prot · H10956 · 2014-01-17 00:00:00 — Det finns också statliga pengar i länsplanen, och man kan fundera på om det är medfinansiering eller inte. Här har allt inte använts, utan man har använt av det som enligt avtalet skulle vara . Frågan är om vi ska fundera på hur vi kommer upp i pengarna eller om fokus ska vara på hur vi åtgärdar de problem som finns på Dalabanan. Jag är medveten om problematiken i avtalet. Det bygger på att man ska få lån från EU. Det har man prövat, men det fungerade inte. Vi vet att lån från EU måste komma till genom samverkan mellan stat och region eller kommun eller näringsliv. Det finns stationer där man har kunnat söka EU-medel. säger att man kanske kan söka från de regionala strukturfonderna, men det är inte troligt att man kommer upp i de 150 miljoner som det talas om i avtalet. Det är också fastställt att eftersom det rör sig om upprustning av en befintlig bana kan man inte heller ta ut så kallade brukaravgifter eller det som är banavgifter. Jag instämmer i frågor: Vari finns bristen? Vem är det som inte har gjort vad? Kommunerna håller fast vi det som har sagts, men det är inte där som framgången kommer att vara. Det är klart att skulle ha kunnat ta upp en omförhandling tidigare, men det har man inte gjort. Däri skulle man kunna finna en brist. Det är just därför jag har bett att göra en översyn av de avtal som finns, och där ingår Dalabanan. Det sade jag också i mitt inledande svar. 11 (S): Jag säger inget om översynen; det är ett helt okej agerande. Oavsett hur man tar upp EU-medel, strukturfonder och det ena efter det andra som skulle kunna göras återstår när vi borrar ned till kärnan ett faktaförhållande som måste konstateras: Ett avtal skrevs, var inblandat i det som avtalsslutande part och det var förankrat på departementet. När kommuner och län sluter avtal med staten och både regeringen och det statliga verket är inblandade och det också görs juridiska analyser utgår man från att staten klarar av att följa den lagstiftning som gäller för statens verksamhet. Det är grundläggande. Regeringen och staten har därför ett stort ansvar för att reda ut detta. När staten inte ens tar initiativ till den omförhandling som enligt avtalet ska ske om det inte fungerar blir situationen ytterst märklig. Då är det inte konstigt att alla inblandade kommuner med flera håller fast vid sina ståndpunkter. I den stora trafikbudget som ska hanteras är detta inte särskilt stora pengar. De satsningar som staten har gjort på Dalabanan har varit minst sagt måttliga som gått. Inga stora pengar har plöjts ned i banan. Utifrån det avtalsförhållande som finns och för att göra saker och ting enkelt, obyråkratiskt och utan krångel med nya uppgörelser, avtal och konstruktioner med EU-avdrag, som man inte ens vet om man kan få, vore det enklaste därför att regeringen skjuter till resterande medel i den beredning man har inför kommande beslut. Dalabanan är viktig för oss för arbetspendling, turism och godstrafik. Det handlar om att transportera miljoner ton gods och tusentals turister. Det handlar om att hantera en växande arbetsmarknad med ökad turism och ett näringsliv i tillväxt. Det är viktigt med pålitliga tabeller och ökad turtäthet. tar det mellan två och två och att ta sig mellan och . Vårt mål är –på 1.40, –på 2.55, –på 1.35 och Sala–på 1.05. Det handlar om åtgärder som ska göra det möjligt att ha smidigare tågmöten, om fler mötesplatser, rakare spår, fler bommar och planskilda korsningar och dubbelspår på vissa sträckor. Totalkostnaden för hela projektet, när man räknar ihop allt som är önskvärt, är ungefär 2 ½–3 miljarder. Avtalet handlar dock om 810 miljoner, och det var 380 miljoner som skulle dit utöver de 239 miljonerna. Vi rör oss alltså på en nivå där vi är väldigt i vår kravbild om man jämför med vad som skulle behövas för att klara detta. 