderar vid datorn, för det är föräldrarnas ansvar, men jag efterlyser forskning om pojkars fascination för dataspel. Den femte utmaningen är att läsförståelsen sjunker hos både pojkar och flickor. Att kunna läsa är grundförutsättningen för all annan inlärning i alla skolans ämnen. Om vi ska välja var vi ska sätta in mer tid och resurser måste det vara mer lärarledd undervisning med fokus på läsning och läsförståelse. Att erövra språket är en fråga om att kunna delta i samhället, alltså en fråga om demokrati. Den sjätte utmaningen är det pedagogiska ledarskapet. Det märks när man kommer in på en skola om det finns ett gott ledarskap och om personalen mår bra och strävar åt samma håll. När vi intervjuar skolledare har de ett önskemål gemensamt, och det är att få mer tid för det pedagogiska ledarskapet. Möjligheterna bör därför öka för rektor att delegera HR-uppgifter, juridik och administration på fler funktioner för att på det sättet poängtera det pedagogiska huvudansvar som rektor har. Den sjunde utmaningen är ungas psykiska ohälsa. Att ungas psykiska ohälsa ökar är oroväckande. Alliansregeringen har gjort satsningar på elevhälsan, men mer behöver göras. Ofta lämnas skolor och lärare ensamma att hantera sociala och psykiatriska problem. Vi kristdemokrater föreslår därför en elevhälsogaranti, så att elever i behov av att träffa kurator, skolsköterska eller elevhälsoteam ska kunna få kontakt . Den åttonde utmaningen är attityden till kunskap och utbildning. Ett av de resultat vi har tagit del av efter är att attityden till kunskap och utbildning skiljer sig så mycket mellan de länder som klarar sig bäst och de länder som halkar efter. Och hur ändrar man attityder? De fem länder som har försämrats mest i den senaste PISA-undersökningen är alla välmående länder – länder där utbildning inte spelar lika stor roll som i länder där en god utbildning är enda vägen ur en situation till ett yrke och ett bättre liv. I länder som ligger i topp i mätningen har utbildning högsta prioritet i familjer, hos både föräldrar och barn. För att ändra attityden till skolarbete krävs att vi talar om skolan på ett annat sätt. Om vi blir fler som visar att skolan är viktig kommer fler elever att nå goda resultat, och det vilar på vuxenvärldens axlar, såväl politikers som föräldrars och opinionsbildares axlar. Den nionde utmaningen är skolans huvudmannaskap. En risk är att beslut om skolfrågor läggs på fel nivå. En central idé i kristdemokratin är att beslut ska läggas på den mest ändamålsenliga nivån. Därför behöver det föras en diskussion om ansvarsfördelning och vilken roll politiken ska ha. Vår utgångspunkt är att undervisningen ska bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet, inte politiska modenycker. Därför behöver lärarnas kompetens och roll stärkas och politikens gränser noga bevakas. Detta för oss in på skolans huvudmannaskap. Kommunaliseringen av skolan, som genomfördes av S och V , borde inte ha genomförts. Den har bidragit till de kvalitetsproblem som präglar skolan. För att skapa en mer likvärdig skola krävs ett ökat statligt ansvar. Hur detta ska se ut saknar jag en debatt om. Ordet återförstatligande tycks räcka som svar på alla skolans problem. Att gå tillbaka till något som har varit tror inte jag är vägen framåt, utan vi måste fördjupa diskussionen kring vad vi menar med ett ökat statligt ansvar. Den tionde utmaningen är att vi endast utbildar för arbetslivet. Förberedelse för yrkeslivet är viktigt, men skolan kan inte enbart ta sikte på detta. Det är svårt att veta vilka kunskaper som behövs på framtidens arbetsmarknad. Skolan bör satsa på det tidlösa och inte kortsiktigt haka på flyktiga trender. Skolan har också ett bildningsuppdrag. Skolan behöver återupprättas som en kunskapsinstitution som förvaltar och förmedlar en bildningstradition. Skolan ska bygga på, och förmedla vidare, de värden som är centrala för ett gott liv och ett gott samhälle. Den ska utbilda inte bara individer som ska kunna få ett jobb utan också medborgare som kan vara med och ta ansvar för samhällets gemensamma angelägenheter och förvalta centrala värden och kulturarv. Att bilda för livet, inte bara för arbetslivet, är en av skolans huvuduppgifter. Inom en inte alltför avlägsen framtid hoppas jag att jag har blivit välsignad med några barnbarn. Jag hoppas att jag kan följa dem till en skola där lärarna tycker att det är roligt att gå till jobbet, att lärarna känner att de har världens viktigaste jobb och får lön därefter, att rektor har tid att leda verksamheten i samklang med sin personal och att de elever som behöver extra stöd och hjälp ska få det tidigt och av rätt utbildad personal. Vidare önskar jag att läsning, som ligger till grund för all annan inlärning, prioriteras högt, att läraren har en central roll i klassrummet, att eleverna vet vad som förväntas av dem och slutligen att både elever och föräldrar känner ansvar för att skolan är viktig och att det krävs insatser från alla parter. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .)