prot · H20911 · 2014-10-21 00:00:00 — Om den förra interpellationsdebatten, som handlade om klimatmålen, blev luddig eftersom regeringspartierna säger en sak före valet och en annan sak efter valet, och dessutom säger olika saker beroende på vilken minister som yttrar sig, blir ju den här diskussionen om energipolitiken minst lika luddig eftersom vice statsministern och klimat- och miljöministern säger en sak och statsministern säger en helt annan sak, medan industrin ber om en tredje sak och partikamrater ber om en fjärde sak. Vill vi få lite ordning i detta måste vi i denna kammare få klara besked. Det gäller inte bara oss, utan det gäller dem som vill investera i , dem som bedriver ekonomisk verksamhet i och inte minst dem som driver kärnkraftverk i . 19 Klimat- och miljöminister (MP): Jag blev lite förvirrad över det sista inlägget när det gällde den interpellation som jag är här i kammaren för att svara på och som handlar om hur och våra statsråd ska agera angående byggande av ett nytt kärnkraftverk i Pyhäjoki. Jag vet inte om ledamoten gav någon respons på hur borde agera gentemot det finska byggandet av kärnkraftverket. Han verkar vara mer intresserad av något slags eftervalsdebatt. Jag tror att jag låter de frågorna hamna i just den övriga korgen och försöker svara på interpellantens mycket förtjänstfulla framställning av den oro som många i det svenska samhället har visat att de känner inför byggandet av nya kärnkraftverk i . tillhör ju både interpellanten och jag partier som har systerpartier i , och de är inte ansvariga för det beslut som den finska regeringen har fattat om att ställa sig positiv till den här ansökan. ligger alltså beslutet i den finska . Jag kan inte se något hinder för att ledamöter i riksdag tar kontakter och har samtal med den finska om de farhågor som det svenska samhället hyser om den utbyggnad av kärnkraftverk som sker på andra sidan från det svenska fastlandet och utifrån de yttringar i samrådet inom ramen för Esbokonventionen som har blivit så tydliga i de här trakterna. Jag kan notera att det bland de organisationer som har yttrat sig med kraftig oro för den här byggnationen finns en bred palett av politiska åskådningar och att det därför skulle vara möjligt att fortsätta att hålla en sådan dialog. Frågan är: Vad man kan göra utöver det? Ja, det avser att göra och det samarbetsregeringen vill göra tillsammans med denna riksdag är att visa ett gott exempel på vad som är den moderna vägen i energisammanhang, att faktiskt visa att vi tror att såväl den svenska ekonomin som exportmöjligheter och innovationsklimat förbättras om vi nu investerar i det som är förnybar och hållbar energi och energieffektivisering, och att vi inte förlitar oss på de tekniker som kärnteknologin bygger på. Det är en annan väg att gå än går, så i den bemärkelsen håller jag med de båda tidigare talarna i denna debatt. Jag tror att det är ett väldigt viktigt steg att ta, att man tror att man kan få en utväxling av de förnybara energikällorna och att vi tillsammans kanske också i det nordiska samarbetet trycker alltmer på just de hållbara och förnybara energikällorna, som man kan bedriva ett samarbete kring. Det kan vara ett sätt att få in de delar av det finländska samhället som vill utöva påtryckningar för att även ska flytta fram positionen när det gäller förnybar energi. Det som händer när ett land som satsar och tydligt har en politisk inriktning att det ska komma till ny kärnkraft är ju att de förnybara energikällorna står tillbaka. Det är det som är negativt för den tekniska utvecklingen, negativt för innovationsklimatet och vad jag tror i förlängningen också negativt för den ekonomiska utvecklingen. Låt oss göra gemensam sak och utifrån våra olika positioner föra den här dialogen vidare. Den oro som det svenska samhället har gett uttryck för inom ramen för samrådsförfarandet om det här kärnkraftverket ska vi inte glömma bort, utan vi ska hålla den levande och återkomma till den vid lämpliga tillfällen. 