prot · H109121 · 2014-06-09 00:00:00 — Likt dagens opinionsmätningar sprang fiendesoldater fram från norr och söder; de sprang fram från öster och väster. Generalen sänkte sin kikare och konstaterade bistert: Bra, den här gången kommer inte undan! Den frimodigheten på nordisk grund vill jag bära med mig in i det fortsatta . 50 (S) replik: Det är alltid trevligt att höra frejdiga debatter och tal. Men jag skulle ändå vilja ställa en fråga. Jag tyckte mycket om det där med att lappa och laga, för det är exakt vad som behöver göras när det gäller de norska pensionärerna. Som vi alla vet drabbades de av efterkrav på obetald skatt när de flyttade från till . Det sägs att de är tio stycken; vi råkar veta att de är betydligt fler än tio stycken. De drabbades av kravet på skatt beroende på att de hade fått felaktig information av det svenska . vet också att vi har haft uppe frågan . Den var ganska stor under session i , där pensionärerna dessutom var på plats och demonstrerade mot det här. Vi har fått brev och mejl från många. Jag har ett brev här från en kvinna som beskriver hur hennes och hennes mans situation har förändrats och hur svårt det är sedan de flyttade till . De sålde huset, betalade lånen och köpte ett hus i för pengarna. Vi flyttade till efter att i ungefär ha ringt till i men också till Skatteetaten i för att reda ut vad det är som gäller. Under alla dessa samtal fick de beskedet att de inte behöver betala skatt i , utan den betalas i . har de stora skatteskulder. De har det väldigt besvärligt och svårt. De sitter fast i en rävsax, dessa pensionärer som är många men ändå få i relation till en stor budget. Jag vill fråga hur egentligen ställer sig till den här besvärliga frågan. 51 HANS (M) replik: Det är onekligen ett ärende som har följt oss . Precis som säger är det besvärligt, och det är hjärtskärande att ta del av de berättelser som enskilda personer för fram. uppges detta bygga på felaktig eller inkorrekt information som man har fått från myndigheterna. Jag tillhör dem som tycker att myndigheter är serviceorgan för medborgarna och att det därför är viktigt att de ska kunna lita på den informationen. Dock är det inte vi som politiker som kan slita den typen av tvister. Precis som hänvisade till fördes det ett samtal vid sessionen som vi höll i för . Då gjorde jag lite efterforskningar och undersökte exakt hur mycket den tidigare norska socialdemokratiska regeringen hade försökt ta kontakt direkt från finansdepartement till finansdepartement. Den information jag fick var att man inte hade gjort någon formell uppvaktning eller propå från det norska sida. Jag tycker nog att det hade varit en klok ordning. Det här är ju i många fall norska medborgare. Man borde från det berörda departementets sida, i det här fallet , ta kontakt med det berörda departementet i , nämligen det svenska . Då kan man kanske prata ihop sig. Jag tror att det är viktigt att man ser alla de enskilda personerna, men det är också viktigt att man hittar en ordnad process för att hantera det här. 52 (S) replik: Ja, vi ska lappa och laga. Det var så sade, och jag delar den uppfattningen helt och hållet. Det behöver vi göra. Det är självklart att man kan fundera över den norska sidan och där. Men situationen har ju uppstått i , så den har trots allt ett förstahandsansvar. De pensionärer som finns här bor faktiskt i . De vet inte hur de ska göra – om de ska gå från hus och hem. Det är ju inga rikemanspensionärer, om jag får uttrycka det så. Det är vanliga pensionärer, en del av dem med väldigt låga folkpensioner. Det är klart att det är en oerhört besvärlig situation. På den nordiska sessionen i antog vi i rekommendationen att vi ska driva på för att en revision av nuvarande regelverk ska göras. Vi tycker inte att det är till fyllest att man har den typ av gränshinder som vi pratar om. Det måste vara möjligt att flytta utan att hamna i den här situationen. Om den delen har finansministern uppvaktats . Han har sagt att det inte finns någon anledning att göra någon ytterligare översyn av regelverket. Det här skulle jag återigen vilja fråga om. Det kanske är en besvärande fråga, men jag tycker att det finns skäl att reda ut det. Var står ni egentligen? Ska man följa rekommendation och ta det här på allvar och se över regelverket? Går det att göra någonting för att minimera risken att gränsdragningsproblematik uppstår i den här typen av fall, eller ska vi följa finansministerns råd att inte göra någon översyn? 