prot · H10994 · 2014-04-02 00:00:00 — De förändringar som kan bli aktuella ska även bidra till långsiktigt ökad sysselsättning och därmed långsiktigt hållbara statsfinanser. Flera ledamöter i arbetsmarknadsutskottet sitter med som ledamöter i denna utredning, dock inte jag själv. Många motioner och avsnitt i detta motionsbetänkande omfattas av direktiven till eller av tilläggsdirektiv till densamma. Med anledning av detta hänvisar utskottet i sitt ställningstagande till just denna utredning, till exempel när det gäller villkor för rätt till ersättning och administrering av försäkring och aktivitetsstöd. Även vad avser motionerna om rätten att begränsa sitt arbetssökande, det vill säga 100-dagarsregeln, och deltidsbegränsningar, den så kallade 75-dagarsregeln, har det genom tilläggsdirektiv gjorts till föremål för beredning i där samtliga partier ingår. Samtliga fyra oppositionspartier har lämnat separata särskilda yttranden i dessa frågor, vilket tidigare nämnts. Konsekvenserna av en återgång till att de arbetssökande kan begränsa sitt sökande till medför enligt att tiderna för arbetslöshet ökar, vilket ger ökade kostnader för staten. skulle rörligheten på svensk arbetsmarknad minska. När deltidsbegränsningen infördes förändrades systemet med deltidsstämpling i perioder med möjlighet till förlängning i ytterligare två perioder, det vill säga . Deltidsstämplingen medförde att arbetsgivarna kunde fortsätta bygga scheman på deltider som det allmänna fick betala via skatt och a-kassa och personer riskerade att hamna i deltidsarbetslöshet. Reformen var bland annat tänkt att öka incitamenten för deltidsarbetslösa att gå över till heltidssysselsättning. har genomfört sin granskning Effekter av förändrade regler för deltidsarbetslösa vilken presenterades för arbetsmarknadsutskottet . Med rapporten följer ett antal rekommendationer, bland annat att regeringen bör utvärdera effekterna av reformen men också rekommendationer till Arbetsförmedlingen om riktade insatser. Som jag tidigare nämnt ingår rätten att begränsa sitt arbetssökande och deltidsbegränsningen i den parlamentariska , och vi följer noggrant vilka rekommendationer och förslag som kommer ur detta. Avseende företagens villkor och regler om bisyssla kan vi konstatera att alliansregeringen tagit ett flertal initiativ som ska göra det enklare att vara företagare. Även här ingår i den parlamentariska uppdrag att redovisa och analysera samspelet och konsekvenserna av en ökad harmonisering av sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna samt i detta arbete också beakta och utforma förslag från ett företagarperspektiv. I den tidigare utredningen för företagare behandlades flera av de frågor som bland annat har motionerat om. Resultatet av utredningen blev ett stort antal förslag där flera förslag lett vidare till proposition men inte alla. Ett förslag som utredningen var överens om men som inte gått vidare till en proposition rör just situationen för styrelseledamöter i sociala företag, vilket tidigare nämnts. Vi moderater kommer att fortsätta ta ansvar för , lägga fram finansierade förslag och se till att vi har en arbetslinje och en försäkring som också bidrar till omställning på arbetsmarknaden. Härmed yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 137 (V) replik: En sak som vi känner till utifrån den senast tillgängliga statistiken över försörjningsstöd, eller socialbidrag, är att ungefär hälften av dem som söker försörjningsstöd hos kommunen gör det på grund av arbetslöshet. Det är en kraftig ökning av gruppen som måste gå till kommunen och få lägsta möjliga existensminimum på grund av arbetslöshet. Att det har ökat är ett ganska direkt resultat av regeringens politik eftersom det har blivit svårare för den som är arbetslös att få ta del av arbetslöshetsförsäkringen. Är detta bra eller dåligt, ? Betyder det att regeringens arbetslinje har varit framgångsrik i detta avseende eller inte? Har någon kommentar till detta? Vad kan det tänkas ha för effekt på den