prot · H10965 · 2014-02-05 00:00:00 — Inlåsningseffekter är ju också en stor del av problemet. Folk bor i en bostad fast de kanske egentligen skulle ha valt en annan. Vi får dock aldrig glömma att det till syvende och sist är den enskilda bostadskonsumenten som gör sina val. Det kan vara helt andra faktorer som gör att man väljer att bo kvar i en bostad även om den inte är den lämpligaste. Det kan till exempel bero på att man har bott där . 71 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till dig, . I ditt anförande och också i svaren på frågor säger du att är för en friare hyressättning men inte för marknadshyror. sker den här förändringen av allmännyttans roll – i den nya lagen som tillämpas står det faktiskt att dess verksamhet ska bedrivas enligt affärsmässiga principer. Vi vet att den förändringen har påverkat hyressättningen. Det syns i jämförelserna mellan likvärdiga lägenheter med förhandlade hyror i och privat ägo som har gjort. Hyran för de privata ligger över den för de kommunala. Det innebär att hyrorna har drivits upp. Men här säger man att det har blivit en förbättring och att det inte går att förändra om det är något fel som görs – och det görs redan. Den andra förändringen som jag påpekade är att det är tillåtet att göra värdeöverföringar. Det har gjorts i många delar av landet, inte minst i de kommunala bostadsbolagen i . Bara har 1,7 miljoner använts till att klippa häckar och gräsmattor i stället för att underhålla bostadsbeståndet och så vidare. Jag tycker att det är ett jättemärkligt synsätt att man påstår att det har gjorts förbättringar och att man inte ser förändringarna när det gäller hyressättningen men också när det gäller skötsel och annat. Det är faktiskt en grundläggande demokratifråga om hyresgästerna ska betala extra jämfört med andra invånare. Vad tycker du om detta? 72 (FP) replik: För att börja från slutet finns det tydliga regler för hur man får göra överföringar från de kommunala bostadsaktiebolagen. Det är klart att de reglerna ska följas. Det är väl det enkla svaret. Gör man inte det följer man ju inte lagen. Det är vi naturligtvis emot. När det gäller friare hyressättning och nej till marknadshyror tycker jag att det är väldigt lätt att säga att har haft den åsikten . Vi försvarar fullt och fast bruksvärdesprincipens roll i systemet. Vi försvarar rätten att förhandla kollektivt och så vidare. Det finns inga tveksamheter kring den frågan. Jag vill upprepa att jag inte tycker att det är bra att man läggs en åsikt till last som man egentligen inte har. Jag har ingen anledning att försvara en åsikt som jag inte har. När det gäller allmännyttans roll kan vi konstatera – jag nämnde också det i mitt anförande – att har gjort en uppföljning. Den gjordes i och för sig . , tror jag, skulle resten komma. Men såg man inte något som tydde på att hyrorna gick upp på ett annat sätt än de gjorde tidigare med allmännyttan i en normerande roll. En viktig faktor i det här som jag tycker att vi måste ha med och som var viktig för var att i diskussionen om hur vi skulle göra om de hyresrättsliga frågorna var hyresmarknadens parter de facto med och tyckte att det här var ett bra system. Fastighetsägarna, och kunde enas om ett system som dessutom uppfyllde krav. Det var ju i hög grad syftet med det. Det här med affärsmässighet kanske jag får ta i nästa replik. 73 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Tack, , för resonemanget! Problemet är att det finns en vilja i som är positiv men att ni faktiskt också varit med och förändrat lagen. Ni driver affärsmässigheten som är förändringen i detta. Ni är för rörlighet, till exempel i områden i attraktiva lägen. Problemet är att i bostadsbristens bygger inte byggherrarna i områden där det inte är attraktivt eftersom de inte tjänar pengar på de områdena. De få hyresrätter de bygger byggs i attraktiva strandlägen i innerstaden i och här i där det går att ta betalt så mycket som möjligt. Med den rådande bostadsbristen i måste man ha regler och normer och se till att byggherrarna inte ska bestämma var det är mest attraktivt att bygga och för vem. Det är inte 300 000 ungdomar som har råd att betala 8 000–för en etta eller tvåa i innerstaden. Folk vill ha ett boende som de har råd att betala för. Det ska vara bra och billigt, och det ska vara rimligt att kunna stanna kvar. Detta hänger inte ihop med den ambition som du, , har. Ni har genomfört en lagändring som har drivit upp hyrorna hos både privata och kommunala bostadsbolag. Fakta visar att den förändringen har påverkat människors vardag eftersom det handlar om hyrorna. 