prot · H20916 · 2014-11-05 00:00:00 — Den innebär att oavsett politisk situation i landstingen eller regionerna har alla patienter rätt till valfrihet inom primärvården. Det är något som vi ska slå vakt om. Lagen har även hjälpt alla de seriösa vårdföretag som har tusentals nöjda patienter runt om i landet. Som jag nämnde tidigare finns det både för- och nackdelar i de flesta verksamheter, både inom privat och offentligt driven vård. Det har vi sett . Det har funnits händelser inom exempelvis äldreomsorgen som har gjort mig bestört och som äldre människor aldrig ska behöva uppleva, särskilt inte i den hjälplösa situation som de befinner sig i. Det har alltså uppstått missförhållanden. Vi måste göra allt som står i vår makt för att det inte ska hända igen. Men det jag vill lyfta fram här är att oavsett vad som har hänt är det viktigt att påpeka att det har hänt både inom offentligt och privat finansierad vård. Alla minns vi säkert vanvården på det privat drivna äldreboende som Carema hade ansvar för, men vi minns kanske också Uppdrag Granskning-reportaget om ett äldreboende i där äldre, dementa människor blev inlåsta på obemannade avdelningar. Den verksamheten var kommunalt driven. Brister finns alltså inom både offentlig och privat vård, vilket också har påpekat. Det är bristerna vi ska åtgärda och förhindra, inte möjligheten för människor att välja vilken utförare de vill ha. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden har regeringen för avsikt att avskaffa den nationella regleringen om vårdval i primärvården med en beredningsprocess som har varit alltför hastig och ett förslag som inte har fått en grundlig konsekvensanalys. Vi menar att det finns en överhängande risk att den likvärdiga hälso- och sjukvården hotas om lagregleringen om vårdval tas bort. Patienternas valfrihet blir i praktiken beroende av vilket enskilt landsting de bor i. Ojämlikheterna över landet i fråga om tillgång till vård för patienter riskerar att förstärkas ytterligare. Det är ingenting vi kan ställa oss bakom. Sedan vårdvalet infördes har tillgängligheten i primärvården blivit klart bättre. Vi har fått fler vårdcentraler totalt sett i landet, och antalet privata vårdcentraler har i stort sett fördubblats. Jag tror i och för sig inte att det finns en majoritet här i kammaren för att avskaffa den nationella regleringen om vårdval i primärvården, vilket gör mig än mer frågande till hur regeringen resonerar i frågan. Man har som avsikt att förslaget ska börja gälla . Men jag vill vara tydlig med att säga: Vi kommer absolut inte att gå med på ett förslag som hotar kvalitet, tillgänglighet eller valfrihet inom hälso- och sjukvården. 13 (MP): Vi i anser att valfrihet är viktig. Det ska finnas olika aktörer och olika sätt att bedriva verksamheter. Men det ska inte vara vinstbegäret som styr. Valfrihet och vinstbegär är inte samma sak. och de övriga allianspartierna däremot vill göra gällande att valfrihet och vinstutdelning är samma sak. Stoppar man vinstutdelning till aktieägarna stoppar man valfriheten. Det är helt fel. Det är ett sätt för allianspartierna att vilseleda opinionen. Men tack och lov är opinionen och svenska folket inte så lättlurade. Det jag håller i handen är stora undersökning av svenska folkets attityder till valfrihet och vinstutdelning. Vad säger den? Jo, en stor majoritet av svenska folket säger ja till valfrihet men nej till vinstutdelning. Det finns ett brett folkligt stöd för vårt förslag som vi vill gå vidare med. Nyss hävdade återigen här i talarstolen att vi frångår överenskommelse. Det är fel. Vad var vi överens om? Jo, vi var överens om långsiktigt ägande, om huvudmannens lämplighet och vandel, om att offentlighetsprincipen ska införas, om att meddelarskydd ska införas för medarbetarna. Det var sådana frågor vi var överens om. Men den fråga som vi diskuterar var vi inte överens om. Jag läser för ur den utredning som han refererar till. Det här säger : ”Det finns olika uppfattningar i kommittén om huruvida ett krav på en syftesparagraf bör införas.” Här säger alltså kommittén att om detta var man inte överens. Dessutom lämnade vi ett särskilt yttrande tillsammans med Socialdemokraterna där vi sade klart och tydligt att vid en valseger kommer vi att införa detta. överenskommelse och alla punkter som vi har kommit överens om står vi fortfarande fast vid. Men det vi lovade väljarna och det vi skrev här, att vi kommer att införa en vinstsyftesparagraf, går vi vidare med. