prot · H109132 · 2014-06-26 00:00:00 — Humlan ska inte kunna flyga. blir jag så trött på dessa vänsterteser som florerar, på att man ständigt talar om rättvisa och solidaritet som om man hade patent på orden, denna vänster som ständigt med ord och bildsättning försöker skapa ett vi mot de, ställa klass mot klass, kön mot kön, grupp mot grupp. senast handlar det om att ställa vinster mot välfärd. Ni har så fullt upp med dessa kamper att ni inte märker att den politik som ni missaktar fungerar bättre än er egen. (Applåder) Herr talman! Det är dags att de tre oppositionspartierna Socialdemokraterna, och – jag ber om ursäkt – som gör anspråk på regeringsmakten, meddelar svenska folket hur kraftiga försämringar av villkoren för företagen kan gå hand i hand med löften om allt till alla. Det är företagen och företagarna som genererar möjligheterna för politiken att bedriva en välfärd för alla. Den kanonad av skattehöjningar som oppositionen nu föreslår på företagandet i vårt land visar inga gränser. Uppfinningsrikedomen är stor. Det är dubbelstötar och trippelstötar, det är skatt på avstånd och kraftigt höjda energiskatter, det är stängning av koldioxidfria kärnkraftverk och det är stopp för och . Det är flygskatter, höjda bensinskatter, införande av fastighetsskatter och arvs- och gåvoskatter, och det är höjda skatter på arbete och inkomster. De tre oppositionspartierna är överens om skattehöjningar på 21 miljarder. Men de är inte överens om hur deras övriga utgiftsökningar på ytterligare 42 miljarder ska finansieras. Två av tre utgiftskronor är inte gemensamt finansierade. Som lök på laxen kommer att skillnaden mellan de tre partiernas olika skattehöjningsförslag totalt är . Varje parti gör nu sitt yttersta för att på ett kreativt sätt bidra med förslag till hur man ska kunna pungslå företagssektorn än mer, hur man ska kunna sabotera basindustrins tillgång till billig och ren energi och hur man ska kunna slå undan fötterna för företagandet på landsbygden med högre skatter på avstånd. Blir detta verklighet står företagssektor inför mycket allvarliga problem. Effekten av politiken kommer . Neddragningarna av antalet anställda kommer som ett brev på posten. Det raserar i sin tur skatteintäkterna för kommuner och landsting, våra välfärdsproducenter. Statens kostnader kommer att öka snabbt för att ta hand om de anställda som friställs, och höjda bidrag kommer att bli ytterligare en effekt. Landet, som kan stoltsera med EU:s bästa sysselsättningsgrad, kommer att rutscha utför i tabellverket. Ju fler tangenter man slår ned på ett piano desto mer låter det. Det låter inte vackert, men det låter. När vi nu har lyssnat till Socialdemokraternas, och politiska pianospel inser vi att det inte finns några fler lediga tangenter att slå ned. har en märklig politik i praktiken. Att den inte hänger ihop med retoriken är uppenbar. Mantrat att vinster ska förbjudas i välfärden är inget annat än slut på allas möjligheter att välja skola, förskola, hemtjänstutförare och vårdcentral. Får bestämma omyndigförklaras svenska folket . Vem vet bättre vilken skola dina barn ska välja än ? Vem vet bättre vilken vårdcentral du ska välja än ? Vem vet bättre än vem som ska komma hem till oss och utföra när behoven uppstår? Vi har något unikt i . En gemensamt finansierad välfärd som vi ska vara rädda om. Men den ska inte vara . Vi ska ha tydliga ramar och regelverk för vår välfärd, men den ska naturligtvis utgå från den enskildes preferenser. När välfärden utvecklas utifrån den enskildes, barnens eller familjens önskemål och behov får vi en bättre välfärd. Vi får en välfärd som sätter människan i centrum, inte systemet. agenda handlar bara om att åter monopolisera hela vår välfärd, som om inga misstag och fel begås när kommunen eller står för utförandet. skriver i sin valplattform att närhetsprincipen åter ska gälla för barnen i skolan. Skolan närmast din bostad är det som gäller, punkt. Här blottas tydligt vad som kommer att ske om får bestämma. Då är friskolor i