prot · H10985 · 2014-03-18 00:00:00 — är i program hos Arbetsförmedlingen. De är arbetslösa i Arbetsförmedlingens program och är närmare arbetsmarknaden nu än de var tidigare. Ungefär kommer tillbaka till sjukförsäkringen, därför att de helt korrekt bedöms fortfarande vara sjuka och inte kunna tillgodogöra sig insatser från Arbetsförmedlingen, och de påbörjar då en ny period. Jag förstår mycket väl att det här inte är en enkel process för människor som inte vill något hellre än att bli friska och komma tillbaka till arbetet, men prövar man aldrig arbetsförmågan finns det heller ingen arbetsförmåga att ta fasta på. Den sista frågan är: Hade det varit bättre om de här människorna i praktiken hade varit förtidspensionerade eller i långvarig sjukskrivning? Det är det enda ni erbjuder. Ni är emot det vi gör. Ni vill ta bort tidsgränserna, och som av ett mirakel skulle människor inte vara kvar i förtidspensioneringar eller långa sjukskrivningar. Det är inget seriöst sätt att göra det på. Om ni i stället hade sagt att ni vill ha fler långa sjukfall och fler i förtidspension för att ni tycker att det är bättre att de slipper pröva sin arbetsförmåga, då kunde jag åtminstone ha respekt för att vi tycker lite olika, på allvar. I stället låtsas ni som att ord om att den svenska sjukfrånvaron skulle halveras kunde bli verklighet utan att någon människa prövar sin förmåga och kommer fram till att det just nu inte går. Jag tycker inte att detta är ett seriöst sätt att diskutera en helt central del av svensk välfärdspolitik. 39 SHADIYE HEYDARI (S): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag blir bara mer upprörd när jag hör att även Finn , som själv har jobbat som läkare, säger att det här gäller enstaka individer. Det handlar om människor och inte siffror. De är viktiga människor för mig oavsett hur många det handlar om. Det är viktigt att respektera dem och inte utsätta dem för ännu mer oro och stress genom att ställa de här frågorna. Vi misstänker inte och . har ju tagit fram de här regelverken på uppdrag av regeringen. Det handlar om er politik och inte om vad handläggare gör eller inte gör. Det här är inte okej. Ingen vill att vi ska gå tillbaka till tiden då det inte funkade. Det handlar självklart om bättre rehabilitering, om satsningar på företagshälsovård, om bättre samordning så att de här människorna som hamnar i sjukdom eller råkar ut för en olycka får hjälp och stöd och om att man inte ska utsätta cancersjuka patienter och svårt sjuka människor för oro. Det var därför jag väckte frågan. Ni har själva också sett, Finn och ministern, att det här är fakta. Det handlar om människor och inte siffror, och det är det jag blir upprörd över. Man får gång på gång höra att det var dåligt vid makten. Men det var tvärtom också. Det är sant att ohälsan och sjukpenningtalen har minskat, det sade ministern också. De minskade mycket –2006, då vi hade en socialdemokratisk regering som gjorde stora insatser men utan att utförsäkra, sänka ersättningar och utsätta människor för oro. Man satsade på aktiva rehabiliteringsinsatser, på att erbjuda människor stöd och hjälp för att komma tillbaka till jobb och sysselsättning. Det som krävs är bättre rehabilitering, bättre företagshälsovård och bättre samordning vad gäller parterna, alltså arbetsgivare, och primärvården, så att man ser till att människor kommer tillbaka till jobb. Regeringens ambition var att minska utanförskapet. ser vi att 75 000 människor är utförsäkrade och har hamnat utanför trygghetssystemet. av dem är kvinnor. Vi kan alla vittna om hur personer som drabbas av svåra sjukdomar inte erbjuds möjlighet att komma tillbaka till jobb eller utbildning och inte erbjuds aktiv rehabilitering, trots att man har avsatt åtskilliga resurser för det. Jag kan konstatera att statsrådet är nöjd med sjukförsäkringen. Det är jättebra om du är nöjd, men frågan kvarstår: Kommer regeringen verkligen inte att göra någonting för att se över riktlinjerna så att man inte utsätter de sjuka för ännu mer stress? Vad är ditt svar till de cancersjuka, statsrådet? 