prot · H109131 · 2014-06-25 00:00:00 — Ett medskick från är att medlemsländerna alltid ska kunna gå före inom ramen för ett sådant direktiv. För det andra tolkar jag debatten som att regeringen är helt överens med oss i om att det behövs ett producentansvar för textilier. Där hoppas jag att vi kan skynda på i frågan så att det blir av. Jag hoppas verkligen att inte ställer sig i vägen, som de gör i många miljöfrågor. Och gör de det kan ju vi, , skapa en majoritet, köra över dem och rösta igenom ett producentansvar för textilier. Jag hoppas verkligen att alla barn som vill spela med den här fotbollen, använda fotbollsskor, tröjor och andra idrottskläder ska känna sig helt trygga i att det är sjysta produkter som inte innehåller farliga ämnen. Därför tycker jag att den här debatten är viktig, och därför måste vi fortsätta att driva de här frågorna i och i EU. 155 Miljöminister (C): Jag skulle vilja tacka för den här interpellationen, för den har gett mig möjlighet att redogöra en del för vad vi håller på med när det gäller textilier och farliga ämnen i textilier. Jag tror att i alla frågor som har tagit upp har vi redan påbörjat ett arbete. Det gäller till exempel hur vi ska hantera producentansvaret för textilier. har fått ett uppdrag från regeringen som de har lämnat och som är ute på remiss. Det ska vi ta vidare på bästa sätt. Vi har också tagit initiativ gentemot kommissionen för att man ska titta på just frågan om farliga kemikalier i textilier. Det är det sätt på vilket medlemsländerna initierar frågor och får kommissionen att gå vidare. Vi har också stöd av några andra medlemsländer i detta. Vi har anhängiggjort frågan om nonylfenoletoxilater till den europeiska kemikaliemyndigheten och påpekat att halterna behöver begränsas och förbjudas i textilier, också i importerade textilier. Vi har också en handlingsplan. Kemikalieinspektionen presenterade sin nya handlingsplan. Den fick inte så mycket medieutrymme, men den är väldigt viktig och handlar om de kommande sex åren och hur Kemikalieinspektionen ska arbeta. Medan vi jobbar med dessa långa lagstiftningsprocesser i , , och på FN-nivå med SAICM har Kemikalieinspektionen branschdialoger när det gäller textilier, barnkläder, leksaker och kosmetika och tar upp barnsperspektivet väldigt tydligt. Medan vi håller på med lagstiftningsarbetet för att begränsa farliga kemikalier och skapa en giftfri miljö, särskilt för våra barn, tycker jag att vi publikt ska hänga ut de företag som producerar kläder och leksaker med farligt innehåll som kan skada barn. Det finns ingen anledning att de ska finnas på marknaden. Där kan vi gemensamt hjälpas åt. Överläggningen var härmed avslutad. 30 § Svar på interpellation 2013/14:508 om kostnadseffektiv miljö- och klimatpolitik 156 Miljöminister (C): Herr talman, ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig varför det är just inom miljö- och klimatområdena som regeringen driver kostnadseffektiviteten så hårt. tar upp en viktig och grundläggande fråga som rör hur samhällets resurser ska användas, såväl statliga medel som medborgarnas och företagens. Precis som konstaterar har regeringen ambitionen att föra en kostnadseffektiv miljö- och klimatpolitik – detta eftersom det är regeringens ambition att vi ska uppnå miljökvalitetsmålen, och det till lägsta möjliga kostnad för samhället. Rätt utformade skatter och andra ekonomiska styrmedel har en stor potential att på ett kostnadseffektivt sätt bidra till detta och skapa arbetstillfällen. Våra möjligheter att nå målen är beroende av att insatser görs även i andra länder. Det ska vara lätt och billigt att vara miljövänlig, och det ska kosta att släppa ut. Det är förorenaren som ska betala. tar upp flera propositioner som regeringen antagit inom miljöpolitiken och anger hur ordet kostnadseffektivt används. Det första exemplet som tar upp är regeringens klimatproposition . Här nämns enligt interpellanten ordet 48 gånger. Det tycker jag är bra. Klimatpolitiken är det tydligaste exemplet