prot · H10986 · 2014-03-19 00:00:00 — Ett gruvföretag har ansvar för att återställa så gott det nu går – det finns alltid en miljöpåverkan med en sådan verksamhet – och se till att farliga ämnen inte urlakas under gruvans livslängd och efter gruvans livslängd. Lagstiftningen är sådan att gruvföretaget har det fulla ansvaret för den miljöskada som åsamkas. Det görs naturligtvis misstag i arbetet. från pekade på något av dem. Då måste vi komma ihåg att de gruvorna startades under ett helt annat regelverk än vad som gäller för gruvor som startas . Den stora mineralpolitiska konfliktfrågan är den om höjd mineralersättning, en gruvskatt som allt fler partier vill införa. Det kan låta sunt inledningsvis, men man måste tänka så här: En gruva är ett högriskprojekt. Det är miljarder som kommer att investeras innan en gruva kommer i gång. För att ta gruvan i som exempel gick det från det att prospekteringsarbetet började tills gruvan var i gång, och man har ännu inte nått full produktion. Det tar tid och kräver stora investeringar. Dessutom måste man kunna parera både högkonjunkturer och lågkonjunkturer. är det tre partier som förordar en gruvskatt – , och samt i debatten utanför kammaren även ett stort antal socialdemokrater. går längst och vill införa en skatt på av värdet på det som brutits och uppfordrats. Som jag har förstått från deras förslag ska det gälla alla gruvor, det vill säga även dem som startats , och pengarna ska slussas in i en gruvfond som ska investera i gruvregionerna. Hur skulle det påverka en gruva som den i eller den i ? Skulle de klara en sådan skatt? Nej, svaret är: Inte alls. Värdet på den malm som togs upp i var just över 600 miljoner. Vänsterns gruvskatt på blir således . Problemet för gruvbolaget i är att de är i uppstartsskede och har kostnader som är högre än intäkterna. hade de en förlust på nära 950 miljoner. Lägg då till en gruvskatt på 60 miljoner. Den gruvan kommer nog inte att vara i gång särskilt . I är det liknande siffror, dock inte lika höga. Osäkerheten på dessa två orter kommer snabbt. Varför inför man en gruvskatt? Ja, det kanske är så att gruvprojekt ska stoppas via en gruvskatt. Miljöpartistiska motionärer, till exempel , hymlar inte i sin motion att de vill ha höga gruvavgifter just av det skälet. De vill hejda den svenska gruvboomen. Att det leder till större miljöpåverkan, färre svenska jobb och en längre resa för dem som lämnar fattigdomen verkar vara priset som i varje fall miljöpartistiska motionärer är beredda att betala. En hög gruvskatt innebär att gruvor med svag lönsamhet får svårare att klara sig och kanske till och med går under. Många av gruvprojekten i Norr- och och i Bergslagen kanske aldrig kommer att bli av. är inte en hög gruvskatt det enda hotet. Socialdemokraterna lanserar en kilometerskatt, nej, förlåt en vägslitageavgift, på som gör det ännu svårare att driva företag eller bo på landsbygden. För gruvan i skulle kilometerskatten innebära för transporterna från Kaunisvaara till . Är det inte dags att berätta för väljarna vilken politik en rödgrön regering ämnar föra? Är det inte sjyst att säga det före valet och inte efter? Hur ska jobben i och säkras? Kommer det att bli några nya gruvjobb på orter som , och ? Vad är de rödgrönas besked till gruvkommunerna och dem som är anställda i gruvnäringen? Som företrädare för Alliansen i denna debatt vill jag avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda M). 