prot · H10974 · 2014-02-26 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt att ha det perspektivet. Det ser så annorlunda ut i vårt land jämfört med många andra länder i världen, men för den skull ska vi inte vara nöjda även om vi kommit otroligt långt på väg när det gäller att låta alla människor ha samma värde och vara inbegripna i vårt samhälle på lika villkor. Tack och lov tillhör det som man gör i och i andra länder en svunnen tid. Man kan inte kritisera dem, för de tycker att de gör gott. Det är ingen kritik. De är på väg, och jag hoppas att de tar på sig att nå dit där vi är nu än vad vi gjorde. arbetar vi intensivt för att göra till ett bättre land att leva i. Det återstår en del. Att undertecknade FN:s konvention om mänskliga rättigheter, att myndigheten har fått ett extra starkt uppdrag att förändra attityder i samhället och att alliansregeringen har lagt fast en strategi för att genomföra funktionshinderspolitiken har stor betydelse för att underlätta för människor med funktionsnedsättning. sade tidigare att ingenting hade hänt. Låt oss se på verkligheten. införde man en strategi för att göra tillgängligt. När vi kom till makten hade inte mycket hänt, måste jag säga. Därför tillsattes olika utredningar på olika departement. Jag säger att det fortfarande går för sakta. Av den anledningen har vi en ny strategi som avser , , för att det ska vara lättare att följa upp. Jag tror att vi måste fortsätta med att sätta upp kortsiktiga mål och verkligen sätta press på samhället för att vi ska nå dit vi vill. Barn och ungdomar med funktionsnedsättning är ofta beroende av många olika samhällstjänster. Det är viktigt att insatserna samordnas så att man inte hamnar mellan stolarna när det är många inblandade. har i uppdrag att genomföra en förstudie och titta på olika metoder som rör samordning av insatser för att sedan kunna rekommendera de insatser som har bästa effekten för barn och ungdomar. Vi har alla att ta hänsyn till regeringens mål för funktionshinderspolitiken. Det grundläggande i de nationella målen är att de ska leda till en samhällsgemenskap med mångfald som grund, till att samhället utformas så att alla kan bli delaktiga och till att alla oavsett kön eller ålder har jämlika levnadsvillkor. För att nå dessa mål ska vi identifiera och undanröja hinder, och vi ska förebygga och bekämpa diskriminering. Syftet är att alla människor med funktionsnedsättning ska ha förutsättningar för ett självständigt liv med självbestämmande. Grunden för politiken är alla människors lika värde, rätten att styra över sitt liv och kunna känna välbefinnande. Precis som nämnde kommer det en proposition om diskrimineringslagen, men det ligger inte i vårt utskott. genomfördes en lagändring som drevs igenom av den dåvarande borgerliga regeringen, lagen om stöd och service. Det var revolutionerande för människors möjligheter att leva ett självständigt liv, trots funktionsnedsättning. Det var också syftet med lagen. Vi vet alla att vi har haft många och långa diskussioner med och har ifrågasatt de domar som förvaltningsdomstolarna har fällt och som betytt att det har blivit förändringar i insatsen för många. Det har blivit färre insatser för en del vid tvåårsprövningen, och det har blivit fler timmar för andra. Därför togs det fram ett behovsbedömningsinstrument som skulle vara ett rättssäkert instrument för att se till att människor över hela landet får likvärdiga insatser. Vi vet att alla inte är nöjda med det, men vi vet också, efter att vi haft generaldirektör i utskottet, att man jobbar med utbildning för att göra det här på ett bättre sätt. Vi har gett Inspektionen för socialförsäkringen i uppdrag att klarlägga på vilket sätt människors vardag har förändrats. I debatten har det låtit som att om man inte får insatser från får man ingenting alls. Vi vet alla att det inte är sant. Jag tycker att det är viktigt att vi håller oss till en trovärdig diskussion i de här frågorna. Alla kanske inte tycker att insatserna från kommunerna är lika