20 (V): Jag hör att ministern har en bild av situationen och berättar hur systerpartierna i har agerat. Det är jag mycket väl medveten om. Ändå är jag bekymrad. Två ledamöter av regeringen har besökt – statsministern har varit där, och har varit där. Har de lyft upp frågan? Har ni fört en diskussion i regeringen? I en diskussion kan ni i alla fall ha ambitioner att försöka påverka en regering och en riksdag i via era vägar. Det är grannländer som kan göra det. Du har ju själv en bild av vad som pågår. Du har en bakgrund och bildar dig en uppfattning. Frågan jag ställer är: För ni diskussioner när ni besöker landet? Hur jobbar ni med frågan? Eller är det bara Esbokonventionen som har sagt sitt? Vi vet på de vägarna att har infriat det de ska. Det är bra. Sedan tog upp energiproduktionen, industrin och företagen. Man kan titta på vad som händer i Olkiluoto, som är ytterligare ett projekt som pågår i . Den investeringssumma på 30 miljarder som lades fram har fördubblats till . Det har blivit försenat , och priset på energi kommer att drabbas med någonstans per kilowatt bara för fördyrningen. Jag tror inte det är någon gångbar väg om man tycker att det är det som är lösningen för billig energi. Jag tror inte att det är ditåt vi går. Men som sagt till ministern: Vad tycker du, ? Har du använt de kanaler du kan använda som minister för att jobba med frågan så att vi får en debatt i finska också? Jag kommer givetvis att använda det jag har möjlighet att använda, men jag frågar dig. Vad tycker du? Har du gjort ditt? 21 (FP): Klimat- och miljöministern frågade mig vad jag anser i sakfrågan. Vår uppfattning i är att om vill bygga nya kärnkraftsreaktorer ska de kunna göra det. Jag tycker att det räcker gott och väl att ger sig på att försöka stänga kärnkraften i . Ni behöver inte också försöka stänga den i . Men av den förra interpellationsdebatten att döma har den här regeringen inte för avsikt att bidra till olika typer av miljöåtgärder i andra länder. Jag förmodar att det gäller även . Det är viktigt att notera, herr talman, när vi diskuterar de stora frågorna som rör infrastruktur, tillväxt, investeringar och näringsverksamhet i , att i sådana viktiga, centrala frågor som rör , Förbifart och kärnkraften kommer det helt olika besked från olika ministrar och från olika rödgröna majoriteter. Låt oss ta kärnkraften, det specifika som handlar om att vill bygga ny kärnkraft. Då är det så att regeringen i nu har aviserat att man avser att stoppa från att investera i ny kärnkraft i . Men det är klart att det är uppdrag till . får komma hit med en proposition i så fall. Har för avsikt att göra det, och hur ska regeringen i så fall få majoritet för den propositionen i den här kammaren? Det vore intressant att få veta. 22 Klimat- och miljöminister (MP): Tack för en bra diskussion, inte minst om vad kan göra för att inspirera grannländer som att avstå från att utveckla en teknologi som medför en viss risk och fara också för det svenska samhället. Jag har redogjort för hur regeringen handlade ärendet enligt de regelverk vi har för att den formella vägen kanalisera den oro som finns i det svenska samhället till innan den finska regeringen gjorde sitt ställningstagande om att de såg positivt på utbyggnationen av kärnkraft i Pyhäjoki. Jag erinrade interpellanten om att vi nu alla har möjligheter att på olika sätt ta upp frågan i informella och formella sammanhang och att frågan nu ligger i finska . Jag skulle vilja hänvisa till att vi använder de kanaler vi har till finska . Naturligtvis har jag som språkrör för det svenska också mina ingångar i finska , men kanske inte i första hand i rollen som klimat- och miljöminister. Jag tror att det kommer att fortsätta föras en diskussion inom ramen för det nordiska samarbetet om hur vi kan stärka och inspirera varandra till att framför allt satsa på förnybar energi och en energieffektivisering. Detta eftersom energiområdet, där vi