prot · H20927 · 2014-11-26 00:00:00 — Den invändning som polismyndigheten har haft när det gäller arbetsmiljö och så vidare tror jag är ganska snabbt undanröjd. Det finns ytterligare två tillkännagivanden. Det gäller gränsen , som är inskriven på grund av att man har fört en diskussion om proportionalitetsprincipen och så vidare. Från min och sida anser vi att det är bra att man tittar vidare på detta och ser om det är lämpligt. Det står att tillkännagivandet handlar om att man ska utreda frågan vidare. Vi kan ju inte här och besluta om detta, utan vi får se vilket utrymme som finns. Det kan finnas vissa principer, EU-direktiv och annat, som kan styra detta. Det andra tillkännagivandet gäller om vi ska låta polisman och tulltjänsteman besluta om klampning. Man säger att det är ett myndighetsbeslut. Det står så eftersom det är ett ganska vittgående beslut att låsa fast en bil. Av rättssäkerhetsskäl har man därför lagt det på myndighetsnivå. Och det är väl bra att titta även på den frågan. Det är naturligtvis bra om man kan upprätthålla rättssäkerheten även om tjänstemannen fattar beslutet själv. Men vi får väl vara överens om att det i grunden handlar om ifall man kan åstadkomma effektiva åtgärder och få effektiva beslut. Det är det viktigaste. Vi har absolut inget emot att vi kan titta vidare på exakt hur det ska gå till. Hindrande av fortsatt färd är viktigt. Det talas mycket om överträdelser när det gäller cabotage och sådant. Men jag tycker att trafiksäkerhetsdelen är minst lika viktig. Vi ska ha trafiksäkra fordon på våra vägar. Sanktionsavgifterna som vi diskuterade tidigare måste ju betalas. Annars får de ingen avskräckande effekt. Det har visat sig att möjligheterna att driva in sanktionsavgifter inte är särskilt stora om fordonen sedan befinner sig utomlands. Då är de i princip förlorade. Därför måste vi ha det påtryckningsmedlet. Det är bra att lagstiftningen är på gång. Och det är bra att vi ändå kan titta vidare på några delar av den. Åtgärder vid hindrande av fortsatt färd 81 (KD): De tusentals lastbilar som körs i och som begår uppenbarliga trafikbrott måste stoppas. Det kan handla om slarv med lastsäkring, manipulation av färdskrivare och kör- och vilotider etcetera. Detta är allvarliga brott som slår undan benen på seriösa företagare som betalar avtalsenliga löner, skatter och avgifter på sin verksamhet. Dessa seriösa företagare löper stor risk att slås ut från marknaden. Det är inte acceptabelt, och kraftfulla insatser måste göras för att komma till rätta med dessa missförhållanden. Att fuska med transporter på svenska vägar får inte löna sig. Vi har sett i andra länder att det går att motarbeta. Genom att polismyndigheten och får kraftfullare och effektivare verktyg kan illegala och farliga transporter stoppas. För att säkerställa efterlevnaden ges polisman eller tulltjänsteman möjlighet att bland annat ta fordonsnycklar eller föremål som behövs för att hindra färden. Och vid särskilda skäl ska fordonet förses med klampning i högst . Men om fordonet är en påtaglig fara för trafiksäkerheten ska åtgärden upphöra först när det inte längre finns skäl för den. Genom att vid behov klampa lastbilar som bryter mot våra lagar och regler i högst och genom kraftfulla böter kan vi få stopp på detta missbruk mot trafikreglerna. Vi kan också få bort trafikfarliga fordon från våra vägar. En sund transportnäring är av allra största vikt. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 82 (S): Jag kunde inte hålla mig borta från den här frågan heller eftersom vi jobbade så hårt med den under förra mandatperioden. kom regeringen äntligen med en proposition om frågan! Trots att vi i trafikutskottet var eniga levererade inte den borgerliga regeringen en proposition förrän strax före valet. Dessutom står det i propositionen att klampningen bara ska vara i . Jag är glad över att de borgerliga ledamöterna i trafikutskottet är klokare än den borgerliga regeringen var. är trafikutskottet nämligen enigt om att förlänga de . Det fungerar inte att låsa fast i eftersom det slår undan möjligheterna för de sjysta i branschen. Vi talade tidigare om de skrupelfria arbetsgivarna, som utnyttjar chaufförer under slavliknande förhållanden, låter dem bo i sina bilar i sträck, som säger till chaufförerna att ta sin veckovila och sedan åka vidare när klampningen låses upp igen. Det skulle också kosta mycket mer för arbetsgivare med sjysta villkor och kollektivavtal eftersom en skrupelfri arbetsgivare utan samvete skulle säga till chauffören: får du löneavdrag eftersom det är du som inte har skött dig. För att rädda den svenska och även den seriösa delen av den utländska branschen måste vi komma åt dem som inte är seriösa. Det finns utländska arbetsgivare som är seriösa, men väldigt många är inte seriösa. Därför måste vi ha klampning på riktigt. Jag är glad över att de borgerliga ledamöterna i trafikutskottet har gått med på det så att utskottet kan bli enigt. 83 PER KLARBERG (SD): Åtgärder vid hindrande av fortsatt färd Vardagen för en svensk åkare är mycket hårt reglerad. En lastbil kan inte flyttas en meter utan färdskrivare eller förarkort. Man kan inte flytta lastbilen på sin terminal, inte köra till besiktning och inte till verkstad utan förarkort. När man väl kör lastbilen kan man inte köra en minut utöver sina och . och genererar sanktionsavgift hos Transportstyrelsen. Vardagen ser ut på det sättet för svenska åkare som kör i . En utländsk åkare som kör i kontrolleras inte av svenska Transportstyrelsen utan av sitt eget lands transportstyrelse som gör helt andra tolkningar. Den utländska åkaren som kör i riskerar bara att bli stoppad av trafikpolis på väg. Och inte ens det riskerar han i praktiken. I finns det inte ens 300 aktiva trafikpoliser. Risken att åka fast är försumbar, och om man vill vara riktigt säker på att slippa poliskontroll kör man under happy hour, det vill säga . Då finns det nämligen inga poliskontroller av lastbil över huvud taget. När det osannolika ändå inträffar och en utländsk lastbil fastnar i en poliskontroll och blir belagd med körförbud av någon anledning finns det bara två sätt för polisen att agera. Antingen hoppas polisen att föraren av det olagliga fordonet stannar kvar eftersom han blivit tillsagd att stå still, eller står polisen kvar och bevakar lastbilen så att den inte rullar iväg så fort de lämnar platsen. Det är ju löjligt! Därför är det bra att det nu kommer förslag om att tillåta klampning av lastbilar för att hindra fortsatt färd. Förslaget borde ha kommit för länge sedan. Men är det här, och vi stöder förslaget. Jag yrkar bifall till förslaget i trafikutskottets betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 13 Tydlig prisuppgift vid taxiresor betänkande 2014/15:TU4 Tydlig prisuppgift vid taxiresor (prop. 2013/14:241) 84 (V): Jag vill yrka bifall till reservation. I samband med avregleringarna som skedde i stort antal inom många områden runt 1990 avreglerades också taxibranschen. Vi kan nu se resultat av detta, där priserna i vissa fall stigit till helt orimliga nivåer. Det är inte rimligt att en kund ska behöva betala tio gånger det pris som andra kunder får betala för en resa med ett seriöst taxibolag. Tydlig prisuppgift vid taxiresor som avregleringen har lett till i vissa fall skyhöga priser är det inte bra arbetsförhållanden och rimliga löner inom taxibranschen. –2013 hade Transportstyrelsen 120 ärenden som rörde klagomål från taxikunder som ansett sig ha betalat ett för högt pris. Samtliga ärenden rörde , eller . Det är också väl känt att turistnäringen i storstäderna upplever det här som ett stort problem. I internationell jämförelse är det mycket ovanligt att det råder fri prissättning på taxiresor. Att man har tagit bort maxtaxan för taxiresor har lett till denna orimliga prissättning. Detta är mycket ovanligt i . De flesta länder har en maxtaxa på taxiresor. Transportstyrelsen gjorde en översyn där man tittade på några länder. De länder