bra som assistansinsatserna genom , men det är otroligt viktigt att LSS-reformens intentioner följs, och det ska vara rättssäkert och tryggt. Det finns andra saker som lyfts fram här, till exempel ledsagarservice. Där har i uppgift att kartlägga vilka förändringar som kan behövas för att säkerställa en likvärdig och rättssäker ledsagarservice. Ett annat viktigt område är arbetet för personer med nedsatt arbetsförmåga. Antalet subventionerade anställningar, så kallade lönebidragsanställningar, har ökat, och högsta bidraget för arbetshjälpmedel och personligt biträde har höjts – allt detta för att slippa ett utanförskap. Jag ser fram emot att det uppdrag genomförs som getts till alla myndigheter att i högre grad anställa människor med funktionsnedsättning. I ett läge där behöver fler arbetade timmar är det viktigt att alla får möjligheten att arbeta utifrån sin förmåga. Alla jobb behövs, och alla människor behövs. Det har också förts en diskussion om hjälpmedel. Vi vet att vi har problem med att hjälpmedelstilldelningen i ser olika ut, eftersom det är ett landstingsansvar. Det är inte så säkert att det vore bättre med ett statligt ansvar. Däremot kommer det en proposition om fritt val av hjälpmedel senare i vår. Kommuner och Landsting har ett uppdrag att se över hur man ska jobba vidare för att få en god och säker tilldelning av hjälpmedel. Många motioner i betänkandet kan tillgodoses därför att det redan är på gång. Oavsett hur det har låtit här i talarstolen, att allt är för långt och , görs det otroligt mycket. Jag tror att alla vi som sitter här egentligen vet att allting tar tid för att det ska bli rättssäkert och bra. Det är känt att det brukar komma från Socialdemokraterna att om vi gör någonting fort är det fel, gör vi någonting saktare är det också fel. Jag undrar när det egentligen är bra. Jag tror att vi är överens om att alla människor har lika värde. Människor med funktionsnedsättningar behövs i vårt samhälle. Vi ska ta vara på deras kompetens, och de ska ha möjlighet att leva på ett bra sätt. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i socialutskottets betänkande nr 7. 32 (MP) replik: Hej och hå, så bra det låter. Det är vi pratar om. Man har frågat brukarna om till exempel detta med intentionerna i LSS. Du säger att de är väldigt viktiga, och det tycker vi alla. Men om man frågar brukarna om de tycker att detta kvarstår, tror jag inte att någon skulle svara ja på det. Det finns inga som vet det så bra som de som är användare. Vad man gör eller inte gör i andra länder är ju ingenting som leder till att det blir bättre i . Visst är det viktigt att ha ett perspektiv, men det är vårt eget perspektiv som är viktigast, det som gäller i i . Här har det blivit kallare för personer med funktionsnedsättning. Det finns ingen i handikappvärlden som anser något annat. Vi har alldeles tagit del av förslaget att det ska bli lättare att bygga utan att behöva göra bostäderna tillgängliga. Det är i den här gruppen som inte har jobb. De förändringar som du pratar om innebär försämringar. Du har nog goda intentioner när det gäller behovsprövningen. Men det är väldigt många i brukarorganisationerna som är kritiska. Så det är ju härligt att regeringen är nöjd, men de som ska behovsprövas är inte nöjda. Tänk att det är dem som jag lyssnar och tror på. 33 (M) replik: Jag vet inte vad jag ska säga. Jag skulle aldrig våga uttala mig för samtliga människor i en grupp, oavsett vilka det är. Men det kan tydligen . Jag har också pratat med många människor med funktionshinder. När det gäller LSS-reformen är det en del som vid tvåårsomprövningen har fått färre timmar, så de får då insatser av kommunen. Men det är en del i det uppdrag som vi har gett till Inspektionen för socialförsäkringar, att se hur det går för dessa personer. är det väldigt många som har fått fler timmar. Faktum är att det är fler timmar och fler personer som har insatser enligt LSS. Om påstår att de är missnöjda vet jag inte var vi ska lägga ribban någonstans. Man kan