har en delvis gemensam energisfär, är en för de nordiska länderna gemensam angelägenhet. Jag tror att det inom ramen för det arbetet kanske också på lång sikt går att påverka och i bästa fall uppvisa bättre resultat på energisidan jämfört med den kostnadsutveckling som inte minst nu visar upp. På ett sätt kan man säga att just nu är ett av de bästa exemplen på och visar i praktisk handling vad energialternativen egentligen handlar om. Ska man gå vägen med ny kärnkraft är det en väg som tar otroligt . Det är ovisst när man får någon sorts energi tillbaka, det är otroligt stora kostnader som ökar och det är osäkra planeringshorisonter – inte minst utifrån att man ännu inte på något rimligt sätt har löst avfallshanteringsfrågan. Det enda positiva vi kan se i utvecklingen att ett företag planerar en utbyggnad i är väl att vi återigen i vårt närområde ser ett exempel på vilken väg det skulle innebära att gå i energisammanhang. Jag tror att vi i den här bör ha en bättre debatt om var de framtida utvecklingsmöjligheterna på energiområdet egentligen ligger och hur mycket vi har att vinna på att använda de förnybara energikällorna i stället. Med hänvisning till att regeringen har handlagt ärendet om vilka synpunkter det breda svenska samhället har på den här byggnationen får jag ändå hänvisa till Esbokonventionen, även om jag förstår att interpellanten blir frustrerad över ett sådant byråkratiskt svar. Jag hoppas att den politiska debatten kan vara mycket rikare än så. 23 (V): Jag har ingenting annat att fråga ministern om. Jag kan bara konstatera det hon har sagt: att ministern och regeringen inte tänker agera mer i frågan. Jag tycker att ni skulle ha kunnat göra det, men jag tackar ändå för debatten – även , som jag inte tycker bidrog med någonting i själva sakfrågan vad gäller kärnkraftverk. Men det må vara hänt. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2014/15:3 om landsbygden 24 Landsbygdsminister (S): har frågat mig vad jag avser att göra för att landsbygden i hela ska leva, i vilken utsträckning regeringen anser att marknaden ska lösa landsbygdens utmaningar och vilka åtgärder som jag avser att vidta för att kunna lyfta fram landsbygden utan ett eget departement. Regeringens övergripande målsättning är att ska ha lägst arbetslöshet i EU . För att nå målet behövs en livskraftig och aktiv landsbygd. Regeringen kommer att bedriva en politik som utvecklar landsbygdens näringsliv och möjligheten för kvinnor och män att bo och verka i hela landet genom förbättrad infrastruktur, ökad integration, tillgång till bredband och mobilnät, närhet till högskolor och forskning samt ett stöd för att förbättra tillgången till butiker och samhällsservice. Regeringen vill även stärka turism och skapa en långsiktig livsmedelsstrategi. Vidare vill regeringen skapa ett långsiktigt strategiskt arbete för att skogen ytterligare ska bidra till utvecklingen av en biobaserad ekonomi. Dessa satsningar kommer att bidra till att förbättra förutsättningarna för att hela ska leva. Vi återkommer mer konkret i dessa frågor framöver. Landsbygdspolitiken och politiken för regional tillväxt syftar till att stärka utvecklingskraften och skapa förutsättningar för att kunna bo och verka i hela landet. De lokala och regionala förutsättningarna skiljer sig åt. Arbetet sker på lokal, regional och statlig nivå och görs exempelvis inom ramen för landsbygdsprogrammet och regionalfondsprogrammet. Regeringen anser att många av landsbygdens utmaningar i första hand ska hanteras på marknadsmässiga villkor. Men landsbygdens förutsättningar varierar, och politiken ska ta hänsyn till detta. Offentliga aktörer behöver bidra med olika typer av insatser. Därför behövs en god samverkan mellan politik, näringsliv, akademi och arbetsmarknadens parter. Ett viktigt område är service, som är en grundläggande och central förutsättning för att möjliggöra en hållbar regional tillväxt och utveckling. Att säkra tillgången till service, inte