som man såg hade maxtaxa var till exempel , , , till viss del , och det är även reglerat regionalt i . Enligt en rapport från Transportstyrelsen har priserna för taxiresor stigit mer än aktuella index även totalt sett. tillkännagav för regeringen att det behövdes en utredning som belyser för- och nackdelar med den genomförda omregleringen av taxi. underströk vikten av att ta ett samlat grepp om taxinäringens utveckling så att taxiresenärernas behov av att kunna känna sig trygga och säkra tillgodoses. Det är bra att regeringen föreslår en skärpning av regelverket efter denna översyn genom att det ska finnas ett tvång att lämna prisuppgift för en resa som kostar mer än . Men det räcker inte. En sådan regel ger fortfarande en möjlighet att överstiga prisindex. Avregleringarna har gått väldigt långt inom en lång rad branscher, och vi ser avarter i form av skyhöga priser som drabbar kunderna. Vi ser andra avarter med för låga priser som kommer av att man inte ger tillräcklig lön till de anställda. Båda dessa fenomen förekommer inom taxibranschen. Vi ser här att marknadens osynliga hand inte räcker för att åstadkomma samhällsnytta utan att det behövs regleringar av marknaden för att hitta en sund nivå som balanserar löner, arbetsförhållanden och priset till slutkunden mot varandra. En avreglerad marknad leder till att företagen ges större rätt att ta ut vinster på alla dessa olika behovs bekostnad. Det är den starkaste handen som roffar åt sig, inte en osynlig hand som styr mot en bra balans. Detta märks inom område efter område, och det är dags att vi tar tag i detta och hittar en sund och bra styrning som i en balans mellan samhällets olika behov gynnar såväl arbetstillfällen och goda löner som bra kvalitet till bra priser och leder till ett miljötänkande. Vi har inte råd med mer girighet. Som ordspråket säger: Vi har resurser att mätta alla på jorden, men det finns inte resurser så att det räcker för att mätta giriga människor. 85 (MP): Tydlig prisuppgift vid taxiresor har en positiv inställning till taxibranschen och ser att den branschen har potential att växa högst väsentligt. Detta ser vi utifrån att det i städer nu finns anspråk på marken som gör att andelen privat bilägande som finns nog blir rätt svår att tillgodose framöver. Det är klimatförändringarna som påkallar att ytan mellan husen i större utsträckning tas i anspråk för blågrön dagvattenhantering så att de skador vi har sett uppkomma i flera städer vid skyfall eller långvariga regn kan förebyggas. Vi behöver mer växtlighet och öppet vatten för att kunna förhindra att källare översvämmas och att hus tar skada. Det som måste ge vika för den här klimatanpassningsåtgärden är framför allt privat bilägande. Då behöver taxi vara ett bättre fungerande komplement till kollektivtrafik och cykel, och det är därför vi ser att det har en väldigt bra potential. I linje med de starka trenderna kring delandets ekonomi ligger att man inte nödvändigtvis själv måste äga det man behöver, utan det kan man dela med andra. Rent ekonomiskt kan kollektivtrafiken för många stadsbor vara en bas som kompletteras med hyrbil och taxi. Men då måste näringen fungera bättre. Därför ser vi från med tillfredsställelse på det här betänkandet, och jag yrkar bifall till de förslag som finns i betänkandet. Det är viktigt att det blir ordning och reda. Sedan avregleringen genomfördes har det skett många olika saker som har förryckt möjligheterna till en organiserad och rättvis hantering. Detta har utretts . I en av alla de utredningar som genomfördes , Liberalisering, regler och marknader, beskriver man att den kraftiga ökningen av taxibilar, framför allt där utbudet redan var stort i städerna, inneburit att man har en konkurrens som sker med osjysta metoder. har tillgången till taxi på landsbygden, där man tidigare kanske inte hade så gott om det, blivit ännu mindre. Det har blivit en väldig missmatchning mellan behov och utbud när det gäller taxi. Detta har genomgått många