74 (FP) replik: Som jag sade i mitt anförande hedrar det att man står konsekvent vid sin ideologiska princip. Men den principen håller inte i den förändring som har skett. I de regler som har införts har bostadsmarknadens parter varit med och format ett system som är modernare och som går att applicera även inom . Det är klart att vi i är för en sund konkurrens mellan privat och offentligt också. Exakt var och vad man bygger går det väl att ha synpunkter på. Vi i tycker dock att det är bra med alla bostäder som byggs. Det kan aldrig vara en nackdel att det byggs en bostad som det bor någon i. Varje bostad som byggs, var och hur den än byggs, bör rimligtvis medföra att trycket på övriga bostadsmarknaden minskar. Låt mig säga något om detta med affärsmässiga principer. Det låter så dramatiskt. Alla de kommunala bolag som drevs sunt innan den här lagstiftningen kom drevs naturligtvis efter affärsmässiga principer. De hade ett resultat och ett överskott som de kunde förvalta. Det var de bolag som inte kunde drivas efter affärsmässiga principer som behövde ägartillskott och sådant . Det var ett mycket osunt sätt att driva ett bolag. Detta är en del i problematiken med att man inte har kunnat underhålla bostäder och så vidare. Det är klart att ett bostadsbolag alltid ska drivas efter affärsmässiga principer. 75 (C): Så står vi här igen för att debattera bostadspolitiken och bostadsmarknaden. Betänkandet kallas Hyresrätt, fast det är alla upplåtelseformer det handlar om. I detta delområde av bostadspolitiken inryms en stor del av det som sätter villkoren för och ger förutsättningar åt ett ökat bostadsbyggande. Att byggandet i allmänhet är för lågt och byggandet av bostäder i synnerhet är otillräckligt är vi alla tämligen överens om. Man är till och med ibland överens om att kalla det hela för en dysfunktionell bostadsmarknad. Tittar vi i betänkandet för att försöka hitta en gemensam rödgrön linje inom bostadspolitiken finner vi att Socialdemokraterna, och är eniga om att skyddet mot vräkningar är viktigt – den åsikten delar vi – och att man borde marknadsföra den kooperativa hyresrätten lite bättre. Det är dock en splittrad bild, och något rödgrönt regeringsalternativ kan vi nog inte skönja inom bostadspolitiken heller. Notera alltså, du som är osäker på vem som ska få din röst , att , , har lyckats skapa hållbara förutsättningar för byggandet och förvaltandet av hyresrätter, så att vi nu ser en ökning – och ingen liten ökning – av antalet påbörjade bostäder. Det är en utveckling som, enligt prognoser som vi är säkra på, kommer att hålla i sig över valet, såvida inte vi får en annan majoritet som inte kan ge ett tydligt besked om vare sig förekomsten av subventioner till byggföretagen eller storleken på eller inriktningen av dessa. Låt mig ta ett exempel. föreslår i motion C448 att det ska vara möjligt att reglera och bestämma upplåtelseform i detaljplanen – detta för att, hör och häpna, åstadkomma större variation. Mycket kritik riktas i debatten mot att vi har alltför detaljerade och styrande detaljplaner. Det är en faktor som motverkar ett kostnadseffektivt byggande. Det är något som skapar osäkerhet om planprocessen och ger en grund för långa överklaganden och inte minst för politisk klåfingrighet. Jag har inte uppfattat det på annat sätt än som att Socialdemokraterna delar den uppfattningen. Därför är det ytterst förvånande, men kanske också kännetecknande för S-politikens inkonsekvens, att just detta är något som man hädanefter ska kunna bestämma i detaljplanen. handlar det om markanvisning, och då finns det, som var inne på, exploateringsavtal att hänvisa till. Annars är det upp till markägaren och byggherren att meddela sina avsikter vid förfrågan om planläggningen, och så får kommunen sedan bestämma om man vill inleda en planprocess eller inte. Att skapa osäkerhet om en sådan sak som