prot · H109131 · 2014-06-25 00:00:00 — –2012 har överfört motsvarande netto att fördela inom ramen för den kommunala utjämningen. Mot bakgrund av betydelsen av integration i finns det skäl att framöver överväga insatser för regionen, vilket bör prövas mot möjligheten att hitta lämplig finansiering. Regeringen avser också att kontinuerligt föra en dialog med den danska regeringen om villkoren för regionen. pekade på vissa brister i beräkningen av kostnadsutjämningen i det kommunala utjämningssystemet. Detta har regeringen åtgärdat, och påverkar arbetspendling över nationsgränserna inte längre kostnadsutjämningen i det systemet. 77 (S): Först var jag övertygad om att jag hade fått fel svar. Visserligen finns det något slags koppling till och , men det finns inget svar på min fråga. Min fråga till finansministern var: På vilket sätt har ministern och regeringen fullföljt beslut, och vilket är resultatet? Detta har jag verkligen inte hört något svar på, utan svaret är ungefär att allt är bra som det är. Jag tolkar det som att regeringen inte har följt beslut och inte tagit initiativ till en omförhandling av skatteavtalet med . Vi har diskuterat denna fråga ganska . Precis som och dina moderata partikamrater har jag byggt min argumentation på Statskontorets utredning, på utredning och på allt annat som visar att vi av en pendlare från den svenska sidan får tillbaka per hundralapp och för en dansk som pendlar till den svenska sidan betalar vi tillbaka ca 20–. Det är alltså stor obalans. Många har uppmärksammat detta, inte minst som kritiserar regeringen eftersom finansministern gav felaktiga svar i kammaren. I den utjämningskommitté som finansministern hänvisade till och som jag var ledamot av penetrerade vi frågan. Vi kom fram till att förutom att vi får för lite pengar till och den svenska välfärden fördelas de på ett konstigt sätt så som utjämningssystemet fungerade, och vi föreslog förändringar. För den konstitutionella ordningens skull borde det kanske sägas att det var som beslutade om ett nytt utjämningssystem, inte regeringen, vilket innebär att den skevheten i alla fall är tillrättad. Men den grundläggande är inte det. Finansministern hänvisar till att det kommer in 800 miljoner från . Det måste ställas i relation till något, och det saknas fullständigt en redogörelse för vad detta betyder. Motsvarar dessa 800 miljoner borde de 800 miljonerna vara 2,4–3 miljarder för att de ska täcka de kostnader som de skånska kommunerna har. Denna summa går in i det stora skatteutjämningssystemet. Det innebär att alla landets kommuner är med och tar förlusten för detta dåliga skatteavtal. Men det gör inte saken bättre. Landets kommuner skulle kunna göra ganska mycket bra för 2–3 miljarder till om detta hade fungerat. För Öresundsintegrationen är det stora problemet att de som är pendlare känner att de inte gör rätt för sig. Det känns inte bra att bo i en kommun där man tar del av välfärden och huvudsakligen betala skatt i ett annat land. Det skulle betyda mycket för många skånska kommuner och många arbetspendlare om frågan kunde lösas. Finansministern har på uppenbarligen inte följt beslut. På vilka grunder har ministern fattat beslutet att inte följa beslut? 78 (S): Det grundläggande problemet är att människor inte betalar skatt där de bor utan i stället där de arbetar. Det är den princip vi har. Man kan till exempel se att är en kommun som många pendlar till från övriga . Det är till exempel många från som pendlar till för att arbeta. Men då betalar de skatt där de bor och där de utnyttjar välfärden och inte där de arbetar. Det är detta som blir ett problem. De som bor i skånska kommuner utnyttjar välfärden där i form av skola, vård, omsorg, kulturutbud, infrastruktur och så vidare. Men de betalar skatt i det land de arbetar i, och det har i många fall varit . Det har blivit en obalans mellan och . Det handlar också om den skilda beräkningsgrunden där man räknar på ett annat sätt i jämfört med i . Vi kompenserar danskarna