utredningar i statlig regi, men det har gått alldeles för långsamt med förslagen att åtgärda problemen. Dagens betänkande, som utmynnar i en tydlig prisuppgift, är egentligen bara en liten del av en mycket större översyn som behöver göras för att reglerna för taxi ska vara sjysta gentemot de olika företagen. Otryggheten är för stor, och det drabbar både resenärer och anställda. Jag har rest bland annat i vid ett antal tillfällen och noterade att där jag, kanske lite fördomsfullt, inte förväntade mig att det var så stor ordning på taxi fanns det en bättre reglering och ordning än i , och det är kanske inte riktigt vad man förväntar sig. har gått alldeles för långt i att förvänta sig att marknaden reglerar sig själv. Detta innebär också ett stort bortfall av skatteintäkter. Det innebär även att man missbrukar såväl a-kassa som sjukförsäkringssystem i jakten på att försöka åstadkomma så låga priser som möjligt för taxi. Det behövs ordning och reda, och det behövs också att man tar mer ansvar. Vi talade i ett tidigare betänkande om upphandlingsansvar. Det offentliga har också ett stort ansvar för att man inte bara tar lägstbjudande när man ska besluta om färdtjänst, sjukresor och annat. Tydlig prisuppgift vid taxiresor Jag kan kanske tänka mig att det är lämpligt att återföra samhällsbetalda resor och kommersiella resor och att de utförs långsiktigt av taxiföretag som då kan investera i miljövänliga fordon där chaufförerna väl känner till geografin och där man har en trygghet för både resenärer och anställda. Det här handlar om ansvar för kommande generationer. Det handlar om ansvar för resenärer och anställda , och då behöver den kortsiktiga vinstmaximeringen ersättas av långsiktiga spelregler som fungerar, som är bra för samhället och som ser till att de skatteintäkter som behövs för att finansiera välfärden också kommer den till del. Det är väldigt viktigt att vi nu har gjort det här, och jag ser att många av de förslag som finns från om hur man ska gå vidare för att få ordning och reda på taxinäringen är förslag som vi från sympatiserar med. 86 (S): Vi har att ta ställning till ett betänkande som behandlar förslag till en lagstiftning som den gamla regeringen tog fram. Betänkandet handlar om tydliga prisuppgifter vid taxiresor, men det handlar också om ett antal andra delar. Vi socialdemokrater tycker att det är bra att lagstiftningen har tagits fram, och vi tycker att det finns all anledning att styra upp marknaden. De tidigare talarna har förtjänstfullt beskrivit en del av avarterna inom taxinäringen. Taxinäringen är viktig för landet, inte minst när det gäller samhällsbetalda resor. Det finns ett stort ansvar för kommunerna att se till att de fungerar på ett bra sätt. Det handlar vidare om privatresor och företagsresor. Vi får signaler om att det i vissa delar av vårt land råder brist på taxibilar medan det i stället råder en överetablering på vissa andra orter. Den trafiklagstiftning som finns trädde i kraft . Det är , och det har skett en del. Avregleringen skedde 2000, och det har skett ännu mer . Ett antal utredningar har gjorts, men vi tycker att det bör göras en ordentlig översyn av näringen i dess helhet. Hur ser det ut med anställningstryggheten? Hur ser det ut med täckningsgraden när det gäller möjligheten att kunna nyttja taxi i hela landet? Hur ser det ut med upphandlingen av samhällsbetalda resor? Sedan händer saker och ting på marknaden. Det senaste vi har fått information om handlar om företeelsen som kallas Uber och Uberpop. Man kan via en app enkelt beställa en taxibil och betala via nätet – utan tillstånd och andra delar. Detta föranleder oss att i allra högsta grad också göra en ordentlig översyn av hur branschen och näringen ser ut. Vi förutsätter att regeringen återkommer med förslag till en sådan utredning för att se över näringen i dess helhet. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde , , , , , och (alla S) samt (MP). 