prot · H109121 · 2014-06-09 00:00:00 — När det gäller dagens betänkande MJU20 Klimatpolitik var det nog en del av oss som tänkte att det skulle gå gesvint med tanke på att vi hade samma debatt . Men vi hade inte riktigt samma debatt, herr talman. Detta är ett motionsbetänkande som också bygger på skrivelsen från . Det är nog bra att det är ett tag sedan var i talarstolen, för när han talade kände jag att man måste ha viss respekt för kunskap och kompetens. När forskare av stor dignitet säger saker samfällt och framför allt när IPCC gör en vetenskaplig genomgång och läser lunta efter lunta med kvalificerat material och forskningsresultat och utifrån det sammanställer möjliga scenarier som sedan tvättas politiskt, vilket vi kan ha synpunkter på, och sedan lägger fram ett antal scenarier säger jag som jag sade , herr talman: de ha fel, men vi ska ändå göra det. På seminarier i har bland andra kommenterat de investeringar vi gör och den marginella minskningen av tillväxten. Bland annat har vi haft ett par seminarier i som , vår egen gemensamma organisation mellan riksdag och forskningsvärd, har ordnat. Både och har hållit i och lett dessa två seminarier. På dessa seminarier har det pekats på att om vi vidtar åtgärder i detta sammanhang minskar tillväxten marginellt. I detta är icke inräknat nyttan av att vi får färre partiklar i luften. ger partiklarna stor skadlig påverkan. Detta gäller i det stora övergripande perspektivet. Det gäller inte enskilda företag och kanske inte enskilda länder, men det handlar om ett globalt perspektiv. Jag kunde inte låta bli att kommentera detta. satsningar ska vara effektiva. Vi ska använda skattekronorna på bästa möjliga sätt. Det betyder att vi ska göra investeringar internationellt. Vi ska använda resurserna för biståndspolitik, för forskning, för vårt landsbygdsprogram och så vidare på rätt sätt. Det är precis som sade : Det är ett helhetsperspektiv – en helhetssyn – som måste gälla. Jag kan inte låta bli att konstatera att vi ibland använder begreppet ekologiskt hållbart. Jag tror att det står i någon av reservationerna . Eko betyder hushållning eller boning, och logos betyder ord, lära eller vetenskap – husets lära om hållbarhet. Det är kanske det vi skulle ägna oss åt och i den diskussionen se att ligger i framkant vad gäller skogsforskning och användning av skogsråvara för att producera förnybara drivmedel. Vi ligger i framkant vad gäller att satsa på forskningsresurser för landsbygdsutveckling på andra sätt i företag. Vi jobbar intensivt med att nå de mål vi har satt upp för förnybara energikällor i form av vindkraft. Vi jobbar och kommer framgent att jobba ännu mer med att se till att vi får en luftkvalitet som gör att människor kan leva på ett gott sätt här och internationellt. Allt detta bygger på att vi har ett generationsmål som säger att vi ska se till att fullgöra våra åtaganden här hemma så att vi inte exporterar eländet någon annanstans. När vi importerar måste vi alltså bidra till kunskap och kompetens för att lyfta. Vi behöver inte, herr talman, åter ta exemplen på vad vi alla har sett under våra resor den här mandatperioden. Det har vi gjort ett antal gånger i kammaren. Ett flertal har berört samordningen. Var finns samordningen när man tittar på klimatanpassning? Ett antal av oss här i kammaren sitter i Miljömålsberedningen och vet att den diskussionen har förts där. Den som vill ta del av ett större underlag kan gå in på Miljömålsberedningens hemsida och titta på de underlag från expertgrupper som finns där. Det behövs göras mer där, men finns möjligheter att ta ett samlat grepp. Flertalet säger att det handlar om kunskapsförmedling och om att ge kompetens till dem som jobbar med frågorna på olika nivåer. Jag tror inte att jag ska använda all min tid, för andra har använt tiden så effektivt här i kammaren . Men jag skulle kunna lägga till ytterligare ett par kommentarer om det som jag tror är oerhört väsentligt att vi ser samfällt: Vi måste ta tag i att ställa