på där en kostnadseffektiv politik är helt central om vi ska kunna hejda klimatförändringarna. Varken i eller i något annat land har vi råd att slösa resurser på onödigt dyra eller ineffektiva klimatåtgärder. genomförda analys av den svenska miljöpolitiken pekar just på detta arbetssätt som framgångsrikt och något som andra länder borde ta efter. Det andra exemplet är kemikaliepropositionen, som regeringen beslutade . Regeringen lyfter här fram att de åtgärder som föreslås i kemikaliepolitiken ska vara effektiva på att minska gifterna och inte kosta mer än de behöver, det vill säga de ska vara kostnadseffektiva. Ett exempel är att kontroll av kemikalier i samband med att de sätts på marknaden är mycket kostnadseffektivt i jämförelse med att hantera problem med föroreningar, förgiftningar och saneringar i senare led. Det sparar pengar och är bättre för miljön. För mig är detta bra. Interpellantens tredje exempel är propositionen om biologisk mångfald och ekosystemtjänster som regeringen presenterade . Propositionen tydliggör att det är en stor utmaning att bevara vår biologiska mångfald och att stärka de oerhört viktiga tjänster som naturen ger oss. Den stora utmaningen för miljöpolitiken, som inte lyfter upp, ligger i stället i att miljökostnader nästan aldrig återfinns i marknadspriser. De är så kallade externa kostnader. Här ligger den stora utmaningen: att försöka sätta rätt pris. Det är till exempel samhällsekonomiskt motiverat att väga in ekosystemtjänster och de kostnader som är förenade med negativ miljöpåverkan. Det är därför regeringen tydligt driver på för utvecklingen av marknader för utsläppshandel och för att skapa ett pris på koldioxid. Regeringens etappmål om att värdet av ekosystemtjänster ska integreras i beslutsprocesser är också ett viktigt steg i detta. Självklart är det fler politikområden än miljö och klimat där kostnadseffektivitet är centralt för ett verkningsfullt genomförande av politiken. Jag tror att vi har kommit långt inom klimat- och miljöpolitiken vad gäller att förklara att kostnadseffektivitet är viktigt och att andra politikområden kan vara betydligt bättre och tydligare i denna fråga. 157 (S): Låt mig först poängtera, så att det inte råder något tvivel om det, att jag också tycker att kostnadseffektivitet är viktigt. Det är dock inte riktigt det denna debatt handlar om. Min fråga till miljöministern var ju: Varför är det just inom miljö- och klimatområdena som regeringen driver kostnadseffektiviteten så hårt? Vi som arbetar med miljö- och klimatpolitik slås av att ordet kostnadseffektivt används väldigt flitigt i all kommunikation som regeringen producerar om miljö och klimat. Jag har ju gjort en liten undersökning och kan konstatera att ordet förekommer 48 gånger i klimatpropositionen /09. Det finns också i de två propositioner som har undertecknat och som har kommit . I kemikaliepropositionen används kostnadseffektivt 14 gånger, och i propositionen om biologisk mångfald används det 21 gånger. Man får en känsla av att kostnadseffektivitet är en viktig ingrediens i regeringens politik och bärande för att förklara regeringens politik. Men när jag granskar andra propositioner blir jag lite fundersam. Om kostnadseffektivitet är så viktigt för regeringen som det verkar i de propositioner och förslag som kommer från regeringen när det gäller miljö och klimat borde kostnadseffektivt finnas med i propositioner som kommer från andra departement, till exempel från och finansministern eftersom finanspolitiken inte sällan handlar om kostnader. Men i den omfattande propositionen på 323 sidor om förstärkta kapitaltäckningsregler som kom finns ordet med noll gånger. Också i propositionen om nya mervärdesskatteregler saknas ordet helt. I budgetpropositionen finns kostnadseffektivitet med 15 gånger, men 11 av dessa 15 gånger rör det just miljö och klimat. Det här är bara en liten undersökning som jag har gjort på egen hand. Jag tycker mig ändå kunna konstatera att kostnadseffektivitet används flitigt när det handlar om miljö och klimat men att det är ett sällsynt begrepp på andra politikområden. Jag tycker att miljöministern bör få en chans till att försöka förklara varför det är inom just miljö- och klimatområdena som regeringen driver kostnadseffektivitet så hårt. Eller kan ministern visa att min undersökning inte stämmer? 