87 (M): Tydlig prisuppgift vid taxiresor Man har åkt taxibil i . Om vi ska tro historien inleddes taxiåkandet när blivande kung hade köpt en i som han var missnöjd med eftersom han tyckte att den var alldeles för slö. Bilen såldes till ett bolag i , och det blev den första taxibilen i . Den var tydligen populär jämte de hästdroskor som fanns . Vi talar mycket om förändringar i taxinäringen , men jag vill hävda att dessa förändringar har skett . Det var billiga T-Fordar , kris , krig och militären som rekvirerade fordon, privatbilism som trängde undan taxi , samhällsbetalda tjänster – och sedan har det fortsatt. Genom historien har det skett förändringar i hela taxinäringen. Jag skulle vilja säga att taxinäringen är en alltjämt viktig näring – både och framåt. Det handlar om sådana vardagliga ting som att kunna åka hem från krogen på ett tryggt sätt, eller för en affärsresenär att enkelt och snabbt ta sig från en tågstation eller flygplats till ett kundmöte, eller för en äldre person att över huvud taget komma till vårdcentralen och träffa läkaren. Jag tror att för alla oss, oavsett hur mycket eller lite vi åker taxi, skulle våra liv utan taxi bli mycket svårare. har vi att debattera och fatta beslut i frågan om tydligare prisuppgifter. Utgångspunkten är problem med överprissättning och att man försöker skinna kunder. Det är inte acceptabelt, liksom annat fusk i näringen inte heller är acceptabelt. Men, herr talman, jag anser att man bör nyansera debatten lite grann. Det är lätt – jag anklagar inte någon tidigare talare – att ge sken av att överprissättningen gäller hela taxinäringen och hela landet när den snarare är ett storstadsfenomen i , och kanske några andra orter. I många andra delar av landet är det snarare problem med om det över huvud taget finns en taxibil att tillgå. Likadant ska vi vara försiktiga med att måla ut alla taxichaffisar i eller som att de utövar olagligheter eller sina kunder. Tvärtom ska vi vara tydliga med att de allra flesta taxiförare är hederliga, hårt arbetande och trevliga personer som försöker göra ett gott arbete men att det alltjämt finns problem i branschen. Där har vi grunden till det förslag som Alliansen valde att lägga fram. Om förslaget röstas igenom stärks kundens rätt tydligt. Kunden ska få rätt att få en prisuppgift innan denne kliver in i taxibilen, att få ett kvitto eller motsvarande på prisuppgiften, maxpriset, och taxichauffören och bolaget ska ha en skyldighet att föra bok på de prisuppgifter som har givits så att det därigenom är möjligt att hålla chaufför och bolag ansvariga i efterhand om de har tagit ut ett okynnespris. Det finns också förslag om taxilegitimation. På detta sätt tas ordentliga kliv för att ta tag i en del av de problem som finns i näringen. Det är viktigt med ordning och reda, att man som kund kan ta en taxi tryggt, bekvämt och till rimliga priser. Men det finns också ett eget ansvar. kan det finnas ett tungt politiskt ansvar, och exemplet är de steg vi tar . Men det är på sin plats att säga att vi som kunder har ett eget ansvar. Vi har det när vi handlar i en matvarubutik, om vi köper en ny bil, om vi bokar en semesterresa för familjen. Vi måste tänka på hur vi agerar som konsumenter. Jag tycker att vi ska poängtera att vi har ett eget ansvar även när det gäller taxi. Tydlig prisuppgift vid taxiresor Vi väljer bort förslaget om ett maxpris eller tak, som bland annat anför. Det gör vi baserat på frågor om vem som ska avgöra vad som är ett rimligt pris, hur priset ska uppdateras, risken att ett pristak leder till en generell höjning från lägre priser för branschen i övrigt och att det kanske också på lång sikt blir en bristsituation. Det är sammanfattningsvis argument för varför vi här och väljer bort tak och maxpris. Låt mig komma tillbaka till frågan om taxinäringen i stort. Det sker en spännande utveckling . Miljöområdet är ett sådant exempel. På grund av krav och egen vilja är det inte sällan som taxiföretag ligger i framkant när det gäller nya bränslen och nya