detaljplanens utformning är ytterligare ett hinder för bostadsbyggandet, precis som den osäkerhet jag beskrev tidigare. Väldigt ofta får vi i raljerande ordalag höra kritik mot regeringen för att man låter utreda saker och ting som vi fortfarande ser som hinder för bostadsbyggandet, men det hindrar inte oppositionen att i motioner och yrkanden i kammaren föreslå ytterligare några utredningar. vill ha starkare ekonomiska drivkrafter att investera i hyresrätter, både de befintliga och de nyproducerade. Vägen dit, menar vi, går också genom en friare hyressättning. Kan inte parterna lösa detta i lokala förhandlingar om nivåerna eller genom att komma överens om presumtionshyror under de som vi gjort det möjligt att ta ut en hyra som täcker kostnaderna att bygga anser vi att det är politikens skyldighet att ingripa mot det som många påstår är det största hindret. Presumtionshyror finns för att vi i dagens situation inte hittar något bättre sätt att, i det höga kostnadsläge vi har, få fastighetsägare att bygga nya bostäder. Många anser att det är tecken på ett misslyckande varje gång presumtionshyror måste framförhandlas och användas. Klarar inte parterna själva av att ändra på hyresregleringen måste det bli genom att utveckla systemet med presumtionshyror som man kan skapa de drivkrafter som behövs för att inleda en planprocess där hyresbostäder ingår. Vi ska då komma ihåg att överenskommelsen om en sådan hyra görs långt innan spaden sätts i jorden. Det finns en risk, när nu byggandet ökar, att andelen bostäder med presumtionshyror blir så stor att det bidrar till ytterligare obalans när en stor del av det som nyproduceras undantas från hyresnormeringen och hyresförhandlingen. När skillnaden mellan det som är nytt och det som står i begrepp att renoveras blir för stor kan det leda till att renoveringen uteblir, och det är ett bekymmer som många pekar på. Även om bostadsbyggandet som sagt återhämtat sig och är relativt högt behövs det ännu fler bostäder. Vi kan inte acceptera en situation där många unga, nyanlända invandrare, kvinnor och män med en förändrad familjesituation, studenter och personer som erbjudits jobb på en annan ort ska behöva stå utan bostad därför att andra som har både förmögenhet och en inkomst som är hög nog för att de ska kunna äga sitt boende i några fall betalar för lite för bostäder i centrala och attraktiva lägen. Myndigheten menar i en rapport att låga hyror för attraktiva bostäder bidrar till att hålla nere bostadsbyggandet – trots att hyran i det som nyproduceras är betydligt högre. Myndigheten sätter här pekfingret på ett dåligt utnyttjande av de bostäder som finns, och de sätter ett värde på de bostäder som aldrig kommer till på grund av det system vi har. Det värde man har satt på det hela, i rapporten, är . Det är tio gånger mer än vad Socialdemokraterna har avsatt i sin budget för investeringsstöd till nya bostäder. Det är ingen idé att stå här och rada upp alla dem som fram till nu har kritiserat och problematiserat bostadsmarknaden. hör till dem. Vi har också hört företrädare för vänstersidan tala om en dysfunktionell bostadsmarknad. Uppenbarligen är vi överens om att den inte fungerar. Vi menar att man inte bara kan prata om skavsåren. Man måste också beröra vad det beror på att skon klämmer. Vi står inför ett omfattande behov av renovering av gamla hyresrätter som är byggda med olika former av statligt investeringsstöd. Dessa läcker energi. De är ofta väldigt nedgångna. Hur kostnader för att renovera dem ska fördelas mellan de människor som bor i bostäderna, de som förväntas flytta dit, fastighetsägarna och staten diskuteras som förfallet fortgår och vi får allt svårare att nå de energibesparingsmål som vi har förbundit oss till. För som går av osäkerhet dröjer de nödvändiga investeringarna i miljonprogrammet. Detta är kanske vår svåraste och viktigaste utmaning: att ge långsiktigt hållbara förutsättningar för fastighetsägare att påbörja renovering och ge hyresgästerna det skydd som behövs mot plötsliga hyreshöjningar när vi vet att högre hyror är något som är ofrånkomligt om det ska bli någon renovering över huvud taget. Hyresgästens inflytande och påverkan vid standardhöjande renoveringar är jätteviktigt. Det måste