samlade svenska välfärdsmodellen när man övergår från en generell ordning som arbetslöshetsförsäkringen är till ett behovsprövat och individualiserat bidrag som man måste få från kommunen? Det skulle vara intressant att höra. 138 (M) replik: Det är ingen topp vad gäller försörjningsstöd just , utan toppen var faktiskt . Det är alltså ingen nyhet med försörjningsstödet. Men tanken att kunna få ett komplement när man behöver det tror jag att även tycker är bra. Arbetslinjen är ju en arbetslinje, och det innebär att vi på alla sätt ska försöka se till att människor kommer i arbete. Om man blir arbetslös är inte det första man tänker att man ska få försörjningsstöd, utan det första man tänker är att man måste komma tillbaka i arbete. Därför lägger vi våra resurser på att se till att människor kommer tillbaka till arbete. Eftersom vi nu står här och jag har representant framför mig tänkte jag ställa en fråga utifrån det anförande som hölls tidigare och som jag då inte kunde begära replik på. När man ska ha av sin tidigare lön – vilket jag uppfattade var ert förslag, och som jag antar gäller hela ersättningsperioden – hur ska detta finansieras? Och finns det någon övre gräns? Jag kan se att det är rätt olyckligt om man tar en person som har ett jobb där man får , som exempelvis vi har, och får av detta. Övriga ska ju finansiera detta via skattsedeln eller via medlemsavgifter. 139 (V) replik: När det gäller hur vi ska finansiera olika saker finns detta i vår alternativa budgetmotion. Den finns tillgänglig bland annat på hemsida. Det finns naturligtvis ett tak i det vi föreslår. Det redogjorde jag också för. Vi vill ha ett högre tak än , men vi vill inte att man ska få obegränsat mycket i a-kassa. Problemet med dagens situation är just att genom att taket har stått stilla är det allt färre som får möjligheten att få av tidigare inkomst. Jag sade att vårt mål är att av dem som får a-kassa ska kunna få av sin tidigare inkomst. De som inte får det är de som tjänar mer än det som slår i taket. kommer jag till min egen fråga i detta replikskifte. Det som säger är intressant mest därför att det inte innehöll så mycket. Det viktiga är att man söker ett jobb, säger hon. Det är helt riktigt. Men min fråga var: Är det då bra att man tvingas till försörjningsstöd i stället för att inbegripas i arbetslöshetsförsäkringen när man är arbetslös? Jag kan gissa lite grann utifrån den politik som har förts men också utifrån det som till exempel statsministern sade när han fick frågan om problemen med att folk slås ut från a-kassan. Det som händer är att människor hittar andra grunder för sin försörjning, sade han. Sedan preciserade han: Man får stöd och hjälp av sina föräldrar, av sin partner eller på annat sätt. Är detta den lösning ni ser när a-kassan försämras? Ska man gå till kommunen och söka försörjningsstöd, som är på lägsta existensminimum och individuellt prövat i stället för att vara en rättighet? Eller förväntas det att man som , för väldigt länge sedan, helt enkelt ska hänvisas till sina föräldrar, till sin partner eller till andra typer av välgörenhetsåtgärder? 140 (M) replik: Försörjningsstödet får man när det saknas pengar på ett annat sätt. Jag kan hålla med om att man inte ska utgå ifrån att alla har en partner, föräldrar eller någon annan som sköter försörjningen. Det finns personer som inte har vare sig partner eller föräldrar som kan göra det. Självfallet är inte detta utgångsläget. Vad jag sade handlade det inte bara om att man ska söka jobb, utan också om att man ska få ett jobb. Det är det som är grunden till att komma tillbaka till jobb. A-kassan är en omställningsförsäkring. Det stämmer helt och fullt att taket har legat kvar under . Ni ser en annan lösning. Vi lägger resurserna på att se till att människor kommer i arbete. Ni vill lägga resurserna på att de som är arbetslösa i stället kanske blir kvar i arbetslöshet på grund av ett höjt tak. 141 (S) replik: Jag ska först göra ett tillrättaläggande: Taket har inte bara stått