prot · H109114 · 2014-05-26 00:00:00 — Angående den andra frågeställningen som väcker kan jag nämna att regeringen kommer att fatta ett formellt beslut om att överlämna ett förslag till nytt landsbygdsprogram till kommissionen i . För att undvika oönskade avbrott i flera viktiga åtgärder har regeringen därtill, vilket också är kungjort, valt att utnyttja möjligheten till övergångslösningar mellan de två program som vi har att arbeta med parallellt just . Det finns alltså en sådan möjlighet, och vi har valt att utnyttja den möjligheten. Det innebär att vissa åtgärder från det tidigare programmet, som är på väg att upphöra, kan förlängas. Så har alltså skett , med samma regler som gällde . Detta gäller till exempel flera av de viktiga miljöersättningarna. De har kunnat sökas som vanligt tillsammans med andra arealbaserade ersättningar och stöd under det här året, vilket jag är glad över. Vi ska inte tappa viktiga miljöåtgärder som är viktiga för den biologiska mångfalden och för den aktiva bonden som producerar mat i vårt land. När kommer pengar att utbetalas? Så uppfattar jag fråga. Det är alltid svårt att förutse var och när investeringar görs, när de slutförs och därmed när pengar som tidigast kan betalas ut. Vi har försökt göra en prognos utifrån de erfarenheter vi har skaffat oss bland annat under innevarande programperiod. Det visar sig – som vanligt, höll jag på att säga – att människors och företags funderingar kring att investera eller göra någonting annat tar . Därefter ska saker och ting projekteras, utföras och byggas. Utbetalningarna av pengar blir alltid större mot slutet av perioden, är den erfarenhet vi har. Vår tro är att det kommer att bli samma under det program som vi nu ska ge oss in i, men det går inte att förespå sådana saker. Bland annat på bredbandsområdet vet jag att det finns ett uppdämt behov. Jag hoppas självklart att pengarna ska användas klokt, bra och så fort som möjligt. 13 (S): Det var bra att vi fick ett tydliggörande. Jag är fullt medveten om att det finns en praxis att man inte skriver alltför mycket i vårpropositionen. Skälet till att jag lyfter fram frågan är att finansieringen av landsbygdsprogrammet och de gröna näringarna har diskuterats ganska mycket . Det hade varit klädsamt om när det väldigt tydligt går ut och markerar att det är en satsning på ett tydligare sätt markerat att det är en satsning som gäller för och att det finns en finansiering. har man åtminstone som utomstående känt att det funnits en viss diskussion mellan de olika regeringspartierna om hur olika saker ska finansieras och vad som ska prioriteras. Därför har jag och många med mig varit ganska fundersamma inför hur de delarna ska finansieras . Jag är väldigt glad för detta besked. Jag hoppas att de pengarna finns , om nu inte vi socialdemokrater får en majoritet i denna kammare. Vi socialdemokrater har föreslagit tydliga satsningar under . skjuter vi också till pengar till just bredband. Vi har gjort en ytterligare satsning på 80 miljoner för att säkra bredbandssatsningarna på landsbygden. Vi har därmed 451 miljoner som vi lägger på landsbygdsutveckling. Vi har också ett antal andra spännande förslag. Jag hoppas att vi under de kommande månaderna kan få en diskussion om hur vi ska se till att få en stark landsbygd. Det är någonting som borde diskuteras mer i landet. Vidare vill jag tacka ministern för åtminstone ett litet klargörande av hur de olika stöden kommer att se ut framgent. Jag förstår att stödsystemen är komplexa. Det är dock väldigt olyckligt att vi inte har ett förslag. Om jag förstått det rätt har kommissionen på sig att kommentera och diskutera det förslag som ska lämna. Gör man en snabb huvudräkning ser man att det kan innebära att det inte kommer att betalas ut speciellt mycket pengar . Det är oerhört problematiskt för väldigt många lantbrukare. är det många lantbrukare som känner en stor oro för hur de ska kunna investera . Framför allt kommer de säkerligen att få ett glapp i ersättningar under ett eller kanske till och med . Jag är glad över att man har landat i att förlänga ett antal stöd. Det är jättebra att miljöersättningarna och ett antal arealbaserade stöd förlängs. Men kommer de pengarna att betalas ut ? Det är min fråga. Väldigt många lantbrukare går nog och väntar på de pengarna. Det finns ett annat stöd där det vore spännande att höra när ministern tror att det kommer att sjösättas. Det gäller de djurvälfärdsersättningar som diskuterats. När kan vi få se dem komma? 