om fordonsflottan och få en färdplan som fungerar. Ett antal talare har sagt: Ni gör ingenting, det kommer ingenting. Jag tillhör dem som säger: Jag vill veta vad jag ska göra innan jag gör något. Jag vill veta vart jag ska gå innan jag går. Sedan kan jag gå ganska . Det är där vi nu står, och det är det arbetet som regeringen har drivit på. Flera har berört den utredning som är tillsatt. Jag hoppas få se resultaten och konstatera att vi utifrån det kan vandra med en tydlig inriktning mot de mål som är uppsatta. Vi får en tydlighet i vad vi vill. Jag kan inte låta bli att kommentera att den nuvarande regeringen har satsat mer än någonsin på infrastruktur – mer, om jag minns rätt. Det är viktigt att satsa på vägnätet och järnvägen. Vägnätet är ingenting skadligt i sig. Ett väl fungerande vägnät där vi kan ta oss fram med bilar som drivs med förnybar energi är av godo för landsbygden, för staden, för och för vår forskning och utveckling. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 129 (MP): Jag vill passa på att säga några ord om ett förslag som jag tillsammans med , och har framfört i en enskild motion som man yrkar avslag på i betänkandet. Det handlar om en idé som jag tycker är så pass intressant att jag vill uppmärksamma den. Den globala uppvärmningen, utarmningen av naturresurser och förlusten av biologisk mångfald är ödesfrågor för mänskligheten. Det är också de ökande ekonomiska och sociala klyftorna – globalt och nationellt. Det är en svår utmaning att finna verksamma åtgärder för att hantera den djupa trefaldiga ekologiska, sociala och ekonomiska kris vi har försatt världen i på ett sätt som i alla väsentliga avseenden är hållbart. Det är nödvändigt att tänka förutsättningslöst och prestigelöst för att hitta lösningar som fungerar så bra som möjligt i den situation vi befinner oss i. Två som har tagit sig an utmaningen är de amerikanska senatorerna , demokrat, och , republikan. De har formulerat ett konkret förslag på ett system för att minska koldioxidutsläppen på ett sätt som bidrar till ökad social och ekonomisk rättvisa. Deras gemensamma Carbon Limits and Energy for 's Renewal (CLEAR) Act fick visserligen inte stöd den gången av en majoritet i den amerikanska senaten, men dess grundidéer tycker jag förtjänar fortsatt stor uppmärksamhet. Cantwells och förslag går i stora drag ut på att ett tak – cap – för utsläpp av koldioxid från fossilbränslen sätts på nationell nivå. Nivån på taket sänks gradvis över åren, med hänsyn till ekonomin, så att målen för utsläppsminskningar håller sig inom ekologiska ramar och ett rättvist miljöutrymme och kan nås successivt. Utsläppsrätter auktioneras ut till producenter och importörer av fossilbränsle. Endast certifierade aktörer får delta i auktionerna. På så vis undviks spekulation. av intäkterna från utsläppsrätterna går direkt tillbaka till konsumenterna. De delas lika mellan alla som bor i . En utdelning – på engelska dividend – betalas ut . Enligt det siffersatta förslag som lades fram i senaten skulle det innebära att av de amerikanska hushållen inte skulle få ökade kostnader. I en studie har forskare vid kommit fram till att majoriteten av hushållen skulle få en ökad realinkomst, med hänsyn tagen till effekterna av både högre bränslepriser och utdelning. Systemet är alltså progressivt. Energisparande uppmuntras genom att bränslepriserna stiger, medan kostnaderna fördelas efter ekonomisk bärkraft. av intäkterna från auktionerna föreslår senatorerna ska gå in i en fond, , och användas för klimatomställningsåtgärder, till exempel investeringar i förnybar energi. Ett Cap and Dividend-system har flera viktiga fördelar. System för utsläppshandel är ofta komplicerade och ineffektiva. Cap and Dividend-systemet är däremot enkelt och transparent uppbyggt. Det är lätt att förstå hur det fungerar. Det är ofrånkomligt att priserna för fossilbränsle stiger, både av klimatskäl och därför att tillgångarna är ändliga. Det är viktigt att kostnaden fördelas rättvist. Ett