prot · H109129 · 2014-06-23 00:00:00 — Som nämndes tidigare här i debatten lanserade tankesmedjan en rapport skriven av , före detta integrationspolitiske talesperson, och , doktor i nationalekonomi. Rapporten var en uppföljning av , som var med och tog fram. Där gick man till frontalangrepp mot Socialdemokraterna på grund av det växande utanförskapet och den negativa utvecklingen på det integrationspolitiska området. Om bara den socialdemokratiska integrationspolitiken byttes ut mot en liberal integrationspolitik skulle allt lösa sig med integrationen, lovade man. Den nya rapporten visar dock att den negativa utvecklingen har fortsatt även under den borgerliga regeringen. Antalet utanförskapsområden har ökat, antalet personer och andelen av befolkningen som bor i utanförskapsområden har också ökat, arbetslösheten i dessa områden har fortsatt att växa och skolresultaten har fortsatt att sjunka. Borgerlighetens extremt kostsamma integrationspolitiska satsning har alltså misslyckats på samma sätt som Blommanpengarna, storstadssatsningen med flera ambitiösa och kostsamma projekt, har misslyckats. Utanförskapet beror till största delen på djupgående strukturella problem kopplade till karaktären och omfattning på invandring. Några substantiella förbättringar kommer inte att ske så länge invandringspolitiken inte läggs om. Jag är övertygad om att majoriteten av alla invandrare som kommer till är bra och hyggliga människor. Och jag är medveten om att många enskilda invandrare har gjort storartade insatser för att bidra till tillväxt och välfärd i det här landet. Massinvandringspolitiken i sin helhet, så som den är utformad, i kombination med den mångkulturalistiska doktrinen och i kombination med att det skapas för få nya arbetstillfällen i det här landet sliter isär ekonomiskt, socialt, kulturellt och politiskt. Den som på allvar tror att lite mer av finjusteringar och finurlig social ingenjörskonst kommer att rädda situationen kan lika väl försöka sig på att bärga med en optimistjolle. Avslutningsvis, herr talman, skulle jag vilja läsa upp några citat av , ofta kallad den svenska nationalekonomins , av , statssekreterare och ambassadör samt av , gangsterrappare från . Svensk arbetsmarknad är inte särskilt väl anpassad till den typ av invandring som vi har med lågutbildade från . Det är att vi får en sansad diskussion om de frågorna. Ett rikt land som med nio miljoner invånare i en värld med många miljarder fattiga kan omöjligen ha fri invandring. Vi måste ha en restriktiv invandring. Och den måste vara väldigt restriktiv om man ska skydda löner och välfärdssystemen. Alla politiska partier i har varit överens om att vi ska ha en mycket liberal asyl- och migrationslagstiftning. Där skiljer vi oss från i stort sett alla andra medlemsstater i . Effekten blir då att dom andra ser oss som lite tokiga extremister. Man borde kanske minska invandringen, man kanske borde sänka den lite så att vi faktiskt kan ta hand om dem som redan är här. 121 (M) replik: Jag skulle gärna vilja veta vad som är denna sociala ingenjörskonst, som talar om, i etableringsprogrammen och den nuvarande integrationspolitiken. Du säger att erkänner att majoriteten av dem som kommer hit är hyggliga människor som vill göra rätt för sig och att det finns enskilda invandrare som gjort stordåd för det svenska samhället. vill minska invandringen . Hur kommer ni då att se till att de är just de fantastiska människor som kommer att göra stordåd för det svenska samhället? 