40 (S): Någonting som i alla fall är ganska oomtvistat är att många människor har hamnat i ekonomisk stress till följd av det här. Många har utförsäkrats och hälften har återvänt till sjukskrivning. Det är också ett tecken på att de faktiskt borde få rehabilitering i stället för att hamna på Arbetsförmedlingen. Det första steget för att kunna arbeta är nämligen att man mår tillräckligt bra för det. Det räcker inte att skicka någon till Arbetsförmedlingen. Det gör inte arbetsförmågan större, och det ökar inte heller chansen för att få jobb. Det är väldigt svårt att få jobb , även för dem som är fullt friska. Och ännu svårare är det för de sjuka. Det betyder inte att jag inte vill att människor ska arbeta. Däremot vill jag att man gör saker i rätt ordning. Och det första steget är att satsa på arbetsmiljöarbete, vilket regeringen har skurit ned på. Det finns ett starkt samband mellan sjukskrivningar och dåliga arbetsmiljöer. Därför kan jag inte förstå hur man kan försämra arbetsmiljöarbetet. Det är ju det första steget. Det andra steget är när någon trots allt blir sjukskriven, på grund av dålig arbetsmiljö eller av andra skäl. Då ska man sätta i gång med rehabilitering direkt. Många har tyvärr blivit utan rehabiliteringsinsatser. De får sänkt ersättning. Det leder dock inte till att personen blir frisk; det leder bara till ekonomisk stress. Vi borde också satsa mer på företagshälsovård och på att på ett bättre sätt förebygga ohälsa ute på arbetsplatserna. Regeringen har skurit ned även på det arbetet. Avslutningsvis kan jag konstatera att bland de av medlemmar som har blivit sjukskrivna har en tredjedel förlorat mer än . Det innebär verkligen ekonomisk stress. 41 FINN (M): Jag ska försöka reda ut några begrepp ytterligare för att de socialdemokratiska debattörerna ska förstå hur man resonerar när det gäller dödsbegrepp och bland annat cancerfrågan. Jag vill reda ut dessa frågor i stället för att skrämma folk med helt felaktig information, vilket jag påstår att de båda socialdemokraterna här gör. riktlinjer har tagits fram och reviderats när det gäller betydande risk för död . Låt mig ta ett exempel: Om man har mycket elakartad cancer i bukspottskörteln eller i gallgångarna har man ibland det som heter medianöverlevnad . Det innebär inte att individer som drabbas av detta alltid dör . De kan leva väldigt . Men riktlinjerna erbjuder en möjlighet att undanta dem från att utförsäkras, från att lämna sjukförsäkringen. Det är alltså en positiv möjlighet när det gäller till exempel tumörsjukdomar. På det sättet kan man använda instrumentet. Det är så det är tänkt att ge stöd, även om man lyfter fram att det också måste individualiseras. När det sedan gäller cancer har på uppdrag av tagit fram information om hur det förhåller sig. Socialdemokraterna sprider vitt och brett att cancersjuka kastas ut ur sjukförsäkringen. Det konstateras att 17 000 fall hade diagnosen tumörsjukdom – många av dem är godartade – men trots det fick faktiskt ersättning från sin sjukförsäkring, i laga ordning. I dokumentet från , som finns att hämta hem från , beskriver man just de få promillen som inte fick ersättning och motiven för det. Det handlade inte alls om att någon med elakartad sjukdom kastades ut ur någon sjukförsäkring på den grunden. Var snälla och skärp upp den debatten, socialdemokrater! 42 Statsrådet (M): Det fanns när Socialdemokraterna värnade socialförsäkringarna som en central del av svensk välfärdspolitik. De var inte något man placerade människor i, inte något man använde för att bevisa sin allmänna generositet genom att inte kräva av människor att göra svåra omställningar och komma tillbaka. Det fanns när detta var helt självklart. Det är märkligt att det aldrig resoneras så längre. Ni har byggt upp de här försäkringarna. Ni har varit centrala för att bygga upp försäkringarna, och låtsas ni som att det är ett system som ska användas helt utan koppling till människors förmåga. Det