vårt land snart ett minne blott. funderar man vem som tänkt till vid . Vinster i välfärden ska förbjudas men inte i allt annat som kommuner och landsting handlar upp. Där görs ju de verkligt stora vinsterna – i byggbolag, it, kontorsinredningar, matinköp, taxi och färdtjänst, resor och hotell, läkemedel, sjukvårdsutrustning, ja vi kan räkna upp hur mycket som helst. Det som skiljer dessa välfärdstjänster åt är att det finns typiskt kvinnliga branscher och det finns sådana som är typiskt manliga. Man vill även förbjuda RUT-avdragen, det som också gynnar kvinnligt företagande. Vad föreslår då ? Jo, att vi ytterligare ska gynna den redan manliga branschen med skattepengar. Ja, du hör rätt, med skattepengar. De vill att 11 miljarder ska gå till subventioner inom byggsektorn, pengar som oavkortat skulle gå till vinster i byggbolagen. Hur tänkte man vid ? Man gynnar typiskt manliga branscher och missgynnar typiskt kvinnliga. Vi står inför en sällan skådad omsvängning av svensk politik. De partier som hoppas på regeringsmakten kommer att höja skatter på allt som rör sig för att just minska rörligheten. De kommer att dra undan valmöjligheterna för vanligt folk och bromsa in den kvalitetsutveckling som ideligen pågår inom välfärdssektorn. Självklart finns det problem att ta itu med för att förbättra och förstärka, men det går inte utan välfärdsresursernas skapare, nämligen företagen. Tar inte väljarna hänsyn till det kommer bara nedskärningar att fördelas efter valet . Denna vänsteragenda kan förhindras att genomföras. Alliansen har visat att det går att förena en mer dynamisk ekonomi med lyckad bekämpning av fattigdomen. Det går att förena gemensamt finansierad välfärd med ökat utrymme för den enskilde, för familjen och för den i behov av hemtjänst att göra egna val. Det går att öka skatteintäkterna till välfärden som skattetrycket sänks i vårt land. Det har bevisligen fungerat i lågkonjunktur, och det kommer att fungera än bättre i högkonjunktur. Det går att öka solidariteten i vårt land utan statlig styrning. Införandet av gåvoavdrag är ett exempel på det. satsar vi ytterligare på skolan, vi satsar ytterligare på sjukvården och vi minskar sjuklönekostnaderna för företagen. Det kan vi i Alliansen göra eftersom vi för en politik som skapar bra förutsättningar. Fler företag och fler sysselsatta ger mer välfärd. Med dessa ord önskar jag alla en trevlig sommar, och om väljarna så vill ses vi igen. 45 (V) replik: Ja, , åtta av tio svenskar är lika verklighetsfrånvända som . Åtta av tio svenskar tycker inte att man ska leka affär med välfärden, tycker inte att vi ska ha stora, privata vinstuttag. Vi i är unika, visst är vi det. Det är bara vi som tillsammans med tillåter stora, privata vinstuttag i skolan, men kommer att lämna det systemet eftersom de inte tycker att det är rimligt. Vi har till och med gått längre än . Det är bara här som riskkapitalisterna fritt kan härja runt i välfärden. Jag tänkte tala om äldreomsorgen, för den ligger mig varmt om hjärtat. Jag har själv jobbat i den , och jag har ägnat många dagar på att praktisera i äldreomsorgen. vid makten, , har det blivit 5 000 färre platser på äldreboenden i . som ni regerat har det blivit 200 000 fler 65-plussare och 8 000 fler 80-plussare. Däremot är det väsentligt många färre anställda i äldreomsorgen – som ni tillåter stora, privata vinstuttag. vid makten har vi kunnat se att de anställda i äldreomsorgen får springa väldigt mycket snabbare, stressa och lämna många äldre ensamma . Det är delade turer, visstidsanställningar och låga löner. Så ser arbetsvillkoren ut. Många äldre är glada och nöjda med att få hemtjänst, men säger många av dem: Om de ändå slapp stressa så mycket. Om det ändå fanns tid! förslag bygger på att de pengar vi betalar i skatt ska gå till bättre arbetsvillkor och fler anställda inom äldreomsorgen. Det är ett vägval vi har gjort. Vi har prioriterat det framför stora skattesänkningar för dem som redan har det gott ställt. 