122 (SD) replik: Ett exempel på social ingenjörskonst är väl sfi-bonus. Det kan vara olika typer av finjusteringar av etableringsreformen när det gäller tid, ersättningsnivåer etcetera. Det finns gott om sådana exempel som man har sagt kommer att lösa problemen. Jag vet inte hur jag har hört det. Jag har varit aktiv i invandringsdebatten och som politiker . Och gång på gång, i valrörelse efter valrörelse, har vi hört politiker från de olika blocken säga: Ja, vi vet att det har varit dåligt, men har vi lösningen. Jag tycker att det replikskifte som var här tidigare mellan Socialdemokraterna och var ganska belysande i det avseendet. Man står och tävlar om vem som har varit sämst, men ingen har lösningen på hur man ska komma framåt, därför att man förstår inte vad som är själva grundproblemet. När det gäller hur vi vill utforma invandringspolitiken är ett bra tips, tycker vi, att titta på de länder som har lyckats betydligt bättre än vi. Vi kan börja med att titta på våra grannländer och , vilket vi har gjort när vi har inspirerats till utformningen av vår invandringspolitik. Vi kan också titta på andra länder som och i vissa avseenden. 123 (M) replik: Det är väldigt intressant, för i länder som etcetera finns det partier som exakt som tycker att de har en massinvandringspolitik. Det är intressant att titta på till exempel , som har en högre arbetslöshet än , och , som har förlorat fler jobb än vi under krisen. Jämförelserna går inte ihop. Vi talar om utanförskapets skapare, och jag tycker att det är viktigt att det tas upp. Absolut är det så att det har blivit fler orter som är i utanförskap. Men det intressanta är att som flyktingmottagandet fördubblats har tillväxttakten inte halverats. Hur går det ihop om kvantitet har att göra med utfall? Om det är kvantiteten invandrare som har att göra med utfallet och det inte finns några åtgärder du kan vidta för att förändra detta, hur kommer det sig då att siffrorna inte har försämrats mitt under en kris? Hur kommer det sig att siffrorna, även om de inte pekar så pass positivt som vi skulle vilja, ändå har vänt, att det inte är en accelererande andel utanförskapsområden, att vi inte har ett accelererande utanförskap bland utrikes födda? Trenden är den motsatta, nämligen att arbetslösheten minskar och skillnaderna minskar. Hur kommer det sig om det har med kvantitet att göra? Invandringen har ju fördubblats. 124 (SD) replik: Ja, vi har en massinvandring till . Det finns också många andra länder som har en stor invandring. Men nästan inga andra industrialiserade länder i världen har en lika stor invandring som har, och framför allt har vi inte samma karaktär på invandringen. och skiljer sig väldigt mycket från oss när det gäller kriterier för beviljande av uppehållstillstånd. tar nu inte bara emot flest asylsökande per capita i utan också i faktiskt antal, trots att vi är ett förhållandevis litet land. Det skapar enorma påfrestningar på vårt samhälle på olika sätt. Sedan är givetvis inte storleken på invandringen och invandringen i sig allena saliggörande. Det finns många andra faktorer som spelar roll. Jag tror att vissa saker som den borgerliga regeringen har gjort faktiskt har dämpat problemen. Då talar jag inte om social ingenjörskonst inom riktade integrationspolitiska åtgärder. Jag talar om de breda lösningarna, om jobbskatteavdraget, och och så vidare. De tror jag har haft en viss positiv effekt, och dessa åtgärder har vi också stött. Men faktum är att vi fortsätter i en negativ utveckling. Utanförskapet ökar fortfarande. Vi kommer inte till rätta med problemen. Det är ganska enkelt att sia om framtiden. För bara stod stora delar av våra förorter i brand. Utvecklingen försämras som går. Vi kommer att kunna förvänta oss större sociala motsättningar, mer oroligheter och mer utanförskap om man inte lägger om invandringspolitiken. Och det tycker jag att man bör göra, för motiveringen för att vi ska ha en så stor invandring är från de flesta partier här i att det är en humanistisk åtgärd. Att vi hjälper människor på flykt och människor i nöd är ofta det argument man får. Faktum är att det är ett väldigt ineffektivt sätt att hjälpa människor på flykt att ha en massinvandring till och mer eller mindre ösa pengar över en liten grupp människor som har resurser nog att ta sig hit. Vi skulle kunna rädda livet på otroligt många fler människor genom att inrikta insatserna på hjälp i närområdet, som UNHCR nu vädjar om. 125 (FP) replik: Det är rätt ofta som man hör att det är massinvandringen som är orsaken till allting. , du nämner tre åtgärder som ni har föreslagit här i – jag har varit här , lika som du – för att förbättra integrationspolitiken. Att stoppa invandringen är migrationspolitik, inte integration. Jag vill gärna höra lite om detta. 