158 Miljöminister (C): Detta håller på att bli en rolig interpellationsdebatt. Jag sitter inte och textanalyserar propositioner från andra ministrar; det ska jag ärligt deklarera för protokollet. På miljö- och klimatområdet har jag funderat mycket på hur vi ska få andra sektorer att förstå hur viktigt det är att arbeta förebyggande och att använda polluter pays principle, alltså att den som förorenar ska betala. Jag möter fortfarande personer som är ansvariga för olika former av miljöskador som blir helt ställda när jag säger att de och deras företag har ett ansvar och ett kostnadsansvar. Det är den ena sidan, alltså att vi behöver få människor att förstå att bristande hänsyn till miljö och klimat orsakar kostnader i ett kort och långt perspektiv. På klimatsidan fick vi en global rapport, , som pekade på kostnader om vi inte gör något åt klimatet. Rapporten fick många att fundera över förebyggande åtgärder, försäkringskostnader och det som kallas stranded assets. Finansmarknadsminister och jag har haft flera aktiviteter för att få den svenska finansmarknaden att förstå att här finns egendomsslag som tappar i värde medan annat blir mer värdefullt när vi går över till ett fossilfritt samhälle. Jag har dragit i gång ett stort globalt forskningsprojekt som heter on the Economy and Climate för att visa på den andra sidan av myntet, att man kan tjäna pengar, skapa jobb och utveckla den hållbara tillväxten genom att investera på rätt sätt och tänka förebyggande i olika former av infrastrukturinvesteringar, energiinvesteringar eller över huvud taget när man gör något i samhället. Den globala kommissionen sammanträder i och för att sätta ihop en text som ska rapporteras till om klimat i . Den andra delen handlar om att värdera de ekosystemtjänster som finns. Det är fråga om ren luft, rent vatten, pollinering, ren mark och så vidare. I samhällsplaneringen behöver man fundera över vad ekosystemtjänsterna betyder inte bara ur hälsosynpunkt, för välbefinnande eller biologisk mångfald utan också vilket värde de har. Då blir man mer rädd om dem. Det är min enkla tes. Det är rätt många som diskuterar ekosystemtjänster i världen med den utgångspunkten. De länder som har upplevt och upplever ekosystemtjänstkollapser inser vad det kostar att återställa miljöer. När regeringen har lagt fram de två stora propositionerna om en ny svensk kemikaliepolitik tycker jag att det är korrekt att tala om kostnader för hälsa och miljö. ska vi hitta de mest kostnadseffektiva åtgärderna. Jag är fullt övertygad om att miljö plus jobb är lika med sant! Det skapar tillväxt om man gör rätt. 159 (S): Även om jag kanske inte riktigt tycker att jag får svar på frågan om varför det är så viktigt med kostnadseffektivitet på enbart miljö- och klimatområdet kan jag konstatera att det är viktigt för regeringen med kostnadseffektivitet på just miljö- och klimatområdet. Vi som läser allt som kommer från och slås ofta av att ordet kostnadseffektivitet finns inpetat på en mängd ställen. förstår jag inte riktigt hur ni räknar fram kostnadseffektiviteten. klimatmål ska vara –till 2020. Det är regeringens mål. Ni har räknat ut att det är billigare per ton att minska utsläppen i utvecklingsländer än i . Visst är det så, men för mig går det ändå inte riktigt ihop. Om utsläppen ska minskas i , varför är det mest kostnadseffektivt att minska på andra ställen? Det är som att säga att vi skulle bygga ett hus i för att minska bostadsbristen, men det blev billigare att bygga i . Då hjälper vi dem med deras bostadsbrist i stället. Det är solidariskt och bra, och jag har verkligen inget emot det, men vi har fortfarande kvar vår egen bostadsbrist