14 (S): Det är viktiga frågor som tar upp. Det berör landsbygdens möjligheter till utveckling. Det kräver långsiktighet och tydlighet. Jag förstår att och människorna ute på svensk landsbygd är oroade när den tydligheten inte finns. Landsbygden har blivit den stora förloraren i många olika stycken. Moderatmiljarden kom inte landsbygden till del utan de rikaste kommunerna till del. Mobiltelefonin fungerar inte. Där förlitar man sig på marknadskrafterna. Marknadskrafterna har aldrig löst landsbygdens problem och kommer inte att göra det. Jag tänker på jordbruket som har tappat 15 000 jobb. Den fråga som ställer är med anledning av att regeringen är väldigt otydlig. Var står regeringen? Vi är tydliga från vårt parti bland annat med satsningen på landsbygdens vägar och tjälsäkring av vägar som är så oerhört viktiga för skogsbruket där vi anslår 700 miljoner mer än Alliansen. Vi anslår 15 miljoner till de enskilda vägarna. De har också oerhört stor betydelse för landsbygden. Vi anslår 20 miljoner till att utveckla servicepunkter på landsbygden, 50 miljoner mer till att utveckla besöksnäringen på landsbygden och 100 miljoner mer för att utveckla näringslivet i de mindre kommunerna ute på svensk landsbygd. Dessutom har vi varit väldigt tydliga med att vi vill ha en nationell livsmedelsstrategi till gagn för svenskt produktionsjordbruk och också livsmedelsindustrin. 15 Landsbygdsminister (C): Pengar för de åtgärder som jag nämnde tidigare, det vill säga de flesta av miljöersättningarna inkluderande den viktiga ersättningen för den ekologiska produktionen, har kunnat sökas som vanligt. Vad jag känner till kommer pengar också att tillföras sökanden precis som vanligt, i motsats till hur det var en gång när och parti styrde det departement som jag är chef över. Då sköt man pengarna över årsskiftena för att finansiera andra saker. Det ställde till med oerhörda likviditetsproblem för många företag i vårt land som fick avstå från att investera. lånade man – och – böndernas pengar för att betala andra saker. Att ändra på detta var en av de första åtgärderna som jag vidtog när jag blev chef för det dåvarande . Det går att söka vissa ersättningar under detta år, och utbetalningar kommer att ske precis som vanligt. Därtill har vi för avsikt att utnyttja en möjlighet som finns i det nya programmet, nämligen att öppna för ansökan även om inte och kommissionen har godkänt vårt program. Det gäller till exempel investeringsstöd för jordbruksföretagen så att vi får i gång investeringarna. Det är samma sak med den viktiga bredbandsutbyggnaden på våra landsbygdsområden. När pengar för sådana saker kommer att betalas ut går inte att säga på förhand. Det är helt beroende på när investeringen är avslutad. Då betalas pengarna ut. Om jag ska tro något är det att det inte kommer att betalas ut så väldigt mycket pengar i programmet under detta år. Å andra sidan ska sägas att av de investeringar som är beviljade både på jordbrukssidan och på bredbandssidan i innevarande program kommer det att fortsätta att betalas ut pengar både 2014 och förmodligen 2015 och kanske . Men låt oss kalla det för gamla pengar. När vi gör en prognos över hur utbetalningarna kommer att ske totalt sett över en längre tidsperiod är de simuleringar som vi har gjort förhållandevis jämna. Det beror på nämnda faktum, alltså att det tar tid att få investeringar genomförda. Och ofta tar det lite än vad alla tror. Låt mig avsluta detta inlägg, herr talman, med att säga att vi avser att göra samma sak för de viktiga Leadergrupperna. Vi ska alltså förbereda så att vi får en flygande start på de viktiga Leaderåtgärderna på våra svenska landsbygdsområden. 