190 (V) replik: Antalet aktiva undersökningstillstånd är faktiskt över 900 i . Att de sedan är begränsade har sin historiska förklaring. Det är ju för att man som markägare eller sakägare inte ska ansöka om undersökningstillstånd och sedan lägga en död hand över det hela. Att det har skiftat är inte konstigt alls. Det beror på råvarupriserna på världsmarknaden. Du påstår att föreslår en gruvskatt, . Men om du har läst vår motion framgår det att vi säger mineralersättning, och det är något helt annat än en skatt. Det är en ersättning för den malm som man bryter och det värde som den har . Enligt Bergsstaten var det 257 miljoner . Vårt förslag utgår dessutom från den lagstiftning som vi har och de gruvor som är i drift, ingenting annat. Skulle man göra en hypotetisk beräkning av vad det skulle innebära om man inräknade samtliga gruvor som är i drift handlar det om väldigt stora pengar – jag kommer inte ihåg siffran. Men det är ju inte det som är vårt förslag, utan det bygger på dagens lagstiftning och en mineralersättning som är väldigt lätt att införa. Det är alltså ingen skatt. När det gäller en tuff miljölagstiftning är den bra på många sätt. Jag återkommer till den i mina nästa replik. 191 (M) replik: Jag utgick från sättet att beräkna mineralersättningen. Jag utgick alltså ifrån värdet av det som bryts och uppfordras inom koncessionsområdet när jag gjorde min beräkning på Northland. Värdet är 600 miljoner, och av 600 miljoner blir 60 miljoner. Om man ser på Bergsstatens siffror tillbaka i tiden stämmer siffran säkert mycket väl. Men då är och Pajalagruvan inte med, för de hade ingen produktion då. Själva numerären som betalades in på då var förhållandevis låg. Det gör att det här exemplet sticker ut lite grann. Det kommer att öppnas fler gruvor som gör att detta förändras. Det är en ganska stor skillnad. Jag är fundersam över att i sitt anförande betonade gruvnäringens betydelse. Han pratade om två tråkiga decennier och rostbältet. Jag förstår inte logiken i att man vill bromsa utvecklingen på det sättet som förordar. 192 (V) replik: Nej, det vill vi inte alls. Men om vi gör en internationell jämförelse – det är som har gjort den, det är inte någonting som jag eller har hittat på – har den absolut mest liberala lagstiftningen när det gäller beskattning av gruvbolag. Det finns inget annat land i världen som har en så liberal beskattning. Innan bolagsskatten sänktes låg beskattningen på . Det internationella genomsnittet låg på . Det är ju en väsentlig skillnad. Mig veterligen går det alldeles utmärkt att bedriva gruvverksamhet i , och inte minst i med den höga beskattning som man har där. De som vi har föreslagit är väldigt väl avvägda i det här sammanhanget. Vi har på många sätt en bra miljölagstiftning. Vi vill skärpa den. Vi har sett den konkurs som inträffade, och konkurser kommer säkerligen att inträffa också längre fram. Därför vill vi se över aktiebolagslagen för att se till att det inte startas ett gruvbolag via ett dotterbolag och på det sättet kan smita undan en eventuell katastrof längre fram i tiden. Det här är väldigt viktigt: Vem ska bära ansvaret? Jo, det måste ju vara moderbolaget som har det totala ansvaret vid en katastrof. Det ska inte gå att gömma undan det i ett dotterbolag. Det är därför vi vill se en stor skärpning av lagstiftningen på det området. Hur man skulle kunna införa det skulle vi vilja se en utredning om. 193 (M) replik: Jag tycker att vi ska vara stolta över att är ett attraktivt land att göra investeringar i, även i den här sektorn. Att göra jämförelser med andra länder är alltid vanskligt. Då måste man titta på hela skattebelastningen som företagen är utsatta för. Man måste också ta hänsyn till vilka åtaganden företagen har. Miljöbiten är en viktig del där det diffar lite mellan länderna när det gäller hur åtagandena ser ut. Utvecklingen av vår minerallagstiftning har också ändrats. Företagen hade inte samma ansvar om de startade tidigare som om de startar . Det är svårt att göra dessa jämförelser. Jag tycker att det är bättre att företagen tar ansvar för den miljöskada som de åsamkar i stället för att staten tar ansvaret och kompenserar genom en hög mineralavgift. Jag tror att det är bättre att förorenaren betalar. Konkurser kan naturligtvis inträffa. och i har en bräcklig ekonomi. De är i ett uppstartsskede, och då skulle en extra pålaga naturligtvis i form av en höjd mineralersättning eller en mineralskatt i kombination med en hög kilometerskatt vara tufft. 