46 (KD) replik: måste vi jobba med att förbättra välfärden. Där finns ingen skillnad. Det görs misstag lite här och där, och måste vi göra uppföljningar för att förbättra den. Därför har vi infört uppföljningssystem och kvalitetssystem. Vi har infört nya myndigheter som ska inspektera vård och omsorg för att synliggöra de här sakerna. Vi har gjort det lättare för personal att anmäla missförhållanden. Vi för en sådan politik. Vi inte är rädda för att lyfta fram problemen, för vi vill komma åt dem och göra någonting åt dem. Men vi gör det med fler utförare och fler möjligheter för den enskilde att själv påverka vem som ska komma hem och utföra , vilken skola man ska ha sitt barn i eller vilken vårdcentral man ska gå till. Det är här det skiljer sig i politik. talar om vinsterna som finns hos vissa andra utförare. De måste finnas. Man kan inte gå i förlust om man ska bedriva verksamhet inom välfärden. Det är ingen som vill gå till företag som gör förluster. Man vill inte gå till en vårdcentral eller en tandläkarmottagning som gör förlust, utan till någon som har koll på kvaliteten och utförandet. Men anta nu att det säger stämmer och att de här vinsterna skulle kunna användas i välfärden. Varför levererar då inte kommunsektorn och landstingssektorn, som är den absolut övervägande utföraren av våra välfärdstjänster, inte betydligt högre kvalitet än de alternativa utförarna? Det skulle vara svaret på din fråga. Det finns inget sådant när man mäter. De som brukar de här tjänsterna är mycket nöjda, och nöjdhetsgraden har ökat i mätningarna. Den personal som arbetar hos alternativa utförare är mer nöjd än den som jobbar inom den offentliga sektorn. Hur kan det komma sig, ? 47 (V) replik: Vad gäller mätningarna är det sex av sju äldre som inte kan fylla i enkäterna. Det vet lika väl som jag. Men är det ett misstag, , att det är färre anställda i äldreomsorgen men fler äldre? Är det ett misstag, , att det är färre boendeplatser än vad det var 2006, när ni tillträdde? Är det ett misstag att det är högre avkastning på eget insatt kapital i den privatiserade äldreomsorgen än i banksektorn? Vet du, , jag har aldrig mött en äldre person som sagt sig vilja välja mellan en massa olika vinstdrivande bolag. Däremot har jag mött väldigt många äldre som sagt att de vill ha inflytande över den omsorg de är i behov av. De vill kunna påverka vem som kommer. De vill att personalen ska ha tid och slippa stressa. Det är det man är intresserad av. Och det är det vi föreslår i vår modell – en verklig valfrihet. De privata aktörer som är väldigt intresserade av god kvalitet, av den äldres omsorg, av mormors hemtjänst, de kan vara kvar. Men de får inte plocka ut privata vinster, utan alla pengar ska gå till mormors hemtjänst. Det är inget problem för dem som är där av genuint intresse. Men för dem som är där för att sko sig själva kommer det att bli problem, och då kommer de nog att försvinna därifrån. I stället kommer vi att kunna få 9 miljarder mer som går till välfärden, för det är så mycket som görs i privata vinster . Vi vill i stället se fler anställda i äldreomsorgen, bättre arbetsvillkor och högre löner. Det ger god kvalitet. Med fler anställda kan mormors omsorg bli så mycket bättre. Och vet du vad, ? En av de saker som har gjort mest ont i mig är när jag varit hemma hos äldre och de har hållit mig i armen och sagt: Snälla, kan ni inte ha lite tid att stanna kvar? 48 (KD) replik: Den som har behov ska få dem tillgodosedda. Det är en självklarhet. Det ska kommunerna och landstingen se till. Alla mätningar vi gör visar att det går bättre och bättre och att man lyckas bättre och bättre med detta. Sedan finns det alltid särskilda delar som man måste fundera kring. Hur kan vi lyfta det här ett snäpp till? Hur kan vi lyckas ännu bättre med att komma till rätta med de problem som talar om? Men vi har lyckats förändra den utveckling som skedde . är det bättre. Det finns fler möjligheter att välja på, fler möjligheter för den enskilde att själv forma omsorgen efter det behov man har med hänsyn