system som Cap and Dividend-systemet är en vinna–vinna-lösning med potential att minska såväl koldioxidutsläpp som ekonomisk ojämlikhet. Det bygger på en viktig tanke, nämligen att alla har födslorätt till våra gemensamma tillgångar, eller allmänningar. Det kan handla om naturresurser men också om sådant som kulturarv. Det är en viktig tanke och princip: Det vi fått i arv ska vi vårda och lämna efter oss i minst lika gott skick som vi fick det. Den som utnyttjar våra gemensamma resurser ska betala för sig. Alla har lika rätt till den avkastning som allmänningarna, exempelvis atmosfären, ger. För-delning – på engelska predistribution – i stället för omfördelning, redistribution, som Cantwells och system innebär, bygger på en positiv och tillitsfull syn på människor som jämlikar. När alla får del av frukterna av det gemensamma ger det ökad värdighet för människor, som får större makt över sina liv. Att sätta ett tak på hur mycket koldioxid som får släppas ut i vår gemensamma atmosfär, utifrån bästa tillgängliga forskning och kunskap, och ta betalt för rätten att släppa ut är ett ansvarsfullt sätt att förvalta en av våra viktigaste gemensamma livsviktiga allmänningar. Såväl klimatpåverkan som de ekonomiska och sociala klyftorna behöver minskas. De amerikanska senatorerna är inte de enda som är inne på dessa tankar. Sedan de lade sitt lagförslag 2009 har frågan tagits upp igen av olika ledamöter i den amerikanska kongressen. Väldigt intressant är att man i beslutade att införa ett system där inkomster från försäljningen av statens utsläppsrätter för koldioxid går tillbaka till hushållen genom avdrag på el- och energiräkningen . Den första utdelningen eller avdraget kom . Den ansvariga myndigheten motiverar beslutet att återföra vinster i form av lika stora utdelningar till alla hushållskunder med att det är mer rättvist än att låta pengarna omfördelas av staten och att det är i linje med tanken att atmosfären är en gemensam tillgång som alla har rätt till. Ännu en förespråkare för ett system baserat på dessa principer är den framstående amerikanske klimatforskaren . Han förespråkar ett system med koldioxidskatt som till går tillbaka till medborgarna: Fee and Dividend, avgift och utdelning. Så här kan jag fortsätta, men det får räcka så här. I vår enskilda motion, som alltså avstyrks i betänkandet, föreslår vi en utredning av hur ett system i linje med de amerikanska förslagen, med utsläppstak för koldioxidutsläpp och medborgarutdelning, skulle kunna utformas i . Liksom i skulle en del av intäkterna kunna gå till offentligt finansierade åtgärder för klimatomställning och en del gå till utdelning till medborgare. Genom att berätta om vad som händer i hoppas jag kunna bidra till att hålla den viktiga svenska debatten om hur vi går vidare levande. Vi måste hålla sinnena öppna och bevaka vad som händer i omvärlden för att kunna inspireras och rent av återanvända sådant som visar sig fungera på andra håll. Vi kommer att behöva många verktyg för att minska vår klimatpåverkan så mycket som behövs. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 9 § Ny lag om virkesmätning Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU22 Ny lag om virkesmätning (prop. 2013/14:177) föredrogs. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 10 § Hushållning med havsområden Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU24 Hushållning med havsområden (prop. 2013/14:186) föredrogs. 