16 (S): Jag vill tacka ministern för svaret. Jag tycker att detta har varit en klargörande debatt och diskussion. Jag hade bara hoppats på att man skulle kunna föra den lite mer offentligt. Jag tror att det är viktigt att ministern ändå förstår att det finns många lantbrukare runt om i som är oroliga. Det finns många projektgrupper och andra miljöprojekt där man är orolig för hur man ska klara sig under ett eller på grund av att man inte vet hur framtiden ser ut. Man vet inte heller om man och när man kommer att få pengar. Jag är fullt medveten om att det finns pengar kvar i det gamla landsbygdsprogrammet och att de kommer att betalas ut . Det är jättebra att vi på ett bra sätt kan använda de resterande medlen. känner många att det kommer att bli ett glapp på ett eller , och man vet inte om man ska orka med den perioden. Framför allt är det stora dilemmat att man inte vet vad som kommer att gälla. Jag välkomnar att vi eller förhoppningsvis kommer att få se hur det nya landsbygdsprogrammet ser ut. Då hoppas jag att fler lantbrukare runt om i kommer att få en klarare bild av hur och när man kommer att kunna söka, men framför allt få, pengar. Ministern ondgör sig lite över hur den socialdemokratiska regeringen hanterade dessa frågor. Jag kan bara säga att det var problematiskt då, precis som det är problematiskt . Men är det ministern som har ansvaret. Då borde ministern också, med den tillbakablicken, agera på ett sätt som gör att lantbrukare runt om i känner sig tryggare när det gäller att investera och att veta när de får sina pengar. 17 (S): Jag förstår den stora oro som finns ute på svensk landsbygd. Vi är Europamästare under alliansregeringen i urbanisering, bland annat. Vad har statsrådet för strategi för landsbygden? Finns det någon strategi? Är strategin den som vi har sett – att till och med förändra det skatteutjämningssystem som Socialdemokraterna och utformade, att avvika totalt och plötsligt ha tusen miljoner till tio rikaste kommuner? Är det strategin för landsbygdens utveckling? Är det strategin för landsbygdens utveckling att förlita sig på marknadslösningar? Jag tänker på det bedrövliga med mobiltelefonitäckningen ute på landsbygd, där man inte kan ringa. Är strategin från Alliansen någonting som man inte riktigt törs lyfta fram, framför kulisserna? Eller finns det någonting annat där bakom? Man säger till och med nej till en svensk nationell livsmedelsstrategi – något som skulle vara oerhört viktigt för svenskt lantbruk och svensk livsmedelsindustri. Det har vi lyft här i kammaren vid ett flertal tillfällen, och Alliansen säger nej, nej och nej. 18 Landsbygdsminister (C): Jag instämmer i påstående att dessa frågor är viktiga. De är viktiga för alla de människor som bor, verkar och bedriver verksamhet på svensk landsbygd. De som regeringen skjuter till för att stärka den nationella medfinansieringen i landsbygdsprogrammet innebär att programmets totala budget omfattar lite . Genom förstärkningarna ger vi stora och omfattande möjligheter för satsningar på svensk landsbygd. Vi gör det genom att bland annat säkerställa och öka tillgången på bredband men också genom att förstärka den lokala servicen, som är viktig för alla de människor som bor på landsbygden. Till detta ska läggas att vi i programmet kommer att göra viktiga prioriteringar för miljön, djurvälfärden, jobben, företagande och entreprenörskap. Några av de satsningar som sker i nuvarande program kommer att fortsätta. En sådan, som finns , är djurvälfärdspengen för suggor – den så kallade suggpengen. Andra saker kommer att utökas, för vi tycker att det är viktigt och angeläget att vi bygger ett bra land i hela landet. Detta har regeringen satsat på och finansierat fullt ut. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2013/14:455 om inskränkning i äganderätten vid sikfiske 19 Landsbygdsminister (C): har i anledning av vissa restriktioner för fisket i fiskeområde frågat mig hur jag ser på äganderätten i området när det gäller rätter som är inskrivna i fastigheternas lagfarter såsom rätten till fiske. Han har även frågat mig om jag anser att inskränkningar i äganderätten kan göras utan att förhandlingar vidtas med dem som får tåla inskränkningar i sin äganderätt samt om jag avser att vidta några åtgärder för att begränsa den skada som skett eller rätta till de inskränkningar som äganderättsinnehavaren kommer att drabbas av kommande sommar. Fiske efter andra arter än lax och öring med flytnät på traditionella fångstplatser i älvområdet inom fiskeområde är begränsat så att högst ett flytnät per båtlag får användas eller förvaras ombord. För årets fiskesäsong finns en överenskommelse med om att detta fiske får påbörjas i stället för . Dessa begränsningar motiveras av att beståndet av sik har försvagats samt att huvuddelen av sikens uppvandring har förskjutits . Sikfisket har även effekter på laxens uppvandring, vilket har konstaterats genom fiskräknaren vid Katilakoski, där andelen uppvandrande lax minskar markant under sikfisket. Denna reduktion bedöms av forskarna bero på att lax fångas eller att uppvandringen störs av sikfisket. Även inom ramen för fisketillsynen har det kunnat konstateras att det fångas lax i flytnätsfisket . Bedömningen är att fångsterna inte är av obetydlig omfattning. Mängden fångad lax är större än mängden sik. Under är det inte tillåtet att fånga lax med nät. I syfte att skydda båda bestånden konstaterade och gemensamt i årets förhandlingar att det finns skäl att senarelägga sikfisket för att säkerställa att en viss andel sik ges möjlighet till lek samt för att minska trycket på laxbeståndet. Självklart ska fiskerättshavarnas rätt till sitt fiske respekteras och upprätthållas. Som konstaterar i den dom som syftar på måste dock en enskild generellt sett tåla inskränkningar i fiskerätten till följd av fiskevårdande föreskrifter. De nu aktuella föreskrifterna syftar till att skydda både sik- och laxbestånden, till gagn för bestånden och därmed för fisket. De faktiska effekterna för fisket efter sik är vidare begränsade eftersom huvuddelen av siken vandrar upp i älven först . Om åtgärderna är tillräckliga för att vända utvecklingen vad gäller sikbeståndet kommer att följas upp inom ramen för det svensk-finska samarbetet vad avser förvaltningen i älv. Några förhandlingar med enskilda behöver allmänt sett inte genomföras i samband med reglering av fiske. Just för fiskeområde finns dock en referensgrupp som är sammansatt av företrädare för olika fiskeintressen på den svenska sidan av , däribland företrädare för fiskerättshavarna längs älven. Referensgruppen hörs regelmässigt i samband med de årliga överläggningarna med . Jag är övertygad om att de begränsningar av fisket som det nu är fråga om kommer att bidra till att stärka bestånden av både sik och lax i fiskeområdet och att detta i längden kommer att gynna fisket. Jag avser inte nu att vidta några särskilda åtgärder med anledning av detta. 20 (S): Jag tackar statsrådet för svaret även om jag tycker att svaret andas en väldigt stor portion nonchalans inför dessa frågeställningar. Statsrådets syn på äganderättsfrågor verkar vara att det inte är någonting som han bryr sig så mycket om. Det är faktiskt så att äganderätten till fiske i finns inskriven i fastigheternas lagfarter. Betyder det ingenting för statsrådet att så är fallet? Statsrådet säger att det här är någonting som vi måste tåla: Vi måste skydda laxen och siken. Jag håller med: Vi måste skydda både laxen och siken. Och det behövs regler. Men när reglerna så ensidigt riktar sig mot det traditionella fisket i , som man är lagfaren ägare till, måste man reagera och frågan tas upp och belysas. Jag ska börja med laxfisket, som statsrådet hänvisar till i svaret. Sportfisket har 78 dygns fiske , . Havsområdet har 91 dygns fiske. Det traditionella fisket, som har rätten inskriven i fastigheternas lagfarter, har