194 (S) replik: Många saker av det som tog upp i sitt anförande var tänkvärda, och jag kan också hålla med om dem. Däremot kan jag definitivt inte hålla med om analysen att synen på en eventuell höjning av mineralavgiften skulle vara den stora konfliktfrågan i den här kammaren när det handlar om politiken för svensk gruvnäring. Då har man nog tittat lite väl grunt på de politiska skiljelinjer som finns i den här frågan. Den stora politiska skiljelinjen är ju på vilket sätt som man betonar nödvändigheten av att fokusera på en hållbar utveckling av gruvindustrin. Jag har rötter i . Jag vet precis vad det innebär för utmaningar för kommunpolitikerna och befolkningen att leva upp till att bli någonting mer än att bara vara en in- och utresestation för dem som jobbar i den nya gruvan. Vi vill inte ha den typen av samhälle. Vi vill att samhällen ska växa och utvecklas och blomma där. Vi vill att ska utvecklas som kommun. Vi vill inte att det ska bli en satellitstad för in- och utresare. Jag tror verkligen att har tittat lite grunt i detta. Det innebär fantastiskt stora utmaningar på de orter där gruvindustrin utvecklas och där det startas ny verksamhet. Det innebär också enorma kostnader för samhället att möta upp de stora satsningar som görs. Där tror jag att vi skulle ägna betydligt mer energi åt att försöka hitta gemensamma lösningar över blockgränserna. Problemet i den här kammaren är att den nuvarande alliansregeringen inte tycker att det är viktigt. 195 (M) replik: Jag vill ändå hålla fast vid att det här är den stora politiska skiljelinjen när det gäller mineralpolitiken. När vi tittar på miljö- och hållbarhetsfrågan är min uppfattning att det finns en stor politisk enighet om att det ska vara höga miljökrav, socialt och ekologiskt hållbart. Jag ser inte konfliktlinjen. Alla partier i den här kammaren driver på den med lite olika angreppsvinklar, men målet är detsamma. Tittar man också på att utveckla orter som kanske har haft en lite tråkig historia och varit lite på nedgång kan gruvnäringen väckas upp och komma in, som i , eller ta hand om stadsomvandlingen i och . Då ser jag också att det finns en politisk enighet om att genomföra det hela. Vi har lite olika sätt, men i grunden har vi en gemensam målbild. Stadsomvandlingen i finansieras kanske på lite olika sätt mellan partierna, men målbilden är densamma. 196 (S) replik: Jag tycker att det är lite märkligt att allianspartierna och , företrädda av , lägger så oerhört liten vikt vid att tala om vad vi behöver göra för att vi ska bli ett föregångsland när det handlar om att utveckla en hållbar gruvindustri i vårt land. Det är ju där den politiska diskussionen måste ligga om vi verkligen vill nå dit. Då handlar det om att prata om forskningen. Det handlar om att prata om samverkan mellan näringslivet, akademin och det omgivande samhället. Det handlar om alla andra politikområden och inte enbart det vi diskuterar . Att ligga där i framkant innebär också att man måste prata i de termerna. Det gör inte . pratar om gruvskatten som om det vore den enda konfliktfrågan. Det är det inte. Det är besvärligt för att prata om hur vi ska skapa en långsiktigt hållbar gruvnäring. Det är liksom inte hemmaplan. Hemmaplanen är att prata om skatter. Jag tror att det hade varit välgörande för i denna kammare om regeringen hade valt att komma till och försökt förankra en bredare mineralstrategi än den som regeringen nu snickrar på i sin egen kammare. Gruvnäringen behöver långsiktighet och tydliga spelregler. Om målsättningen är en hållbar gruvindustri måste man göra mycket mer än vad denna regering har orkat prestera. 