är anmärkningsvärt. Ni bekymrar er aldrig någonsin för om lite för många människor är utanför lite för . Det är alltid en person för lite som är sjukskriven, och det är en person för lite som är förtidspensionerad. Ni måste ha en fantastisk världsbild. Jag citerar interpellanten: Ingen vill att vi ska gå tillbaka till tiden då det inte funkade. Det var ändå ett påpekande som jag kan instämma i. Det är bra. Men det låter aldrig så. Om ingen vill tillbaka till den tid då det inte funkade hur ska det då vara i stället? Kan ni beskriva, i grova drag, hur det ska fungera när sjukförsäkringen är en omställningsförsäkring, när man inte missbrukar den, när den inte är till för att dölja människors arbetslöshet och när det inte är 550 000 förtidspensionärer. När det inte är på det sättet som ingen vill komma tillbaka till, hur är det då? Jag har lyssnat på och deltagit i interpellationsdebatter här och har inte en enda gång fått en vettig beskrivning på hur det skulle gå till. Den minskning av sjukpenningen som ni sjösatte –2005 skedde till priset av motsvarande ökning av förtidspensionering. Det är bara att titta på graferna. Det är hur enkelt som helst. Ni lät bli att ha människor kvar i sjukpenning där de fick högre ersättning och fortfarande förväntades försöka komma tillbaka och flyttade i stället över dem i permanent eller tidsbegränsad sjukersättning med lägre ersättning, väsentligt lägre ersättning. Ni anklagar aldrig er själva för att göra fattiga sjuka av den tidens förtidspensionärer när ni tog ifrån dem ersättningen. Ni passade dessutom på att ta bort dem ur arbetskraften och förbättrade också arbetslöshetsstatistiken. Det var inte värdigt. Min poäng, vilket jag har försökt säga , är inte att det här är enkla saker. Jag är fylld av respekt för de människor som kämpar för att komma tillbaka trots svårigheter, som flyttar, som byter yrke, som byter inriktning, som tackar ja till subventionerade arbeten, som jobbar deltid, som gör det man kan göra när man har drabbats av skada eller sjukdom. Jag är lika respektfull inför de människor som arbetar i vården och på och som har till uppgift att se till att människors potential tas till vara men också att inte bara lämna människor därhän. Jag tycker att det är otroligt komplicerat och svårt att förstå att det på något sätt skulle vara bättre att inte se sanningen i vitögat. Vi står inför svåra, komplexa avgöranden, och de människor som ska fatta de besluten, som ibland överklagas och ibland korrigeras i domstol, är värda respekt för sitt svåra arbete. Hälften av dem som lämnar sjukförsäkringen vid den bortersta tidsgränsen återvänder. De får tillbaka sin sjukpenning; de får en högre ersättning än den ersättning man tidigare fick som mer eller mindre evig förtidspensionär, vare sig det kallades tidsbegränsat eller permanent. Jag förstår inte vilket alternativ ni egentligen ställer framför er. Allt skulle vara bättre, men ingenting måste göras om mot tidigare. Framför allt ska det inte gå tillbaka till hur det var tidigare. Det är en för mig helt obegriplig ekvation. 43 SHADIYE HEYDARI (S): Min fråga handlade om dödsdatum, inte om hur det var då eller hur det är . Det handlar om respekten för de människor som har drabbats av cancer och att man tänker om och inte ställer de frågorna. För mig och för de människor som har haft anhöriga eller som själva har drabbats av cancer är denna fråga jättekänslig. Jag tycker att man ska respektera människor som drabbas av cancer och inte utsätta dem för ännu mer. Jag tror att det går att ändra på regelverket. Det måste finnas en lösning. Ni kan inte hålla på och säga att vi skrämmer människor. Det handlar inte om att skrämma människor. Det handlar om respekt, Finn . Jag blir upprörd. Man kan se till att förbättra för människor, för de sjuka, så att de får rehabilitering och kommer tillbaka till ett arbete, till någon sysselsättning eller till utbildning. Man ska självklart se över taket och satsa på företagshälsovård och på arbetsmiljön. Man ska