mer än vad de kompenserar oss. Det har funnits inbyggda saker som leder till en stor förlust. Offentliganställda har undantagits helt och hållet, och man har gjort ett grundavdrag på i det danska beräkningssättet. Det är först därefter man börjar beräkna för kompensation, och man har inte kompenserat för utebliven landstingsskatt. Det måste ändras. Det är rimligt att man räknar på samma sätt i det danska och i det svenska systemet så att det blir rätt kompensation. Grundproblemet är att människor skattar där de arbetar och inte där de bor. borde omförhandlas i grunden. Ett annat problem i sammanhanget är rösträtten. Människor har inte rösträtt över de skatteregler som de lever under. Det hade man kunnat lösa genom att se till att människor beskattades i det land där de bor och även har rösträtten där. Man skulle kunna lösa många problem genom att komma åt grundproblemet i skatteavtalet. Sedan handlar det om hur den kompensation som ändå utgår från till fördelar sig på de skånska kommunerna. Där kan vi se att det är väldigt lite av det bortfall som finns som landar på kommunens bord med pengar som kommunen kan använda till välfärd som pendlarna utnyttjar i kommunen. Det är ett problem. Man är på nivå glad över Öresundsintegrationen. Det leder till tillväxt, jobb och positiv utveckling. Har man arbetslöshet i den egna kommunen ser det i bästa fall bättre ut på andra sidan, till exempel på den danska sidan. Då får kommuninvånarna jobb. Människor upplever att de är en belastning när de inte kan betala skatt där de utnyttjar välfärden. Grundläggande är att tycker att det är positivt med pendlingen. Vi har upplevt många positiva effekter. Men det är ändå tråkigt att det blir ett skattebortfall i den egna kommunen när människor får jobb på andra sidan. Det är tråkigt att det ska behöva vara så. Det krävs en rejäl omförhandling av . Vi ska så klart komma så långt det går. Men det krävs också att staten kompenserar kommuner och för det bortfall som sker. Det är på två nivåer som man behöver rätta till problemet. Grundläggande är att vi måste jobba mycket mer med Öresundsintegrationen. En tredjedel av den samlade bnp-utvecklingen för både och sker i . Det är viktigt att vi jobbar med de frågorna. 79 Finansminister (M): Låt oss tydligt konstatera att som region har gynnats av den politik som regeringen har fört. Det är mycket positivt att vi kan se en ökning av sysselsättningen med 250 000. ESS är den största pågående forskningsinvesteringen som görs i . Det sker inte något projekt av motsvarande storlek med långsiktig inriktning över huvud taget i någon annan del av . Det är klart att regeringens politik för tillväxt och ansvar har spelat en väldigt stor roll. kan man diskutera hur vi ska kunna samtala med den danska regeringen om att förbättra förutsättningarna för Öresundsintegration. Det tror jag att man måste göra utifrån ett bredare perspektiv. Det måste inkludera de överväganden som kan göras kring ett skatteavtal. Men det måste också handla om vad vi kan göra för att förbättra infrastrukturen och förutsättningarna för en ökad Öresundsintegration. Det måste handla om vad vi kan göra för att bättre, tydligare och starkare gemensamt utnyttja de utbildningsresurser vi har. Det är klart att det är regeringens ambition att fortsatt föra en bra, fördjupande och nära dialog med den danska regeringen för att säkra att vi kan förbättra förutsättningarna för en fortsatt bra . Inom ramen för det nordiska samarbete vi har är det också rimligt att det förs en dialog om skatteutjämningsavtalet. 