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Därför är det viktigt att återigen upprepa från sida: Vi är för valfrihet, och vi är för olika alternativ, men vi är inte för att våra barns och ungdomars skolpengar ska gå till vinstdrivande företag. Skolans pengar ska stanna inom skolan och gå till eleverna och till personalen. 14 (C): Varje gång jag får höra att valfriheten har gått för långt, att valfrihet är en onödig lyx som vi kan minska eller backa tillbaka lite, att vi har ett extremt valfrihetsläge, då tänker jag samma sak: Vilket Stockholmsperspektiv vi har i den här debatten! Det stora problemet, det riktiga problemet i , är ju brist på valfrihet. Det är inte att det finns för många alternativ; det är att det inte finns några alternativ alls. I knappt en tredjedel av kommuner finns det inga friskolor över huvud taget. Det finns bara kommunala skolor. Vi vet från undersökningar och forskningsrapporter att kunskapsresultaten utvecklas sämre när det inte finns några alternativ över huvud taget. Det är bara hälften av landets kommuner som har infört lagen om valfrihet i fråga om hemtjänst. Ungefär hälften av den svenska äldre befolkningen har alltså inget annat än ett kommunalt monopol att vända sig till när det är dags att ta hjälp av den delen av välfärden. När det är dags för någon att komma hem till mig och erbjuda mig hemtjänst är jag förpassad till det kommunala monopolet. sägs det att valfrihet bara kan uppnås i storstäder och att det bara är i våra tättbefolkade regioner som valfrihetsreformer får någon effekt. Men om vi testar de påståendena mot verkligheten framträder en annan bild. I mitt eget län, , finns det inom valfrihet i två av länets sju kommuner. Då kan man undra: Varför har det inte uppstått några alternativ? Varför finns det ingen valfrihet i , , , eller ? Är det för att inga företag eller andra aktörer vill etablera sig? Är det för att inga äldre vill välja något annat än det kommunala monopolet? Nej, det är för att de inte får. De är förbjudna. Entreprenörer och andra aktörer är förbjudna att komma med alternativ. Äldre är förbjudna att välja någonting annat än det kommunala monopolet. Och de som sitter och förbjuder är partikamrater och partikamrater på lokal och regional nivå. visar landsbygdskommuner som , och att det visst går att åstadkomma valfrihet inom välfärdssektorerna, trots en väldigt gles befolkning. Det här är allvarligt på individnivå. För det är sorgligt när politiska beslut sätter stopp för människors fria vilja och högst naturliga önskan. Men ännu värre är de mer långsiktiga konsekvenserna av dessa kommunala monopol och dessa kommunala förbud. Fortsätter denna hämmande och tillbakatryckande politik får nämligen kritikerna rätt. Då blir valfrihet i stort ett storstadsprivilegium, som det i mångt och mycket är. Människor kommer att välja bort att flytta till och verka i de regioner och kommuner i landet som inte kan erbjuda den valfrihet som allt fler ser som något fullständigt naturligt. Det handlar om att jag själv har möjlighet att välja. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Därför måste vi stå upp för att fortsätta denna resa mot valfrihet och egenmakt i hela landet. Sätter vi nu klackarna i backen och drar i handbromsen, som Socialdemokraterna, vill, blir valfriheten ett storstadsprivilegium. Det kan vi aldrig acceptera. Vi måste också se kvaliteten i det här. Varför diskutera vinster när det viktiga är kvalitet? Jag går inte till en vårdcentral, en skola eller vad det nu är på grund av vad som står på sista raden i balansräkningen. Det handlar om den upplevda kvaliteten och vad jag får ut för välfärd. Därför ska vi alltid sträva efter högre kvalitet, och vi ska aldrig acceptera dålig kvalitet, oavsett om det är i kommunalt, ideellt eller privat drivna verksamheter. 