prot · H10978 · 2014-03-05 00:00:00 — Att personer i realiteten är barnets föräldrar men inte är det enligt lag kan orsaka problem, eftersom de inte får information till exempel om barnets skola. Den ges endast till den som är den juridiska vårdnadshavaren. Det är knepigt när en förälder lämnas utanför, inte minst för barnet. Vi måste se över dagens lagstiftning och anpassa den till verkligheten och se till det faktum att många barn växer upp med fler än två vuxna. Vi måste ta ansvar för barnets väl och ve i livet. anser att ett barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare, som jag precis har tagit upp. Man ska ha rätt till alla sina föräldrar. Vi anser att ett tillkännagivande om en översyn av måste komma till stånd, så att det blir fler än två vårdnadshavare, som det är . Jag vill också säga någonting om gode män och överförmyndarnas roll. män och överförmyndarnas roll har varit på tapeten , inte minst . Regeringen har under dessa år valt att gå in med nödinsatser för att det ska se bättre ut på papperet, trots flertalet tillkortakommanden och brott i verksamheten som drabbar personer som är i behov av en god man, en förmyndare eller en förvaltare. Jag vill påpeka att det stora flertalet gode män och förvaltare sköter sina uppdrag bra. Men det brister, och det förekommer brott mot personer som är i behov av en god man. Det ska definitivt inte få förekomma. Därför behövs det en heltäckande översyn. Det handlar om att se till att förändringar som är till gagn för den enskilde som är i behov av en god man verkligen sätts i sjön. Det håller inte att, som , bara göra brandkårsutryckningar. En ställföreträdare, en så kallad god man eller en förmyndare, utses för den kvinna eller man som på grund av sjukdom eller av annan orsak är i behov av hjälp för att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom och få råd och stöd. Kort och gott handlar det om att ta till vara huvudmannens intressen och inte, som händer ibland, få det att bli precis tvärtom. Regeringen valde att tillsynen vad gäller överförmyndare skulle gå till sju länsstyrelser i stället för elva. Har det hänt tillräckligt ? Nej, det har det inte. anser att detta grepp inte har haft någon verkan, utan vi hävdar att översynen ska koncentreras till en länsstyrelse. Då först tror vi att vi får en heltäckande bild, att det blir bättre och att det går snabbare att åtgärda de brister som uppkommer. En tydlig samordning och ett tydligt ansvar är väl en skyldighet i ett samhälle som vårt, där alla människors lika värde alltid sägs komma i första rummet. Det ska vara ett tydligt ansvar. Annars är risken stor att de brister som förekommer kommer att öka i stället för att minska. Jag vill citera statsrådet i tidningen . Han fick en fråga om länsstyrelsernas verksamhet. Han svarade inte i egen hög person utan via sin pressekreterare: har varit att göra länsstyrelsernas verksamhet bättre och mer effektiv. I samband med koncentrationen har pengar omfördelats från länsstyrelser som tidigare hade uppgifter till de länsstyrelser som fick hand om uppgifterna. Regeringen kommer framöver att göra en utvärdering av koncentrationen. Då får vi se om de medel som getts till länsstyrelserna varit tillräckliga. Medel är alltså pengar. Att uttala sig så när det gäller de mest utsatta och svaga i ett samhälle, som är i stort behov av stöd, är enligt min åsikt helt befängt. Attefall borde skämmas för ett sådant uttalande och i stället se till att de pengar som finns för de mest behövande i vårt samhälle också går dit. Attefall har inte haft några problem med att den högerregering han själv ingår i sänker skatter med över 130 miljarder – de så kallade jobbskatteavdragen. Skattemedel ska väl i första hand gå till dem som är mest utsatta och har mest behov för att de ska få ett drägligt liv? Jag har gått över min talartid, så jag kan inte ta upp namnlagen, men det kanske någon annan gör. Då kan jag begära replik. 