minst i gles- och landsbygd, är därför viktigt framöver. De gröna näringarna är en viktig bas för landsbygdens utveckling och omfattar över 200 000 arbetstillfällen i hela landet. Med ett långsiktigt arbete är min bedömning att det finns en stor potential för fler jobb i de gröna näringarna. Regeringen kommer därför bland annat att ta fram en livsmedelsstrategi för att skapa förutsättningar för tillväxt i hela livsmedelskedjan, öka matproduktionen i , inte minst miljöinriktad sådan, och därmed stödja en ökning av andelen svenskt och ekologiskt i konsumtionen av livsmedel. Genom att sammanföra Landsbygdsdepartementet med skapar vi förutsättningar för en mer kraftfull och sammanhållen politik för landsbygdens utveckling. Många av de frågor och utmaningar som är viktiga för landsbygdens framtid kommer därför att knytas närmare varandra. Växtkraften i entreprenörskap och småföretagande på landsbygden är avgörande för hela . Mitt arbete som landsbygdsminister har just börjat. Utmaningarna är stora, men regeringen har också höga ambitioner, och vi kommer att kunna göra skillnad. Det ska vi göra genom en aktiv landsbygdspolitik. Där marknaden inte förmår leverera lösningar ska samhället gå in och skapa förutsättningar för att hela landet ska leva, och vi ska göra det på ett välorganiserat och effektivt sätt. 25 (V): Min interpellation handlar om hur vi ska få landsbygden i hela att leva och i vilken utsträckning som marknaden kan lösa dess problem. Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Precis som landsbygdsministern själv konstaterar i sitt svar är det en stor utmaning för regeringen att skapa en positiv känsla på landsbygden, få en positiv utveckling och ta bort den där känslan av att landsbygden håller på att avvecklas, som är den dominerande för många som bor och verkar på landsbygden. Nyheten om att Landsbygdsdepartementet och kommer att slås ihop från och med nyår slog ned som en blixt från klar himmel i regeringsförklaringen. Och trots denna interpellation och många frågor till landsbygdsministern i medierna känner jag fortfarande inte att ministern har svarat på frågan varför han tar bort Landsbygdsdepartementet. När det gäller min fråga om de så kallade marknadsmisslyckandena, som sker på landsbygden, ger ministern klart motstridiga svar. Du säger att många av landsbygdens utmaningar i första hand ska hanteras på marknadsmässiga villkor. Men du säger : Där marknaden inte förmår att leverera de lösningarna ska samhället gå in och skapa förutsättningar för att hela landet ska leva, och vi ska göra det på ett effektivt och välorganiserat sätt. Om jag tolkar ditt svar, ministern, på ett välvilligt sätt tänker jag mig att det betyder att du i första hand vill se det just som att marknaden ska ordna lösningarna, även på landsbygden. Men om så inte sker är du beredd att från statens sida ge det stöd som behövs eller ställa de krav som krävs på marknadens service för att det ska fungera i hela . Jag undrar, ministern: jag dig rätt? Vidare tar du upp landsbygdsprogrammet och det regionalfondsprogram som finns runt om i som exempel på åtgärder som syftar just till att skapa goda förutsättningar i hela landet. Låt mig då påpeka för ministern att dessa två program faktiskt är tydliga exempel på hur den tidigare regeringen inte tagit ansvar för landsbygdens utveckling. Man har tvingat landsbygdens utveckling att hänga upp sig på projektmedel inom två program med snåriga regelverk och med flernivåstyrning från olika håll. Det är också två program vars finansiering den tidigare regeringen skjutit långt framför sig, och har gått förlorade. I stället för att skapa en väl fungerande övergång mellan programperioderna, den som slutade och den som började , har man skapat ett glapp som för många organisationer snarare inneburit ett stup. Och när det gäller flera av de åtgärder som finns i programmet kommer staten inte att göra några ekonomiska utbetalningar förrän , vilket gör att både 2014 