inte vara mer än nöjd när man får vad man behöver. har att hantera förslaget om att bygga nya studentbostäder, men jag vet inte om den frågan hör hemma här. Man kan fundera över om man ska bygga billigare för unga människor medan de studerar eller om det ska vara tillgängligt att bo överallt. Jag vet inte, och jag tycker inte riktigt att frågan hör hemma här. Det görs ju många insatser för att skapa jobb. Det är fler som får möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden, och varje steg som tas är viktigt. Att göra revolution kan sägas vara bra, men jag tror inte att och den eventuella regering som hon skulle sitta i skulle kunna göra större revolution . Vi har gjort mer för den här gruppen än vad som har gjorts tidigare. Så jag är ganska nöjd med dessa insatser. Även om jag vet att alla inte är nöjda så jobbar vi vidare. Detta är inte någon gömd och glömd grupp. Den finns i högsta grad på agendan med alla de insatser som vi jobbar med. Men tror verkligen att hon kan åstadkomma alla dessa förändringar ? 34 (MP) replik: Jag tänker på detta med tillgänglighet. Därför tycker jag ärendet i civilutskottet hör hemma här, eftersom tillgänglighet är i hög grad viktigt när det gäller funktionshinderspolitik. Man ska nu komma med ett lagförslag om tillgänglighet, som man ändrar i en bygglag som medför försämringar, bland annat i studentbostäder. Är man student kan man alltså inte räkna med att få en bostad som är tillgänglig om man har en funktionsnedsättning. Det rimmar inte väl med att det blir bättre och bättre. I fråga om arbete har vi tydligen helt olika siffror. De siffror som jag har visar att det har blivit svårare för personer med funktionsnedsättning att få ett jobb. Det fanns fler jobb tidigare. När man har tittat på hur sköter sig enligt konventionen fick ett långt pekfinger från kommissionen. När det gäller brist på arbete är skillnaden mellan arbete och inte arbete för personer med funktionsnedsättning oförklarligt stor. Det är kommissionen som har påpekat det och som får försvara sig emot. Detta är ändå ett belägg för att det inte fungerar som det ska. Det gäller speciellt unga med funktionsnedsättningar. Men, som sagt, kommissionen var inte nöjd med hur hanterar den här frågan. 35 (M) replik: fick de flesta unga alltid gå till daglig verksamhet. Det var det som stod till buds om man hade en funktionsnedsättning av kognitiv art. har det öppnats en möjlighet så att det är fler som kan komma ut på en arbetsmarknad. Det kan man skratta åt, men det gör inte jag. Jag tycker att det är ganska viktigt. Sedan vet vi att det är en stor grupp som står långt ifrån arbetsmarknaden. Vi har en stor verktygslåda för att jobba vidare med dem. Varken , eller något annat parti kan förändra attityderna snabbare än vad vi har försökt att göra via Handisam och andra sätt för att få människor att anställa personer med funktionsnedsättning. Det är otroligt viktigt. Vi är på god väg att se att dessa personer kan fylla en stor funktion på arbetsmarknaden. Jag återkommer till detta med bostad. Det är ett stort problem att det inte finns några bostäder för någon student på många orter. Jag tror inte att de tillgängliga bostäderna blir otillgängliga för att det kommer till några ytterligare som kanske inte är det. Men det är arbetsmarknadsutskottet och civilutskottet som behandlar den frågan. 36 (S) replik: inledde sitt anförande med att berätta om FN och hur det såg ut i jämfört med hur bra vi är i , vilket ju är helt riktigt. I nästa stund talade hon om att ingenting hade hänt i och att det var så dåligt när regeringen tillträdde 2006. Då undrar jag vem det är som har ordnat allt det som relaterade till vid FN-besöket i . Det måste väl ändå vara den socialdemokratiska regeringen som har ordnat detta vid makten, och inte den borgerliga regeringen. Det är bra med politiken – vi är ett bra land, och det är bra att leva som funktionsnedsatt i . Men det behövs förbättringar, och ser vi att man går tillbaka i det ena efter det andra, och det är