12 Statsrådet (M): Jag tycker att kommer in på det som är väsentligt, nämligen hur och på vilket sätt infrastrukturen, i det här fallet järnvägen, kan ordnas för att knyta ihop landet och regionerna, inte minst för arbetspendlare och för dem som framför allt kommer till : turisterna. Turistnäringen är stor, och då är det viktigt. På låter det som att ingenting görs på Dalabanan, men så är inte riktigt fallet. Jag förstår ingången till när avtalet ingicks. Man satte sig ned med en gemensam målbild. Man tänkte ut vad som ska göras, när det kan göras och vad det kostar, och så kom man överens om en finansiering. Även om inte jag personligen fanns med känner jag mig naturligtvis ansvarig fullt ut för att se till att detta löser sig på ett bra sätt. Jag tycker att det finns delar i avtalet som inte är riktigt bra, men finns avtalet där. Det är en anledning till att har tittat igenom om det går att få EU-lån. Där gick de dock på pumpen. Går det att ta ut brukaravgifter eller särskilda banavgifter? Nej, det är inte rimligt. Det är klart att vi skulle kunna stå här och diskutera huruvida man borde ha känt till det då eller inte, men är detta den situation som finns här . Om man tittar på restider och möjligheter, inte minst när det gäller det som nämner – hur och på vilket sätt människorna i region ska kunna ta sig snabbare exempelvis till – är en viktig förutsättning att kommer på plats. Den är under byggnation. Flerspåren ut från , som sedan ska gå genom och och vidare på , är förvisso bra för men kommer också att göra det möjligt att öka kapaciteten för de tåg som går norrut mot . Hela systemet hänger ihop. Som jag har förstått det från de underlag jag har bett att få från och när man tittar på vad som har gjorts så här långt på Dalabanan och vad som ligger är vi uppe i en satsning på för Dalabanan. Detta bygger på den nationella plan som gäller, inte den som vi fattar beslut om . Det har nämnts att lite drygt 800 miljoner behövs. Vi vet att allt som man har sagt skulle finnas med från länsplanerna inte finns med. Det känns som att detta inte borde vara helt ogörligt. Jag har därför pratat med och bett att få en översyn av alla avtal som finns och som bygger på liknande former av avtal, för att få dem genomlysta. Har de kunnat fullgöras, har de inte det och vad beror det på? Därefter får man skrida till handling. Jag vill ha in dessa underlag för att kunna ta hänsyn till dem när regeringen ska fastställa den nationella planen. 13 (S): Jag noterar särskilt att ministern säger att detta inte borde vara ogörligt. Jag tar det som en signal om att det finns en konstruktiv vilja att försöka lösa detta på något sätt. Jag tycker definitivt inte att det är ogörligt, för det handlar i slutändan inte om några enorma belopp för att reda ut det hela upp till nivån 810 miljoner. Då kan man säga att man har levt upp till avtalets innehåll, och då har man tagit ett steg framåt. Ur det perspektivet är den genomlysning som nämns ett positivt steg. När jag får beskrivningen att jag skulle göra mig till tolk för att ingenting görs är det dock något jag aldrig har sagt. Men det har gjorts alldeles för lite, och det är ett brett näringsliv, resenärerna, kommunerna och länen utefter Dalabanan överens om i grunden. Att det skulle finnas någon tillfredsställelse med nuvarande investeringsnivå stämmer inte. Det finns en oerhörd besvikelse över att man inte har fullgjort avtalet. Jag är medveten om att ministern inte var med när det skrevs. Det var dock regeringen som regerade , och det var en minister som tillhörde den regeringen. Jag vet att avtalet var förankrat på departementet. Det gör att det finns ett moraliskt ansvar på politisk nivå för att klara ut detta. Jag ser inte detta enbart som något får hantera. Det är små belopp som behöver skjutas till. När jag sätter det i relation till vad man har satsat på andra trafikleder på järnvägssidan tycker jag att våra krav är relativt . Det är bara en liten del av vad som behövs för att komma upp till den nödvändiga tremiljardersnivån. 