gå att välja till, komplettera, höja standarden eller avstå från sådant som man inte tycker att man har råd med. Det är därför den skyddsregel finns som alliansregeringen har infört. Men en ännu starkare skyddsregel, även när det gäller en stegvis uppräkning av hyran, som Socialdemokraterna och föreslår – det är oklart på vilket sätt – skulle skapa en omöjlig situation för både hyresgäster och fastighetsägare. Det skulle i stället bromsa renoveringstakten och ytterligare öka osäkerheten. Jag tar upp parkeringsfrågan. Den har berörts i en miljöpartireservation, som det har yrkats bifall till här i kammaren. Även har reserverat sig. Jag kan konstatera att kommunernas parkeringsnorm är ett väsentligt mer fördyrande särkrav än någonting annat som har diskuterats i den debatten. Jag sympatiserar helt med tankegången, men jag tycker att det är upp till varje kommun att själv bestämma hur parkeringsfrågor ska lösas. Det är ingenting som vi ska fatta beslut om här i . Lagen om uthyrning av egen bostad har varit i kraft . Trots att det inte gick att få en riksdagsmajoritet för att fullt ut genomföra reformen har den haft en effekt i form av att fler bostäder än tidigare finns tillgängliga. Det är mycket också tack vare att, som har varit inne på, avdragsrätten för intäkterna från andrahandsuthyrningen har ökat. går vi vidare och konstaterar att det förstås är alldeles för tidigt att utvärdera effekten. Men det kommer att finnas anledning att göra det när möjligheten att hyra ut i andra hand har ökat genom att det kommer att bli svårare för bostadsrättsföreningen att säga nej till den bostadsrättsinnehavare som vill hyra ut sin bostad. Det är glädjande och kanske ett gott tecken att det nu tycks råda en enighet om att var och en ska kunna bestämma till vem man hyr ut sin bostad och att det kommer att krävas särskilda skäl för en bostadsrättsförening att neka. Som sagts tidigare är besittningsskyddet och skyddet mot plötsliga och oskäliga hyreshöjningar den viktigaste rättigheten av alla. Som barn ska man inte behöva uppleva att bli utsatt för hemlöshet. När det gäller vräkning av barnfamiljer går det inte att se det som en isolerad sak. Skuldsättning, drogmissbruk, arbetslöshet, sjukdom eller andra sociala problem landar till slut i en ohållbar situation där en familj riskerar att hamna på gatan. Larmen till i kommunen måste komma tidigt, så att rätt stöd hinner ges . Det är också viktigt att säga att fattigdom ofta är kopplad till arbetslöshet. Därför är en jobbskapande politik, som gör att fler kan klara sig på sin inkomst, det allra viktigaste. Som nämnts har antalet vräkningar minskat. Men är det inom något område som en nollvision är befogad är det här. Det gäller i synnerhet om det har varit våld inblandat och den som hotas av vräkning är den som blivit misshandlad. Regeringen har därför för avsikt att stärka skyddet ytterligare för den som blivit misshandlad och hotas av vräkning. välkomnar förstås det. Man måste utgå från att fastighetsägare har ett långsiktigt och seriöst intresse av att vårda sin fastighet och sköta relationen med sina hyresgäster. Förvärvslagen avskaffades eftersom den hade en väldigt liten praktisk verkan. Den kommunala prövningen tog tid för kommunala tjänstemän och för politiker som det skapade en osäkerhet vid överlåtelser att inte veta huruvida det skulle bli en prövning i hyresnämnden eller ej. kan hyresnämnden ingripa direkt genom att förelägga eller tvångsförvalta. Det är ett mer resolut ingripande som riktar sig mot den lilla klick oseriösa fastighetsägare som i praktiken inte sköter sin bostad men som inte drabbar flertalet långsiktiga och seriösa fastighetsägare. Efter denna genomgång av den ytterligt splittrade bilden av reservationer ser jag utöver den om vräkning bara en gemensam rödgrön reservation. Den handlar om kooperativ hyresrätt, som ska främjas genom information. är en folkrörelse som historiskt har starka kopplingar till kooperationen som ägandeform. Den enskilda äganderätten kombineras med det gemensamma ansvaret, där människor tillsammans är starka. Det finns många historiska exempel på att kooperationen stärkt de enskilda på bekostnad av överstatlig makt och kapital. Jag tror att det var många som