prot · H10990 · 2014-03-26 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:347 Till Interpellation 2013/14:347 Kvalitetssäkring av fortsatt värnskatt av (S) Interpellationen kommer inte att kunna besvaras inom föreskriven tid. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och redan tidigare inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:348 Till Interpellation 2013/14:348 Gemensam välfärd eller Silver Life av (S) Interpellationen kommer inte att besvaras inom föreskriven tid. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:350 Till Interpellation 2013/14:350 Stöd till fred i syriska delen av – Rojava av (MP) Interpellationen kommer inte att hinna besvaras inom föreskriven tid. Skälet till dröjsmålet är resor. (M) Enligt uppdrag 2013/14:354 Till Interpellation 2013/14:354 Refit-programmet av (S) Statsrådet avser att besvara interpellationen . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:359 Till Interpellation 2013/14:359 Åtgärder mot vuxenmobbning av (S) Statsrådet avser att besvara interpellationen . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:373 Till Interpellation 2013/14:373 EU:s industripolitik av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. (C) Enligt uppdrag 3 § Anmälan om granskningsrapport Förste vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från : RiR 2014:5 Effekter av förändrade regler för deltidsarbetslösa 4 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:127 och 128 till civilutskottet /14:190 till utrikesutskottet /14:197 till socialförsäkringsutskottet Skrivelser 2013/14:145 till miljö- och jordbruksutskottet /14:199 till arbetsmarknadsutskottet Motion 2013/14:C5 till civilutskottet EU-dokument KOM(2014) 174 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2014) 175 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2014) 180 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . 5 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkanden /14:KU19, KU22 och KU24 betänkande 2013/14:AU6 betänkande 2013/14:UbU14 betänkanden /14:SfU9, SfU11 och SfU12 6 § Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster betänkande 2013/14:CU24 Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster (prop. 2013/14:79) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 1 (S): Låt mig börja med att yrka bifall till reservationen under punkt 2. Det är en reservation som är gemensam för Socialdemokraterna, och . Vi lever i ett samhälle där elektronisk kommunikation är av central betydelse. Människor använder mobiltelefoner och internet som en självklar del i vardagen. De ringer telefonsamtal och använder sociala medier för att prata med sina vänner. De söker nyheter, fakta, nöje och förströelse. Många talar om att vara ständigt uppkopplad. En del har till och med svårt att tänka sig ett liv utan mobilen och nätet. Detta innebär att kraven är stora på att tekniken för dessa tjänster fungerar på ett bra sätt, att man som konsument kan få tillgång till denna teknik på skäliga villkor men också att man kan byta till något bättre om man inte är nöjd. Det finns mycket som är bra i denna proposition. Det är bra att det blir enklare för konsumenter att säga upp abonnemang. Det är bra att de friare ska kunna använda mobiltelefoner och annan utrustning som de köpt i samband med abonnemang. Det är bra att uppsägningstiden får vara längst en månad. Det är också bra att de ska få rätt att efter bindningstiden få operatörslås borttagna kostnadsfritt och utan dröjsmål. Men det finns en mycket väsentlig del som regeringen har undvikit att ta upp i propositionen. Det är något som är av stor betydelse för konsumenterna. Det gäller frågan om bindningstider för mobiltelefoner och annan elektronisk kommunikation. Här anser vi socialdemokrater att bindningstiden för mobiltelefon och internet bör begränsas till högst . tillåter lagen en inledande bindningstid på upp , det vill säga . 24 månader är , och är framför allt när det handlar om kommunikationsteknik. Telekommarknaden är i ständig förändring. Det är en marknad där det är viktigt för konsumenterna att få tillgång till ny teknik och att snabbt kunna ingå avtal med nya leverantörer. Därför är det även viktigt att konsumenterna enkelt kan lämna avtal de redan har. Med bindningstid är det uppenbart att produkten blir gammal. Det är helt enkelt inte längre samma produkt som när de skrev på avtalet. är det väldigt enkelt att ingå avtal på de här marknaderna. Rimligen bör det vara lika enkelt att komma ur ett avtal som det är att ingå ett. Konsumenterna ska inte hindras från att byta eller säga upp abonnemang när tjänsten inte längre uppfyller deras