15 (V): Den här debatten har följt kända linjer, kända konfliktlinjer, i svensk politik om synen på privatiseringar och hur vi använder våra gemensamma resurser bäst. Det jag saknar mest är en självkritik från de borgerliga partierna. Vad har ni att säga till de tusentals elever vars skola gick i konkurs? Vad har ni att säga till dem som jobbar på äldreboenden som har mycket färre arbetskamrater och får slita mycket hårdare? Ni har ingenting att säga till dem. Det är priset man betalar för en marknad. Några får en bra vård. Andra får en dålig vård. Det är här skiljelinjen går. Vi menar att alla har rätt till en bra välfärd. Det är det som är grunden, och där passar det kortsiktiga vinstintresset väldigt dåligt in. I den här debatten har vi sett fem borgerliga partier. har visat sig som det rena högerparti man faktiskt är. Per Ramhorn säger att LOV är en framgångssaga som har gett bättre tillgång till vård. Det var ju otur att läckte ut – jag tror att det var i går. Det står att sågar LOV och att det inte går att mäta några sådana framsteg över huvud taget. Det är borgerlig ideologi, inget annat. Lika fel är det när talar om att personalen har det lika bra i den privata äldreomsorgen. Vad utmärker den privata äldreomsorgen när det gäller arbetsvillkor för dem som jobbar där? Jo, att det är mer ovanligt med heltidstjänster, att det är färre som får ett fast jobb och att man har färre arbetskamrater. Det är kanske därför som egna medlemmar säger att de hellre jobbar åt kommunen, trots de fel och brister som ofta finns där också, naturligtvis. Här visar sig som det högerparti det faktiskt är, som lojalt sluter upp bakom vinstintresset i välfärden. Ni låtsas att ni kritiserar vinstjakten. Ni låtsas att ni inte tycker om riskkapitalbolagen i välfärden. Men ni säger i nästa andetag: Men vi ska rädda dem. Vad händer när ni röstar för att behålla tvångslagstiftningen LOV? Ja, det påverkar inte valfriheten i fråga om att välja vårdcentral, för ingen vill ta bort den valfriheten. Det har ingenting med saken att göra. Men ni räddar riskkapitalbolagens oinskränkta rätt att skära ut lite profit ur välfärdskakan. Det är deras intressen ni försvarar. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Jag tror att många väljare som trodde att var kritiska till vinster i välfärden och värnade dem som jobbade där är gruvligt besvikna för att ni visar er vara ett borgerligt parti bland de andra, varken mer eller mindre. frågade mig om friskoleuppgörelsen. Ja, vi är inte en del av den uppgörelsen. Jag tycker att det är en dålig uppgörelse som inte gör någonting åt de grundläggande problemen i svensk skola. Är den upphävd eller inte? Ja, det får väl de som ingått uppgörelsen bråka om. Jag har ingen åsikt om den saken. Det får ni avgöra. Det intressanta, tycker jag, är att de förslag som kommer gör någonting åt problemen och därför gör friskoleuppgörelsen irrelevant. Det är det som är det intressanta. Jag har blivit anklagad av för att vi är ideologiska i den här debatten. Jag kan medge att vi är ideologiska. Jag tycker att det finns någonting fint och någonting ideologiskt i själva tanken att vi bidrar var och en efter förmåga och att vi får efter behov. Vi är alla lika – rik eller fattig, glesbygdsbo eller storstadsbo. Vi ska ha samma rätt till välfärden. Den ska inte marknaden bestämma. Det är en rätt som vi har, och den går att förena med både mångfald och valfrihet utan att ha vinstjakt. har framställts som en vinnare på den här uppgörelsen. Det är möjligt att vi är det, trots att vi inte har fått igenom allt vi vill. Men de stora vinnarna är alla som behöver och använder välfärden och alla som arbetar i den. 