14 Statsrådet (M): Vi kan konstatera att varken eller jag får anses vara nöjda. Jag tycker naturligtvis – precis som säger – att det är rimligt och riktigt att jag ingår i en regering som har ett gemensamt ansvar oavsett när man har trätt in. Därför har jag tydligt sagt till att jag vill ha en genomlysning av alla avtal som finns. Däri ingår också Dalabanan. Om man dessutom kan få i gång en bra diskussion med intressenterna – det är många kommuner och regioner – finns det en ordnad form för det. Man kan titta på avtalet och gemensamt se hur verklighetsbilden ser ut relaterat till det som står i avtalet. Finns det möjlighet till lån eller brukaravgifter? Det sätter en ny situation där det kan bli ogörligt. I så fall får man se över hur det kan lösas utifrån den anda som jag utgår från att parterna hade när avtalet ingicks. Det kanske inte blir ett exakt likadant avtal som . Det kan behöva omförhandlas för att komma framåt, och det ska göra. Om jag har förstått rätt är det något man hade önskat skulle ha tagits upp . Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2013/14:216 om stängningen av järnvägen mellan och 15 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag och regeringen tänker göra för att godstransporterna ska kunna fortsätta på sträckan –. När trafiken på en järnvägssträcka av olika skäl begränsas är det väsentligt att näringslivets behov av förutsägbarhet tillgodoses så att näringslivet kan ta fram alternativa transportlösningar. ska även inom ramen för sitt uppdrag som infrastrukturhållare av järnvägssystemet garantera säkerhet. beslutade av det skälet och med kort varsel om tillfälligt trafikstopp på sträckan –. Jag har stor förståelse för de bekymmer som det orsakat näringslivet och förutsätter att nu följer upp beslutet om trafikstopp med att vidta de åtgärder som krävs för att garantera säker trafik på banan och därefter åter öppna den för trafik i enlighet med ingångna trafikeringsavtal. har också ett tydligt uppdrag att utnyttja de resurser som regering och riksdag beslutar om på ett så samhällsekonomiskt effektivt sätt som möjligt. Jag vill i det sammanhanget poängtera att det inte har fattats något beslut om nedläggning av DVVJ, som sträckan också kallas. har gjort en översyn av lågtrafikerade järnvägssträckor och har haft förslag om upphörande av underhåll på järnvägssträckan –på bandel 662 i och kommuner på remiss. För att bedöma vilka behov och möjligheter som finns när det gäller resor och godstransporter i den berörda delen av kommer nu att göra en åtgärdsvalsstudie. Jag förutsätter att i arbetet med åtgärdsvalsstudien samråder bland annat med parter som nyttjar banan . Jag förutsätter vidare att beaktar samtliga delar i de transportpolitiska målen – tillgänglighet, miljö och hälsa – i sina överväganden innan myndigheten slutligen tar ställning till banans framtid. Jag förutsätter också att , i enlighet med regeringens politik för jobb och näringsliv, ser över hur transportbehovet långsiktigt kan säkerställas i det aktuella området för ett fortsatt konkurrenskraftigt företagande, däribland i skogsindustrin. 16 (S): Tack för svaret, infrastrukturministern! Det sätt som stängde banan mellan och på kan inte betraktas på annat sätt än som en trafikpolitisk skandal. Det skedde utan förvarning. Det var omdömeslöst. Det skapade stora kostnader för skogsindustrin, för och för stiftelsen eller Dal-Västra , som driver verksamheten. Dessutom blev det enormt mycket merarbete . Det var också ett hån mot alla dem som vill utveckla miljömässiga transporter i . Reaktionerna har inte väntat på sig. Alla – skogsindustrin, , kommuner och – har varit oerhört upprörda. Jag har också tagit del av den korrespondens som har förevarit mellan och de berörda. Detta påminner väldigt mycket om det jag upplevde , när lade ned sin verksamhet i på precis samma dumma sätt: utan förvarning lägger man ned en verksamhet. Utan förvarning lägger ned en verksamhet. Dessutom är det så – det framgår inte av svaret – att berörda myndigheter, kommuner och , hade en överläggning . Enligt protokollet var hela tio personer från med vid den