titta på de viktiga frågorna samt på bättre samordning mellan sjukvården, Arbetsförmedlingen, arbetsgivare och . Det är det man kan göra, ministern. Regeringen hade en bra ambition om att minska utanförskapet, men det klarade de inte av. Min fråga till ministern kvarstår. Kommer regeringen att se över regelverket eller inte? 44 Statsrådet (M): Utanförskapet har totalt sett minskat rejält. Det kan man läsa i nästan varje seriös genomgång av utanförskapets utseende. Senast kom en ganska fyllig beskrivning över två sidor i som del för del beskrev utanförskapets utveckling. Jag är den förste att titta på sådant som har en problematisk utveckling. Vi har en ökad korttidssjukfrånvaro . Det är bekymmersamt, vilket jag sagt i kammaren . Vi måste få bättre förståelse för vad det är som driver den kortaste sjukfrånvaron liksom vad det är som på driver en ökad psykisk ohälsa, visserligen som spegelbild till minskad somatisk ohälsa. Vad driver på detta? Vad kan vi lära oss av det? Det är viktiga frågor att ställa. Det finns mycket som kan förbättras och ändras. Jag är av den fasta övertygelsen att sjukförsäkringen aldrig blir färdig. Vi kommer aldrig att vara helt nöjda. Det måste vara en strävan att göra saker bättre . Vi måste hjälpa fler människor. Det måste vara själva idén bakom allt det. Vad beträffar den konkreta fråga som föranledde interpellationsdebatten kan jag inte göra annat än hänvisa till de professionella människor som interpellanten i praktiken anklagar för att missbruka sin arbetsuppgift och ställa illegitima frågor till människor. Det var alldeles uppenbart. Det är en brutal anklagelse mot människor och har aldrig bevisats ordentligt. Det hela är mycket märkligt. Om människor begår allvarliga misstag ska de rättas till den vanliga vägen, inte av ett statsråd i talarstol. Det är alldeles uppenbart att om det är så som skriver, att den som är sjuk behöver aldrig lämna intyg eller liknande om graden av allvar hos sjukdomen utan bedömningen görs i en dialog mellan och vården, då tar jag det på allvar. Är man missnöjd med det tycker jag att man ska vända sig till med sina anklagelser. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2013/14:321 om siffertricksande på Arbetsförmedlingen 45 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig hur länge regeringen har känt till Arbetsförmedlingens manipulation av statistiken samt vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att Arbetsförmedlingens statistik ska vara tillförlitlig. Frågan är ställd mot bakgrund av de uppgifter i medierna som gör gällande att Arbetsförmedlingen systematiskt har manipulerat statistiken på Arbetsförmedlingen i . Arbetsförmedlingens verksamhet ska styras utifrån principerna om rättssäkerhet, enhetlighet och effektivitet. Arbetsförmedlingen ska följa förordning 2007:603 om intern styrning och kontroll. I denna förordning definieras intern styrning och kontroll som den process som syftar till att myndigheter med rimlig säkerhet fullgör krav på effektivitet, regeltillämpning, tillförlitlighet och rättvisande rapportering. När det gäller frågan om statistik är det i detta sammanhang viktigt att poängtera att officiella arbetsmarknadsstatistik kommer från arbetskraftsundersökningarna från . Dessa undersökningar ger en sammanhållen bild av arbetsmarknadsförhållandet för hela befolkningen i åldersgruppen 15–. Arbetsförmedlingens interna statistik fyller en viktig funktion för myndigheten och ska vara korrekt. Arbetsförmedlingen publicerar veckovisa och månadsvisa uppgifter om den öppna arbetslösheten, antalet personer i olika arbetsmarknadsåtgärder samt ett totalt registerbaserat mått på arbetslöshet. Uppgifterna är i sin grund administrativa och bygger på inskrivna arbetssökande hos arbetsförmedlingarna. Eventuell manipulation av statistik är oacceptabelt. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen säkerställer att rutiner för arbetet sker på ett korrekt och tillförlitligt sätt. Arbetsförmedlingen har meddelat att myndigheten kommer att genomföra utförliga stickprovskontroller på slumpvis utvalda kontor för att ytterligare säkerställa att myndigheten registrerar korrekt statistik. 