16 (FP): frågade oss i Alliansen vad vi har att säga. Varför har vi ingen självkritik? Visst har vi också sett att det finns brister, i offentlig verksamhet liksom i privat verksamhet. Vi har idkat självkritik, och vi har försökt göra någonting åt det här. Vi har kommit överens, i en friskoleöverenskommelse, med Socialdemokraterna och om verksamma åtgärder för att göra någonting åt detta. Det var vårt svar i fråga om de bristerna, och vi har varit beredda att göra ytterligare. Vi har skärpt Skolinspektionen, till exempel, för att se till att det inte finns brister eller minimera bristerna eller bekämpa bristerna både i offentliga och privata skolor, bara för att ta ett exempel. sade att friskoleöverenskommelsen nu är irrelevant. Det skulle vara väldigt intressant att höra statsrådets bedömning av den bedömningen. Är friskoleöverenskommelsen irrelevant? Det låter ibland på företrädarna för regeringen och som att deras förslag inte skulle få någon effekt. Det är lite konstigt. pratar de med rödflammande retorik om hur de ska bekämpa privata intressen, och i nästa säger de: Men det får inga konsekvenser för vanligt folk. Det är klart att det får. I några landsting kommer man kanske inte att kunna välja vårdcentral så som man kan . Kommunpolitiker kommer att få avgöra vilka friskolor som ska få lov att etablera sig i kommunen. De som har valt att driva sin verksamhet i aktiebolagsform är nu oroade för sin framtid. Det finns över 11 000 företag som sysslar med vård och omsorg, och de har 160 000 anställda. Det är klart att det får konsekvenser. Det finns 44 000 barn i förskolor som är fristående. Det är klart att det får konsekvenser. Det finns 1 000 skolor över hela som berörs. Det är klart att era förslag får konsekvenser för vanligt folk, för vanliga människor i deras vardag. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Den rödgröna regeringen vände sig till – det får också andra konsekvenser. Jag får nu en del inbjudningar från statsråd som vill diskutera hur deras politik ska kunna komma igenom när de inte har majoritet, hur deras propositioner ska se ut för att det ska finnas majoritet i den här kammaren för dem. Men vad är de överenskommelserna värda när man går ifrån tidigare överenskommelser som man har gjort? Då säger några: Vi har inte brutit någon överenskommelse. Så kan man kanske se det, men om två fotbollslag kommer överens om att man ska ha elva spelare var på planen, och det ena laget kommer med tolv spelare och säger att vi hedrar överenskommelsen, för vi är elva spelare, vi bara lade till en – är det då att bryta mot en överenskommelse eller inte? Det är ju så Socialdemokraterna och har gjort . Regeringen hade kunnat gå den andra vägen. Man hade kunnat diskutera vidare med Alliansen. Man kunde ha hedrat den överenskommelse vi hade. Man hade kunnat fundera på om vi kunde utvidga, förbättra och stärka den. Man hade till exempel kunnat se om vi kunde ge Skolinspektionen ytterligare verktyg på skolområdet. Bara i den senaste omgången ser vi hur Skolinspektionen stoppade ungefär hälften av ansökningarna till nya friskolor för att man tyckte att det var dåliga elevprognoser, dåligt på skolbibliotekssidan, dåliga skollokaler och dålig ekonomi. Systemet fungerar alltså. Om ni tyckte att vi behövde göra mer hade vi kunnat fundera på hur det där kunde utvecklas ytterligare. Ni valde dock en annan väg. Ni valde att ge mer makt till politiker, både på och landstingskommunal nivå. Ni valde att minska medborgarnas rätt att välja. Det blir nu färre föräldrar som kan fundera på vilken förskola och vilken skola som är bäst för just deras barn. Därmed har ni också medvetet försämrat möjligheterna för framtida överenskommelser. Det blir svårare för regeringen och Alliansen att lita på varandra. Det är klart att när ni kommer med förslag på nya överenskommelser så tvekar vi, eftersom ni har brutit överenskommelser tidigare. Den här regeringen brukar kalla sig för en samarbetsregering, men när man beter sig så här ökar risken för att man snarare blir en övergångsregering. 