still. Den moderatledda regeringen har sänkt taket – bara så att vi är överens om det. Det är lite Bagdad-Bob-varning på att försöka hävda att regeringen har fortsatt forskningsstöd för sin a-kassepolitik. Jag ägnade en stor del av mitt anförande åt att avliva denna myt, och jag tycker att det var lite lustigt att tog upp det i sitt anförande. Det finns en annan sak i anförande som är oerhört anmärkningsvärd. Det är ett helt nytt sätt att bedriva politik som vi ser här i kammaren . Hon redogör för att förslag på höjningar av taken finns. Men de saknas i betänkandet. Jag måste säga att detta är att ta politiken till nya höjder. När tänker ni erkänna att er politik inte fungerar? Det är min första fråga i detta replikskifte. Jag har ännu en fråga till . var nivån enligt den moderata arbetsmarknadsministern väl avvägd. Vi hade många och långa debatter om detta . , herr talman, är det helt omöjligt att den är väl avvägd med samma nivå. Vad är en väl avvägd nivå på ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen? Det skulle jag vilja att redogör för här för oss . Är det som ljuger, eller var det den förre arbetsmarknadsministern som ljög då? De kan nämligen inte ha rätt båda två. 142 (M) replik: Det var ett långt anförande om forskningen. Vi kan konstatera att vi inte är överens. Vi talar om forskning, och jag har tagit reda på vilken forskning det är. Det är bland annat som stöder de förslag som vi har tagit fram. Jag tror att diskussionerna om forskning är ungefär som att diskutera statistik; vi kommer att ha olika utgångslägen. läser sin forskning, och jag går till botten med min. Men jag tror att forskningen lever vidare. lyckades inte avliva den helt och fullt, i alla fall. Vad är en väl avvägd nivå på ersättningen? Den frågan skulle jag nästan kunna ställa tillbaka. Frågan brukar ställas av – ofta till olika personer – för att få svar. Jag ställer samma fråga till som jag ställde till : Är av en tidigare lön under hela ersättningsperioden en lagom nivå? Det anser Socialdemokraterna. Vem är det som får betala det? Är det höjda skatter som ska bekosta detta, och i vilken takt har ni i så fall tänkt införa det? 143 (S) replik: Vi har olika utgångslägen. Det är helt tydligt i debatten . Mitt utgångsläge är verkligheten, herr talman. I stället för att svara på min fråga säger att jag brukar ställa denna fråga. Orsaken till att jag brukar göra det, herr talman, och till att jag har gjort det återkommande är att jag aldrig får något svar. När röstade för de så kallade reformerna i arbetslöshetsförsäkringen hävdade den moderatledda regeringen att dessa ersättningsnivåer och tak var väl avvägda för att uppnå de syften man hade med sina reformer i arbetslöshetsförsäkringen. kan de inte fortfarande vara väl avvägda, herr talman. Det kan väl inte hävda. Det är det som är min fråga. Antingen är de inte väl avvägda nu – och då röstar nu för en politik som inte är genomtänkt, som inte håller ihop och som inte kan medverka till det syfte som politiken har – eller också gjorde det 2006. Jag tycker att det är fullständigt rimligt att få svar på den frågan. Jag har ställt den vid ett antal tillfällen, herr talman. Jag hoppas att det var sista gången jag behövde ställa den eftersom jag hoppas att detta är sista gången vi debatterar detta och jag befinner mig i opposition. 144 (M) replik: har tydligen redan vunnit valet. Det är nog ett önsketänkande från sida. Jag fick inte heller något svar. Vad var den väl avvägda nivån? Jag kan börja ställa frågorna tillbaka. Jag kan inte få något svar , men jag ställde frågan. Jag frågade också i vilken takt man hade tänkt genomföra sina reformer för att få detta resultat. pratade om att vi har suttit . Ja, vi har suttit , och vi har gjort många reformer, men vi får aldrig något svar på hur ni har tänkt eller vilken tid det ska ta. Finansieringen som ska ske genom höjda skatter, var finns detta? Vi får inga svar på de frågor som vi ställer, men det krävs tydligen att vi ska kunna svara. 