önskemål. Jag tycker att det borde vara en självklarhet för leverantörerna att arbeta för att konsumenterna är nöjda i stället för att tvinga dem kvar i ett abonnemang med långa bindningstider. Att genom långa bindningstider låsa in och hindra konsumenterna att byta till en bättre och billigare leverantör känns väldigt omodernt i en bransch som står för snabb utveckling. har undersökt marknaden för mobiltelefoni, bredband och sampaketerade telekomtjänster. Rapporten tydliggör en rad brister. Det är av konsumenterna som är missnöjda med priset och som är missnöjda med försäljningsmetoderna. En dryg fjärdedel är missnöjda med avtalsvillkoren för tjänsten, till exempel brist på information eller ändring av avtalsvillkor. Men pekar också på att konsumenter som valt kortare bindningstider är mindre missnöjda och ångrar sig mindre, oavsett om det rör sig om mobiltelefoni, bredband eller sampaketerade tjänster. Det är också tydligt att ju längre bindningstid konsumenten valt, desto större och mer utbredda blir problemen och förlusterna i konsumentnytta. Marknaden för elektroniska kommunikationstjänster karakteriseras av med tiden ökad produktivitet. Det sänker de rörliga kostnaderna för de tjänster som tillhandahålls. Den potential till prispress som detta för med sig reduceras dock av långa bindningstider, vilket är till nackdel för konsumenter som valt den typen av avtal. Med detta yrkar jag bifall till reservationen. 2 (MP): betänkande 24 om byte av leverantör för elektroniska kommunikationstjänster kanske inte är det betänkande som jag har engagerat mig mest i. Jag är nämligen inte en sådan person som genast måste ha det senaste när tekniken utvecklas. Men jag har ändå förstått att många, och då kanske framför allt unga, har svårt att vänta när den snabba utvecklingen erbjuder nya möjligheter på det elektroniska kommunikationsområdet. Tydligen är det så att det inte alltid räcker med att byta själva apparaten, utan ibland måste man även byta abonnemang för att komma åt alla de funktioner och tjänster man vill ha och då till lägsta pris. Det kanske framför allt är den sista delen som är anledningen till att ofta byta. Vi politiker talar ju ofta om inlåsningseffekter på andra områden, exempelvis skatter som förhindrar flyttkedjor, och här är det uppenbarligen ett ganska likartat problem. Konsumenterna vill flytta för att få de bästa möjliga villkoren för den kombination av tjänster som de behöver. Regler för elektroniska kommunikationer måste med nödvändighet vara väldigt globala eftersom tekniken ju är global. För oss som är medlemmar i styrs lagstiftningen på området till stor del av EU-direktiv. Som det står i betänkandet är det fem olika harmoniseringsdirektiv som styr vad vi kan göra här i . Jag måste erkänna att jag inte är någon expert på området, men trots det har jag inte kunnat hitta någonting som förhindrar oss att på nationell nivå fatta beslut om maximala bindningstider. Vi har i mitt parti mött många som upplever att de sitter fast i avtal med långa bindningstider. Därför står vi bakom förslaget att sänka den maximalt tillåtna bindningstiden från 24 månader , alltså . Allianspartiernas motiv i betänkandet för att bromsa utvecklingen tycker jag verkar dåligt underbyggda. Man påstår att kortare bindningstider skulle hämma utvecklingen. Jag tycker att det låter märkligt på ett område där utvecklingen faktiskt bara går fortare och fortare . Rimligtvis borde det vara tvärtom: Ju snabbare en konsument kan byta till det nya som lanseras, desto viktigare blir det för den som står för utbudet att verkligen erbjuda nyheten. Att vissa operatörer kan leva på kunder som sitter fast i gamla avtal kan knappast vara något som stimulerar utvecklingen. Det har jag aldrig hört någon säga på något annat teknikområde. Bäst vore det självklart om tekniken kunde ta så stora utvecklingssteg att den inte längre skadar användarna. som går blir kunskapen om de negativa hälsoeffekterna av trådlös digital teknik tydligare. Det naturliga vore att använda försiktighetsprincipen när så stora risker står på spel, men dit tror jag att det är ganska långt. Vårt samhälle har blivit så beroende av trådlösa kommunikationer att vi knappt ens vågar tänka tanken att tekniken skulle kunna vara en av orsakerna till den ohälsa vi har i vårt samhälle. Det sista, fru talman, hör inte till betänkandet. Men jag vill ändå påpeka det eftersom det är en problematik som vi nästan aldrig talar om här i . Med detta yrkar jag bifall till reservationen i betänkandet eftersom jag är övertygad om att kortare maximala bindningstider gynnar teknikutvecklingen. Jag tycker att det är lite sorgligt att regeringen är så teknikfientlig att man väljer att hålla gamla lösningar om ryggen. Man agerar som en bromskloss. 