att lösa. När 2020 kommer och vi enligt regeringens sätt att räkna har nått 40-procentsmålet visar det sig att utsläppen bara har minskat i . Vad ska vi göra då? Jo, vi måste fortsätta att minska våra utsläpp. Hur vi än vänder och vrider oss är det 0 som är målet. Det finns inget alternativ. Det har forskarna i FN:s klimatpanel lärt oss. Det finns ingen lagom utsläppsnivå. måste vi fortsätta att minska utsläppen, men vi måste dessutom minska utsläppen med de som och har lurat i svenskarna att vi kan slippa. Jag väljer att fatta mina beslut utifrån ett vetenskapligt underlag och utifrån det som forskningen har lärt oss. , som nämnde här, har i sin kända Sternrapport också lärt oss att det är billigare att göra något . Det vore kul att få lyssna på ett samtal mellan , och när de tillsammans diskuterar begreppet kostnadseffektivitet i klimatpolitiken. Utsläppen finns kvar här hemma. När hade ni tänkt, , att vi skulle ta itu med dem? För mig låter inte det speciellt kostnadseffektivt. 160 Miljöminister (C): Det var väl en lustig slump att slutar med att nämna ett samtal med . Du kan väl följa med när vi ska ha ett samtal med i i samband med att vi ska jobba med Global Commission on the Economy and Climate? Vi ska diskutera just tillväxtfrågorna. kommer inte att vara med, men kommer att vara med på näringslivsseminariet kl. 1 på . Det är en bra lokal, och vi sparar pengar genom att vara där. Då ska vi diskutera frågor om kostnadseffektivitet, tillväxt och hur miljö plus jobb är lika med sant. Frågan är hur vi kommer dithän. Hela forskningsprojektet handlar om hur världens olika regeringar ska förstå att det är lönsamt att minska utsläppen , att det går att skapa en situation där både ekonomin växer och utsläppen minskar. Det är precis som det har varit i . Utsläppen har minskat , och bnp har vuxit . Skillnaderna i våra åsikter är inte så stora, men det finns på vänstersidan två partier som är tillväxtskeptiska för att inte säga tillväxtfientliga. har precis fattat ett stämmobeslut om att ha en ekonomi som inte bygger på tillväxt som grund. Det är konstigt, måste jag säga. Låt oss diskutera kostnadseffektivitet och klimatfrågor i . Detta är naturligtvis inte allenarådande, men det är en viktig faktor. Det finns forskning och vetenskap på det miljöekonomiska området. Det är också att bygga på forskningen som grund. Låt oss se hur vi ska fördela vad ska göra i fråga om de globala klimatutsläppen. Jag brukar säga till skolelever – visserligen förenklat, men ändå – att om världens utsläpp motsvarar motsvarar utsläpp och utsläpp . Vi har i bestämt att vi ska ned till 0 till 2050, och vi ska nå dit på ett bra sätt. Just nu tittar vi på vilka mål vi måste sätta efter 2020 för att klara nästa mål på ett kostnadseffektivt sätt, så att vi inte förstör vår ekonomi. Det ska faktiskt ske en tillväxt. Vi tror på att en hållbar tillväxt är bra. Låt oss se på fördelningen av det europeiska ansvaret. Om det fördelas proportionellt blir det ett helt annat nationellt ansvar för till exempel , respektive , respektive . Om ansvaret fördelas kostnadseffektivt vet vi att det finns länder som knappt har börjat resan som har hållit på med under olika regeringar. Det är därför kostnadseffektivt sett med den parametern att fördela ansvaret mellan olika europeiska medlemsländer. Det är kanske lättare för , som precis ska börja sin resa, eftersom där finns fler lägre hängande frukter, att ta de första stegen mot nollutsläpp till 2050. Jag tycker fortfarande att kostnadseffektivitet i miljö- och klimatsammanhang är en parameter, inte den enda, absolut inte, men att detta i många sammanhang har diskuterats för lite. 161 (S): Jag önskar naturligtvis miljöministern lycka till i de samtal som hon ska ha med . Jag hoppas att ministern kan locka dit . Det vore lite intressant. Jag har förmånen och förtroendet att vara vald riksdagsledamot och har åtaganden i . Talmannen har bett oss att närvara i kammaren när han ska tacka av de ledamöter som kandiderar, så