145 (SD) replik: Jag tänkte börja med att återge vad arbetsförmedlaren som blev intervjuad av SVT för sedan sade: Det är helt klart himla tråkigt och frustrerande. Det är ett moment 22 för oss. Vi försöker coacha bort folk från arbetslöshet men måste vi råda timvikarier att sluta arbeta. Det är oerhört frustrerande. Detta är alltså resultatet av de försämringar som den borgerliga regeringen har genomfört när det gäller regelverket för deltidsarbetslösa. Jag skulle vilja veta om anser att effekterna av det här är förenliga med arbetslinjen. Är det den borgerliga regeringens politik att människor som har ett arbete och har fått in en fot på arbetsmarknaden ska behöva säga upp sig? I ditt tidigare replikskifte med sade du att forskningen lever vidare, tydligen utan att det egentligen finns någon forskning att hänvisa till med någon trovärdighet, och att inte helt hade lyckats avliva den. Det är mycket möjligt, men verkligheten då? Verkligheten visar ju att er politik inte har fått de effekter som ni sade att den skulle få. Det är inte ens i närheten. När det gäller det försämrade regelverket för deltidsarbetslösa säger att effekterna tar ut varandra, att det blir plus minus noll i nettoeffekt i ekonomin. Ni har alltså till en besparing av lyckats åstadkomma att de som hade en svag förankring på arbetsmarknaden har knuffats ut helt och hållet. Är ni nöjda med resultatet av det här, och vad kommer att krävas för att ni ska ompröva er teori när det gäller arbetslöshetsförsäkringen och de reformer ni har infört? 146 (M) replik: Det var flera olika områden som berördes. Det kom ett citat från en person på Arbetsförmedlingen, och jag kan inte kommentera det då jag inte hört intervjun själv. Det jag kan säga om deltidsarbetsbegränsningen är att tidigare kunde man ha tre omgångar à , det vill säga man kunde vara deltidsarbetslös . Man arbetade deltid, och så stämplade man upp med hjälp av a-kassan. Staten betalade med hjälp av skatter och a-kassan. Det här var en väldigt svensk konstruktion, och den tvingade många personer att vara kvar där. Som jag nämnde i mitt anförande schemalade man utifrån deltider. Det är inte heller en bra lösning. Vi införde en begränsning , och jag kan medge att det är en tuff ändring att gå från , men det har blivit fler heltider av detta. Det var en av delarna som man ville uppnå. Den andra delen som man ville uppnå var att spara pengar åt staten. Där ha vi inte nått helt och fullt fram, men jag kan inte säga att det är ett nollsummespel, därför att vi har fått fler heltider och det har gjorts besparingar, om än inte så stora som det var sagt från början. Verkligheten lever vi alla i. När det gäller olika förslag är det ingen som har ett facit från början som visar hur det kommer att bli. Jag tror inte heller att skulle kunna lyckas vända arbetslösheten eller införa alla reformer på en gång. 147 (SD) replik: Jag förstår fortfarande inte hur det kan vara förenligt med den så kallade arbetslinjen att föra en politik som innebär att personer som har ett deltidsjobb blir tvungna att säga upp sig för att över huvud taget klara sin försörjning. I min värld går det inte ihop. Nej, man har aldrig facit i förväg, men har vi ju ett facit när det gäller regeringens politik kring arbetslöshetsförsäkringen. Det talar sitt tydliga språk: Ni hade fel. Alla kan ha fel. Jag säger inte att vi är felfria heller. Alla politiker måste göra bedömningar och gissningar ibland, och ibland blir inte resultatet som man har önskat. har resultatet inte blivit som ni har önskat, och då borde det väl vara rimligt att ni faktiskt omprövar er politik? Det som provocerar mig lite i det här är just att ni håller fast vid precis den linje som har misslyckats. Det verkar inte finnas någon form av utrymme för självrannsakan och kritik. Det har blivit fler heltider, men det har också blivit fler nolltider. Därför tar de ut varandra, och det blir ett nollsummespel. Det drabbar framför allt de svagaste grupperna och dem som hade en svag förankring på arbetsmarknaden. Det