80 (S): Om jag ska åka hem och underhålla skånska politiker med uttalanden är det detta jag kommer att använda: är även tillsammans med övriga storstadsregioner gynnat i regeringens nationella transportplan. Jag ska tala med dina moderata kolleger i om deras uppfattning om detta. Det är ett uttryck för en väldig Mälardalsfixering, och det är egentligen en trafikplan för i huvudsak som lades fram. Men det är inte vad vi talar om här. Det finns enormt mycket att göra med Öresundsintegrationen. Det jobbar jag med på många olika plan. Det vi talar om här är skatteavtalet med . Jag menar att det är en byggsten för att få det hela att fungera så att både kommuner och enskilda ska känna att det sker på rimligt och rätt sätt. Min fråga var om hur det har gått med beslut för att finansministern skulle uppta förhandlingar med och vilket resultatet blivit. Jag får inget svar. Vi har diskuterat den här frågan förut med finansministern i kammaren. Vi har drivit frågan och fick ett riksdagsbeslut. Jag har försökt erinra mig de svar jag har fått när jag har tagit upp frågan. I de första debatterna fick jag ungefär till svar: Det finns inga problem med skatteavtalet med . Det finns ingen obalans, svarade finansministern. Efter det ingrep och påpekade att fick felaktiga svar om detta. I en senare debatt vi hade om detta fick jag svaret: Regeringen har inte kunnat göra omförhandlingen av skatteavtalet därför att Socialdemokraterna har minskat på resurserna i . Det var att vi inte riktigt tyckte att det skulle expandera i den takt som regeringen ville. Det kunde tyvärr inte göras, för just de tjänsterna för dem som skulle jobba med att omförhandla skatteavtalet med hade vi socialdemokrater sett till att de inte fanns. Därför hade det inte gjorts. Nästa gång vi debatterade det i kammaren svarade finansministern ungefär så här: Vi har satt i gång en utvärdering av avtalet. Vi måste först ha riktigt på fötterna innan vi startar själva omförhandlingen med , och det arbetet pågår. säger finansministern som svar på frågan om vad resultatet är egentligen absolut ingenting. Jag måste fråga mig: På vilka grunder har man bestämt sig från finansministerns och sida för att fullständigt strunta i det beslut som fattade för ? Det kan ju finnas goda skäl, men då måste man redovisa dem. Då måste man berätta att man har kommit fram till någonting annat än vad alla andra har gjort. har i och för sig jag och de flesta andra grundat min argumentation på statliga myndigheters utvärdering av avtalet, så jag är ganska säker på att det tyvärr är så ofördelaktigt för som det påstås. Jag tycker att det krävs ordning och reda även i ett parlament och i ett lands styrande. Om parlamentet har sagt att något ska omförhandlas och man sedan inte har gjort det ska man i så fall berätta varför. 81 (S): Tyvärr känns det inte som någon slump att det är så lite som händer med tanke på att ligger där den ligger. Om hade funnits i skulle det ha varit en helt annan aktivitet. Det upplevs som att det är en rätt stor Stockholmsfixering. Om något har hänt i är det en riksfråga. Om det inte har hänt i är det en regional eller lokal fråga. Denna fråga är alldeles för viktig för att reduceras till en lokal fråga. Detta är ett riksintresse. När vi kan se att en tredjedel av och samlade bnp-tillväxt sker i förstår man själv hur viktig frågan är. Vi skulle kunna förbättra utvecklingen. Vi kan redan se en bra integration, men vi skulle kunna riva gränshindren i och få arbetstillfällen, tillväxt och en positiv utveckling som skulle komma hela till del. I detta ligger också skatteavtalet. Det får ses som ett gränshinder, och ett gränshinder som till största delen är till nackdel. Därmed är viljan att omförhandla inte så stor från den danska sidan, men då borde aktiviteten från den svenska sidan för att försöka göra något åt det här vara större. Precis som säger har vi ett riksdagsbeslut på att vi ska agera. Om man inte tycker att frågan är viktig i sig borde man tycka att det är viktigt att följa beslut eftersom är högsta beslutande organ. Faktum kvarstår: Detta är ett ekonomiskt bortfall, framför allt för de drabbade kommunerna som får stå för välfärden och som får se intäkterna minska när arbetspendlingen ökar. Jag hoppas verkligen att regeringen tar tag i frågan, för det behövs. 