53 HANS (M) replik: Jag talade i mitt anförande om att lappa och laga. Jag betonade också pragmatismen som en del i den nordiska modellen. Då tror jag att det är viktigt att hålla tungan rätt i mun, det vill säga inte använda talarstolen vare sig i riksdag eller vid session i i till att utge sig för att kunna hålla mer än vad man kan hålla. Vi som parlamentariker kan inte ytterst vara de som avgör den här tvisten. Därför tycker jag att det är viktigt och klokt att använda en ordnad process. Det hade varit klokt om den tidigare socialdemokratiska regeringen, redan när man upptäckte det här problemet i , och den høyre- och fremskrittsregering som sitter i hade tagit den typen av kontakter direkt med svenska för att höra hur man kan lösa detta. Återigen: Det är viktigt att vi tar våra talarstolar på stort allvar, och det är viktigt att vi lyfter fram frågor. Det brev som har läst upp och som också jag fått mig tillställt berör mig mycket. kan jag inte utge mig för att kunna lösa saker och ting som jag inte kan lösa. Det tror jag är en klok pedagogik som också och skulle kunna använda. Det är samma sak när det gäller skatteavtal. Jag är den som tycker att man mycket väl kan se över skatteavtal. Det finns ett skatteavtal mellan och , som knöts under tid som finansminister i en socialdemokratisk regering, som vi klagar väldigt mycket på från sydsvensk sida. Nog tycker jag att det finns skatteavtal som man kan se över. Men som vanligt när det är två länder som har att göra med varandra måste man vara två för den tangon, det vill säga att de båda länderna måste vara överens om att de vill göra den här typen av justeringar. Det gäller både det mycket tragiska som har skett med ett antal pensionärer från som bosatt sig på den svenska sidan och det från skånsk sida ofördelaktiga skatteavtalet mellan och . 54 (MP): betänkande behandlar regeringens skrivelse om nordiskt samarbete och svenska delegations berättelse om sin verksamhet under samt ett antal motioner. Jag vill, herr talman, börja med att påstå att de nordiska länderna har stor nytta av sitt täta samarbete. Vi lär av varandra, vi tar intryck och utvecklas. Till viss del kompletterar länderna även varandra, med fiske, olja och vattenkraft, med fiske, med jordbruk och vindkraft, med skog och mineraler och med vattenkraft, mineraler och skog. Även om vi tävlar mot varandra i många idrottsgrenar kan man roa sig med att tänka tanken ett nordiskt friidrottslag och en nordisk trupp till både och . Hur spännande skulle inte det vara? Tanken kanske inte är tillåten, men skulle vi kanske vinna guld i om vi hade ställt upp med ett nordiskt fotbollslag? Det kanske inte är tillåtet att tänka på det viset, för visst finns det också många fördelar med olikheterna mellan de nordiska länderna. Olikheter som utmanar är viktiga för att sporra oss att bli bättre. Tävling under vänskapliga former, som Finnkampen, är nog en bra form för utveckling. Det är ju bara tre av våra nordiska länder som valt att ingå i EU – och står utanför – men trots det klarar vi att upprätthålla vår inre nordiska samverkan. Det är ett tecken på att det nordiska samarbetet har en stark folklig förankring. bygger mer kärnkraft, ska avveckla sin kärnkraft och de övriga länderna i har klokt nog avstått från den osäkra och farliga tekniken. har bredare spår på sin järnväg än vi andra, vi har olika regler för bostadsbyggande, och en behandlingsform inom sjukvården som används i ett land är inte tillåten i ett annat. Ja, inte ens trafikskyltarna är enhetliga. Ändå