men fördelat på hälften till finsk sida och hälften till svensk sida, alltså tre och . Statsrådet säger att man måste skydda uppgången. Då ställer jag frågan: Vad gör sportfiskarna när det är förbjudet? Jo, de fiskar för fullt. Vad gör man i havsområdet när det är förbjudet för det traditionella fisket? Jo, man fiskar för fullt. Så säger statsrådet i sitt svar att det förekommer tjuvfiske. Jaha – är det kollektiv bestraffning som gäller i numera? Är det inte de som tjuvfiskar som ska bestraffas, och inte de som har mantal och rätt till fisket? Sikfiskets kraftiga begränsningar innebär bland annat att det är totalt förbjudet för det traditionella fisket, alltså för dem som har rätten inskriven i sin lagfart. Det är inga inskränkningar för fisket i havet och inga inskränkningar för håvfisket i forsarna. får man börja fiska, men då görs det ytterligare en inskränkning: Ni får använda endast ett nät. Jag vet att statsrådet kan jordbruk. Att bruka sitt vatten och att bruka sin jord är en rättighet som finns inskriven. Men tänk om bonden som kör en plog med fyra blad plötsligt bara får använda en enskärig plog och måste köra fram och tillbaka. Det är så statsrådet har satt regelverket för att bruka vattnet i . Man sätter sig totalt över de rättigheter som finns. Till och med har avkunnat en dom som handlar om exakt denna äganderätt till fisket. Och statsrådet säger: Jag tänker inte göra någonting. Det är en mycket stor nonchalans mot folk och en nonchalans mot äganderätten. Man verkar till och med, som statsrådet, strunta i de konsekvenser som Högsta domstolens dom ger. 21 Landsbygdsminister (C): För att förbättra beståndssituationen har samhället, staten, vidtagit en rad olika förvaltningsåtgärder över hela landet. Vi gör detta för att vi vill bygga upp bestånd som är över de biologiskt säkra gränserna men också för att det ska finnas en möjlighet att nyttja bestånd av olika arter i vårt land. Detta gäller på fiskets område. Men jag kan också dra paralleller med till exempel det jaktliga området, där det nu och då görs inskränkningar i möjligheten att bedriva jakt, både mängdmässigt och – allt för att bestånden ska byggas upp så att de blir möjliga att nyttja på ett hållbart sätt också . Jag kan exemplifiera det jag nu har sagt med att vi har infört förbud mot användning av drivgarn. Vi har infört förbud mot långlinefiske, som innebär stora begränsningar för möjligheten att fiska efter lax i . Vi har minskat kvoter för exempelvis lax för att vi ska få möjlighet att bygga upp olika typer av bestånd. I detta sammanhang vill jag särskilt poängtera, herr talman, att det är viktigt att respektera alla fiskerättshavares rätt och möjlighet att fiska både nu och . Finns det inga bestånd som är möjliga att nyttja är ju den rätt man har ganska värdelös. De åtgärder som vidtas syftar till att skydda bestånd och ge bestånden möjlighet till återhämtning. Kan vi åstadkomma detta säkerställer vi goda fiskemöjligheter – för att komma närmare det som egentligen är föremål för diskussionen – för fiskerättsinnehavare både i älven och i havsområdet. 22 (S): Statsrådet behöver inte lära tornedalingarna att ta ansvar. Tornedalingarna har alltid tagit ansvar för sin natur och de tillgångar som finns där och har historiskt tagit ett jättestort ansvar när det gäller fisket av såväl lax som sik. Vi hade totalförbud , och det accepterade man. Men när det kommer mer och mer inskränkningar, när man trängs in i ett hörn och de som inte har rätten inskriven i sin lagfart i princip får fiska fritt, är det klart att det blir reaktioner. Det finns alltid en gräns. Tre och en halv dag, statsrådet, får man fiska när man har rätten inskriven i fastigheten. får den fiska som inte har det inskrivet. Den kollektiva bestraffningen, att man bestraffar människor kollektivt, var finns den i vår lagstiftning? Om någon bryter mot lagen ska den straffas, inte alla. Det här är oerhört viktigt också principiellt när det gäller äganderätten. Vi är beredda, folk är beredda, att skydda både lax och sik. Men staten måste också bära sig åt på ett sätt som är anständigt. Det finns en dom, avkunnad i , där det tydligt sägs att staten i det fallet är skyldig att utge ersättning för att den har gjort ett kraftigt intrång i äganderätten när det gäller kustfisket uppe vid . Med det här som bakgrund svarar statsrådet att vi måste skydda. Jo, vi är beredda att skydda; folk är beredda att skydda både lax och sik. Men andra måste också vara med i det jobbet. 