tycker jag är olyckligt, och det går väl emot de ambitioner som regeringen säger sig ha i övrigt. Jag håller med om att det är problematiskt med deltid och att det är bra om vi kan få upp det. Men ni brukar ju själva framhålla att deltid är en väg in på arbetsmarknaden och att det är viktigt att den finns. Men för ni alltså en politik som innebär att människor tvingas lämna sina deltider och gå ut i fullständig arbetslöshet i stället. Om ni nu verkligen vill bekämpa problemet med deltid och allt som det innebär skulle jag föreslå att ni stöder vårt förslag om att införa rätt till heltid för alla offentliganställda. 148 (M) replik: Jag vill först göra en korrigering. Det har blivit fler heltider av deltiderna än vad det har blivit att folk har gått ut i heltidsarbetslöshet. I granskning har man ett förslag om att satsa resurser på dem som är deltidsarbetslösa. Det tycker jag kan vara ett bra förslag. Sedan vill jag återigen hänvisa till som är en parlamentarisk utredning. Varje parti har en röst, och man har möjlighet att påverka. Tanken är också att man ska komma överens över partigränserna för att på så sätt få hållbara förslag. Det finns som sagt möjligheter att framföra sina synpunkter även där. 149 (MP) replik: Det finns en viss problematik i argumentationslinje, och det hör och ser alla som följer debatten. Jag ska försöka lyfta upp ett antal bitar, men ju mer jag lyssnar desto mer bekymrad blir jag över verklighetsbeskrivningen. Det verkar som om Alliansen har, eller i alla fall hade, en karta. Sedan visar sig verkligheten inte riktigt stämma överens med den kartan. Dessutom är kartan eller kanske ännu äldre än så. Vad gör man då? Jo, man fortsätter att lita på kartan. Det kan anses vara ståndaktigt och möjligtvis lite dumdristigt, men framför allt tror jag att många människor där ute uppfattar kartläsningen och kartläsarna som lite vilsna. menar jag inte att är vilse. Hon har tydligt redogjort för hur hon väljer att läsa kartan. Men jag blir faktiskt bekymrad när frågeställare efter frågeställare går upp i den här pulpeten och frågar vad nästa steg är, och det enda jag hör från är egentligen att den parlamentariska ska fixa detta. Sedan ställer dessutom motfrågor till dem som har kommit upp för att ställa frågor om den regeringspolitik som parti har haft ansvar för . Jag blir inte klok på det här, herr talman, och jag är bekymrad för att vi återigen kommer att få höra samma sak. 150 (M) replik: När det gäller verklighetsbeskrivningen vet jag inte hur väl den önskelista som oppositionen har stämmer med verkligheten. Jag var inne på att man aldrig har ett facit för hur det blir med de förslag som man lägger fram, och det kan ju inte oppositionen heller ha. Det kan vara ett gigantiskt misslyckande även om oppositionen lägger fram förslagen. Allting är inte alliansregeringens fel bara för att det råkar vara just den här regeringen som lägger fram förslagen. När man lyssnar på oppositionen tänker man ibland att det var mycket bättre . I en del av förslagen som ligger i betänkandet vill man återgå till hundradagarsregeln till exempel, eftersom det var bättre för. Då kan jag påminna om att det finns människor som kanske inte håller med om det. Till exempel gömdes och glömdes människor. De försvann in i olika typer av förtidspensioneringar. På så sätt fick man en snygg statistik, men man tittade inte på individen som bara försvann, från möjligheten till arbete till att börja med. Jag tar mig också rätten att ställa motfrågor. Jag har inte replikrätt på de första och tar mig rätten att få ställa frågor. Det kan vara intressant för dem som lyssnar att även få reda på hur ställer sig i olika frågor. 