till sitt eget förhållande och sin egen familj. Men vad jag funderar kring är att aldrig nämner den enorma utveckling som sker inom exempelvis sjukvården. Vi har teknik som gör att jag inte behöver ligga på sjukhuset när jag blivit opererad. Jag kan åka hem . Det behövs inte samma antal vårdplatser, för tekniken utvecklas . Är det så att vill gå tillbaka till någon form av gammalt system, där vi inte ska vara lika duktiga på att operera eller lika skickliga på att se till att människor kan få vara hemma och inte uppta vårdplatser på sjukhusen? Är det så du vill ha det, ? Eller är det så att du vill minska på för att vi ska ha fler människor i särskilda boenden? Är det den utvecklingen du vill ha? Vi jobbar för att höja kvaliteten. De som vill stanna hemma ska ha större möjlighet att göra det genom mer hemtjänstinsatser. Det ska finnas större möjligheter att påverka vem som kommer hem till en. Vi ska minska antalet personer som kan behöva komma hem och ta hand om en människa. Det är så vi jobbar inom Alliansen. Sedan finns det alltid problem som måste åtgärdas på vissa ställen. Det vet du lika väl som jag. Det är inte som bestämmer om detta, utan det är alla 290 kommuner som har det ansvaret, . 49 Finansminister (M): Vi förutsåg i vårpropositionen en långsam återhämtning i världsekonomin. Det är också det vi nu ser realiseras. Det har tillstött en makroekonomisk osäkerhet genom den konflikt vi ser i och den osäkerhet som uppstått om det politiska systemet i . Detta slår igenom på svensk ekonomi via . Vi ser ett som återhämtar sig, men de senaste nyheterna tyder på att återhämtningen är trög. I eurozonen är osäkerheten stor. I denna besvärliga internationella miljö står starkt. Vi har klarat krisen i bättre skick än de allra flesta andra länder. Vi fick statistik från som visade att sysselsättningsgraden i nu är den högsta bland alla de europeiska länderna och att den ökat från ; stod den still trots stark tillväxt. Framför allt i gruppen äldre har det skett en mycket stark ökning, från . Vi ligger nära nog över det europeiska genomsnittet i sysselsättningsgrad. Reallönerna har ökat kraftigt, . Det har gett en ökning av konsumtionen med . Investeringsnivån i svensk ekonomi är högre än vad den var 2006. De offentliga finanserna är starkare än i andra länder. Vi har i genomsnitt och haft de starkaste offentliga finanserna av alla länder. Vi har en skuld som minskat. Vi har klarat sammanhållningen. I har inte de ekonomiska skillnaderna ökat. Vi har en Gini-koefficient som är på ungefär samma nivå som när vi tillträdde 2006. Den ökning av inkomstspridningen som vi upplevt i skedde till 70–. Andelen som lever med låg materiell standard har minskat i och är nu tillsammans med den lägsta i . Andelen socialbidragstagare bland hushållen har avtagit . Vi har alltså klarat utvecklingen bättre än andra – med högre tillväxt, bättre reallöner, starkare konsumtion, högre investeringar, starkare offentliga finanser och en bättre utveckling för dem som har det sämst i samhället. Det här beror på att regeringen fört en väldigt konsekvent politik. Ansvar har varit vårt ledord. Vi har tagit ansvar för svensk ekonomi. Vi har tagit ansvar för de offentliga finanserna. Vi har tagit ansvar för att genomföra långsiktigt nödvändiga reformer. Vi har också använt jobben som utgångspunkt och styråra. har en regering tagit så många beslut för att gå mot full sysselsättning som . Med jobbskatteavdrag, med nystartsjobb och sänkta arbetsgivaravgifter, med bättre fungerande arbetsmarknadspolitik och med breda förbättringar av företagsklimatet har vi lagt grunden för en högre sysselsättning i svensk ekonomi. Det är vi naturligtvis stolta över. Vi har också förstärkt utvecklingen mot ett kunskapssamhälle, och vi har satt åtgärder för att värna sammanhållningen främst. Det här är alliansregeringens utgångspunkter, det här är vad vi har åstadkommit och det här är vad vi vill fortsätta att göra . Jag vill hävda att vi står inför ett mycket tydligt val i höstens