197 (M) replik: När det gäller satsningar på forskning inom gruv- och metallområdet gjordes det en kraftfull satsning som vi debatterade ordentligt här i kammaren. Vi har också debatterat mineralstrategin. Det viktiga just , där vi har en stor konfliktlinje, är hur gruvnäringen ska utvecklas framöver. Det som är den stora skillnaden är just synen på mineralersättningar eller införande av en ny gruvskatt. Det är det som innebär ett hot mot utvecklingen på dessa orter, i kombination med en hög kilometerskatt som slår mot Northland i med . Det är viktigt att ni i de tre rödgröna partierna tillsammans klarar ut: Vad är ert besked till dessa orter? Kommer det ni nu säger att bli en verklighet? Ni har en spridning från någon enstaka procent till . Vad kommer det att hamna på? Hur ska man kunna finansiera en fortsatt utveckling i för att säkerställa att gruvan kan leva? 198 (C): Precis som inledde är det så att många människor reser sig ur fattigdom. Det gör att vi ser att fler hem byggs, att fler människor har råd med mobiltelefoner och att infrastrukturen byggs ut. I och med att det här händer ökar även efterfrågan på malm och mineraler. Det finns olika undersökningar och analyser som visar att behovet av dessa råvaror bara kommer att öka . Då krävs det att världen blir ännu bättre på återvinning, men det kommer inte att räcka fullt ut eftersom efterfrågan kommer att bli så stor. Därför kommer vi att behöva bryta mer metaller. är, som sagt, rikt på många av de metaller och mineraler som efterfrågas och kommer att få en stor roll i den här utvecklingen. Till skillnad från många andra länder har vi en stabil demokratisk grund att stå på, och dessutom har vi en av världens tuffaste miljölagstiftningar. Det gör i sin tur att vi kan utvinna metallerna och mineralerna på ett hållbart sätt. I , och Bergslagen jobbar tusentals människor med att utvinna järnmalm och mineraler som sedan används för att konstruera broar, elbilar, järnvägsräls, vindkraftverk och byggnader. Förutom att vi bidrar till att förse omvärlden med allt detta bidrar vi även till att skapa många arbetstillfällen och det i bygder, till exempel i mina hemtrakter, som ofta har det tufft med tillgång till jobb. Men det finns också utmaningar, som några har varit inne på. När en gruva öppnas kan landskapsbilden förändras och miljön påverkas, och många människor blir oroliga för vilka konsekvenser detta får för dem själva, för rennäringen och för naturen. Det gäller att ha respekt för att gruvnäringen är omtvistad och väcker både positiva och negativa reaktioner. Det har jag respekt för. Därför är det så viktigt att ta olika åsikter och oro på allvar, men det gäller också att på ett tydligt sätt reda ut det som är oklart och som ofta orsakar missuppfattningar. Ett vanligt påstående är att gruvnäringen inte bidrar till statskassan och därför borde beskattas hårdare. Det är inte en helt korrekt beskrivning. uppgick statens intäkter från gruvnäringen i form av utdelning, skatter och avgifter till . De lokala gruvsamhällena får också del av inkomsterna genom att de anställda i gruvan betalar kommunalskatt. Visserligen är jag medveten om att det finns även fly-in/fly-out-situationer som vi måste komma till rätta med. Precis som min socialdemokratiska kollega var inne på måste man skapa attraktiva samhällen för att folk ska vilja bo, verka och leva där. Dessutom anlitar gruvbolagen många underentreprenörer i de aktuella områdena som i sin tur har möjlighet att anställa fler. Den nuvarande mineralersättningen infördes i minerallagen 2005, under den förra socialdemokratiska regeringen. Tanken var då att markägare skulle garanteras en del av vinsten från gruvbolagen. Detta skulle innebära att marknadsvärdet på fastigheter som omfattades av en undersökning eller brytning inte skulle sjunka. Avsikten med mineralersättningen var alltså inte i huvudsak att ge intäkter till staten. Nästan alla svenska gruvor har fått sina tillstånd , vilket innebär att de inte betalar någon mineralavgift. Både och har varit i gång , och , vilket ur ett hållbarhetsperspektiv är positivt. I takt med att tillstånden för brytning löper ut och nya gruvor startas kommer den inbetalade mineralavgiften att öka. Att införa en gruvskatt eller höja mineralavgiften är inte aktuellt. Vi ser att mindre bolag i gruvbranschen har det svårt, och genom att lägga en ny skatt på dessa skulle vi riskera investeringsviljan och i