kommer vi överens ganska bra. Att de självstyrande områdena , och strävar efter ständigt ökad självständighet är egentligen en inre angelägenhet för och , men det sätter trots allt en del avtryck i det nordiska samarbetet. möts inte enbart i och genom Nordiska ministerrådets samarbete. Den stora nordiska kontaktytan utgörs av möten mellan våra medborgare. Där utgör folkrörelserna, företagen, skolorna, bildningsförbunden, turismen och inte minst alla kulturaktiviteter viktiga delar. För sådana möten spelar författare, musiker, konstnärer, skådespelare, filmare och inte minst alla aktörer i de nya medierna – bloggare, twittrare, poddare med flera – en väldigt stor roll. Även om de nordiska länderna gemensamt finansierar stöd om flera hundra miljoner för olika kulturaktiviteter är jag övertygad om att ökade satsningar på kulturområdet är det som ger mest tillbaka för utvecklingen av som helhet. Ett exempel är att många numera efterfrågar enklare lösningar för att kunna följa alla de nordiska ländernas tv-kanaler i alla våra grannländer. Det är bildades. Därmed utgör det nordiska samarbetet det äldsta mellanparlamentariska samarbetet i världen – tror jag i alla fall – och det ska vi naturligtvis vara rädda om. Vad kan jag då säga mer specifikt om utskottets betänkande över rapporterna för ? Självklart har valen i och i med nya regeringar liksom valet i påverkat det nordiska samarbetet. Men i utskottets betänkande hittar jag inga kommentarer med anledning av dessa ganska stora förändringar, och det tycker jag är lite märkligt. Utskottets betänkande är väldigt kortfattat, med tanke på vikten av det nordiska samarbetet, och det kan inge en del oro. Är det så att vi har en regering som inte lägger någon större vikt vid det nordiska samarbetet? Det finns nämligen många intressanta frågor i svenska delegations berättelse för som Alliansen skulle ha kunnat kommentera i sitt betänkande. Likaså anser jag att det hade varit rätt intressant om majoriteten hade valt att lyfta fram något från regeringens egen skrivelse om det nordiska samarbetet i betänkandet. På tio korta rader gör man en snabb sammanfattning av innehållet i regeringens egen skrivelse och i verksamhetsberättelse, totalt tio sidor, utan att på något som helst sätt kommentera innehållet. Betänkandet får därför karaktären av ett rent motionsbetänkande, vilket jag tycker är beklagligt. Några tankar från regeringssidan om det nordiska samarbetets framtid, om svårigheter, brister, möjligheter och liknande, hade kunnat göra läsningen av betänkandet lite intressantare och den här debatten mer innehållsrik. Vi som är valda ledamöter i har ett särskilt ansvar för att det nordiska perspektivet ska fördjupas i våra respektive parlament. Ett sätt att göra det är att lyfta fram frågeställningar där det nordiska samarbetet kan spela en tydlig roll. De stora ödesfrågorna för mänsklighetens framtid, de frågor där enskilda länder inte ensamma kan rädda världen, oavsett om de är stora eller små, lämpar sig bra för samverkan. Man kan till och med hävda att den typen av frågor inte kan lösas på något annat sätt än genom samverkan. Men Alliansen tycks inte inse att det perspektivet har relevans i det nordiska sammanhanget. Jag tänker på frågor som den växande ansamlingen av cancerogena, hormonstörande och i det närmaste onedbrytbara persistenta kemikalier i våra hav, sjöar och vattendrag. Jag tänker på klimatfrågan men även på det ständiga våldet som finns överallt på vår planet. Jag tänker på den alltmer påtagliga resursbristen, problemen med dricksvattenförsörjningen på allt fler platser på jorden, tillväxtekonomins uppenbart allt större svårigheter att hitta lösningar på alla problem och globaliseringens baksidor med allt större klyftor mellan de rikaste på planeten och flertalet invånare på samma planet. Här utgör mellanstatligt samarbete en förutsättning, och har en unik erfarenhet som regeringen väljer att inte nämna i betänkandet. Det ser jag som en brist. De baltiska ländernas