riksdagsval. De fyra oppositionsvänsterpartierna som ställer upp i riksdagsvalet har tre tydliga huvudinriktningar. Vi ska arbeta mindre, vi ska exportera mindre och vi ska bygga mindre. Det är de tre utgångspunkter som vänsterpartierna tar. När de ska uppnå sin målsättning och sin inriktning om att människor ska arbeta mindre föreslår de åtgärder som också leder till det. De talar om att förkorta arbetstiden. Det kostar många miljarder för folkhushållet. De beräkningar som KI, och har gjort tyder på kostnader på mellan 100 och 200 miljarder. Vi ser också hur en av största ekonomier prövade denna medicin och därefter har stått och stampat när det gäller sysselsättningen. Vänsterpartierna är också inriktade på att underminera arbetslinjen. Det är logiskt utifrån ambitionen att det ska arbetas mindre i . Med höjda skatter för företagen, med höjda skatter för enskilda och utbyggda bidragssystem kommer arbetsmarknaden att försämras. Då kommer sysselsättningen att sjunka, och då kommer arbetslösheten att öka. Det är effekten som uppstår om drivkrafterna till arbete försvagas. Därtill kommer att vänsterpartierna konsekvent kommer att öka kostnaderna för att anställa. Man vill höja arbetsgivaravgifterna för unga, och man vill ta tillbaka sänkningen av restaurangmomsen. När denna politik läggs samman med arbetstidsförkortning, med nedmonterad arbetslinje och med höjda kostnader för företagen ser vi att huvudinriktningen kommer att bli färre som arbetar i och att de arbetar mindre. Det är en politik som kommer att få konsekvenser för samhället. På samma sätt är det med vänsterpartiernas politik för att minska exporten. Den är konsekvent utformad. Man höjer kostnaderna för att producera i . Genom att snabbavveckla kärnkraften, genom att lägga på särskilda skatter på vår elproduktion och genom att lägga på lastbilsskatt och andra skatter på företagen höjs kostnadsnivån i . När man återreglerar ekonomin är det väl alldeles uppenbart att konkurrenskraften för svenska företag kommer att försvagas. Exporten kommer att minska. De viktiga exportjobben, inte minst för oss som bor utanför storstadsområdena, kommer att bli färre. Lika tydlig är vänsterpartiernas inriktning att det ska byggas mindre i . Där kan man se att ett av de viktiga förslag som finns för att stoppa byggandet är att få stopp på Förbifarten. Ett av de största infrastrukturprojekten som genomförs i svensk ekonomi vill vänsterpartierna stoppa. De vill inte ha någon östlig förbindelse, och de vill återreglera byggsektorn. Vi förstår alla vad det skulle innebära. Det kommer att finnas mindre mark tillgänglig för att bygga. Planprocesserna kommer att bli längre. De krav som ställs på byggnationerna kommer att göra dem dyrare. Det kommer helt enkelt att byggas mindre i . Det här är den politik som vänsterpartierna står för. Det är färre som ska arbeta. Det ska byggas mindre. Det ska exporteras mindre. Det är en politik som leder mot nolltillväxt. På det sättet får man ändå ge elogen att de uttalar vänsterpartiernas underliggande mål: nolltillväxt. Låt mig ge fyra exempel på vad detta betyder för svensk ekonomi. Låt oss börja med reallönerna. Hur kommer svenska folkets inkomster att utvecklas om vi får en arbetsmarknad där färre arbetar, där produktiviteten sjunker därför att vi pressar tillbaka industrin med höjda energikostnader och där det blir en minskad effektivitet därför att vi lägger på stora kostnader på transportsektorn? Det är uppenbart att den politiken kommer att leda till en sämre reallöneutveckling. Den kommer att leda till att det finns ett minskat utrymme i löneförhandlingarna och att man måste pressa tillbaka kostnaderna genom att minska antalet anställda. Låt oss titta på pensionärerna. I har vi ett pensionssystem som bygger på indexering. Vad händer med pensionerna i en ekonomi med nolltillväxt? Det är alldeles uppenbart vad som händer. Då sjunker pensionerna. Det är så vårt pensionssystem är utformat. Blir det nolltillväxt och noll i inkomstindexökning kommer