126 (SD) replik: Som jag försökte förklara i mitt anförande tror jag inte på riktade åtgärder och social ingenjörskonst inom det integrationspolitiska området. Jag tror att vägen mot en förbättrad integration – det kommer att ta väldigt , för vi talar om djupgående strukturella problem som ni, Socialdemokraterna och andra har skapat – är att se till att skapa fler arbeten. Det handlar om att se till att höja människors utbildningsnivå och kompetens, att göra dem mer anställbara och så vidare. Sedan handlar inte integration, i alla fall för mig, om bara arbete och utbildning. Det handlar också om delaktighet i samhället, om kulturer, normer och värderingar. Även i det avseendet är på väg i fel riktning. Det är bara att titta på nyhetsflödet . En stor del unga kvinnor riskerar att giftas bort i sina hemländer , en hel skolklass i har utsatts för könsstympning etcetera. Där har vi också mycket att jobba med, men jag uppfattar inte att de övriga partierna tar det på lika stort allvar. Det hänger kanske ihop med att de i grunden står för en mångkulturalistisk doktrin. De tycker att man ska förstärka invandrares ursprungliga identitet, kultur och normer, och då får man detta på köpet. Vi förespråkar en assimileringspolitik där vi vill att alla som bor i samhället ska omfattas av samma grundläggande värderingar och normer och känna att de tillhör samma gemenskap och delar samma kultur. 127 (FP) replik: Det är inte mycket åtgärder ni har vidtagit. Du talade om kompetenshöjande insatser och delaktighet. sade du i anförandet att det är svenskarna som diskrimineras och att man inte ska skilja på invandrare och svenskar utan att alla ska behandlas lika. När någon kommer hit måste givetvis han eller hon lära sig språket, och det är en kostnad för samhället. Men kom ihåg att över 700 000 utlandsfödda går till ett arbete i . Kom också ihåg att 70 000 småföretag ägs av utlandsfödda. Kom ihåg att var fjärde läkare, var tredje tandläkare, var tredje apotekare och många sjuksköterskor och barnmorskor är utlandsfödda. Hur kan man veta vilka av de 700 000 som är hyggliga och vilka som inte är hyggliga? Hur begränsar man det till eller , som ni säger? Ponera att det kommer en mamma med två barn från krigets . Maken har avrättats av extremister, och syskonen har avrättats av diktatorns regim. Ska vi då skicka tillbaka henne och säga att kvoten är nådd och att hon inte får stanna? Det är mycket prat och liten verkstad. Under dessa år har ni inte lagt fram något seriöst förslag på hur man ska göra det bättre för dem som redan finns här. Alliansregeringen har vidtagit många åtgärder. Vi har gjort det lättare att ha fokus på jobb. Vi har gjort det lättare att lära sig språket. Vi har haft perspektiv på arbete, för arbete och språk är viktiga redskap för en lyckad integration. Det är inte hokuspokus. Det går inte över , utan det tar . Denna utmaning tar alliansregeringen på största allvar. 128 (SD) replik: I mitt anförande lyfte jag fram att många som kommit hit gör en insats för tillväxt och välfärd. Det förnekar jag inte på något sätt. Men enligt alla seriösa beräkningar förlorar de facto pengar på den invandringspolitik vi har , både på kort och på lång sikt. Det innebär att det blir mindre pengar över till välfärd och till att hjälpa flyktingar i deras närområden, där vi kan hjälpa många fler för samma summa pengar. Det är helt enkelt en dålig politik som skapar sociala och kulturella motsättningar som sliter isär och skapar segregation och så vidare. lyfte fram sfi-bonusen som en förklaring till varför det går så bra i vissa utanförskapsområden. Det var intressant eftersom vi i betänkandet diskuterar att avskaffa den eftersom den varit så ineffektiv. Att vi inte har sådana riktade åtgärder