130 (MP): Det är en tapper skara som debatterar miljö- och jordbruksutskottets betänkande 24 om regeringens proposition Hushållning med havsområden. Låt mig lite otippat, tänker jag, inleda med att försiktigt, ja mycket försiktigt, berömma propositionen för att den innehåller goda tankar och speglar en allt större samsyn i de här frågorna. Syftet med havsplanerna är att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling. Det är naturligtvis bra. vill jag naturligtvis komma med kritik – annars är vi ju ingen opposition – som tar sig uttryck i en reservation från och . Visserligen tycker jag att det är bra att havsplaneringen tar sin utgångspunkt i de av fastställda miljökvalitetsmålen. Men som det stod att läsa i håller regeringen på att sumpa miljömålen, precis som ger uttryck för kritik om att inte lever upp till miljökvalitetsmålen. Den utredning som ligger till grund för propositionen, , föreslog att ekosystemansatsen ska vara grundläggande för havsplaneringen, det vill säga att planeringen av hur haven ska nyttjas ska utgå från ambitionen att bevara naturvärden, tillämpa försiktighetsprincipen och utnyttja naturresurser på ett hållbart sätt. Dess värre görs i propositionen ingen prioritering mellan de tre hållbarhetsaspekterna ekologiskt, ekonomiskt och socialt. Det innebär att det är oklart vilka intressen som väger tyngst. I en situation där exempelvis ekonomiska och ekologiska intressen står mot varandra finns det alltså ingen vägledning. Det är inte godtagbart. Utan en tydlig målhierarki blir utrymmet för godtycke stort. Havsplanerna bör slå fast att de ekologiska intressena ska vara överordnade de ekonomiska intressena. Därför, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 1. 131 (M): Haven mår inte bra. Då mår inte heller djur och växter som lever i haven bra. Försurning orsakas av jordbruket och nedfall från luften. Det känner vi till. släpper dessutom ut orenat avloppsvatten direkt i . Havsbottnen blir täckt av ett tjockt och kompakt lager dött material. Läkemedel slinker igenom reningsverken och skadar fiskarna. P-piller innehåller hormoner som stör reproduktionen. Ångestdämpande läkemedel skapar orädda, asociala och glupska fiskar. Det kan rubba sammansättningen, vilket i sin tur till exempel kan leda till algblomning. Invasiva arter är ett gissel, både på land och i vatten. Det är arter som inte hör hemma här och som inte har några naturliga fiender. De tar över och påverkar inhemsk biologisk mångfald och orsakar socioekonomiska skador. Miljö- och jordbruksutskottet besökte med dess forskning. Där fick vi lära oss att havsborstmasken ganska har etablerat sig i och . Trots den relativt korta etableringstiden dominerar masken bland djursamhällena på mjuka bottnar. har redan tidigare få arter. Till exempel konkurrerar masken med kräftdjur. Ingen annan sedimentätande art äter så långt ned i havsbottnen, i de partiklar som ligger begravda i bottensedimentet. De rör upp havsbottnen, och miljögifterna kommer upp till ytan. Gifter av olika slag kommer ut i haven från olika håll. Mikroskräp i havet är partiklar som är mindre än . De för med sig tungmetaller och andra ämnen in i vävnader hos vattenlevande djur och därmed människan. Mikroskräpet är ett nyupptäckt miljöproblem. Varje prov man tar innehåller mängder med mikropartiklar. Mest handlar det om textilfibrer. Den nedskräpningen är en angelägen miljöfråga. På flyter det i land 4 000–marint skräp. Då är det bara , eftersom det mesta sjunker till botten. Plasten i havet dödar hundratusentals fiskar och havslevande däggdjur. Det kan ta från till tusentals år innan plasten löses upp och försvinner. kom hälften av plasten från industrier, men kommer från hushållen. föreslog att länderna ska vidta åtgärder för att minska användningen av plastpåsar. Men i parlamentet, herr talman, drev socialdemokrater och miljöpartister tråkigt nog igenom en detaljreglering. De enda plastpåsar som de inte vill minska användningen av är de tjocka plastpåsar som man får i klädaffärer. Det innebär med stor sannolikhet att mataffärerna kommer att ha tjockare plastpåsar – inte färre. Haven mår inte bra. Många människor bor kustnära. Enbart runt bor en miljon människor. Människor som lever i ett kustlandskap har sedan urminnes tider livnärt sig på det havet ger. Att våra miljöer far illa är en dyster verklighet som också drabbar de viktiga fiske- och turistnäringarna. EU:s direktiv till medlemsstaterna är att planera människors utnyttjande av havsrummet, garantera en hållbar förvaltning av kustområden och