46 (S): Bakgrunden till min interpellation är uppgifterna om att man manipulerat statistiken vid ett enskilt kontor i . Jag noterar att arbetsmarknadsministern inte svarar på någon av de två frågor som jag ställer i min interpellation. Den första frågan var: Hur länge har regeringen känt till siffertricksandet på Arbetsförmedlingen? När jag ställde frågan trodde och hoppades jag att det handlade om ett enskilt kontor och en enskild händelse. Det är allvarligt för förtroendet men påverkar inte den nationella statistiken. Efter det har det visat sig att det varit systematiskt vid Arbetsförmedlingen att man, som den tillförordnade generaldirektören beskrev det i medierna, varit selektiv med statistiken. Arbetsförmedlingen ska ha valt ut statistik till regeringen för att ge bilden av att myndigheten gör ett bra jobb. Enligt uppgifter i har styrelsen för Arbetsförmedlingen reagerat på alltför positiva rapporter till och lämnat nya riktlinjer till myndigheten om att inte vara selektiv i sitt användande av statistiken. Den då tillförordnade generaldirektören medgav att styrelsen har sagt att vi på ett tydligare sätt ska lyfta fram både bra och dåliga resultat. Styrelsesignalen var att vi ska vara mer nyanserade i vår beskrivning. säger också, enligt uppgifter i , att Arbetsförmedlingens uppgift ska inte vara att redovisa siffror som passar något politiskt partis jobbpolitik. Jag tycker att det här är ganska allvarligt. Om uppgifterna stämmer, och man får väl anta att den tillförordnade generaldirektören inte uttalar sig om det inte finns grund för det, har Arbetsförmedlingen på ett systematiskt sätt om inte tricksat så i alla fall använt statistiken selektivt på ett sådant sätt att har reagerat. Min fråga till ministern kvarstår, fru talman. Hur länge har regeringen känt till denna manipulation av statistiken? Om frågan varit uppe i , och den tillförordnade generaldirektören uttalat sig om den, är det rimligen något som även regeringen känt till. Hur länge har regeringen varit medveten om att Arbetsförmedlingen har hanterat statistik på ett sätt som det, åtminstone enligt , finns anledning att kritisera och ändra på? Min andra fråga svarar ministern inte heller på. Jag frågade: Vilka åtgärder avser regeringen att vidta för att Arbetsförmedlingens statistik ska vara tillförlitlig? Ministern hänvisar bara till de förordningar som redan gäller. Det är väl inte så att vi tror att det behövs en annan förordning. Det tror inte jag, och det tror jag inte ministern heller tror. Men de uppdagade inte helt korrekta sätten att hantera statistik och siffror på är ingenting som underlättar för myndigheten att återskapa det nödvändiga förtroendet för myndigheten, som ju är kört i botten. 47 FINN (M): Det här är en mycket intressant interpellation. När frågan fördjupades kom det fram att det kanske inte var ett enskilt förbiseende, ett missgrepp. Jag måste tacka arbetsmarknadsministern så mycket för ett utförligt svar där man från arbetsmarknadsministerns sida tydligt slår fast att eventuell manipulation av statistik är oacceptabelt. Det måste förstås vara utgångspunkten. Interpellanten säger att det kan vara fråga om ett systematiskt siffertricksande för att uppnå förbättrad trovärdighet för sin egen myndighet. Om det skulle vara så är det naturligtvis väldigt allvarligt. Jag skulle vilja vidga frågan lite grann. Hur är det med systematiskt siffertricksande när det gäller arbetsmarknadspolitiken över huvud taget. Vi hade en interpellationsdebatt om hur vi bland annat förhåller oss till sjukförsäkringen. Det var helt uppenbart att man 2002–2003, när vi i hade dubbelt så många som var sjukskrivna dubbelt så länge i förhållande till jämförbara länder i , försökte komma till rätta med problemet på något sätt. Som tidigare statsråd på känner interpellanten väl till att den socialdemokratiska regeringen