3 (M): Konsumenten i centrum heter en utredning som kom . Det hade mycket väl kunnat vara namnet också på den utredning som ligger till grund för dagens ärende. För det är detta det handlar om: konsumentfokus. Många konsumenter har upplevt problem vid byte av elektroniska kommunikationstjänster, eller enklare uttryckt: när man ska byta leverantör av mobiltjänst, bredband eller tv. Det har upplevts som krångligt. Avtalen har varit svåra att förstå, och känslan hos konsumenten har varit att man har förlorat pengar till den tidigare leverantören. har vi möjlighet att ta ställning till två viktiga förbättringar som gör det lättare för konsumenten att snabbt byta abonnemang. Det handlar delvis om uppsägningstiden. Det kommer i och med ändringen i lagen att vara förbjudet att ställa upp krav på längre uppsägningstider än en månad. Det är en förändring som har varit efterfrågad från konsumenterna. Många konsumenter har utgått från att avtalet tar slut vid abonnemangets slut men upptäckt att avtalet då har övergått till ett tillsvidareavtal. införs alltså en maximal uppsägningstid på en månad. Delvis handlar det om en paragraf som ger konsumenten rätt att när abonnemangstiden har gått utan kostnad få sin mobil upplåst. Detta får man nog påstå har varit ett rent oskick av leverantörerna eftersom tekniken länge har funnits på plats. Som jag tolkar det har syftet varit att behålla kunden. Detta är alltså två bra förslag. Utskottet har varit enigt om dessa nya förslag, och kommer att fatta beslut om dem. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. vill jag yrka avslag på reservationen. I betänkandet behandlas också två motioner. Den ena gäller avtalstiden för abonnemang, vilket och har tagit upp här. Förslaget innebär således att man ska tvingas förbjuda abonnemang som är . Då ska vi veta att lagstiftningen ser ut så att konsumenten har rätt att skriva ett avtal på max . Om man vill ha längre avtalstider är det tillåtet, men de får inte vara . Vi vet att på marknaden har en stor majoritet av de konsumenter som tecknar mobilabonnemang avtal som är . Det vanligaste är 24 månader. Reservanterna vill alltså förbjuda detta och tvinga konsumenterna till en maximal avtalstid . Är det bra eller dåligt för konsumenten? Mitt fokus är, som jag inledde med att säga, konsumenten i centrum. Mobilmarknaden har, som vi vet, länge upplevts som en marknad med problem. Det har tagits upp tidigare i debatten. Det stämmer, men har vi sett en hel del förbättringar. Marknaden har delvis tagit ett eget ansvar genom att avtalen har blivit tydligare och lättare att förstå. Marknadsföring har också stramats upp. Men det är inte bra än; det ser vi bland annat i senaste rapport, , från . Där jämför man olika marknader utifrån konsumenternas egna värderingar, och där ligger telekommunikationstjänsterna alltjämt i botten. På marknaden finns avtalstider med bindningstider , 12 månader, 18 månader eller 24 månader. Det finns också i många olika abonnemang möjlighet att ändra avtalet. Jag tror marknaden fortfarande har en del kvar att göra. Man behöver bli mer flexibel i sina avtal, man behöver bli tydligare och man behöver lyssna till varje kund. Det finns som sagt en hel del kvar att göra, men frågan är om det bra att i lag förbjuda avtal som är . Vi vet att konsumenter som vill ha en dyrare mobil av typen smartphone i stor utsträckning väljer avtal som är 24 månader. Men de som, kanske i likhet med , är nöjda med sin telefon och vill ha ett nytt avtal väljer avtal som är kortare. Förklaringen är ganska enkel: Smartphones är dyra mobiler. Konsumenten väljer en längre bindningstid för att kunna hålla fast vid sin månadskostnad. Fördelen är alldeles tydlig: Man har en lägre kostnad . Det är för mig orimligt att vi som politiker ska begränsa konsumentens möjligheter i det här fallet. Dessutom vet vi att vid denna typ av avtal lämnar leverantören, förutom lånet i form av avbetalning av telefonen, rabatt på telefonen. Det är här den nya tekniken kommer in. Enligt utredningen som ligger till grund för detta har man tittat på och jämfört utveckling med , till exempel. Det visar sig att trots att har dessa långa avtalstider ligger vi långt framme när det gäller ny teknik. Det är alltså inte som och säger – att detta skulle förhindra ny teknik på marknaden. Det är snarare tvärtom. Efter att ha vägt för- och nackdelar mot varandra har vi i Alliansen och även utredningen kommit fram till att en minskning av avtalstiden inte skulle få några positiva effekter på marknaden. Det finns en stor konsumentgrupp som vill ha en avtalstid , och det finns alternativ. En begränsning av valmöjligheten skulle dessutom leda till att ny teknik hindras. Därför yrkar jag avslag på reservationen. 