och 2015 blir mellanår där landsbygdsutvecklingen i kraftigt avstannar. Jag förstår att ministern inte i ett slag kan lösa alla dessa problem som den gamla regeringen har lämnat efter sig, men här behöver viktiga åtgärder vidtas om vi ska få en kraftfull landsbygdspolitik. Låt mig avsluta där. är vänsteralternativet i svensk politik. Vi står upp för landsbygden, och vi vill att landsbygden i hela ska leva. 26 (FP): Detta är en mycket viktig interpellation. Den nya regeringen har inte direkt rivstartat på området, får det konstateras, när det första man gör är att lägga ned Landsbygdsdepartementet. Det är en signal om någon till stora delar av om att det här inte är så viktigt: Det här slår vi ihop med ett annat departement, och så skickar vi in ministern och enheterna dit. Det är klart att det har en enormt stark signalverkan på svensk glesbygd och landsbygd att man lägger ned departementet som första åtgärd. Men är det förstås så, herr talman, att inte allting i detta handlar om själva organisationen på , utan det handlar framför allt om substansen i den politik man bedriver. Om landsbygdsministern har höga ambitioner för att hela ska leva är det väldigt märkligt att man med andra handen klipper till med en fordonsskatt och med hot om nedläggningar av en rad regionala flygplatser och bedriver en arbetsmarknadspolitik som innebär att det blir dyrare att anställa och där det blir mer regleringar, vilket givetvis kommer att slå extra hårt mot de regioner i som kanske inte är lika dynamiska som till exempel är. Det blir väldigt märkligt när ambitioner inte går hand i hand med faktiska politiska förslag. Däremot vill jag säga att jag verkligen delar ansats i detta, att marknaden inte löser alla problem. Jag är den förste, som liberal, att också erkänna detta. Men det är viktigt i det sammanhanget, herr talman, att inte bara se till den dimension som rör stad–land. Även inom väldigt områden, som den här regionen, finns det nämligen betydande socioekonomiska skillnader. Det kan behövas omfördelning till områden runt eller runt andra stora städer som är väldigt tätbefolkade men som har väldigt stora sociala utmaningar, inte minst. Men jag ska återgå till det centrala när det gäller detta med landsbygden. Frågan är hur den här regeringen ska kunna återfå förtroendet hos landsbygden när man nu har beslutat att lägga ned departementet och dessutom införa en rad politiska åtgärder, skattehöjningar, regleringar och nya avgifter som kommer att slå väldigt hårt mot den regionala tillväxten och jobben. Det blir intressant att lyssna på hur landsbygdsministern ska kommentera detta. 27 (KD): Jag vill med anledning av interpellationen ställa en fråga som gäller just en levande landsbygd. En stor utmaning för att behålla en levande landsbygd handlar om att det finns lantbrukare som odlar mark och håller djur som betar i hagar och på ängar. Just nu är vi inne i den, som det verkar, tuffaste och djupaste kris som våra mjölkbönder har varit med om. Vi vet att har antalet mjölkbönder halverats, och slutar en mjölkbonde per dag. Mjölkpriset är nere i 3,10 per kilo. För att en bonde ska ha plus minus noll ska priset ligga någonstans vid 3,60–3,70 per kilo. Tyvärr är botten inte nådd . Man pratar om prissänkningar ned till per kilo. Det är förstås en fullständig katastrof. Det är precis som landsbygdsministern sade under torsdagens frågestund: Vi har en dålig självförsörjandegrad . Det är helt sant. Den ligger på mellan . Min fråga till landsbygdsministern är: Vad tänker landsbygdsministern göra, innan det är , för att vi ska ha kvar en mjölkproduktion i ? 