151 (MP) replik: Tack till för en faktiskt tydlig redogörelse! Jag tror egentligen inte att det går att missförstå vad hon säger. Sedan uppfattar jag det inte riktigt som svar på de frågor som har ställts. I betänkandet refereras det till granskning av effekterna av förändrade regler för deltidsarbetslösa. var hos oss i utskottet för inte så länge sedan och berättade att granskningen visar att övergång till heltidssysselsättning har ökat efter reformen för gruppen av deltidsarbetslösa. Reformen har medfört vissa utgiftsminskningar i arbetslöshetsförsäkringen. – och det är här någonstans som jag är orolig över att moderata företrädare försöker prata bort oss – visar granskningen också att övergången till heltidsarbetslöshet har ökat inom gruppen deltidsarbetslösa. Den beräknade utgiftsminskningen har då inte realiserats fullt ut. Någon frågeställare sade att det gick på ett ut, och svarade att det gjorde det inte alls. Det var några fler som hade blivit heltidssysselsatta. granskning pekar ändå på vissa strukturella problem. Jag tror inte, precis som tidigare talare sade, att vi har helhetslösningarna. Men måste ett omtänk till, och jag tror tyvärr att regeringen inte är förmögna det omtänket. Jag tror också, utan att ta alltför stora ord i min mun, att det här får vara som ni har ansvaret för detta. 152 (M) replik: Jag hoppas verkligen inte att det är som vi får ansvaret. Jag kan nämligen se de enorma skattehöjningarna framför mig. Även om man talar om höjda ersättningar och om att höja taket kommer det som den arbetslöse personen får ut att ätas upp av skatterna. Verkligheten, som talar om, är att man kanske får mindre pengar i handen men att det ser bra ut för övrigt innan skatterna har ätit upp allt. Det kan vi nog konstatera med de skattehöjningar som kommer att ske. har, vilket vi också har talat om tidigare, rekommenderat att regeringen skulle utvärdera reformerna. Man föreslog också att Arbetsförmedlingen skulle titta mer på riktade åtgärder. Som jag sade tidigare kan det vara bra förslag. Om man tar de förslagen och om man tittar på kanske det kommer fram ganska bra lösningar, också över partigränserna. 153 (FP): Jag kunde inte låta bli att tänka på den grekiske filosofen när jag hörde tala tidigare. Herakleitos kallades ibland för den dunkle. Jag vill verkligen dementera att var dunkel i sitt tal, tvärtom. Men Herakleitos sade också att man aldrig kan gå ned i samma flod två gånger. På något sätt måste vi när vi utformar den här typen av politik fundera på att verkligheten förändras . tyckte att det var konstigt att man kunde ha en åsikt 2006 och en annan åsikt 2014 och fortfarande tycka att politiken var balanserad. Det är just därför vi har en parlamentarisk socialförsäkringsutredning. Vi ska nu tillsammans fundera på vilken ny balanspunkt vi kan hitta. Jag hoppas inte att och de andra i oppositionen håller fast som de tydligen tyckte var bäst – jag uppfattade det som att tyckte att a-kassan var som bäst ungefär. Om vi ska hitta lösningar för framtiden tillsammans måste nog inte bara låta som Herakleitos utan också fundera i samma banor: Man kan inte gå ned i samma flod två gånger. Det är en avvägning de måste göra. Min avvägning har blivit att jag tror att det är bäst att Alliansen sitter kvar och att får starkt stöd. När man läser motioner och reservationer i betänkandet påminns man om att det var viktigt att Alliansen vann 2006. Det var viktigt att Alliansen fick fortsatt förtroende 2010, och det är viktigt att vi vinner väljarnas förtroende också 2014 för att fortsätta reformeringen av arbetsmarknaden. Vi har inte gjort allt rätt. Och och jag tycker att vi ibland skulle ha gjort saker på ett annat sätt. Visst har vi haft lågkonjunktur och ekonomisk kris i omvärlden som har gjort det ännu svårare att få en arbetsmarknadspolitik och en jobbpolitik som gör alla nöjda. Men jag tror att man kan säga att om vi hade legat kvar med den arbetsmarknadspolitik och den jobbpolitik som fanns innan Alliansen tillträdde och som oppositionen nu vill återinföra hade det sett värre ut i än vad det faktiskt gör. Vi hade inte haft den tillväxt av sysselsättningen som vi har haft, vi hade inte legat i toppen i när det gäller sysselsättningstillväxt och sysselsättningsgrad och vi hade inte legat i toppen när det gäller ordning och reda på statens finanser.