överläggningen, då man diskuterade tänkbara åtgärder för banan. Det fanns olika förslag. Det var att göra en upprustning motsvarande eller , lite beroende på vilken standard denna järnvägssträcka skulle ha . Det visade sig också att det bedöms att ungefär gods transporteras på banan mellan och . Det är pappersmassa och trävaror. Det är gods som lämpar sig alldeles ypperligt för järnvägstransporter. Det bedöms dessutom att ytterligare i området skulle kunna transporteras på järnväg. Det finns alltså ett stort behov. bedrivs också elva veckors sommartrafik, framför allt för turistnäringen i , för att öka intresset att åka på järnväg till och andra områden i . Vid mötet sades det att frågan skulle gå ut på remiss till de kommuner och andra intressenter som är berörda – men det har inte skett. Det skulle ske innan beslutet skulle komma – det var poängen. Det var därför beslutet kom som ett dråpslag, och därför är det en trafikpolitisk skandal. Det besked som lämnade kom dessutom via pressen. Man tog inte kontakt med och de andra och berättade att man behövde vidta åtgärder mycket snabbt eller något sådant, eftersom banans underhåll inte hade varit tillräckligt, utan man bara stängde, och man har inte redovisat någon åtgärdsplan. Det finns inget i korrespondensen om att banan ska öppnas igen. Det upprör ännu mer. Det finns ingen åtgärdsplan i beslutet, så min fråga kvarstår: Vad tänker statsrådet göra för att regeringen ska starta banan mellan och igen? 17 (MP): Man kan säga mycket om järnvägen , men jag har valt att fokusera på att förstå vad som pågår med ett antal järnvägssträckor i . De kallas lågtrafikerade järnvägar. Jag skulle nog vilja påstå att fler är mer undertrafikerade, det vill säga inte utnyttjas som de skulle kunna utnyttjas. Deras potential används inte. En bana som jag har debatterat är och en del som kallas Lysekilsbanan. I den här debatten är det ytterligare en bana som berör människor och företag i . Det är järnvägen mellan och , DVVJ. säger man att det är en järnväg med två namn: De vackra vyernas järnväg eller Dal-Västra . För mig och andra som bor i trakter där vi har järnvägsspår som inte utnyttjas, nyttjas bristfälligt, hotas av nedläggning eller till och med stängs med kort varsel är detta inte begripligt. Det är inte bra om alla våra gemensamma resurser inte används och inte ses som viktiga för , landsbygdens . Det finns flera undertrafikerade järnvägar som vi som bor på landsbygden tycker är lika viktiga som järnvägarna någon annanstans, där det finns fler människor. Om DVVJ inte fungerar kommer många av de transporter som går där att flyttas över på väg. Det är inte alls en lösning, för vägarna i området är av sviktande kvalitet. Skogsindustrierna har uttalat att de är mycket kritiska till agerande. De tycker att det är orimligt att rycka undan benen för fungerande godstransporter med så kort varsel. Det skriver , transportdirektör på i ett pressmeddelande. Skogsindustrierna och , som kör godstransporter, vill ha snabbt besked om att tågtrafiken kan återupptas igen. går godstrafik som motsvarar mer än 2 000 lastbilar på den här järnvägssträckan. Kritiken gäller att man först stänger en bana och sedan har dialog. Enligt , vd på , har två oberoende besiktningsmän på eget initiativ granskat banan under julhelgen. Resultatet går helt emot den bedömning som har framförts från håll. tycker att uppgifterna återigen visar att inte har något underlag för beslutet att stoppa tågtrafiken på DVVJ-banan. Jag ser i svaret från ministern att hon är ganska tydlig och säger att kommer att vidta de åtgärder som krävs för att garantera säker trafik på banan och därefter åter öppna den för trafik i enlighet med ingångna trafikeringsavtal. Jag tar fasta på det och tackar för det. Jag tycker att det låter bra om vi kan ha den ingången. Det är ju inte okej att vissa banor i kan behandlas så här. inser jag att det naturligtvis behövs en massa resurser för att underhålla banorna och att det behövs säkerhet, så att man inte kör på dem när det finns brister och så vidare. Hur som helst är det många som är upprörda över det snabba stopp som har skett. Jag tycker att det krävs ett akut agerande från regeringen för inte minst denna bana men över lag beträffande de så kallade lågtrafikerade banorna. 