fastställa det lämpliga gränsöverskridande samarbetet. Men det är upp till medlemsstaterna att ha en detaljerad planering för förvaltningen. tar sitt ansvar och föreslår nya bestämmelser som ger statens syn på hushållningen med havsområden. Syftet är att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling i en samlad havsförvaltning. Vägledning till myndigheter och kommuner ska ges i form av en havsplan. Det är det som vi debatterar här . Direkta kostnader uppkommer för Havs- och vattenmyndigheten, som är ansvarig myndighet tillsammans med länsstyrelserna. Därför har de tillförts medel i budgetpropositionen – och i fortsättningen . Det beräknas täcka de ökade kostnaderna i och med havsplanen. Havsplanen avser , och och omfattar ekonomiska zon och de områden som inte är fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. En nautisk mil är . Som exempel går baslinjen utanför vid fyrplats . ekonomiska zon saknar planering av havsområdena. Där pågår många verksamheter – fiske, sjöfart, energiproduktion, kommunikation och turism – och aktiviteten ökar. Därför behövs en samlad bild av anspråk och skyddsbehov. I havsplanerna integreras näringspolitiska, sociala och miljömässiga mål. Havsplanerna ska ge det stöd som behövs så att havsområden kan användas för de ändamål som de är mest lämpade för. Ekosystemansatsen är en strategi för att man ska bevara naturvärden och utnyttja naturresurserna på ett hållbart sätt. Man anlägger ett helhetsperspektiv på havsområdena, tillämpar försiktighetsprincipen och anpassar planering och förvaltning efter olika förhållanden. Kunskaperna om haven och deras användning ska utvecklas. och Alliansen delar regeringens uppfattning att det är i det praktiska havsplaneringsarbetet som ekosystemansatsen kommer till konkret uttryck. Vi tillstyrker också regeringens förslag till lag om ändring i och . Haven mår inte bra! Det ska vi åtgärda, och havsplanen är en bra början. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. 132 (FP): Jag kan börja med att instämma i anförande. Hon berättade på ett mycket bra sätt vad havsplanen går ut på. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på de två reservationerna. Dagens betänkande handlar om att man ska ta fram ett verktyg för att kunna skapa havsplaner för , och . Det känns inte som om det blir mycket till debatt här. Men jag kände att i princip tyckte att detta var ett bra förslag. Det är naturligtvis helt uppenbart att det behövs havsplanering, och det har egentligen behövts . Men har vi äntligen fått detta verktyg. Det är så många intressen som gör anspråk på havet. Det kan handla om fiske, sjöfart, energiproduktion och inte minst turismen. För att havsplanerna ska bli ett riktigt bra kunskapsunderlag, vilket de faktiskt har mycket bra förutsättningar att bli, är processen vid framtagandet helt avgörande. Detta är en statlig planering. Havs- och vattenmyndigheten har i uppgift att ta fram underlaget och sedan överlämna det till regeringen för beslut. Avsikten är att Havs- och vattenmyndigheten, när detta överlämnas till regeringen, har klarat ut alla motsättningar som finns under resans gång. Då är det verkligen bra att regeringen i propositionen är så tydlig med att det handlar om att man ska ha samverkan med berörda kommuner. Kommunerna har en mycket god och gedigen kunskap när det gäller planer på land. finns det enstaka kustkommuner som även har planerat vissa havsområden även på den punkten. Men det är inte så vanligt. Det är klart att kustkommunerna har mycket kunskap som ska tillföras processen i ett tidigt skede, och det är viktigt att de bidrar med denna kunskap. Det viktiga när man tar fram en havsplan är att man har en gemensam och väl förankrad bild av verkligheten. Det är det som allting egentligen bygger på. Havsplanen i sig är sedan ett kunskapsunderlag för de andra planerna. Jag vill avslutningsvis lyfta fram två ytterligare aspekter. För det första handlar det om det miljökvalitetsmål som lyfte fram, nämligen Hav