parlamentariska samverkan, parlamentariska församling och de parlamentariska församling har alla visat stort intresse för våra erfarenheter i . Är det så att regeringen prioriterar EU som arenan för det internationella samarbetet och medvetet trappar ner betydelsen av det nordiska? I så fall beklagar jag verkligen det i mina ögon ogenomtänkta strategiska valet. Tvärtom borde vårt deltagande i EU öka intresset för ett fördjupat nordiskt samarbete. Så skulle vi nämligen kunna få mer inflytande i EU. Det talas ibland om behovet av ett samordnat nordiskt agerande i EU, men det är inte ofta det synliggörs – om det finns exempel på sådant. Jag tycker att utrikesutskottets betänkande om i så fall skulle vara rätt plats att redovisa sådana initiativ på. Låt mig rikta kammarens uppmärksamhet på frågan om utvinning av naturresurser i . Det är en fråga som dryftats i och ur en del olika perspektiv. Trots att det inte längre råder någon osäkerhet om att vi inte kan bränna upp all den olja vi redan har väl dokumenterad kännedom om ifall vi vill klara ett globalt tvågradersmål lägger företag och nationer ned stora resurser på att hitta och prospektera för nya oljefyndigheter. Det kan liknas vid ett chicken race med hela vår planet och allas våra liv som insats. Det gäller att pumpa så mycket som möjligt till dess att vår gemensamma livlina är så skör att en enda droppe till får allt att rasa samman. Är det intelligens, klokskap, kunskap eller visdom som ligger bakom ett sådant agerande? Nej, herr talman, knappast. Det är inget annat än ren girighet och förblindad kortsiktighet. I har vi talat om behovet av en förbättrad kapacitet för sjöräddning i ishaven i takt med att isarna drar sig tillbaka och turismen ökar. Vi har talat om fördelarna med en öppen nordostpassage för varutransporter mellan och och om det behov av nödhamnar och sjöräddningsstyrkor som en sådan transportled kräver. Men varje gång lyfter upp frågan om behovet av en global överenskommelse om att stoppa all exploatering av naturresurser, åtminstone av olja och gas i haven norr om 75:e breddgraden, byter man ämne. Den heliga rätten till jordskorpans alla rikedomar får inte ifrågasättas. Men vilken nytta har vi av att veta det vi antar om olje- och gasförekomster under ishavens bottnar om vi vet att vi ändå aldrig kommer att kunna ta upp dem? Ökar det inte bara risken att någon öppnar en kran som gör att jordens temperatur börjar skena okontrollerat? Det stora oljeutsläppet i varma vatten i och med stora olycka i fick förödande konsekvenser på ekosystemen i området trots att den biologiska nedbrytningen i varma vatten var ganska effektiv och trots att det fanns många människor i området som kunde hjälpa till med saneringen. En liknande olycka i skulle få mångdubbelt större konsekvenser. I så kalla vatten går nedbrytningen oerhört långsamt, och möjligheterna för människor att sanera är liten. Det bor inga människor i området, och att sanera från båtar i vatten fyllda av och andra faror är i det närmaste en omöjlighet. Varför tar mänskligheten oöverblickbara risker enbart för att öka sin förmåga att förstöra förutsättningarna för ett gott liv på planeten? Ni kanske tycker att det kan betraktas som en intressant existentiell fråga, men det är en i högsta grad konkret och praktisk fråga. Frågan om exploatering av olja och gas i arktiska miljöer är minst lika relevant som frågan om kärnvapnens framtid. Miljö- och naturresursutskottet i har tassat i utkanterna av alla de utmaningar, risker och problem som möjligheterna med utebliven isläggning i innebär. Men frågan tycks ha svårt att avancera på den politiska agendan. Här tycker jag att utrikesutskottet skulle ha kunnat signalera en klar och tydlig svensk position: Ingen olje- och gasexploatering i haven norr om 75:e breddgraden. En stark nordisk position i den frågan skulle få stöd i EU eftersom inga andra länder i EU har intressen så långt norrut. Det är vi som måste klargöra denna position. Kunde vi få med oss bakom detta