inte okej. I en lägesrapport från Handisam, myndigheten för funktionshinderspolitisk samordning, ger man två dystra bilder av läget för människor med funktionsnedsättning i . Man noterar att personer med funktionsnedsättning inom alla de prioriterade politikområdena har sämre förutsättningar och lägre delaktighet än övrig befolkning. Sedan skriver man också att politiken inte är tillräckligt offensiv. Uppföljningen som de har gjort visar också att utvecklingen mot de beslutade målen går alldeles för långsamt. Då är min fråga till : Vilka delar av den nu förda politiken anser kommer att skynda på utvecklingen i positivare riktning? 37 (M) replik: Jag måste börja med det jag sade om FN. Det gällde inte hur det såg ut i utan hur det såg ut i världen, för att få ett perspektiv. Det jag sade om vad som hade hänt till 2010 berodde på vad sade i sitt anförande om att inget hade hänt . av den tidsperioden var Socialdemokraterna ansvariga för. Det var det jag relaterade till – inget annat än det själv lyfte fram. Man kan säga att det går för långsamt i jämförelse med andra. Ja, men i jämförelse med hur det har sett ut tidigare för människor med funktionsnedsättning går det ständigt framåt. Det jag sade i slutet av mitt anförande var att vi egentligen är överens om väldigt mycket, för vi tycker att de här människorna behövs i vårt samhälle och ska komma till sin rätt och ha möjligheter att styra över sitt eget liv. Vi kan båda anklaga varandra för att inte ha gjort vissa saker under vissa tidsperioder. Men jag tror att det syfte som vi alla står för är att vi vill framåt i den här frågan. Den strategi vi har är satt med ett kortare mål för att man ska jobba mer intensivt och att det ska vara tidigare mätbart att det går framåt för de personer som har de här bekymren och behöver hjälp av samhället. Jag tror uppriktigt sagt att om man ska välja var man ska bo någonstans tror jag att är ett bra land att bo i om man har en funktionsnedsättning, oavsett vad som sägs här . Jag är väldigt stolt över det vi gemensamt har kommit fram till. LSS-reformen, som från början är en borgerlig reform, var vi alla överens om. Det var en enig riksdag som beslutade, oavsett vem som initierade den. Det var faktiskt företrädare som gjorde det och drev den frågan. LSS är vi stolta över och tar åt oss allihop. 38 (S) replik: Jag fick just inte något svar i det här replikskiftet på min fråga om vilka delar av den förda politiken som anser skulle skynda på utvecklingen. Självklart förstår jag att om man jämför med övriga världen, som eller liknande, är långt framme. Men vi behöver ändå gå framåt med våra mått och våra mål, så att alla människor blir precis lika delaktiga i samhället. Där har vi en bit kvar att gå. lämnade sitt betänkande för , , med förslag som skulle underlätta för många hörselskadade som är i behov av teckentolk. Men i stället för att skicka ut utredningen på remiss hamnade den i regeringens skrivbordslåda. I en interpellationsdebatt uttryckte sig så här: Vi har för avsikt att komma till skott i frågan om tolktjänst . Vi försöker att vara så snabbfotade som det bara går. Jag har ingen anledning att dra angelägna frågor i långbänk. Frågan har hög angelägenhetsgrad för min del. Jag vet att det finns många tolktjänstanvändare som är i behov av ett mer lättöverskådligt system. Därför arbetar vi med stor frenesi och hög aktivitet. Då är min fråga till : Anser att regeringen verkligen är så snabbfotad som det bara går? 39 (M) replik: Den strategi som vi har lagt fram anser vi kommer att föra en bit på väg till att vi har ett tillgängligt samhälle och ett bra sätt att leva för människor med funktionsnedsättning, så det tycker jag nog att jag har svarat på. När det gäller jobbas det vidare. Men precis som det står är det inte så enkelt. Det gäller i grunden om verksamheten ska vara statlig, landstingskommunal eller . Det gäller inte om det ska finns tolktjänster eller inte – det måste man göra skillnad på – utan de anser vi alla ska finnas. Men på vilket sätt