28 (S): Jag vill börja med att gratulera till att ha blivit utnämnd till landsbygdsminister, en av de absolut viktigaste ministerposterna i mitt tycke. Jag vill också stryka under att jag delar uppfattning i mycket av det som lyfte fram i sin interpellation. Vi har en situation där det är landsbygden som till stora delar har fått betala priset för den borgerliga regeringens jobbmisslyckande. Det är på landsbygden det syns tydligast, men det är inte bara arbetslöshet. Det är också kompetensbrist ute i landet. Det finns jobb, men det finns inte kompetens att få tag i på alla ställen. Det här kunde den borgerliga regeringen ha mött genom utbildningssatsningar under lågkonjunkturen, men det valde man att bortse ifrån. har vi en ganska stark tillväxt på många håll i landet, men det saknas människor som har rätt utbildning. Därför tvingas människor söka sig bort från de mindre orterna för att söka jobb. Vi socialdemokrater vill ha en politik där vi samlas för att utveckla vår samhällsmodell, och det ställer krav på en ny politik där det inte är vi och de, utan vi, där vi tillsammans tar vara på de styrkor som finns ute i landet och där vi tillsammans delar de utmaningar som finns i hela landet. För att klara detta behövs en ny näringspolitik. Det är därför den nya regeringen har gjort bedömningen att vi inte kan ha ett låtsasdepartement. Från början tyckte man ute i landet att det var jättebra med ett landsbygdsdepartement, men efter hand och ju längre åren gick kom man fram till att det här var ett låtsasdepartement utan egentligt inflytande. Och det är därför som har gjort bedömningen att dessa frågor måste lyftas in i ett större sammanhang, tillsammans med övriga näringslivsutvecklingsfrågor. Det är nog en riktig bedömning. Regeringen har dock bara suttit . Det finns mycket kvar att göra. Det finns en växtkraft, ett entreprenörskap att ta till vara i småföretagandet på landsbygden, och det är avgörande för att hela ska leva. Offentliga upphandlingar kan också stärkas för att faktiskt öka efterfrågan på mjölk och höja priset. I många av de upphandlingar som görs är det andra företag som tar det och pressar priserna. Då ska mjölk transporteras flera från mitten av till norra . Det är en utveckling som vi vill bryta, och det är för att få en ökad efterfrågan som vi vill stärka upphandlingarna hos kommuner och landsting. Det krävs en ny politik för landsbygden för att hela faktiskt ska leva. Jag ser att det finns en insikt hos landsbygdsministern att vi måste jobba hårt med det här. Jag önskar landsbygdsministern lycka till i sitt arbete, för han har verkligt mycket arbete framför sig. 29 (C): Jag vet att jag inte var den enda som kände en stor klump i magen när jag fick höra att Landsbygdsdepartementet kommer att läggas ned. Precis som har sagts är det en otrolig signal ut till landsbygden att man tappar i värde, i prioritering och i den nya regeringens anseende. Ur ett perspektiv finns det en fördel att vi lägger lantbruk och de gröna näringarna under . Jag är själv lantbrukare, och jag är positiv när jag hör att ni lyfter upp de gröna näringarna som en viktig del av vårt näringsliv i hela landet. Men landsbygd är inte bara näringspolitik. Vi ser tyvärr ett där klyftorna mellan stad och land bara ökar och ökar. Det finns väldigt många frågor som inte bara berör näringspolitiken utan som handlar om infrastruktur, it, integration, utbildning och bostäder på landsbygden. I den allra bästa av världar hade landsbygden funnits som ett integrerat perspektiv i regeringens hela politik. De här har vi dock sett exempel på att så fungerar det uppenbarligen inte. Vi har fått förslag om handelsgödselskatt och kilometerskatt. I stället för att ha en samhällsplaneringsminister har man en stadsutvecklingsminister. Det är oklarheter när det gäller nedläggningen av , vilket kommer att slå hårt emot många ute i landet. Att kalla det för ett låtsasdepartement tycker jag därför är väl kraftfullt sagt, för vi behöver uppenbarligen ett departement som tar ett helhetsgrepp på det här perspektivet. Jag skulle därför vilja fråga landsbygdsministern hur han tänker säkerställa att det blir ett helhetsgrepp för landsbygden, inte bara ur ett näringsperspektiv utan ur perspektivet att hela landet verkligen ska leva. Jag var inte riktigt nöjd med tydligheten där. 30 (S):