i integrationspolitiken betyder inte att vi inte har förslag på hur vi ska förbättra tillvaron för människor i med invandrarbakgrund. Jag tror inte att det behövs särlösningar. Jag tror inte att invandrare är en särskild typ av människor när det kommer till arbete och utbildning. Jag tror att de fungerar som vem som helst, och alltså kan vi ha samma typ av åtgärder för personer med invandrarbakgrund som för personer med svensk bakgrund när det gäller att skapa jobb. Det handlar om att få ett bra företagsklimat. Det handlar om sådant som vi föreslår, som att göra det billigare att anställa, att slopa sjuklöneansvaret för företag och att minska trösklarna genom att reformera turordningsreglerna i LAS. Det är en massa olika saker som skulle bidra till ökad sysselsättning både för svenskar och för invandrare. Ni har särlösningar som diskriminerar infödda svenskar genom att till exempel subventionera anställningar i instegsjobben bara på basis av varifrån man kommit, hur länge man har varit i landet och så vidare. Det är ett avsteg från likabehandlingsprincipen som inte är acceptabelt. Uppenbarligen har det inte heller fungerat eftersom utanförskapet fortsätter att öka trots att ni är valda på löftet att avskaffa det. Ni har misslyckats totalt. 129 (V): presenterade regeringens samordnare för ökat flyktingmottagande, och , sina förslag för att förmå kommuner att ta emot flera nyanlända flyktingar. Inte överraskande har samordnarna efter samtal med företrädare för nästan alla landets kommuner nått slutsatsen att det krävs tydligare grepp för att se till att alla kommuner tar ett ansvar i flyktingmottagandet. Samordnarna föreslår att kommunerna enligt lag ska vara skyldiga att ha en beredskap att ta emot flyktingar. Det är mycket välkommet. Lika lite som en kommun ska kunna välja bort barnomsorg, skola eller äldreomsorg ska en kommun kunna välja bort att vara en del av vårt gemensamma nationella åtagande att erbjuda skydd åt dem som behöver det. Förslaget ligger i linje med vad anser är nödvändigt, även om vi är beredda att gå ännu längre med en lagstiftning som motsvarar den som infördes om kommuners skyldighet att ta emot ensamkommande. Lika lite som vi nöjer oss med att det finns beredskap för äldreomsorg kan vi nöja oss med att det finns beredskap för flyktingmottagande. Vi anser att staten ska ha det övergripande ansvaret för att ta emot flyktingar i och att flyktingmottagandet därför ska ha en tydlig nationell styrning och tillräcklig statlig finansiering. Vi menar dock att kommunerna ska stå för själva genomförandet av introduktionen mot ersättning från staten. Det är ju i landets kommuner de nyanlända ska bo och verka och bygga sig en framtid. Därför ska kommunerna enligt vårt förslag ha en tydlig roll i utförandet av introduktionen och mottagandet. Ansvarsfördelningen och skyldigheten för alla inblandade aktörer och individer ska vara tydlig och uttrycklig. Den borgerliga regeringens överordnade ideologiska mål har även varit att släppa in vinstintresset på så många områden som möjligt i välfärd och offentlig service. I partiledardebatten gav – kanske ofrivilligt – en träffande beskrivning av regeringens politik som en motorväg in i välfärden för riskkapitalet. Genom systemet med etableringslotsar låter regeringen i vanlig ordning företagen göra affär på tjänster som inte lämpar sig för vinstintressen, till synes utan att låta sig störas av att resultaten uteblir för just de nyanlända som berörs. Som med jobbcoacherna har borgerligheten skapat ett system där företag utan större ansträngning kan plocka ut ersättning för ibland oseriös verksamhet. Etableringslotsen får endast ersättning för att träffa den arbetssökande , oavsett vilka utgångspunkter och behov den enskilde har. Kommunernas mottagande, som inte alltid var perfekt men ändå fanns, har slagits sönder. Även när duktiga och engagerade människor tagit sig an etableringsuppdraget är helhetssynen slagen i spillror. Kommunerna har i många fall lagt ned arbetsförberedande