ska vi göra tolktjänsten bättre, och hur ska vi göra den mer tillgänglig? Det är den frågan som man måste titta vidare på. Socialdemokraterna var en gång mycket pigga på att kommunalisera skolan för att den skulle bli bättre. Men ibland blir det bättre när man förstatligar saker och ting. måste man titta på vad som är bäst för människor. Det som är bra för människor som behöver tolktjänst är att de får en riktig och tillgänglig tolktjänst. Men om den ska vara statlig eller tror jag inte att de som har behov av tolktjänst anser vara den viktigaste insatsen, utan det är att de ska få insatsen. Där måste vi jobba vidare med både landsting och kommuner, för att de ska ge rätt insatser. Att ha en insats som ligger långt från människor brukar sällan vara bra för den som behöver något nära och . 40 (V) replik: Vi har skrivit under , och en viktig del i den när det gäller människor med funktionsnedsättning är att man ska jämföra med hur andra människor lever i samma land som den med funktionsnedsättning lever i. Då tycker jag att det är en bra utgångspunkt att vi kollar hur andra i lever och hur människor med funktionsnedsättning lever i . Jag skulle vilja fråga om personlig assistans. Jag skulle egentligen vilja veta om du är nöjd med den personliga assistansen, som det har utvecklats . Jag skulle vilja komma lite längre än till svaret att några får fler timmar och andra får färre, för det handlar om att man gör en annan bedömning av integritetsnära, grundläggande behov. Det kan vara att behöva hjälp med mer intim och nära tvättning i duschen eller de närmaste kläderna eller mat till munnen. Den preciseringen hade man inte förut, och det utestänger en lång rad människor. Det är den skillnaden – att det nu är tuffare att få statlig assistans för den grupp människor som är inom den ramen – som jag skulle vilja veta om du tycker är okej eller inte. Det är så att människor får annan hjälp, men det är inte samma hjälp. Jag känner till ett mycket konkret ärende här i , där personen tappade sin statliga assistans och skulle få . Då tyckte att man inte behöver någon personlig assistans till fritid. Det är en enorm skillnad för människor. Jag skulle vilja veta om du är nöjd med den personliga assistansen eller om det är något som du vill ändra. Är det bra med bedömningsinstrumentet, den här timräkningen, så att det är rättssäkert? Jag tycker att det har blivit fyrkantigt och fel – inte den helhetsbedömning som behövs för att människor ska kunna leva ett liv som andra. Jag vill gärna ha svar beträffande striktare bedömning av grundläggande behov. Ställer du upp bakom den? Tycker du att bedömningsinstrumentet är bra? 41 (M) replik: Vi kan börja med bedömningsinstrumentet. Den intention som vi hade tillsammans var att det ska vara rättssäkert och bra. Vi vet ju hur det såg ut i . Det var väldigt olika och berodde mycket på enskilda handläggare hur många timmar en person fick. Det såg mycket olika ut över . började se att det såg mycket olika ut. Vad som sedan hände var att gjorde sin bedömning. Jag har sagt att jag inte är särskilt förtjust i den förändring som gjorde. Jag tycker att man inte alltid ser hela människan. Jag är orolig för den delen, och det har jag stått upp för ganska tydligt. Jag har haft många diskussioner med kring de delarna. Generaldirektören har också varit i socialutskottet ett antal gånger och beskrivit hur de jobbar med detta. Utifrån att man genom utbildning ska förändra hur bedömningsinstrumentet ska användas handlar det egentligen inte om att man ska göra minutberäkningar, utan man ska ha en helhetssyn och en helhetsblick på människans behov i de delarna. Det är precis det uppdrag som vi har gett till Inspektionen för socialförsäkringen. Jag kan inte föregripa vad de kommer att göra. vet ju, herr talman, att man alltid måste göra utredningar innan man gör lagförändringar, och hur det ser ut är ju en del av detta. Det tycker jag är otroligt viktigt att man jobbare vidare med. Det är också mycket viktigt att man kommer