indexeringen av vårt inkomstpensionssystem att visa på sjunkande pensioner. Därtill kommer naturligtvis pensionärernas standard att urholkas av alla dessa kostnadshöjningar. Det är de som ska betala för höjda bensinskatter, höjda lastbilsskatter, höjda kärnkraftsskatter och alla de andra skatter som vänsterpartierna vill införa om de skulle vinna regeringsmakten. Låt oss titta på kommunerna. Kommunerna är en stor sektor i . Den är i huvudsak finansierad med inkomstskatter i form av kommunalskatten. Vad händer vid en arbetstidsförkortning till 35 eller ? Vi vet att kostnaden ligger på i termer av minskade skatteintäkter. Det betyder naturligtvis en kraftig sänkning av skatteintäkterna i kommunsektorn. Samma sak blir det med nolltillväxt. Då är det självklart att det inte finns något växande underlag för skatteinkomster i kommunsektorn. Låt oss också titta på vad politiken för att minska byggandet, för att minska antalet som arbetar och för att minska exporten skulle få för konsekvenser för de offentliga finanserna. Det är alldeles uppenbart att förkortad arbetstid, en politik som får stopp på byggandet genom återregleringar, och en politik som försämrar vår konkurrenskraft, skulle leda till en kraftig försämring av offentliga finanser. Det skulle i sin tur göra att vi står nakna vid nästa lågkonjunktur. Här har vi skiljelinjerna i svensk ekonomisk politik. Vi har en allians som står för att det ska löna sig att arbeta, som vill att vi tar ansvar för offentliga finanser, som prioriterar kunskap och som prioriterar sammanhållning. Mot det har vi fyra vänsterpartier som gemensamt söker regeringsmakten för att föra en politik som leder till att färre arbetar, att vi exporterar mindre och att vi bygger mindre. Det är en politik, herr talman, som tyvärr skulle leda till att förutsättningar att värna vår plats i en allt tuffare konkurrens i världsekonomin skulle försämras. Det är därför valet är så viktigt. Det är ett vägval för svensk ekonomi. Ska vi hålla fast vid ansvar, eller ska vi ta risker med svensk ekonomi? Ska vi hålla fast vid att det ska löna sig att arbeta, eller ska människor lämna arbetsmarknaden? Ska vi bygga för framtiden, eller ska vi stoppa byggen? Vilken politik ska vi ha? Det är det val väljarna måste göra . Jag anser att det självklara alternativet är en fortsatt alliansregering efter höstens val, herr talman! 50 (SD) replik: Vi har en påtagligt nöjd finansminister i hans kanske sista budgetdebatt. Det här är med all säkerhet min sista debatt i finansutskottet. Oavsett hur det går i valet kommer jag att gå till andra uppgifter. Förmodligen är det också finansministerns sista budgetdebatt – i alla fall som det ser ut . Det återstår att se. Vi får se hur det går i valet. Jag tänkte drista mig till att göra något slags bokslut och se hur det ligger till. Är finansministern nöjd med att budgetunderskottet som han lämnar efter sig är det enskilt största sedan överskottsmålet infördes? Bedömningar görs att skatterna måste höjas med 120 miljarder den närmaste budgetperioden för att nå fram till överskottsmålet. Är finansministern nöjd med att vi har gått från katastrofala siffror på 2,9 vårdplatser per tusen invånare ned till 2,6 per tusen invånare? Det är lägst bland jämförbara länder inom . Är finansministern nöjd med en skola i förfall? Vi tappar inom naturvetenskap, matematik och andra viktiga ämnen, till exempel läsförståelse. Det brinner i en svensk skola . Det är också världsrekord. Är finansministern nöjd med att arbetslösheten har ökat generellt för långtidsarbetslösa, ungdomar och utrikes födda? Är finansministern nöjd med utanförskapet, otryggheten och att man har lyckats överbelasta välfärden och slå den i spillror, att det inte finns inflationstäckning ens för försvaret, även om man påstår att det görs en satsning, att man har slagit sönder a-kassan, att svenska bönder kan konkurrera i och att svenska åkerier är en näring i förfall som snart inte existerar? Är finansministern nöjd? Sover finansministern gott ?