82 Finansminister (M): Jag tycker att det är centralt att för kammaren och i denna debatt redovisa de framsteg vi har gjort i Öresundsintegrationen och för . Då är det relevant att sysselsättningen har ökat kraftigt. Då är det relevant att vi nu genomför den största forskningssatsningen i i just . Det visar vilken vikt regeringen fäster vid den här regionen. När det gäller skatteavtalet kan vi till att börja med konstatera att det är en socialdemokratisk regering som har framförhandlat detta skatteavtal. Det är alltså inte ett avtal som alliansregeringen har framförhandlat, utan det är Socialdemokraterna under dåvarande finansminister som har förhandlat fram det avtal vi har. Jag har redovisat att man naturligtvis ska försöka hitta en bred form för dialog för att förbättra hela . Jag tror nämligen att det i grund och botten är den enda vägen framåt också när det gäller skatteavtalet. Det handlar framför allt om att förbättra utbildningssystemet och att få det att fungera bättre för hela regionen. Det handlar om infrastrukturen och att få den att underlätta och bättre möta de utmaningar som framtiden ställer oss inför. Det gäller att få ett avtal som fungerar. Då är det naturligtvis regeringens inriktning att i en bred dialog med våra danska motparter diskutera vad vi kan göra för att förbättra förutsättningarna för . Det är också den enda vägen framåt för att hantera frågan, herr talman. 83 (S): Det är som sagt synd att riksdagsåret går mot sitt slut, för detta är första gången har gått in i en diskussion om andra förutsättningar. Det har jag försökt med både finansministern och några andra ministrar . När man försöker skyla över att man inte har gjort någonting åt själva skatteavtalet börjar man tydligen tala om andra frågor. Men låt oss hålla oss till skatteavtalet som ingicks 2003, för det innehåller klausuler. Det finns en klausul om att det skulle utvärderas och sedan omförhandlas och utvärderas . Under regeringens mandatperiod har det funnits enligt avtalet stipulerade tider för att sköta detta och få det gjort. En av de saker som skulle utvärderas och som i högsta grad var öppen för förhandling är att avtalet inte kompenserar för landstingsskatt, vilket hade varit fullständigt rimligt. Vi har än så länge bara talat om kommunala utgifter och den kommunala skatten, men det rimliga vore naturligtvis att per hundralapp landade där man har skola, utbildning och äldreomsorg men också där man har sjukvård. är sjukvården över huvud taget inte kompenserad från . Däremot kompenseras den via det svenska systemet när det hela delas ut, men det innebär att alla kommuner och landsting får mindre pengar eftersom vi får för lite in i systemet från . Jag konstaterar att finansministern har varit minister . Han har tydligen inte använt sig av de omförhandlingsklausuler som finns tecknade i avtalet, och han har inte gjort det som skulle ha gjorts. Trots det tänker jag tacka för alla de debatter vi har haft , inte minst i denna fråga. Jag lär väl få fortsätta min kamp för ett rättvist skatteavtal. 84 Finansminister (M): Vi kan alltså åter konstatera att det är en offensiv tillväxtpolitik som den här regeringen för som lyfter . Det är just tyngdpunkten på det som spelar störst roll för långsiktig tillväxt som har legat i fokus. Det handlar om att förbättra infrastrukturen och att förbättra forskningens förutsättningar, inte bara genom ökade anslag utan också genom breda investeringar i europeiska gemensamma forskningsinstitutioner. Vi ser resultaten. Sysselsättningen är högre, och tillväxten är bättre. Det har att göra med vad regeringen har åstadkommit. När det gäller och skatteavtalet – det skatteavtal som den socialdemokratiska regeringen valde att ingå med den danska regeringen och som ligger till grund för relationen – måste det, som jag nu upprepade gånger har redovisat, ses i ett bredare sammanhang. Det är bara genom en bred nordisk dialog om utbildning, infrastruktur och skatteavtalet som vi kan förväntas göra framsteg med den danska regeringen. Det har regeringen en kraftfull ambition att uppnå resultat med, herr talman. Jag vill också passa på att tacka för denna debatt och tidigare debatter. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2013/14:488 om biosimilarer 85 Socialminister (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa patientsäkerheten vad gäller biosimilarer i . Som jag skrev i mitt tidigare frågesvar till i detta ämne är det återigen på sin plats att inledningsvis säga att landstingen enligt hälso- och sjukvårdslagen är skyldiga att erbjuda god hälso- och sjukvård. Det är också landstingens ansvar att bedriva patientsäker vård. I takt med att patenten på de biologiska läkemedlen har börjat löpa ut har så kallade biosimilarer kommit ut på marknaden. En biosimilar är ett läkemedel som liknar ett redan godkänt biologiskt läkemedel men som inte är identiskt. En fortsatt introduktion av biosimilarer är en möjlighet till priskonkurrens och minskade kostnader inom vissa terapiområden som står för en mycket stor andel av läkemedelskostnaderna. Det är naturligtvis av största vikt att ökad användning av biosimilarer sker på ett patientsäkert sätt. Jag vill därför återigen nämna att företaget som marknadsför en biosimilar måste visa att biosimilaren och det biologiska referensläkemedlet inte skiljer sig åt i fråga om säkerhet och effekt vid behandling av patienter. Biosimilarer tillverkas också enligt samma kvalitetskrav som alla andra läkemedel. I den rapport från som hänvisar till diskuterar bara utbyte av läkemedel på apotek och inget annat. Som jag också skrev i mitt tidigare frågesvar har myndigheten inte heller fattat något generellt beslut om att dessa produkter inte kan vara utbytbara, utan myndigheten gör alltid en enskild utbytbarhetsbedömning för varje produkt. har ingen biosimilar blivit bedömd som utbytbar på apotek. bedömer det dock som problematiskt om byte till biosimilar sker på apotek, och patienten riskerar att få olika produkter vid varje expedition utan att förskrivaren först kontaktas. Däremot ser inga ökade risker med att förskrivare på eget initiativ tar ställning till ett byte för en patient eller att denne i samband med nyinsättning förskriver en biosimilar, då det sker under förskrivarens kontroll. skriver vidare i rapporten att tydligare information om vad biosimilarer är och vilka läkemedel som godkänts enligt den principen skulle vara ett sätt att förbättra systemet så att vårdgivarna på lokal nivå kan uppmuntra och uppmana förskrivarna att ordinera biosimilarer i stället för originalläkemedel. Således har jag inte någon annan uppfattning än , och som jag skrev i mitt tidigare frågesvar ser jag positivt på att en ökad användning av biosimilarer sker på ett ordnat, kontrollerat och patientsäkert sätt i vården genom att patientens läkare är involverad. 86 (S): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Men jag är inte helt nöjd med det. Enligt är definitionen av en biosimilar följande: En biosimilar är ett läkemedel som liknar ett redan godkänt biologiskt läkemedel men som inte är identiskt. Introduktionen av biosimilarer kommer att kunna minska läkemedelskostnader för vården på samma sätt som generika har drivit ned priserna på läkemedel vars patent har gått ut, men inte i samma utsträckning. , , har skrivit riktlinjer för godkännandeförfarandet av biosimilarer. Medlemsländerna ska förhålla sig till dem, förutom vad gäller den punkt där lämnar beslutet till varje enskilt land – beslutet kring utbytbarhet. Regeringen gav 2010 och , , i uppdrag att utvärdera möjligheten att utvidga utbytbarhet, delvis avseende biologiska läkemedel och kommande biosimilarer. lämnade en rapport avseende utökad utbytbarhet där man sammanfattar att biologiska läkemedel och biosimilarer inte är utbytbara. I socialministerns svar på min skriftliga fråga skriver socialministern: har inte fattat något generellt beslut om att biosimilarer inte kan vara utbytbara. I Utredning av förutsättningar för utvidgat utbyte respektive utbyte vid nyinsättning framgår det på s. 17 punkt 5 och även på s. 20 uttryckligen att anser att biosimilarer