90 (M): Jag vill börja med att informera kammaren om att när det gäller området överförmyndare, gode män och god man för ensamkommande barn kommer min kollega att debattera detta . Återigen är civilutskottets ledamöter samlade i kammaren för debatt. handlar det om betänkandet CU19 om familjerätt. Det välkomnar jag, eftersom dessa frågor berör människors liv på ett sätt som få andra politiska frågor kan göra. Vårt beslutsområde skiljer sig nämligen på en väsentlig punkt från andra politikområden. De beslut som fattas eller inte fattas inom detta område har nämligen direkt, konkret eller reell påverkan i människors vardag. Inte sällan påverkar våra beslut människors liv direkt och påtagligt. Dessa beslut kan innebära en avgörande vändning i samband med livets milstolpar, som bröllop, familjebildning, barntillkomst, skilsmässa, dödsfall och liknande. Jag vill säga två saker. Jag vill tacka mina kolleger i utskottet, inom Alliansen och i oppositionen, liksom tjänstemännen på utskottskansliet och på departementet. Det är tack var det goda samarbetsklimatet som vi har lyckats landa i detta betänkande som i allt väsentligt är ett bra sådant. Givetvis känner jag som alla andra att det finns utrymme för förbättringar och andra skrivningar. Dessutom skulle jag vilja nämna att jag personligen tycker att vi som är engagerade i civilutskottets politiska sakområden tyvärr ibland missar barnperspektivet. Inte sällan prioriteras process, policy och paragrafer framför vad som de facto är bäst för det berörda barnet. Jag är självklart medveten om att systemet ofta byråkratiserar och ökar avstånd mellan beslutsfattare och berörda. Likväl är det min förhoppning att vi då och då försöker påminna oss själva om den mänskliga dimensionen i vår ämbetsutövning. Betänkande CU19 är en diger lunta och omfattar 24 överväganden, 32 reservationer och 2 särskilda yttranden. Detta bekräftar mitt tidigare konstaterande om att civilutskottets sakpolitiska frågor är något som verkligen engagerar och berör. Åhörarna och debattdeltagarna här i kammaren skulle knappast vara roade eller betjänta av att jag ens skulle försöka avhandla dessa 58 olika debattpunkter. Därför, herr talman, tänker jag begränsa mitt anförande till dessa fyra överväganden, nämligen utredningar om faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, översyn av vårdnadsregler samt tvångs- och barnäktenskap. Dessa fyra överväganden har två saker gemensamma i denna debatt. Dels är de för mig väldigt angelägna politiska sakfrågor, dels pågår redan diverse olika utredningar som omfattar dem. Därför finns ingen anledning att föregripa utredningarnas slutsatser och rekommendationer. Detta har givetvis utskottet tagit fasta på. Därför har jag för avsikt att yrka avslag på samtliga motionsyrkanden för dessa fyra överväganden. Faderskapspresumtion är en rättslig princip som innebär att om en gift kvinna föder barn antas mannen i samma äktenskap vara far till barnet. Om modern inte skulle vara gift fastställs faderskapet via dom eller bevittnad skriftlig bekräftelse. Om inte faderskap kan fastställas via presumtion är socialnämnden skyldig att utreda vem som är far till barnet. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd i fråga om utredning kring fastställande av faderskap. Enligt dessa föreskrifter kan socialnämnden göra en så kallad s-utredning enligt ett särskilt protokoll för sambor som är övertygade om att barnet är deras gemensamma. Om utredaren däremot är osäker på faderskapets rimlighet krävs en mer omfattande utredning för att säkerställa identiteten avseende barnets far. Vi delar lagutskottets åsikter och anser att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för alla inblandade. Assisterad befruktning får genomföras om kvinnan har ingått äktenskap, registrerat partnerskap eller är sambo med annan kvinna. En sådan behandling förutsätter – liksom för alla andra par – att kvinnans partner har gett sitt skriftliga medgivande innan påbörjad