fordon. På många håll i landet hade vi inte fått en marknad för gas som fordonsbränsle om det inte hade varit för taxiföretagen. Ett annat spännande område att spana på är internet, som förändrar samhället i stort och också taxinäringen. Som kunder tar vi det för självklart att kunna boka på internet, få bekräftelse och åka kvittolöst. Det är en aktör som finns i och i en stor serie av andra länder och städer i världen. Man kan direkt på internet säga att man ska åka från adress A till adress B och få en tydlig och fast prisuppgift. Överprissättning är ofta kopplad till att turister drabbas. Det är ett exempel på att turister kan använda Uber när de är i , i och i och runda problemen med chaufförer som kunderna. Den utvecklingen i kombination med de lagstiftningssteg vi har att besluta om nu gör att vi kommer att kunna ta kliv undan en del av problemen. Låt oss blicka tillbaka i historiken. Då kan vi se hur branschen under har mött en del av de upp- och nedgångar och utmaningar som har funnits. Jag tror att taxinäringen kommer att fortsätta att möta utmaningarna på samma sätt som man har gjort valde att sälja sin . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 88 (SD): Vi sverigedemokrater anser att de förslag som har lämnats i propositionen om bland annat prisuppgift vid taxiresor är ett steg i rätt riktning för att komma till rätta med överprissättningen i taxibranschen. Små, små steg i rätt riktning tas, men tyvärr kan vi, liksom övriga oppositionspartier, konstatera att det är långt ifrån nog. Vid omregleringen av den svenska taximarknaden var målen bland annat att öka taxinäringens förutsättningar till bättre tillgänglighet och service både geografiskt och över dygnet. Ett annat mål var att öka konkurrensen med rimliga priser och att pressa priserna. Det kan vi tydligt se konsekvenserna av . Servicen är överlag sämre än den någonsin har varit, då allt har kommit att handla om att köra så billigt som möjligt. De seriösa bolag som ännu levererar service och trygghet i taxi håller helt på att konkurreras ut. De kan inte hänga med på de låga priserna. I främst storstäderna är problemen med svarttaxi och ockerpriser stora, och vi kan se skräckexempel på hur turister får betala skyhöga priser, ibland tio gånger mer än vad summan egentligen skulle ha uppgått till. Vi menar att det behövs en ordentlig översyn av hur taxibranschen fungerar efter den omreglering som gjordes 1990, och den bör göras med inriktning på behovet av att reformera nuvarande regelverk. Bara så kan vi komma till rätta med de taxiföretag som agerar oseriöst. Tydlig prisuppgift vid taxiresor Vi vill också påpeka att vi inte ställer oss främmande till ett införande av statligt satta taxameterpriser om detta skulle visa sig vara det som krävs för att komma till rätta med nuvarande problem. Med hänsyn till detta ställer vi oss bakom betänkandet och yrkar bifall till förslaget, även om det lämnar mycket kvar att önska. 89 (FP): Jag kan börja med att instämma i anförande. Där sades egentligen det mesta. Icke förty yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Taximarknaden, som har hållit på sedan anno dazumal, omreglerades . Ett tydligt motiv var då att med konkurrens öka tillgängligheten både geografiskt och över dygnet och att öka konkurrensen med rimliga priser. Den principiella utgångspunkten för mig och – och för de flesta av oss, tror jag – är att detta i grunden är en bra tanke som vi inte ska släppa. Taxi har stora möjligheter att utvecklas som ett transportslag. Från taxis egen sida uttrycker man från tid till annan att man vill ses som en del av kollektivtrafiken, så den diskussionen lär vi fortsätta att ha. För att man ska kunna ha en marknad med fri konkurrens krävs det att man har en tydlig prisinformation så att kunden verkligen kan göra sina val. Annars är risken helt uppenbar att den som tar en taxi luras av ren okunskap. Kunden vet inte vad det kommer att kosta, och så blir det en helt orimlig kostnad.