jag har inte möjlighet att vara med, men jag önskar naturligtvis miljöministern lycka till i samtalen. Jag hoppas att ministern lyssnar och på allvar värderar det säger, att det är mest kostnadseffektivt att göra mer , att inte vänta. En annan effekt av det som regeringen hävdar är kostnadseffektiva åtgärder är att trycket i omställningen i det svenska samhället och de svenska företagen inte riktigt blir lika stort nu när bensin- och dieselpriserna rusar i höjden. Om vi hade haft en tuffare klimatpolitik hade vi kanske inte haft samma beroende av fossila drivmedel som vi har . Företagen hade kanske haft fler biogasbilar, och vi hade kunnat ha en större produktion av biogas i kommunerna om regeringen hade engagerat sig i att investera i en ambitiös klimatpolitik. Kanske är det en massa andra saker som hade gjort att företagen just nu inte drabbades lika hårt av de ökade kostnaderna som deras konkurrenter världen över. Plötsligt hade svenska produkter blivit billigare. Och vad hade det gjort för jobben och arbetslösheten? Jag hoppas att lyssnar och tar väl vara på det som säger . För hur kan det vara kostnadseffektivt att vänta med det vi måste göra? 162 Miljöminister (C): Det är roligt att få ha en mer principiell diskussion i en interpellationsdebatt, och därför vill jag tacka för interpellationen. Jag tycker att kostnadseffektivitet är en parameter som man behöver diskutera när det gäller miljö- och klimatfrågor. Man kan fundera över hur vi kan gå över från farliga kemikalier till mindre farliga kemikalier och ekonomiska styrmedel i det. Där funderar vi på hur man ska utforma en kemikalieskatt, ett initiativ som jag har tagit och som jag tycker är väldigt intressant som styrmedel. CO2-skatten uppskattas oerhört mycket av . I sin analys av miljöpolitik säger man att på många områden är ett föregångsland. Man ger rekommendationer, och många av de rekommendationerna handlar om att ta det här ett steg vidare, till exempel på kemikaliesidan. I kostnadseffektiviteten finns en dimension av hållbar tillväxt. Det som bekymrar mig mycket är att vi har två partier som är starkt tillväxtkritiska som vill samarbeta med och . sade senast på sin stämma att det vill ha en ekonomi som inte är baserad på tillväxt. Det tror jag blir farligt, för då kan man inte använda den hävstång som nya gröna jobb är för att garantera och förbättra välfärden och se till att vårt samhälle fungerar. Därför tror jag att det i det sammanhanget är bra att diskutera den hållbara tillväxten. Kostnadseffektivitet och ekosystemstjänster ska som bekant vara med i det svenska budgetarbetet 2018. Överläggningen var härmed avslutad. 31 § Svar på interpellation 2013/14:529 om vargens utbredning 163 Miljöminister (C): Ärade ledamöter, ärade åhörare! har frågat mig, mot bakgrund av att föreslagit att det ska finnas 30 vargar inom renskötselområdet, om det är en rimlig inriktning på vargstammens utbredning och om det är förenligt med det beslut som har fattat i enlighet med propositionen 2012/13:191 En hållbar rovdjurspolitik. framhåller att det har uppfattats som att det finns en relativt bred enighet i kammaren om att inte tillåta vargrevir i renskötselområdet och att skrivningarna kring varg i renskötselområdet i den senaste rovdjurspropositionen av många har tolkats som en förstärkning av denna enighet. avslutar interpellationen med att redovisa att i en skrivelse till länsstyrelserna föreslår att det ska finnas 30 vargar inom renskötselområdet och framhåller att detta är en helt ny inriktning på vargpolitiken. Jag vill inledningsvis konstatera att har godkänt regeringens förslag i rovdjurspropositionen om mål för vargstammen i . Detta innebär bland annat att vargens förekomst i renskötselområdet i huvudsak ska begränsas till de områden där den gör minst skada. Regeringen gör i propositionen bedömningen att regelbundna föryngringar av varg i stora delar av renskötselområdet inte är möjliga att förena med modern renskötsel. Men regeringen säger också