behandling. Dessutom krävs att behandlingen föregås av en särskild undersökning. En läkare ska då utreda om parets medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpliga för föräldraskap. Behandlingen inleds först efter det att det skäligen kan antas att barnet kommer att växa upp under ordnade förhållanden. Val av spermadonator görs av läkare, och detta val regleras i föreskrifter och allmänna råd från . En kvinna som är gift, registrerad partner eller sambo med annan kvinna som föder ett barn tack vare sagda behandling ska anses vara barnets andra förälder. Föräldraskapet bekräftas på samma sätt som en faderskapsbekräftelse. Föräldraskapet gäller dock inte barn som tillkommit genom assisterad befruktning utanför lagen om genetisk integritet, till exempel utomlands eller i egen regi. I dylika fall gäller sedvanligt fastställande av faderskapet. Jag kan med glädje berätta att regeringen utsåg en särskild utredare . Utredaren ska i ett delbetänkande redovisa den del av uppdraget som avser ensamståendes möjlighet till assisterad befruktning och nödvändiga följdändringar i bland annat den föräldraskapsrättsliga regleringen och i annan lagstiftning som behövs. Delbetänkandet kommer att presenteras . Utöver detta ska utredaren ta ställning till om det krävs en genetisk koppling mellan barnet och den eller de tilltänkta föräldrarna. Uppdraget ska redovisas . Det ser vi fram emot. Betänkandet innehåller även ett antal yrkanden om en eventuell översyn av vårdnadsreglerna. Det juridiska förhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Regelverket som reglerar föräldrars separation har under varit föremål för omfattande förändringar. Detta gäller särskilt situationer när föräldrarna inte kan komma överens om den framtida situationen för deras barn. Den senaste mer genomgripande förändringen trädde i kraft och avsåg då att försöka stärka barnperspektivet. Skrivningar som fokuserade och förtydligade betydelsen av barnets bästa tillkom därför. Barnets bästa skulle hädanefter vara den vägledande principen för alla beslut rörande vårdnad, boende och umgänge. Det jag tycker att man missade var att formulera i sak vad och vilka rättigheter som skulle stärkas för barnen. Det är kanske därför antalet vårdnadstvister har ökat. Ändringarna innebar dessutom införandet av en generell skyldighet för domstolarna att verka för samförståndslösningar i tvister. I praktiken innebär det att domstolarna måste eftersträva samförstånd mellan tvistande föräldrar som är förenliga med betydelsen barnets bästa. Genom dessa ändringar betonar lagstiftaren risken för att barnet eventuellt kan komma att fara illa vid domstolsbeslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Därför ska domstol och socialnämnd vid sagda bedömningar fästa särskild uppmärksamhet på omständigheter som övergrepp, olovligt bortförande eller att barnet far illa på annat sätt. redovisades rapporten och barnet i vårdnadstvister. Rapporten togs fram av i syfte att följa upp hur utfallet av vårdnadsreform hade påverkat arbete. Enligt hade resultatet varit genomgående positivt, vilket är glädjande. Utvärderingen lyfter fram några förbättringsområden och inkommer med tillhörande rekommendationer och lösningsförslag. behöver bli mer tydlig i sin dokumentation av barnsamtal, i sina motiveringar till beslutsförslag och i sina riskbedömningar av barnets situation. Utvärderingen visar också att socialnämnderna efterfrågar stöd och vägledning om hur man ska förbättra sina riskbedömningar med avseende på just barnets bästa för ögonen. Mot denna bakgrund tog fram handboken , boende och umgänge i syfte att fungera som ett stöd för rättstillämpning och handläggning inom familjerättsområde. har även inlett en utredning om hur man ska bli bättre på att lyssna till barnens egna åsikter. Utredningen kommer att presenteras . Även detta initiativ är lovvärt och välkommet. Utöver detta har statsrådet gett i uppdrag att ett antal kommuner ska