skulle det vara en mycket viktig pusselbit i klimatförhandlingarna i . Frågan om exploatering i ishaven tas upp i ett motionsyrkande i betänkandet, men utskottet väljer att lägga det i en bilaga för yrkanden som behandlas förenklat. Så kan man naturligtvis göra om man inte vill att det politiska arbetet ska spela någon roll. När frågeställningar som verkligen har betydelse och som påverkar vår möjlighet att överleva på planeten kommer upp på den politiska agendan väljer tyvärr de flesta att titta bort, att blunda eller att låtsas att det finns viktigare saker att göra. Det här, herr talman, är inte en engångshändelse. Det hör till rutinen i politiken att man inte vågar ta tag i stora och viktiga frågor. Det är inte konstigt att många har svårt att förstå varför de ska rösta. Några i kammaren kanske tycker att jag uttrycker mig för kategoriskt och för negativt om utrikesutskottets betänkande, men enligt forskningen börjar tiden rinna ut. Om de beslut som länderna tar om målsättningar för klimatpolitiken inte bara ska bli vällovliga förhoppningar måste konkreta åtgärder snart vidtas. I det perspektivet är det pinsamt att vi fortsätter att springa i fel riktning. Finns det, herr talman, något lämpligare tillfälle att lyfta fram frågor som bara kan lösas genom ökat samarbete än en debatt om samarbetet i ? Jag tror inte det. Det är nu vi måste växla spår. Det handlar om nya spår i utrikespolitiken och i den ekonomiska politiken, inte bara i energipolitiken som många tycks tro. Det är därför är en sådan viktig plattform för förändringsarbetet. 55 HANS (M) replik: Det såg ut som en tanke när sade att tiden håller på att rinna ut. är det allmänna val till . Jag följer med lite grann i medierna, läser tidningen och tittar på tv, och har fått intrycket att Socialdemokraterna och vill bilda regering. Det är lite oklart var finns i detta. Låt mig ställa fyra konkreta frågor med anledning av anförande. I betänkandet lyfter vi fram att ett område där samarbetar alltmer är energiområdet. berörde att vill se en avveckling av kärnkraften i . Det får rätt allvarliga konsekvenser för både svensk industri och den nordisk-baltiska energiförsörjningen. Hur många reaktorer vill att en socialdemokratisk-miljöpartistisk regering, om den kommer till stånd, ska avveckla under nästa mandatperiod? Ett annat område som det också sker mycket samverkan på är försvars- och säkerhetsområdet. Andra länder anser att har ett ansvar som en stor Östersjönation att finnas i, under och ovanpå vatten. Därför har Försvarsberedningen i bred enighet sagt att man kan tänka sig att gå från 60 till 70 Gripen-plan version E och från fyra till fem ubåtar. Om det blir en socialdemokratisk- miljöpartistisk regering, hur många ubåtar och JAS Gripen-plan version E vill se runt ? Det nämndes att två av fem nordiska länder inte är med i EU. Det framgick dock inte om och en socialdemokratisk-miljöpartistisk regering tycker att det är bra eller dåligt att dessa två länder inte är med i EU. Avslutningsvis: Vi talar mycket om den nordiska välfärdsmodellen. Den förutsätter tillväxt. Om det blir en socialdemokratisk-miljöpartistisk regering, kommer den att vara för tillväxt eller tycka att tillväxt är något problematiskt? 56 (MP) replik: Det var fyra frågor. När det gäller kärnkraften vill vi avveckla så många som möjligt utan att det drabbar svenskt näringsliv. Det har varit vår linje ända från början, fast ni inte har förstått det. Vi skulle aldrig stänga en reaktor om det drabbar elförsörjningen. Men det kanske går att stänga igen tre eller fyra . Det handlar om att vi ska ersätta elförbrukningen och rationalisera och effektivisera den elanvändning vi har. Det beror alltså på hur mycket vi är beredda att satsa på att göra omställningen. Det kan man inte säga, utan vi har haft linjen att vi ska avveckla kärnkraften i den takt vi kan göra det utan att få problem med elförsörjningen. har vi ungefär i elöverskott, vilket gör att vi skulle kunna stänga en reaktor utan problem. Jag är