aktivt skjutsade över dem i förtidspensionering och successivt fick bort dem helt från arbetslöshetsstatistiken. Men de var naturligtvis försatta i utanförskap i stället. Det är ett politiskt systematiskt siffertricksande som är väldigt svårt för oss att hantera nu när man försöker göra förbättringar inom bland annat sjukförsäkringsområdet, där folk i stället är arbetslösa. En liten fråga som kan hänga i luften är: Har vi som politiker, om vi talar om systematiskt siffertricksande som skulle gälla myndigheten, något ansvar för att fundera på hur vi ställer upp våra mål för arbetslösheten och hur vi sedan kanske vill uppfylla dem genom att själva bidra till att siffertricksa folk ut ur arbetslöshetsstatistiken? 48 (M): Jag tycker att det är rätt allvarliga anklagelser som interpellanten kommer med när hon påstår att regeringen skulle ha känt till systematiskt siffertricksande. Till debatten hör dessutom att , som var tillförordnad generaldirektör när de blev anklagade för detta, sade att det inte fanns några bevis för att detta funnits eller pågår. Det skulle trots det göras olika stickprovskontroller på slumpvisa kontor för att säkerställa att det inte förekommer eller rättare sagt att Arbetsförmedlingen sköter sitt uppdrag som de ska och registrerar på ett korrekt vis. Det finns inga trick för att få undan arbetslösa, utan det handlar om att få dem i arbete. Det är det viktigaste. Det är som sagt allvarliga anklagelser att det skulle förekomma systematiskt fiffel. Jag som moderat och representant för riksdag förutsätter att och ledning vidtar de åtgärder som krävs för att se till att det uppdagas att fiffel inte förekommer utan att Arbetsförmedlingen och dess förmedlare arbetar med att människor ska få ett arbete. De ska prioritera det, inte statistik för statistikens skull. Det är viktigt att man säkerställer att rutinerna fungerar väl och att det löpande arbetet är korrekt och återrapporteras på ett korrekt och tillförlitligt sätt. Jag ville gå upp i debatten, fru talman, för att jag tyckte att det var lite väl allvarliga anklagelser från interpellanten att regeringen skulle ligga bakom eller ha kännedom om systematiskt siffertricksande. 49 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för interpellationen. Låt mig vara väldigt tydlig. Arbetsförmedlingens uppdrag handlar om människor och jobb, inte om statistik för statistikens skull. Precis som jag sade i mitt svar är eventuell manipulation av statistik självfallet helt oacceptabelt. Det är viktigt att Arbetsförmedlingens ledning säkerställer att deras rutiner, både för det löpande arbetet och för det som återrapporteras till regeringen, sker på ett korrekt och tillförlitligt sätt. Arbetsförmedlingen har i sina kontakter med departementet meddelat att de kommer att genomföra stickprovskontroller för att säkerställa detta. Jag delar bild att förtroendefrågan är en av Arbetsförmedlingens främsta utmaningar. För att vara framgångsrik i sitt uppdrag att fler människor ska komma i arbete och att arbetsgivare ska anställa måste man prioritera att jobba just med förtroendefrågan. Den senaste tidens medieuppgifter som jag fått ta del av – också just via medierna – aktualiserar just detta. Jag förutsätter att och ledning vidtar de åtgärder som deras uppdrag kräver. Låt mig än en gång säga att deras arbete handlar om att matcha arbetssökande mot de arbetsgivare som söker arbetskraft. Ingen människa ska någonsin gömmas i statistik. Alla människor ska synliggöras just för att de ska få det stöd och den hjälp de behöver. Arbetsförmedlingens uppdrag är att rusta och matcha dem vidare i arbete, ingenting annat. 50 (S): Jag tackar arbetsmarknadsministern för svaret – det glömde jag i mitt tidigare inlägg. Det är bra att arbetsmarknadsministern är tydlig med att statistiken ska vara korrekt. Jag har aldrig trott att ministerns haft någon annan avsikt. Det vill jag säga. Men uppenbarligen finns ändå problem. Låt mig säga något om varför det är så viktigt att statistiken är korrekt.