18 Statsrådet (M): Tack också för att går upp i debatten. Man skulle kunna se på frågan i två perspektiv. De lågtrafikerade banorna är mer ett begrepp. Det är järnvägsbanor där det är liten trafik eller nästan ingen trafik alls. Man kan bedöma det på olika sätt, till exempel hur många bruttoton som transporteras där eller om det går mindre än 15 tåg på banan. Vi har ett antal sådana banor över landet. Ett fokus är naturligtvis på vilket sätt vi kan prioritera de allt större resurser som läggs på järnvägen, där människor arbetspendlar och där vi har våra godsstråk. Då handlar det om en prioritering, och då har det gått mer till de mer högtrafikerade järnvägsdelarna och mindre till de lågtrafikerade, vilket man verkligen får se över. Detta har haft med i och inför remissrundan för den kommande nationella planen. Rent generellt är det ingen som så här långt har motsatt sig denna prioritering. När man däremot kommer till enskilda banor, som den sträcka som vi talar om , är det klart att det blir konsekvenser. som myndighet har till uppgift att sköta underhållet men också att göra överväganden och prioriteringar utifrån en samhällsekonomisk konsekvensanalys. Ska man fortsätta med underhållet, eller vad krävs mer för att trafik ska kunna gå på ett visst sätt? Men innan man ens en gång tänker tanken att ta bort underhållet måste man göra ett remissförfarande. Då träffar man representanter från näringslivet eller kommunen i närheten. På det sättet var det till exempel med mötet som nämnde. Det ska sedan skickas ut. Det är ett sätt att få upp frågan på bordet och ta ställning till om det är viktigt eller inte. Processen ser ut på det sättet. Om man utifrån ett sådant förfarande ska gå så långt att man ska få stänga en bana har man först beslutat om att inte göra något underhåll alls. Sedan måste det gå ytterligare innan man kan fatta beslut om att faktiskt stänga banan. I det här fallet har det aldrig uttryckts att syftet är att stänga banan. Däremot stängde banan av säkerhetsskäl. Det är en bedömning som myndigheten gjorde, och den får naturligtvis ifrågasättas. Frågan har varit livligt diskuterad, inte minst . Ska stänga av en sträcka eller inte? Det finns tydliga ordningar för hur man gör det också. Jag följer naturligtvis också det här. Det blir, som jag sade inledningsvis, alltid olyckligt när besked kommer med kort varsel. Hade man kunnat känna till det tidigare eller inte? Om det inträffar något akut, och om man rent säkerhetsmässigt måste stänga av banan, finns det kanske inte så mycket att ifrågasätta. Jag upplever debatten här som ett ifrågasättande av att man stängde av järnvägen. Så må vara fallet. Det viktigaste är att det nu pågår en dialog. Man gör nu en åtgärdsvalsstudie för att se vad man kan och ska göra för att lösa situationen. Min uppfattning är att avsikten inte är att stänga banan utan snarare att återkomma med uppgifter om hur och när banan kan öppna och vilket skick den ska vara i framöver. 19 (S): Problemet är att det inte fanns någon dialog, . Det skedde inte efter dialog. De som driver trafiken hävdar att man kan köra med nedsatt hastighet, vilket också har skett. Det handlar om två frågor. Den ena är rent principiell. Hur går besluten till på ? Hur hanterar man människor? Hur hanterar man industrin? Hur hanterar man dem som har kundkontakter, som är beroende av att trafiken fungerar? Detta kräver verkligen en djupare diskussion om vad håller på med. Man kan inte agera på det här sättet om man ska vara trovärdiga. Det är helt uppenbart att förtroendet är kört i botten här. Det är den ena frågan. Den andra frågan är: Vad har för koll på banan? Det verkar som att de inte har någon koll över huvud taget. De hade en diskussion