förlängningen de jobb som så många ropar efter. Det finns flera länder som har högre mineralersättning än . Men att göra jämförelser rakt av är som att jämföra äpplen och päron. I har vi valt linjen att ha extremt höga miljökrav och krav på fonderade medel för återställning. Det kostar – och det är bra. I andra länder har man i princip obefintlig miljölagstiftning, vilket lägger ansvaret på staten. Det kräver en högre skatt på företagen. I mina ögon är lönsamma företag och skarp miljölagstiftning bättre än skitig miljö och låga krav. Gruvdrift kan tyvärr, precis som annan industriell verksamhet, råka ut för olyckor och oförutsedda händelser som medför påverkan på miljön och på omgivningarna. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt. Det får inte gå fel. Några har här varit inne på dessa fall, som också har debatterats i medier, och det handlar främst om två gruvor i . Gruvorna har gått i konkurs, och företagen har inte fonderat tillräckligt med medel för återställning. Dessa två aktuella fall fick sina miljötillstånd enligt en äldre miljölagstiftning, där regelverket inte var tillräckligt tydligt. Det här är nu åtgärdat i lagstiftningen, och gruvföretag liksom andra företag som beviljas miljötillstånd ska ställa betydande belopp i säkerhet. Jag skulle även vilja bemöta påståendet att rennäring och gruvnäring inte kan existera sida vid sida. Samerna har en särställning som ursprungsfolk. Deras rättigheter ska respekteras, och deras kultur ska bevaras. Jag är fullt övertygad om att det går att hitta samförståndslösningar och villkor som gör att gruvnäringens påverkan på rennäringen kan hållas på en acceptabel nivå. Vi har också tagit fram en mineralstrategi för . Visionen är att ska vara EU:s ledande gruvnation. Men det innebär också att gruvnäringens expansion ska ske hållbart, som några av er har varit inne på, det vill säga i samklang med miljön, med natur- och kulturvärden och med andra näringar. I mineralstrategin finns det 19 åtgärdspunkter. Man kommer bland annat att titta på hur man kan ta fram en vägledning för samråd mellan ren- och gruvnäringarna, vilket är väldigt viktigt, se vilka hinder som finns för ökad bostadsproduktion i samband med gruvetableringar, få fler att intressera sig för att arbeta inom gruvnäringen, kartlägga hur attraktivt är att investera i som gruvland och titta på hur man kan snabba på tillståndsprocesser som tar även om vi har gjort en hel del för att förbättra det. För mig som centerpartist är det viktigt att beslut fattas så nära människor som möjligt. Det är synd att vi inte har ett nationellt förbud mot uranbrytning, men jag känner mig trygg med det kommunala vetot. Uran har inte brutits i , och det känns bra att det är människor ute i de berörda bygderna som fattar beslut om de vill ha brytning eller inte. Som det är verkar det inte finnas något större intresse för uranbrytning, varken bland medborgare eller bland kommunpolitiker i de kommuner som har uranfyndigheter. driver på inom Alliansen för att även få till stånd ett kommunalt veto mot uranprospektering och ett förbud mot uranbrytning. Vi kommer att jobba för att få igenom detta , och det i Alliansen. är skiffergasen på tapeten, och många tror att det här är något som kommer att få stora politiska konsekvenser och påverka maktbalansen i världen. Vad är då skiffergas? Jo, egentligen är det naturgas, men den finns lagrad långt ned i marken och inbäddad i skiffer. Man har länge känt till förekomsten, men det har varit alldeles för dyrt att utvinna den. I har man, som många av er känner till, gjort stora fyndigheter. Det har gjort att man har minskat importen av kol, vilket i sin tur har lett till sänkta kolpriser i . I kombination med att priset på utsläppsrätter är lågt är det billigt att vara miljöbov i . I kommer av elproduktionen från kol, och dessutom är man beroende av gasimport från . För att ska kunna minska sina utsläpp av koldioxid lägger de stort fokus på att leta efter skiffergas. Det är en kontroversiell