4 (S) replik: Visst är det bra att man har olika alternativ. Men i det här fallet är man nästan tvungen att vara bunden vid ett abonnemang med en telefon hos en leverantör. Tvång är aldrig en bra affärsmetod. Tycker verkligen och att man ska tvinga dessa konsumenter att vara bundna fast de kanske vill byta till något bättre erbjudande eller ett bättre abonnemang? Man är tvungen att bli fast med era förslag. 5 (M) replik: Det är ingen som tvingar konsumenten. Som jag sade finns det på marknaden avtal som har noll bindningstid. Det finns också avtal med bindningstider upp till 12, 18 eller 24 månader. De flesta som väljer en ny smartphone väljer 24 månader, men det är ingen som tvingar någon till detta. Det är snarare ni som skulle tvinga folk till en högre månadskostnad genom att maximera avtalstiden . Det är ingen som tvingar någon, . 6 (S) replik: Det händer mycket . Dels utvecklas tekniken, dels förändras kanske privatekonomin. Det är alltså en stor nackdel för konsumenten. Att man ska kunna byta med en månads uppsägningstid om man hittar något bättre erbjudande är bra, men är som sagt . Det är sant att man kan ha ett avtal som är kortare än , men då blir det nästan utpressning från leverantörerna eftersom det blir mycket dyrare. Kan leverantörerna anpassa sina priser till den ettåriga bindningstid vi vill ha blir det i längden billigare för konsumenterna. vill leverantörerna binda upp alla konsumenter för att det ska bli billigare. Konsumenterna är då tvungna att binda sig för att få det billigare. Men när tekniken och ekonomin förändras vill man kanske ändra sig, men den möjligheten har man inte. Indirekt tvång är aldrig en bra affärsmetod. 7 (M) replik: Jag vidhåller att det inte är ett tvång utan en möjlighet och en valfrihet för konsumenten. I utredningen som ligger till grund för detta jämförs med som har ett kort tvång på . Där har marknaden hittat på andra lösningar, och utvecklingen har gått åt motsatt håll. har utvecklats fortare vad gäller ny teknik, och vi har mer datatrafik än . Det är inte fråga om ett tvång utan tvärtom. Det är ni som kommer att tvinga på människor en högre månadskostnad och göra så att de inte kan anpassa sig till den nya tekniken. 8 (KD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Det här är ur konsumentsynpunkt en viktig fråga. Vi talar om ingrepp i människors vardag. Mobiltelefonen, som det bland annat handlar om, är i var mans och kvinnas ägo, ung som gammal. Utvecklingen har varit enorm fram till dagens smartphones. Mobilbranschen har ett lågt anseende. Även om den lägger ned både pengar och ansträngningar på att räta upp sitt anseende och något skamfilade rykte kommer det nog att ta tid. Faktum är att genom bra lagstiftning kan hjälpa branschen att få en högre status. Ju bättre det är för konsumenterna, desto mer gynnas branschen. Jag vill, liksom , sätta konsumenten i fokus. I propositionen föreslår regeringen ändringar i lagen om elektronisk kommunikation. Förslagen syftar till att göra det enklare för konsumenter att säga upp abonnemang på elektroniska kommunikationstjänster och att friare kunna använda mobiltelefoner och annan utrustning som de har köpt i samband med sådana abonnemang. Regeringen gör med andra ord bedömningen att det behöver bli lättare och gå snabbare att välja och byta abonnemang för mobiltelefoni, bredband och tv. Det bör vidtas åtgärder för att främja själva bytet. Regeringen föreslår därför en del åtgärder, bland annat att uppsägningstiden för elektroniska kommunikationstjänster, kanske i första hand mobiltelefoner, ska vara högst en månad. Det gäller alltså uppsägningstiden. Avtal med bindningstid ska kunna sägas upp en månad före bindningstidens utgång, i stället för som . Dessutom blir det stopp för simkortslåsning. När man köper en smartphone binder man sig och betalar av telefonen. Simkortet är sedan låst hos leverantören trots att abonnemanget gått ut och man är fortsatt bunden till leverantören såvida man inte betalar en summa på 400–och blir löst från det. Men blir det stopp för det, vilket är gynnsamt för konsumenten. Dessa lagändringar är avsedda att träda i kraft . Till grund för förslaget ligger två rapporter, en från och en från . Inom utarbetades promemorian Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster. Promemorian har varit ute på remiss, och är vi framme i skarpt läge i och med att propositionen har kommit på civilutskottets bord och beslut ska fattas i