först . Den här banan har funnits , ska ni veta. Det är ingen ny företeelse. Det har körts gods på banan under 10, 20, 30 kanske 50, . Jag vet inte hur länge, men det har funnits skogsindustri och pappersindustri i . Det är alltså ingen ny bana, långt därifrån. Att man har haft sommartrafik, som man öppnade för , är inte heller någon ny företeelse. Detta har alltså funnits . När jag läser vad har sagt stämmer inte det som ministern säger. Det finns faktiskt ingen åtgärdsplan för att öppna banan. Det är vad de har meddelat. I brevet som kom från står det inte att det finns någon åtgärdsplan för att kunna återuppta trafiken. Det står: kommer i samverkan med berörda aktörer att göra en fördjupad studie för att få en så klar bild som möjligt av vilka behov och möjligheter det finns när det gäller resor och godstransporter i den berörda delen av . Det är alltså allmänt svammel. Det står ingenting om vilka åtgärder som ska vidtas för att öppna tågbanan. Det finns inte så mycket att resonera om. Godset ska gå antingen på järnväg eller på väg. Det är väldigt enkelt, och det behöver man inte diskutera särskilt mycket. Det handlar mer om ifall man är beredd att lägga till de 63 miljoner som hävdar att de behöver för att få lägsta godtagbara standard. Då får man lägga upp en plan för att göra det. Men det finns inga besked om när det ska åtgärdas, inga besked om när banan ska starta igen och inga besked om ifall vi kommer att kunna ha sommartrafik på banan eller inte. Det allvarliga är att inga sådana besked lämnas. Man undrar vad har för någon koll på sina banor. Man borde ha sett för länge sedan att man kanske borde ha vidtagit vissa åtgärder. Därför kvarstår tyvärr problemet. Jag vill uppmana ministern att åka till och träffa industrin, träffa kommunerna och besök järnvägen för att se på plats hur verkligheten förhåller sig. 20 (MP): Många är upprörda över stoppet, och det pågår en otrolig diskussion i vår region. Vem har ansvaret här? har ett ansvar, men vilka underlag går man till beslut på? Precis som undrar jag hur man hanterar beslutsprocessen och människorna i det här. Regeringens ansvar ligger i att den styr . Det är därför som vi debatterar här . har öronmärkt i sin budget för underhåll av så kallade lågtrafikerade banor som till exempel den här och . Betyder det någonting för ? , med 14 kommuner och kommunalråd, och människor i bygden är allihop upprörda och vill inte att den stängs. Hotet om att den inte kommer att öppna igen finns nämligen . Landsbygdens järnvägar är lika viktiga som andra järnvägar. Turismen på orten är det som man ska leva på. Turismen går via den här järnvägen till akvedukten i som är en unik besöksnäring och som har en järnvägsbro över vattnet. Det är lokalt och regionalt förödande för sommarens besöksnäring som hotas av att man inte vet om järnvägen kommer att fungera eller inte. Det talas om hållbara transportlösningar. Det här är en hållbar transportlösning. Det är mycket gods som fraktas på den. Vi vill ha mindre klimatpåverkan. Vem är talesperson för klimat och miljö? Jag får vara det här , som så . Det är väl regeringens ansvar att ge ett tydligt uppdrag till och säkerställa trafiken på dessa järnvägar? Det är stommen i den regionala utvecklingen i landet. Detta är alltså en allvarlig fråga på många sätt. 21 Statsrådet (M): På frågan om hur beslut går till och hur de egentligen ska gå till svarar jag att får besluta om att upphöra med underhåll av en bandel. Men ska först höra med berörda länsstyrelser, kommuner, regionala kollektivtrafikmyndigheter och järnvägsföretag. På motsvarande vis får också fatta beslut om ifall man ska återuppta underhåll. Det finns alltså en ordning för hur det ska vara. I ett sådant förfarande skulle man också fånga in det som nämner om vad som händer med regionen och de pengar de avsätter. Det är därför det finns en ordning för vad som först måste göras innan beslut kan fattas om att upphöra med ett underhåll. undrar om har koll på banan eftersom man stänger.