att i den mån det kan vara möjligt med enstaka föryngringar bör föryngringarna begränsas till områden där de gör minst skada, oavsett om det är i åretruntmarker eller i vinterbetesmarker. Jag vill påminna om mitt svar på interpellation om varg i renskötselområdet. Det var interpellation 2012/13:137 som berörde den så kallade Junselevargen. Jag redovisade då tidigare regerings ställningstagande i propositionen Sammanhållen rovdjurspolitik, en proposition som kom och som hade nummer 2000/01:57, att regelbundna föryngringar i stora delar av renskötselområdet inte är möjliga att förena med modern renskötsel. För området utanför åretruntmarkerna, det vill säga i vinterbetesmarkerna, bedömde emellertid den dåvarande socialdemokratiska regeringen att det bör vara möjligt med enstaka föryngringar i områden där det sällan finns renar eller där förutsättningarna för att vidta skadeförebyggande åtgärder är gynnsamma. Det ger således vid handen att det varken enligt nuvarande eller enligt tidigare propositioner kan sägas vara otillåtet med vargrevir i renskötselområdet, men det ska ske med omdöme och där det gör minst skada. Förändringarna gjorda är ytterst marginella. 164 i (S): Tack, ministern, för svaret på interpellationen! Tyvärr blir jag varken klokare eller lugnare av formuleringarna i svaret. Om jag förstår det rätt gör ministern alltså bedömningen att det går bra att ha minst 30 vargar inom renskötselområdet och får det att låta som att det inte är så märkvärdigt. Jag gör en helt annan bedömning än ministern, av flera skäl, bland annat på grund av det som sägs i den proposition som fattade beslut om för inte så länge sedan. Där man kan läsa på s. 39: Regeringen anser att genetiskt värdefulla vargar som invandrar från nordost till renskötselområdet i första hand ska flyttas så fort som möjligt. Behovet av att tillåta vargförekomst i renskötselområdet synes inte välmotiverat med hänsyn till kostnaderna och svårigheterna att vidta förebyggande åtgärder. Det är mer angeläget att andra rovdjursarter som har sin förekomst koncentrerad till renskötselområdet, framför allt järv och kungsörn, i första hand får överlevnadsmöjligheter i renskötselområdet. Det här har alltså regeringen och lyckats tolka som att vi ska ha återkommande föryngringar i renskötselområdet med absolut minst 30 vargar. För mig blir det helt obegripligt. står vi ändå, som det verkar, inför detta faktum – om det inte är någon som kliver fram med stort mod, kraft och vilja att förändra det som har sagt. Och när vi gör det är det väl lite rimligt att vi tittar på konsekvenserna av det. Jag menar verkligen att det här är en helt ny inriktning i svensk rovdjurspolitik som det inte har fattats beslut om i denna kammare. Så här säger : Så fort vi har återkommande föryngringar i norra och södra förvaltningsområdet kan vi anpassa nivån i det mellersta området. Det kan då ta , säger man också, innan man har full koll på att detta har hänt. Jag säger: i bästa fall. Eller har man kanske tänkt flytta varg till renskötselområdet, i stället för tvärtom, som man tyckte för drygt ? Det kan alltså ta innan man kan reglera nivån i det mellersta området, det vill säga det område som bär den huvudsakliga numerären av den svenska vargstammen, som ligger lågt räknat kring 400 vargar – det finns lite olika bud. Hur många vargar har vi där ifall vi inte kunnat ha en beståndsreglerande jakt där ? Kanske ingen alls? Menar ministern på riktigt att vi ska ha fri tillväxt av varg ? Vad händer sedan? I en annan skrivelse från säger man: Det bör inte skjutas av av en rovdjursstam i ett län. Vad innebär det? Och vad innebär det för det mellersta området? Med en vargstam som växer med är allt annat än beståndsreglerande. I princip är det fri tillväxt. Ska vi ha 30 eller säg 40 vargar i renskötselområdet? Om det införs jakt på max får man skjuta en och en halv varg. Är det beståndsreglerande? Nej, det är det inte. Jag vill veta: Är det detta som ministern kallar en hållbar rovdjurspolitik?