insatser eftersom de inte längre ersätts för sitt arbete, och Arbetsförmedlingen har inte lyckats få till stånd nya. Resultatet är, som mycket riktigt påpekar, att lotsarna får använda stora delar av sin tid, i bästa fall, på sociala och praktiska frågor såsom barnomsorg, bostad och hjälp med att orientera sig i samhället och att viktiga praktikplatser som tidigare funnits i kommunerna gått förlorade. Systemet är helt enkelt inte effektivt. Som vanligt leder vinstintresset inte till en prioritering av människans behov utan sätter företagen främst. Etablering för familj, barn, funktionshindrade och gamla faller mellan stolarna i det strikta arbetsmarknadsperspektiv som kallas arbetslinjen och även råder inom etableringen. Det är som om varje människa inte också är en del av ett sammanhang som måste fungera. Barnen måste ha plats i barnomsorgen, anhöriga med hjälpbehov måste ges assistans och gamla måste ha en plats i samhället. Detta skulle kommunerna kunna göra riktigt bra. Det är ju de som naturligt sitter som en spindel i nätet i frågor som rör barnomsorg, skola, bostad, kontakter med näringsliv, äldreomsorg och övriga sociala frågor. anser därför att etableringsreformen bör rivas upp och att det i stället ska vara kommunerna som har ansvar för samordningen av nyanländas etablering i samarbete med Arbetsförmedlingen och andra aktörer. Människor har väldigt olika förutsättningar att lära. Bland de personer som invandrat finns det såväl akademiker som de med en kort eller ingen skolgång. Utfallet av sfi-bonusen speglar dessa skilda förutsättningar. För att se till att invandrare med olika förutsättningar och behov så snabbt som möjligt lär sig svenska krävs andra insatser än bonus. Det är mycket välkommet att regeringen äntligen insett det. Sfi-bonusen var ett exempel på symbolpolitik som lät påskina att om människor motiveras tillräckligt ekonomiskt skulle de lära sig fortare. Men så fungerar inte inlärningen. Tyvärr kommer regeringen i detta betänkande med ett annat symbolpolitiskt förslag när man föreslår att nyanlända som tackar nej till arbete ska förlora sin ersättning. Frågan är vad man vill säga med förslaget. Är det, enligt de borgerliga partierna här i salen, ett utbrett problem att nyanlända tackar nej till ett erbjudet arbete? Vilken kunskap lutar man sig mot i så fall? Det är inte en verklighetsbeskrivning jag känner igen, och tydligen inte heller en verklighetsbeskrivning känner igen. De människor som jag träffar ute i landet vill inget hellre än att få ett jobberbjudande. Problemet för dem är inte att de översköljs av arbetserbjudanden som de kan tacka nej till. Problemet för dem är det helt motsatta. Det handlar om arbetslöshet, bristande kvalitet i sfi, behov av validering av de kunskaper de redan har med sig och omfattande diskriminering på arbetsmarknaden. Det är de problem de möter. säger: Det är en signal till individen. Det uppfattas som en signal till samhället om att här finns några människor som riskerar att inte göra rätt för sig. Det är en väldigt obehaglig symbolpolitik som inte lämpar sig särskilt bra för ändamålet. Här använder regeringen i och för sig samma strategi mot de nyanlända som man har använt mot sjuka och arbetslösa, misstänkliggörande. Det är en farlig symbolpolitik som endast göder misstänksamhet och splittring. Det vi behöver är en politik för fler billiga bostäder där vi kan leva inte segregerat utan i stället blandat. Vi behöver likvärdig utbildning med bra kvalitet. Vi behöver investeringar i välfärd och infrastruktur för att skapa arbeten. Framför allt behöver vi en politik som portförbjuder vinster ur vår välfärd och sätter människors behov före kortsiktig girighet. Med detta ställer jag mig bakom samtliga reservationer men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation nr 8. 