inte så inne på försvarsfrågan, men jag kan säga att jag är pacifist. Jag skulle helst se att vi inte hade några JAS-plan alls. Ubåtar har jag egentligen ingen uppfattning om. Jag anser inte att vi kan försvara oss med hjälp av sådana tekniska saker, utan vi kan försvara oss genom att hålla den internationella diplomatin på en hög nivå. Det är så vi kan arbeta för att få fred i världen. Jag har ingen uppfattning om huruvida eller ska vara medlemmar i . Det tycker jag är en sak som dessa länder ska hantera själva. Tillväxt är naturligtvis den intressanta frågan. Vi ser att allt fler forskare runt om i världen ifrågasätter tillväxtmodellen som lösning. Jag nämnde att det är alltmer uppenbart att tillväxtmetoden inte förmår hantera de problem vi har i samhället. Det är bara att konstatera att fler och fler börjar inse detta. Så ser läget ut. 57 HANS (M) replik: Jag uppskattar ärlighet. Jag tycker att det är bra besked – inte för att jag delar dem, men de är tydliga. Den typen av tydlighet önskar jag att vi skulle kunna få höra mer av . Precis som sade i sitt anförande rinner tiden ut. Då är det viktigt att vi får denna typ av svar. Så många som möjligt utan att det drabbar svenskt näringsliv – i det ligger, tror jag, förhoppning att det i alla fall ska gå att ta någon reaktor. Jag tror att varje reaktor man tar kommer att drabba svenskt näringsliv och därmed också det energiberoende vi nu håller på att väva samman med hjälp av nät runt och , vilket jag i grunden tycker är bra. konstaterade att han är pacifist och därmed inte tycker att vi ska ha några JAS Gripen-plan. Då är det nog rimligt att anta att han heller inte vill se några ubåtar. Jag antar att de också har något slags krigisk eller militär dimension eller försvarsdimension. En av hörnstenarna i en regerings politik är vilken försvars- och säkerhetspolitik den ska driva. Om det är någonting jag känner, herr talman är det – precis som sade i sitt anförande som delegationens ordförande – att säkerhets-, försvars- och utrikesfrågor diskuteras alltmer i . Att då basera en svensk försvars-, utrikes- och säkerhetspolitik med en nordisk dimension på att man inte ska ha något försvar känns inte riktigt tryggt och säkert. Om detta känns oroligt i riksdag och kammare finns det skäl att tro att det kan vara än mer kännbart i andra parlament i vårt närområde. Avslutningsvis är tillväxt, precis som konstaterade, den stora och avgörande frågan. Jag är rätt övertygad om att den nordiska välfärdsmodell och det nordiska välfärdssamhälle som många av oss här i riksdag omhuldar förutsätter ett i tillväxt, arbete och sysselsättning. 58 (MP) replik: Allt färre delar inställning när det gäller tillväxt. Just tillväxtkritiken har tilltagit inom forskningen och i den ekonomiska debatten. Vi ser att tillväxtmodellen inte klarar av att lösa de allt fler problem vi har i samhället, så jag tror att man ska vara lite mer öppen än vad är när det gäller att hitta nya sätt att ta tag i de stora problem vi har i samhället . Då behöver vi revidera en del av den syn vi har på hur vi bygger resurser för att klara samhällsproblemen. Beträffande kärnkraften har vi faktiskt en överproduktion av el . Vi har en stor potential för att energieffektivisera, och i budget jobbar vi med effektivisering och med att tillföra resurser för att kunna öka satsningen på de förnybara alternativa energislagen. bygger man ny elproduktion väsentligt mycket snabbare genom alternativa investeringar. Om du behöver på dig för att bygga en reaktor bygger du en elproduktion som är ungefär dubbelt så stor med dagens takt på vindkraftssidan. Även där är forskningen på vår sida, inte på din, . Kärnkraften är både alldeles för dyr – ingen har råd att köpa den elen längre – och tekniskt oerhört instabil. Om man nu tycker att instabilitet i vår omgivning innebär att man behöver bygga fler flygplan och ubåtar skulle jag vilja råda att avveckla kärnkraften i stället. Det är det stora hotet om vi skulle drabbas av ofred i det här landet.