till rätta med att en del har fått för mycket. Det innebär nämligen att en del människor som får insatser tar pengar från dem som faktiskt behöver insatser. kan väl inte ställa upp på att människor som på ett otillbörligt sätt har tillskansat sig assistansersättning ska ha rätt till det? 42 (V) replik: Nej, jag tycker att vi ska vara tydliga och skilja på de människor som på något sätt har fuskat och i vissa fall har begått kriminella handlingar. De ska naturligtvis inte ha assistanspengarna. Det är de som behöver dessa pengar som ska ha dem. Det är mycket tydligt. Men jag tror inte att alla som mister sin assistans och blir hänvisade till assistans eller hemtjänst har fått för mycket. Det handlar om att de har samma behov som förut men att de integritetsnära och grundläggande behoven bedöms på ett annat sätt. Då åker de ur detta. Då är det stor skillnad beroende på vilken stad eller kommun man råkar bo i när det gäller vilken hjälp man får sedan. Jag tycker att det är mycket bra att du, , också är kritisk till denna förändring. Men det är lite lustigt att man då inte tar ställning för en förändring av lagstiftningen. Det är faktiskt det som behövs när den högsta rättsinstansen har ställt sig bakom detta synsätt. Generaldirektören sade när han var hos oss i utskottet att han tyckte att man i nuvarande läge följde intentionerna i LSS. Det tycker inte jag. När det gäller behovsbedömningsinstrumentet vet jag att till exempel SSR har talat med sina LSS-handläggare i det nätverk som de har. De har ungefär hälften. Resten har Vision. Dessa LSS-handläggare känner att de inte kan göra en helhetsbedömning längre. De blir mycket uppstyrda. Frågan är om det är vettigt. Sedan vill jag fråga dig om . Det har visat sig att det där finns ett förslag om att människor ska få bara grundbeloppet, alltså inte det extra som man kan få för att man har mycket OB och omfattande behov av hjälp , nätter och så vidare. Det skulle begränsa deras möjligheter oerhört mycket. Är det någonting som ställer sig bakom, eller säger ni nej till en sådan tanke? 43 (M) replik: När det gäller utredningen som kom på bordet är detta ingenting som vi över huvud taget har hunnit diskutera i den delen. För mig verkar detta rätt konstigt. Har man rätt till assistans så har man det. Men vi får titta på vad det innebär. Man har ju fortsatt stora behov även när man har fyllt . Vi får se på detta. Men låt oss inte uttala oss om detta förrän vi har sett vad som egentligen händer. Vi kan diskutera behovsbedömningsinstrumentet fram och tillbaka. Jag som riksdagsledamot kan inte mer än lyssna på den myndighet som har att göra detta när de säger att de ska se till helheten och se hela människan och att en bedömning som är rättssäker och bra ska göras. Jag kan inte säga emot generaldirektören när han säger att de utbildar människor för att de ska se helheten. Då måste jag faktiskt tro på det, och det hoppas jag verkligen att de gör. Jag ser nämligen fram emot att detta ska vara rättssäkert och bra och att människor ska få tillgång till den assistans som var avsikten och intentionen när den borgerliga regeringen lade fram detta förslag 1994. Och inget av partierna har ändrat sitt synsätt när det gäller detta. 44 (FP): Det pågår en hel del inom funktionshindersområdet som är positivt. Det finns mycket som vi borde vara stolta över. Jag tänker närmast på den rättighetslagstiftning som röstades igenom 1994 och som flera av er har nämnt – lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS, och lagen om assistansersättning, . är det 20-årsjubileum för dessa viktiga frihetsreformer. Lagarna har gett människor makt över sina liv, gett dem delaktighet och ett ökat självbestämmande. kan vi tycka att det är en självklarhet att funktionshinderspolitiken ska bygga på full delaktighet, jämlikhet och alla människors lika värde. Det handlar ju faktiskt om mänskliga rättigheter, inget annat. Så säger vi alla. Det kan ändå finnas anledning att uppehålla sig lite just kring den personliga assistansen.