införa separationsteam. Dessa ska arbeta förebyggande för att förhindra att barn ska hamna i segdragna vårdnadstvister. Jag kan också nämna att har påbörjat arbetet med direktiven till den utlovade utvärderingen. De är på gång. Jag fick lite information i går. Det är positivt. Personer kan inte ingå i äktenskap utan tillstånd från . Sådant tillstånd kan utfärdas endast om det föreligger särskilda skäl. Då krävs omfattande informationsinhämtning för att säkerställa att allt går rätt till. uppstår situationer med vissa internationella rättsförhållanden avseende giftermål och förmyndarskap i . I sådana fall ska svenska bestämmelser om till exempel hindersprövning tillämpas för svensk vigsel. Detta gäller även om båda personerna är utländska medborgare. Dessutom har möjligheten att få ett utländskt äktenskap godkänt i inskränkts. Huvudregeln innebär att ett äktenskap som ingåtts utomlands inte erkänns om det ingåtts under sådana omständigheter som hade omöjliggjort äktenskap i . Vigselförrättare är personer som är befattningshavare i trossamfund som förordnats i lag. måste dessutom ha erhållit tillstånd från Kammarkollegiet. Regeringen har aviserat att en proposition om stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap kommer att lämnas till . I syfte att bespara debattens deltagare och åhörare onödiga repetitioner har jag medvetet fokuserat på dessa fyra överväganden i en gemensamt sammanfattande föredragning. Samtliga dessa områden har erhållit reservationer – i olika antal och i olika lydelser – från representanter från de fyra oppositionspartierna. Som sagts är samtliga dessa områden också föremål för pågående eller beslutade men inte påbörjade utredningar. Därför finns det ingen anledning för vare sig utskottet eller mig att redan nu föregripa dessa utredningars slutsatser eller rekommendationer, och därför, herr talman, vill jag yrka avslag på samtliga motioner och bifall till förslaget i betänkandet. 91 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Vi behandlar här motioner från allmänna motionstiden. Motionerna berör, precis som var inne på, en rad olika delar av familjerätten. Jag kommer främst att kommentera rättsförhållandet mellan barn och föräldrar samt gode män och förvaltare. Familjerätten är ett brett politiskt område som i allra högsta grad berör oss människor i vår vardag. Familjerätten angår till exempel rättsförhållanden mellan personer som på ett eller annat sätt står i familjerelation till varandra. var inne på historiken . Jag tänkte backa och börja med familjerättens historiska anor . Dagens lagstiftning speglar en helt annan social situation än den familjerätt som var grunden till lag. Mot bakgrund av jämställdhetsdebatten här i kammaren och att uppmärksammas nu är det intressant att även i denna debatt reflektera över den historiska utvecklingen. I äktenskapet och i familjen var enligt lag mannen juridiskt sett den helt dominerande, och han företrädde familjen utåt. Han var hustruns målsman och förvaltade makarnas egendom, vilket även gällde enskild egendom. Ett äktenskap kunde endast med svårighet upplösas och varade därför i regel livet ut. Barn utom äktenskapet hade en mycket dålig rättsställning. Den lika giftorätten genomfördes , och infördes . har lagstiftningen förändras om, som väl är. Även i det betänkande som vi debatterar återkommer frågor där ny lagstiftning har aviserats. Familjerätten berör oss i livets olika stunder, då vi upplever lycka men också i de svåraste stunder. Vår syn på familjen utvecklas . Förälskade par, oavsett kön, påverkas av familjerättens utformning. Vi flyttar ihop med den stora kärleken. Vi gifter oss. Vi kanske skiljer oss. Vi får kanske barn. Lagstiftningen ska möjliggöra skilsmässor. Kvinnors rättigheter har stärkts och likaså barnens rättigheter. Men familjerätten handlar även om den som inte kan ta vara på sig själv och sina intressen. Samhället har då att utforma stöd. Vi har sedan mycket länge ett system med gode män, förvaltare och förmyndare. Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Lagstiftningen har under genomgått betydande förändringar när det gäller regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna beslutades av . Ändringarna syftade framför allt till att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. Barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa särskilt fästa avseende vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort, hålls kvar eller annars far illa. Regeringen har tagit initiativ för att följa och utvärdera utvecklingen, bland annat genom uppföljning . Regeringen har aviserat en utvärdering av vårdnadsreform. Juridiskt biträde för barn i vårdnadsmål är en fråga som engagerar många. Frågan om hur barnets rätt bäst tillgodoses i mål om vårdnad, boende och umgänge behöver enligt regeringen övervägas ytterligare. Det kommer att göras i samband med den utvärdering jag tidigare nämnde av vårdnadsreform som kommer att inledas . I utvärderingen ska olika modeller för att stärka barnets ställning i mål om vårdnad, boende och umgänge analyseras. En modell kan vara att med beaktande av de senaste årens lagändringar ändå införa någon form av biträde för barnet. Men här finns det många invändningar. Även här avvaktar utskottet utvärderingen av reform. Vad gäller gode män och förvaltare har vi sedan mycket länge ett system som syftar till att stödja enskilda. Enligt ska det finnas en överförmyndare och en överförmyndarnämnd i varje kommun, och det är som utövar tillsynen. De lagändringar som trädde i kraft syftade till att koncentrera verksamheten till ett antal länsstyrelser. Utskottet kan konstatera att regeringen har aviserat att en proposition om bättre förutsättningar för gode män och förvaltare kommer att överlämnas till . Det kan också konstateras att frågan om framtidsfullmakter övervägs, och även där avser regeringen att återkomma. Vi tycker att den aviserade propositionen och det pågående arbetet behöver avvaktas. Jag har inte gått in på frågan om till exempel arvsrätten för maka eller make och särkullbarn eller registrering av testamenten. Men jag vill ändå påtala att även de frågorna är väldigt viktiga. I det förstnämnda fallet kan vi jämföra oss med omvärlden. Där är ett exempel. Frågan om registrering av testamenten är också viktig. Här pågår ett arbete inom EU där det i arvsförordningen redovisas att kommissionen har aviserat att frågan om registrering av testamenten kommer att bli föremål för ett senare förslag från kommissionen. Jag inledde med att påtala att lagstiftningen har historiska anor. firar vi också den internationella . Samhället och rättsförhållanden mellan personer kommer att fortsätta att utvecklas. Därför ser vi fram mot ny lagstiftning när regeringen återkommer med förslag. 92 (C): I betänkandet tas väldigt många viktiga saker upp. Jag tänker hålla mig till att ta upp det som för mig och är viktigt. Det är de frågor som vi har motionerat om i sammanhanget. Det är faderskap, barnbalken och arvsrätten för särkullbarn. Jag tänker börja med det som för mig är viktigast och som jag själv har skrivit en motion om. Det är gode män och överförmyndarverksamheten. Det är en otroligt viktig verksamhet. Det handlar om att ta hand om de allra svagaste i samhället som ofta åsidosätts. Det är ensamkommande flyktingbarn, gravt funktionshindrade och psykiskt sjuka. Det är personer som inte har några starka resurser. Det kan vi lugnt säga. Det är kommunens lagstadgade kärnuppgift att tillgodose dessa människors behov och skydda dem. Det gör man via överförmyndarnämnderna. Nämnderna har i uppgift att rekrytera, utbilda och utöva tillsyn över gode män och förvaltare. Ändå vet vi, herr talman, att överförmyndarnämnderna tillhör strykklassen i kommunerna. Jag vill påtala att det inte bara handlar om att se till ekonomi, kontakter med myndigheter, att bevaka huvudmannens rättigheter och att tillgodose de behoven. Det