i balans samt levande kust och skärgård. Detta miljökvalitetsmål innehåller i sig alla tre element när det gäller hållbarhet, alltså det miljömässiga, ekonomiska och sociala. Om vi bara läser den första halvan av detta mål, alltså om vi har hav i balans, har vi den miljömässiga delen. Men sedan har vi den andra delen av målet, alltså levande kust och skärgård. Jag har sagt från talarstolen, vilket framgår mycket tydligt i propositionen, att det är ekosystemansatsen som gäller. Man måste utgå från detta och att det är förutsättningen för de två andra, det vill säga att man håller sig inom ekosystemens ramar. Annars får man ingen hållbarhet över huvud taget. Men i själva processen måste man alltid balansera dem och se hur man genomför detta för att nå målet. Därför ska vi nog inte blanda ihop målet med medlen, utan havsplanen är ett verktyg för att nå detta mål. Tvärtom är egentligen fysisk planering en förutsättning för att man ska nå detta mål. För det andra vill jag lyfta fram det som också är tydligt i propositionen och som ändå gör att det nationella intresset till syvende och sist kan få ett genomslag om det är väldigt viktigt. Enligt förslaget får regeringen ett bemyndigande att i havsplanen meddela föreskrifter om förbud och begränsningar av verksamheter som förhindrar syftet med planen. Detta är naturligtvis någonting man får ta till när man kan markera mycket viktiga skyddsvärden. Detta är som sagt en statlig typ av planering, och många kommuner är inblandade. När jag har läst de två reservationerna i betänkandet och sedan propositionen tycker jag att reservationerna inte bara är tillgodosedda i propositionen utan att de är väl tillgodosedda i propositionen. Ekosystemansatsen och det internationella samarbetet och vilken vikt planen kan ha ur båda dessa aspekter är mycket tydligt beskrivet i propositionen. 133 (S): Jag vet inte om talmannen har hört historien om mannen som gick till skräddaren och beställde en kostym. I slutändan blev det en tummetott. , i början av den här mandatperioden, lämnade utredaren sin utredning Så ska havet planeras. Det var en gedigen utredning som verkligen ingav förväntningar på att exempelvis havsbaserad vindkraft skulle ges en skjuts framåt och på hur vi ska ha en ekologisk helhetssyn på våra hav runt vår kust. För som har EU:s längsta kuststräcka är det ett särskilt ansvar att planera och förvalta havsresurserna. Utgångspunkten är att vi måste se till att ekosystemen fungerar väl. Utredarens ambition och tro var att en ny lagstiftning kunde vara på plats till 2012 eftersom en ny lag var ett viktigt verktyg för att uppnå våra nationella miljömål och EU:s mål om en god miljöstatus i våra hav. Men ack, herr talman – så enkelt är det inte att bereda en fråga i den nuvarande regeringen, trots att frågan avhandlar ett område den säger sig ha prioriterat. Var och en kan ju då fundera på hur det tar när frågorna inte är prioriterade. Först ska det förhandlas på departementet, sedan ska regeringspartierna förhandla sinsemellan och sedan ska sätta sin okejstämpel på det – om det möjligtvis går igenom. Med denna process tar det naturligtvis tid, och vi är ju alla medvetna om att det är en minoritetsregering som sitter i . Det är en regering som är beroende av ytterligare ett parti om den säkert ska veta att den får igenom sina förslag. Det sker dock så gott som aldrig några överläggningar och överenskommelser med några andra partier. Därför måste den här regeringen, som kallar sig regeringsduglig, komma med förslag som de med säkerhet vet att stöder eller som är så slätstrukna att det är svårt att hitta något att vara emot eftersom det är så tomt och innehållslöst. Så kan det alltså gå med en gedigen och bra utredning när den likt kostymen omvandlas till en tummetott. 134 (FP) replik: Det är ändå bra att , som egentligen inte verkar tycka om propositionen och betänkandet över huvud taget, inte har väckt någon motion i ärendet från socialdemokratiskt håll. Jag har bara en enkel fråga.