17 (KD): När jag hör beskriva de privata utförarna påminner det om när en skilsmässoadvokat tillåts definiera vad ett äktenskap är. Jag har ingenting emot, , att ni är ideologiska. Att grunda sin politik på ideologi är någonting bra. Men det är inte lika bra oberoende av vilken ideologi man grundar den på. Vi grundar vår politik på den kristdemokratiska ideologin. Det som förvånar mig är Socialdemokraterna och , som har ställt sig bakom den vänsterpartistiska ideologin, där makt till politiker blir viktigare än makt till medborgare. Hade ni varit intresserade av kvaliteten i välfärden hade ni i stället kommit med förslag som bygger på att fortsätta utveckla kvaliteten. Det är det som är den kristdemokratiska ideologin, som har legat till grund för det vi i Alliansen har gjort. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Vi vill fortsätta ha en solidarisk finansiering av välfärden men så långt som möjligt låta medborgarna ha ett inflytande över det som gäller det som är närmast: vilken skola barnen ska gå i, vem som ska utföra vården och vem som ska komma hem till mig när jag är väldigt beroende av hjälp. Det är också därför vi under Alliansens regeringstid har ökat resurserna till välfärden. Bara inom äldreomsorgen har vi ökat resurserna . Här har dock ett av de första initiativen från den förra regeringen varit att skrota , som skulle skapa förutsättningar för en ökad kvalitet inom äldreområdet. När man beskriver det här målas alltid bilden upp av hur miljarder och åter miljarder hamnar i skatteparadis. Men Alliansregeringen tog tag också i detta. Vi tog tag i skatteplanering och räntesnurror för att försäkra oss om att eventuella vinster beskattas i . Låt mig ge ett historiskt perspektiv och fundera på vem som har uttalat de här orden: ”I ett rikare samhälle, där standarden stiger och många av de grundläggande frihetsproblemen är lösta, kan man öka ambitionsgraden och ställa upp djärvare mål för politiken. Där kan man medvetet inrikta samhällets åtgärder på sådant sätt, att de vidgar den enskildes frihetssfär, anpassa insatserna efter de enskilda människornas särskilda förutsättningar och därmed öka deras möjligheter att välja hur de vill forma sin tillvaro.” Det är inte en borgerlig politiker som har skrivit detta. Det är ord från . Han skrev det 1962. , , känns hans tankar mer samtida än den nuvarande regeringens. Den nya regeringen backar med stadiga steg tillbaka till ett svunnet vänsterparadis, och förlorarna är medborgarna – de som egentligen borde vara i välfärdens fokus. Jag har några frågor till civilministern. Kommer ni att lyssna på kritiken från , och de andra? Inom tandvården och inom assistans har det länge funnits möjlighet att välja. Det har fungerat väl för dem som väljer utförare där. Jag undrar: Kommer ni att gå vidare och förbjuda valfrihet och vinst också på dessa områden? Är detta bara början? 18 Statsrådet (S): Som statsråd med ansvar för kommunala frågor blir jag lite bekymrad när jag lyssnar på den här debatten. Vi ska inte tala nedsättande om våra företrädare i landets kommuner och landsting. Vi ska inte svartmåla kommunsektorn. Kom ihåg vår grundlag, 1 kap. 1 §: ”Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse.” De sista två orden är en viktig del av vår samhällsmodell. Vi måste ha tillit till och respekt för de människor som är verksamma i kommunsektorn. Att delegera beslut till kommunsektorn, att flytta besluten närmare människor, är inte ett hot mot välfärden utan ett sätt att utveckla välfärden. Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden Vi har enorma utmaningar när det gäller den offentliga sektorns utveckling i vårt land. Ska vi lyckas utveckla den, ska vi lyckas ha en hållbar finansiering av den offentliga välfärden, ska detta göras tillsammans med kommuner och landsting, tillsammans med alla de människor som är engagerade i kommunsektorn. Besluten ska fattas nära människorna. Den här regeringen kommer att stå upp för den kommunala självstyrelsen. En fråga har kommit bort i den här debatten, och det är den om medarbetarna. Det är allvarligt att allt fler yrkesgrupper i den gemensamma sektorn slår larm om att deras arbeten har tagits över av ekonomiska ersättningsmodeller och detaljstyrande administration. Regeringen vill se en ny styrning av offentlig sektor, där professionernas kunnande och yrkesetik blir vägledande. Genom att låta proffsen vara proffs skapas verkligt utrymme för innovationer och utveckling. Detta måste drivas av dem som känner verksamheten allra bäst, nämligen de som jobbar med den, i nära samverkan med brukare, kommuner och forskningen. En större frihet för medarbetarna i offentlig sektor skapar bättre välfärd för vårt samhälle. 19 (M): Vi har ju talat en hel del om uppgörelser i den här debatten. Det är klart att det är på det sättet att det gjordes en uppgörelse. Den innebar såklart att vi skulle visa respekt för kommunerna. Vi skulle se mer av samförstånd. Vi talade då om samförståndsavtal. Men vi talade inte om ett kommunalt veto, det vill säga någonting annat. Ingenstans stod det i vallöftena från . Vi talade om att vi ska se till att man inte kan dra ned på lärare och försämra kvaliteten. Ingenstans i överenskommelsen talade vi om att vi här i ska bestämma exakt hur man organiserar verksamheten på varenda skola. Det är väl uppenbart att ni har frångått uppgörelsen, och ska väl egentligen inte behöva förklara det här för regeringen. Stå för vad ni har gjort! Ni har valt på bekostnad av valfriheten. Det är uppenbart att statsrådet i den här debatten mer har argumenterat för valfrihet än om själva innehållet i den rödgröna uppgörelsen. Jag kan förstå det, för jag vet att väldigt många socialdemokrater inte tycker att innehållet i den här uppgörelsen är bra. tar till och med till siffror om opinionen. Jag säger bara så här: Pröva nu att gå fram med den politiken, att stänga ned skolor och vårdcentraler och ta bort hemtjänstföretag. Vi möter gärna väljarna 2018, och så får vi se om de väljer valfrihet och ordning och reda i välfärden. Vi i Alliansen kommer att forma en mycket stark opposition mot en svag vänsterregering, som just nu har riktat in sig mot en av hörnstenarna i den svenska välfärden, det vill säga en gemensamt finansierad välfärd och även möjligheten att välja. Där kan man lita på Alliansen, herr talman! 20 PER RAMHORN (SD): Aktuell debatt om valfrihet och vinst i välfärden frågar mig vad jag ska säga till personalen inom äldreomsorgen där bemanningen är låg. Jag kan säga till personalen att vår motion om riktlinjer om bemanningskrav inom demensvården bifölls. De kommer att börja gälla . Det innebär att det inte kommer att få finnas obemannade avdelningar, och det kommer även att vara de äldres behov som kommer att styra bemanningen. Det är tack vare en SD-motion. Valfriheten kan innebära många olika saker. Valfrihet inom äldreomsorgen kan innebära att äldre personer kan välja om hon eller han vill bo kvar hemma eller få en plats på ett äldreboende. Men valfrihet kan också innebära att själv få bestämma vem som ska hjälpa till med duschning eller toalettbesök i hemmet. Valfrihet inom skolans värld kan innebära att föräldrar och elever fritt kan välja skola. Valfrihet i sjukvården kan vara att fritt få välja den vårdcentral och den vård som passar bäst när man är sjuk. För oss är det viktigt att valfriheten ska vara en valfrihet i livets alla situationer – gammal som ung. Makten att välja något ska ligga hos den enskilda individen, men makten ska också vara att kunna välja bort något man inte vill ha. En gjord undersökning visar oss att åtta av tio svenskar vill ha valfrihet inom vården och omsorgen, och mer än hälften av svenskarna tycker att kvaliteten i vården blir bättre om medborgarna själva får välja vårdgivare. Undersökningen visar en tydlig signal från svenska folket om i vilken riktning vi bör gå i den här viktiga frågan.