23 Landsbygdsminister (C): Låt mig inleda med att konstatera att säger att enskilda generellt sett måste tåla inskränkningar i fiskerätten till följd av fiskevårdande föreskrifter. Den säger dessutom att man underförstått i allmänhet måste göra det utan ersättning. Låt mig också konstatera att grundlagen de facto är ändrad efter det att det aktuella fallet togs upp. Vi har en annan lydelse av bestämmelserna i 2 kap. 15 § än vad som var fallet för den aktuella diskussionen och det aktuella fallet. Därtill skulle jag, herr talman, vilja poängtera att jag inte tvivlar på att tornedalingar såväl som andra vill göra rätt. Jag tror att de också är intresserade av att bygga upp bra fiskbestånd i sina vatten. Med det sagt vill jag referera till det jag sade i mitt inledningsanförande, nämligen att vi har en senare sikuppvandring än vi hade . Därav den förändring som är gjord i föreskrifterna för att få bedriva fiske i det här området. Att därtill påstå att andra typer av fiske, till exempel sportfiske, inte skulle ha några begränsningar är fel. Det finns till exempel fångstbegränsningar för sportfiskare i det här området och i väldigt många andra områden också – allt i syfte att skydda bestånden så att vi får rikliga fiskbestånd i vårt land. Jag drar återigen parallellen till ett annat område som också är föremål för den här typen av begränsningar nu och då, nämligen jaktområdet. måste man göra begränsningar beroende på att biologi, årsmån eller annat förändras så att vi får den biologiska mångfalden och en möjlighet att fortsätta nyttja de värdefulla resurser som finns i vår natur, i det här fallet fisken. Jag hoppas att vi kan vara överens om det. Jag brukar vara överens med partiföreträdare på fiskeområdet om att skydda och bygga upp fiskbestånd i olika vatten i vårt land. Jag hoppas att vi kan vara det i det här fallet också. Det tjänar nämligen både tornedalingarna och biologin på. 24 (S): Jag har domen med mig. Enligt 2 kap. 18 § andra stycket regeringsformen har hänvisat till att ersättning ska utges om man gör den här typen av intrång i äganderätten. Det råder inget tvivel om, statsrådet, att tornedalingarna tar ansvar. De har tagit ett mycket stort ansvar och kommer att fortsätta att ta ett mycket stort ansvar. Men de har en regering som tränger ut dem mer och mer. Det är inte bara ett angrepp på äganderätten; det är ett angrepp på den kultur som finns uppe i . Det är ingenting som man bara kan vifta bort och försöka skapa en bild av att tornedalingarna inte bryr sig om eller förstår att skydda beståndet. Försök inte med det, statsrådet! Vi vet hur man skyddar bestånd, men i det jobbet måste andra vara med. Man kan inte tränga ut bara en grupp. Vi i är vana vid att man tar bort från oss. Man förbjöd oss att tala vårt eget språk, och ska man förbjuda så att vi i princip inte får fiska alls. Man gör ett jätteangrepp på både äganderätt och kultur som finns där uppe. 25 Landsbygdsminister (C): Låt mig stillsamt fråga : Vilka åtgärder skulle du vilja vidta för att skydda och bygga upp ett bestånd som är i fara? Det har inte varit frågeställningen i debatten, men jag tycker att det hade varit intressant att höra något om det. Jag har inte gjort det. Grundlagen är ändrad i vårt land. Därför tillsatte regeringen efter grundlagsändringen 2011 en utredning med uppgift att se över behovet av nya ersättningsregler till följd av de rättighetsinskränkningar som infördes i och med grundlagsändringen. Utredningen överlämnade sitt betänkande , alltså för mindre än .