130 (C) replik: Jag vill bara justera ett citat som du hänvisade till av . Det fanns också med ett inte. Jag misstänker att det inte var någon miss att det inte kom med. Jag har en enkel fråga till . är det av dem som finns inom etableringsreformen som har en osubventionerad anställning. När vi flyttade över verksamheten från kommunerna hade vi 50 procents sysselsättningsgrad . Hur kan det vara möjligt efter det du har beskrivit om hur bra det fungerar med kommunerna? 131 (V) replik: Jag ska vara helt tydlig med att jag inte tycker att allting fungerade perfekt innan. Men jag ser att det finns saker som verkligen faller mellan stolar. Vi ser också i att det finns väldigt mycket kvar att önska när det gäller lotsföretagens kvalitet och insatser. Vi ser att det finns en rad väldigt oseriösa aktörer på marknaden som inte träffar människor och lockar dem med datorer och så vidare. Det är också väldigt svårt för människor att göra ett bra och medvetet val av vad de egentligen får när de väljer en lots. Jag och tror inte att det är en insats som är värd att lägga pengar på. Vi tror att det skulle gå att prioritera att göra kommunernas insatser betydligt bättre utan det vinsttappet. Det är klart att jag även undrar hur du ser på den beskrivning som finns av etableringslotsarna som vi nu har fått se. 132 (C) replik: Som jag sade i mitt anförande tycker jag att är väldigt intressant. Det finns mycket att ta till oss av den kritiken och jobba vidare med. Den har gått till regeringen och till de myndigheter som ansvarar. beskriver du en första utvärdering av en relativt ny reform. När vi flyttade över ansvaret från kommunerna var det inte en ny reform. Det var där ansvaret legat . Det fanns kommuner som gjorde en fantastisk verksamhet. Men överlag var i osubventionerade anställningar. Hur tänker du dig att det ska fungera bättre genom att nu föra det tillbaka? Det har jag inte hört. Du har bara sagt att det ska vara så, och jag ifrågasätter det. 133 (V) replik: Det jag beskriver är inte att vi ska återgå fullständigt till samma system som förut. Vi såg att det fanns, precis som säger, väldigt stora skillnader i kvalitet. Det är inte så vi ska ha det . Det som framför allt skilde kommunerna i kvalitet var om de hade en sammanhållen strategi för hur de skulle ta hand om nya invånare i kommunen. De kommuner som hade en sammanhållen strategi där de såg till hela familjen, såg till att få in människor snabbt i praktikplatser och hade ett gott samarbete med näringslivet hade väldigt goda resultat. De som inte hade den helhetssynen hade mycket sämre resultat. Det vi måste lära oss är att ha mycket mer enhetligt arbete i kommunerna med hur man jobbar med de sakerna. Det finns väldigt mycket att lära om detta, och det finns också mycket god forskning på området. 134 (M) replik: Beskrivningen är att där det funkar bra, funkar det jättebra, och där det inte funkar bra, funkar det inte bra. Det är en ganska intressant beskrivning. Den kan man använda överallt. Så är det med Arbetsförmedlingen. Det finns kommuner där det funkar jättebra med samarbetet och kommuner där det inte funkar så bra med samarbetet. Det är inte vad politiken på riksnivå handlar om. Man kan alltid i alla reformer hitta någon specifik kommun eller någon plats där det funkar jättebra. Sfi-bonusen, som alla här är emot, funkade jättebra i . Men på aggregerad nivå var det inte tillträckligt bra. Detsamma gäller kommunreformen. När kommunerna hade hand om det fanns det absolut platser där det fungerade. Jag kommer själv från en sådan plats där det fungerade helt strålande. Men någonstans måste man ta ett helhetsansvar. Vad är svar på helhetsansvaret? Hur ska man se till att nyanlända hamnar i arbete? Vi har kunnat se att sysselsättningen bland utrikes födda har ökat. Etableringstiden har kortats, och siffrorna pekar åt rätt håll. Det är tack vare de insatser som vi har gjort för att jobben ska bli fler och komma fler till del. Vad är svar för att jobben ska bli till för nyanlända? 135 (V) replik: Det finns ett ganska tydligt skäl till varför sfi-bonusen funkade bra i och delvis också i . Det är att man i högre grad hade personer som hade högre utbildningsnivå.