metod att utvinna gas. Det går till på det viset att man pumpar in stora mängder vatten, kemikalier och sand i borrhålen som då spricker, och på det sättet frigörs gasen. Problemet är att man inte vet hur kemikalierna påverkar grundvattnet eller vad som händer om metaller frigörs och läcker ut i omgivningen. Även , , är oroad för skiffergasens framfart i världen. Om vi ska klara tvågradersmålet måste skiffergasen enligt IEA stanna i backen. Energiminister har dessutom på olika ministermöten i lyft frågan om skiffergas och miljökonsekvenserna som kan uppkomma vid brytning samt att skiffergasen bidrar till att förlänga fossilberoendet i men också i världen. har ett stämmobeslut där vi säger nej till gas- och oljeutvinning i skiffer genom så kallad frackning. Dessutom vill vi förbjuda prospektering av skiffergas. Det här är också något vi jobbar med på lång sikt, men det som känns tryggt är att vi har en av världens tuffaste miljölagstiftningar. Om det skulle bli aktuellt med frackning skulle metoden prövas i enlighet med den och sannolikt inte godkännas. Dessutom är intresset för skiffergas i allt lägre, bland annat på grund av att det inte är lönsamt med de miljökrav som vi har. Världen behöver de produkter som gruv- och mineralnäringen producerar. ska fortsätta ha ett gott investeringsklimat, en tuff miljölagstiftning och en bra dialog. Så bygger vi en hållbar gruv- och mineralpolitik där alla intressen kan tas till vara. 199 (MP) replik: Det gläder mig att ledamot talar om att vi behöver en tuff miljölagstiftning. Det som bekymrar mig är att man tycker att man har det, för det är inte riktigt samma sak. Jag ska ta tre exempel från gruvor. Vi har Aitikgruvan som har ett riktvärde vad gäller utsläpp av koppar på och som 2008 gjorde utsläpp på närmare koppar. Vi har Garpenbergsgruvan som har ett riktvärde vad gäller utsläpp av zink på och som 2009 gjorde utsläpp på zink. Vi har i Svartliden som har ett riktvärde vad gäller utsläpp av arsenik på och som 2009 släppte ut , 2010 släppte ut och – det är de sista uppgifterna jag har – släppte ut . Inget av dessa utsläpp, som kraftigt överskrider de riktvärden man fått, har lett till några som helst påföljder. Då kan man fundera på hur miljölagstiftningen och uppföljningen av miljölagstiftningen är beskaffad och på om det här förfarandet och möjligheten att bedriva gruvverksamhet på det här sättet sörjer för en långsiktigt hållbar gruvnäring. 200 (C) replik: förstår säkert att det är lite svårt för mig att kommentera enskilda fall och siffror som jag inte har tagit del av. Det jag kan säga är att miljölagstiftningen har blivit betydligt tuffare. Det tror jag att även måste skriva under på. då ni jobbade som stödparti till Socialdemokraterna var miljölagstiftningen faktiskt betydligt svagare. Det har vi ändrat på, och jag skulle tycka att det vore bra om även kunde tycka att det är positivt. Men självklart är det inte okej om det är som du säger. Jag skulle vilja trycka på att är en demokrati som har en tuff miljölagstiftning i förhållande till andra länder. Många av oss är beroende av mineraler och metaller i vår vardag. tycker vi att det är ett problem att man bryter här, trots att vi har en ganska tuff lagstiftning när det gäller miljön. Är det då bättre att man bryter i andra länder med avsaknad av demokratiska regler och miljöregler? Det är ju ett problem, men många vill gärna sopa problemen under mattan och säga: Inte på min bakgård! 201 (MP) replik: Jag tycker att det är precis det man gör – man sopar problemen under mattan när man , bara , har överskridanden av riktvärden som inte leder till någon konsekvens. Den miljölagstiftning vi har gällde 2008, 2009, 2010 och 2011. Jag är glad åt skärpningen av miljölagstiftningen. Jag vill ha större skärpningar – det är det jag talar om – men det vore ett stort framsteg om man kunde få den aktuella miljölagstiftningen att fungera fullt ut, för det gör den inte . Jag skulle vilja lyfta fram en annan fråga som också tog upp.