handlar som så mycket mer. Ändå kan man säga att det är en ideell verksamhet. De får en så otroligt liten ersättning för det viktiga uppdrag de gör. Ersättningen bör i allra högsta grad höjas. Dessutom handlar det inte bara om bokslut och ekonomi. Det handlar om att också värna om dementa personer och personer som har psykiska sjukdomar och trauman. De ska ha en medmänsklig fingertoppskänsla, en kunskap i psykologi och hur man hanterar dessa människor. Till det behöver de fortbildning. Där brister också kommunerna. Det har tillkommit nya uppgifter för de gode männen, vilket vi har hört om . Det är att ta hand om de ensamkommande flyktingbarnen. Vi vet alla att de har varit utsatta för både det ena och det andra. De har haft svåra separationer. De har varit på flykt. Vad de har varit med om vill vi knappt inte ens tala om. Det ska en gode man klara av. Den demokratiska grundbulten i samhället är att man ska kunna utkräva ansvar. Det är inte det lättaste om det är en tjänsteman i kommunen som får ta hand om de svåra besluten. En tjänsteman lyder inte under det demokratiska ansvarsutkrävandet. För att säkerställa rättssäkerheten och kvaliteten på överförmyndarverksamheten behöver man i allra högsta grad rätta till detta så att överförmyndarnämnder blir obligatoriska. En nämnd kan då vara föremål för ansvarsutkrävande. Det är en skyldighet i det demokratiska samhälle som vi lever i. Med dessa förändringsförslag för överförmyndarverksamheten är jag och övertygade om att det skulle bli mycket mer rättssäkert för de personer som berörs. Men, som sagt, det har aviserats ett nytt förslag, och jag tänker inte här och föreslå några förändringar förrän jag ser de förslagen. Så vi får säkert anledning att återkomma till det. Ett par centerpartister har också föreslagit att det ska införas en barnbalk, och det är fler som har påpekat det. Det är viktigt att barn ses för sin egen skull och inte bara som en produkt, en egendom för föräldrarna. Barn har rätt att vara egna individer och att deras behov tillgodoses. Arvsrätten har vi också talat om här tidigare, och det handlar om särkullbarn. Det finns makar som har levt länge och tagit lika stort ansvar för sina egna barn som för så kallade bonusbarn. Och varför gör vi i arvssammanhang skillnad på arvsrätten och reglerna för hur man får ut sitt arv för dessa barn? Det är ingen lätt uppgift. Den tål att tänka på, och vi ska även återkomma till det och se över de förhållandena längre fram. Slutligen har den föräldraledige , som är min partikamrat, påtalat detta med att fastställa faderskap. Som sambo kan man vara övertygad om vem som är den rätta föräldern, och när det inte finns någon tvekan om det då kan man undra: Vad är skillnaden på att vara gift och vara sambo? Det finns lagar som anger vad det finns för rättigheter som gift och som sambo. Frågan är: Hur ska vi kunna göra det rättvist i lagsammanhang? Ska det inte vara lika i all lagstiftning, även i den här? Men vi får återkomma till faderskapserkännandena och hur barnen ska få rätt till båda sina föräldrar innan de blir födda, för det handlar ju om det i det här sammanhanget. Med detta vill jag tillstyrka utskottets förslag i betänkandet och yrka avslag på samtliga motioner. (Applåder) (forts. 17 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 15 § Beslut om ärenden som slutdebatterats FiU26 Kommunala frågor Punkt 1 (Vinstutdelning i offentligt finansierade välfärdsverksamheter) 1. utskottet 2. res. 1 (S) 3. res. 2 (MP) 4. res. 3 (V) Förberedande votering 1: 24 för res. 2 17 för res. 3 265 avstod 43 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 96 för res. 1 24 för res. 2 186 avstod 43 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 171 för utskottet 94 för res. 1 41 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 20 FP, 19 C, 18 SD, 16 KD För res. 1: 94 S Avstod: 24 MP, 17 V Frånvarande: 18 S, 9 M, 1 MP, 4 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 3 KD