riksdag. Det ska också sägas att genom denna lags införande har i huvudsak det EU-rättsliga regelverket för elektronisk kommunikation genomförts. Så kommer vi till det som skiljer regeringspartierna och oppositionen åt. Som alla här vet är det lättare att formulera en politisk vilja än att skapa en lagstiftning. Enkelt uttryckt vill oppositionen lagstifta om att minska bindningstiderna för elektroniska kommunikationstjänster, i första hand mobiltelefoni men även bredband och tv, från dagens 24 månader . Jag tycker att oppositionen har en del atonala argument. subventioneras smartphones av operatörerna, och i gengäld gäller 24 månaders bindningstid. Det betyder att om man lagstiftar om sänkt bindningstid , som oppositionen vill, blir kostnaden bra mycket högre för den som vill skaffa en smartphone. Med oppositionens förslag kommer färre personer att kunna skaffa sig de nya telefonerna och fler kommer därmed att gå miste om nya tjänster. Detta drabbar den som inte är köpstark. Det förvånar mig att oppositionen anammar detta konsumentfientliga förslag. Det skulle dessutom missgynna vår position som it-nation men framför allt, som sagt, försämra för konsumenten. Som vi hörde säga går det att som kund träffa avtal som gäller . Givetvis finns också möjlighet till kontantkort och diverse löpande avtal. Vi kristdemokrater menar att en minskning av uppsägningstiden till en månad och stopp av simkortslåsning är de bästa vägarna ur konsumentens synvinkel. är trea i världen i smartphoneanvändning. Vi var först med 4G och har lägsta konsumentpriser inom telekom. Vi vill gärna behålla en framskjuten placering. En minskning av den maximalt tillåtna avtalstiden skulle inte, sett ur ett helhetsperspektiv för konsumenter och leverantörer, ha positiva nettoeffekter för den svenska marknaden och för konsumenterna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 7 § På väg mot en giftfri vardag Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU13 På väg mot en giftfri vardag (prop. 2013/14:39) föredrogs. 9 (S): Jag står givetvis bakom samtliga S-reservationer i detta betänkande om kemikaliepolitiken, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 7. Det är en reservation som handlar om ytterligare begränsningar av bisfenol A. Det skulle göra verklig skillnad för människor runt om i om den skulle vinna gehör. Jag måste också säga att det kan finnas en viss risk eller möjlighet för att jag kommer att tala något längre än den aviserade tiden för mitt huvudanförande. Jag ber om ursäkt, inte för mitt engagemang och socialdemokratins engagemang för en aktiv, långsiktig och pålitlig kemikaliepolitik utan för att jag eventuellt kommer att dra över min aviserade tid lite. Den moderatledda regeringen har styrt landet . Jag behöver inte läsa grundlagen för den här församlingen, men för regeringen borde det vara självklart att alla beslut som fattar ska vara vägledande, rent av styrande. Den här debatten ska handla om ett av alla dessa beslut – miljömålet Giftfri miljö. En borgerlig regering med känd konstellation tillträdde 2006, men det är först nu som förslagen kommer om hur vi ska uppnå miljömålet Giftfri miljö. har gått, och är det bara kvar tills målet ska vara nått. Vad ligger bakom denna försening? Det finns säkert flera förklaringar, och kanske får vi höra några av dem i den här debatten. En förklaring hittar jag i en bok skriven av regeringens tidigare generaldirektör för , . Boken heter , plast, gift & våra barn. berättar om kemikalieindustrins inställning till den försiktighetsprincip som finns i EU:s kemikalielagstiftning. Hon berättar om ledande företrädare för , jag ska väl säga att det var Bushregeringen, som ansåg att alla kemikalier kan hanteras på ett säkert sätt, att kemikalier inte är ett folkhälsoproblem, att alla regleringar för att skydda medborgarna bara stoppar kemikalieindustrins företagsamhet, att myndigheter tillåts skrämma upp allmänheten och att försiktighetsprincipen skapar onödiga regelverk. Det ansåg ledande företrädare för . Det intressanta i boken är när berättar om ett möte på det svenska 2009. Hon fick då klart för sig att regeringens statssekreterare hade samma uppfattning, att kemikalier inte är ett folkhälsoproblem och att försiktighetsprincipen leder till att myndigheter skrämmer upp folk i onödan. I boken berättas att den statssekreterare med denna argumentation och i dåvarande borgerlig miljöministers närvaro, partivän, talade om för generaldirektör att hon skulle ligga lågt i frågorna av just dessa skäl. Det här är intressant av flera anledningar, förstås det konstitutionella, men det avser jag att ta upp i ett annat sammanhang.