inte kan anses vara medicinskt likvärdiga med original/patenterade läkemedel och därmed inte utbytbara. Anser socialministern att har uttryckt sig otydligt? Utredningen är nu närmare . Dessutom, vilket är av stor vikt, godkändes den första biosimilaren av en antikropp av . Denna form av biosimilarer är mer komplexa än de tidigare. Vården har väldigt begränsad erfarenhet av antikroppsbaserade biosimilarer. Min andra fråga lyder därför: Avser ministern att ge i uppdrag att än en gång sammanställa en utredning för att klargöra och förtydliga samt ange riktlinjer som gör det möjligt för vården att bygga strukturer och samla information om denna nya form av biosimilarer? 87 Socialminister (KD): Jag vill tacka för att frågan har kommit upp till diskussion. Jag tror att det här är ett område som är helt obekant för många människor i vårt land och även för många inom professionen. Men det är ett område som kommer att spela en otroligt stor roll för framtagandet av nya effektiva läkemedel. Just similarerna kommer att ersätta väldigt dyra läkemedel som finns på marknaden och som spelar stor roll för att kunna bota eller lindra symtom på sjukdomar som många människor drabbas av. Till att börja med har jag ingen annan uppfattning än den som som myndighet har. Det är deras kunnande jag lutar mig mot. Men det som är viktigt att peka på och som jag tror kanske leder till att diskussionen blir så här är att man ska skilja på utbytbarhet på apotek och utbyte som sker genom att läkaren i kontakt med patienten sätter in ett nytt läkemedel när man inleder en läkemedelsbehandling eller ersätter ett befintligt läkemedel med en biosimilar i direkt kontakt med patienten. Det som skiljer sig åt är alltså att när det gäller utbytbarhet på apotek säger att det är problematiskt medan man säger att det inte finns några ökade risker när en förskrivare på eget initiativ tar ställning till ett byte för en patient eller i samband med nyinsättning förskriver en biosimilar. Därmed har förskrivaren kontroll över effekter. Det här är inte särskilt mycket konstigare än när det handlar om utbytbarhet av läkemedel i stort. Men det gäller att komma ihåg att biosimilarerna inte är identiska med originalet, utan de är lika – väldigt lika till och med. Men de är inte produktionsmässigt framställda på samma sätt. Och det leder till att de kan få en del andra egenskaper. Därför måste man följa upp det hela mycket noggrant. Precis som tar upp i sin interpellation finns det risker om man gör fel. Patientsäkerheten kräver att man har en noggrann uppföljning. Därav har vi skillnaden mellan utbyte på apotek respektive utbyte i direktkontakt mellan förskrivande läkare och patient. 88 (S): Utvecklingen av biosimilarer går i en rasande fart. Då gäller det att vi inte blir fartblinda utan har patientsäkerheten för ögonen. kan man tillverka biosimilarer som är väldigt lika originalet. De första godkändes , och är ett tjugotal godkända för användning inom EU. Introduktion av biosimilarer kommer att kunna minska kostnaderna för regioner och landsting. Generika har drivit ned priserna dramatiskt på många läkemedel så snart ett patent har gått ut. Men biosimilarer är inte kemiska generika och kan inte behandlas som sådana. Det är ännu inte möjligt att tillverka identiska kopior av biologiska läkemedel. Det beror på att biologiska läkemedel tillverkas av levande organismer, inte genom en syntes, och de är större med mer komplexa molekyler. Det är omöjligt för ett konkurrerande bolag att ta fram en exakt kopia, men kommer det säkert att ändras. Skulle biosimilarer vara utbytbara , skulle det kunna medföra en risk för patienten. Dessutom vill man säkerställa uppföljningen på ett strukturerat sätt och genom noggrann uppföljning kunna fånga upp eventuella biverkningar. Att följa upp biosimilarer och på ett strukturerat sätt är en del av godkännandeprocessen. Man måste också kunna följa förskrivningen av biosimilarer på ett korrekt sätt för att undvika sammanblandningar.