följde tv-serien om fröken krig för att tillhandahålla bra och säkra livsmedel med hjälp av en . Det är ett exempel på kooperation. Inom bostadspolitiken håller vi med om att den kooperativa hyresrätten är bra för många, framför allt lite äldre personer, kanske i min ålder och äldre, som har pengar på fickan efter att ha sålt villan, med en liten låneskuld, och vill satsa dessa i ett spekulationsfritt boende med en förutsägbar kostnad. Det är ett stort eget inflytande och en liten risk. En sådan förträfflig boendeform skulle väl inte behöva någon extra informationsinsats. Låt hellre de goda exemplen sprida sig! Detsamma gäller ägarlägenheten, som också har haft det trögt i början. Låt mig avslutningsvis säga att vi har mycket att lära av våra grannländer som har en annan historik kring sitt bostadsbyggande och därför har kunnat välja andra lösningar. I , där utskottet var på studiebesök , är ägandet fundamentalt. Där fungerar hyresmarknaden utan allmännytta och utan hyresreglering i någon form. Där finns inga sociala bostäder, trots att man har en friare hyressättning. I stället för att bedriva skrämselpropaganda, som har gjorts här , borde vi lugnt konstatera att det ligger något i den kritik som framförs mot hur bostadsmarknaden fungerar. Vi borde vara överens om att social housing inte är den väg som vi ska gå och att det är viktigt att fortsätta värna skyddet för hyresgästen. har presenterat problembilden, att låga hyror för attraktiva bostäder bidrar till att hålla nere bostadsbyggandet och att det utöver det finns en dold ineffektivitet i hur de bostäder som finns utnyttjas. Vi har två statliga utredningar som har presenterats. har listat fem förslag som kan genomföras inom ramen för det system för förhandlingar om hyror som vi har. Den andra utredningen är den mycket efterlängtade utredningen om vissa bostadsbeskattningsfrågor som menar att en avskaffad fastighetsavgift skulle kunna vara det som likställer hyresrätten med det ägda boendet i skattehänseende. Jag gjorde en liknelse tidigare i mitt anförande med skavsår och skor. Låt mig slutföra den tanken på det här sättet: Bruksvärdessystemet är ett i teorin väl fungerande sätt att nå överenskommelser om hur hyran ska sättas. Problemet när det bara finns ett par skor att tillgå, och de tillverkas i storlek 40, är att de inte passar alla. Hos många är det gott om plats, och i bästa fall funkar det med tredubbla sockar. Men för andra går det inte ens att sätta ned foten. Så är det med bostadsmarknaden. Det finns olika sorters skor och olika sorters fötter. Sådant gör att det skaver och klämmer medan det på andra håll står skor som inte används. Somliga går i trasiga skor – säg vad beror det på – medan andra går barfota. Vi ägnar mycket tid åt att diskutera vad som kan göras för att undvika skavsår men väldigt lite tid åt att analysera varför skon klämmer. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 76 (S) replik: har vi lyssnat på i i talarstolen. Jag kan inte riktigt säga att jag blev mycket klokare på hur resonerar när det gäller hyressättningen, vilken modell han vill ha och hur den ska se ut. Ingen vill ha marknadshyror, har det sagts . Nej, ingen vill ha dem. Alla vet att om man säger så har man inte väljarna med sig i det resonemanget. Det vill de inte ha. Men jag tycker att det tassas runt frågan. har på ett bra sätt försökt beskriva hur begreppsförvirringen bara ökar ju fler från Alliansen som talar om frågan. Jag har hört ett antal olika varianter. fråga var bra. Jag ställer den här eftersom inte har begärt ordet själv. Vad är det ni inte vill införa när det gäller marknadshyror? tar upp en diskussion om om att låga hyror medverkar till bostadsbristen. Jag har ställt frågan tidigare: Jag förstår inte riktigt hur man resonerar när man tänker sig att ju högre hyror desto bättre system. Vart ska de ta vägen som inte har råd att bo kvar i lägenheterna? Vi fick ingen förklaring från som fick samma fråga, och vi får ingen förklaring här heller. 77 (C) replik: Eftersom väljer att upprepa det som har sagt får jag väl upprepa det har sagt, nämligen att tendensen i debatten är att man försöker måla upp en bild, tala om för oss vad vi säger, och sedan angripa bilden. Vi säger att vi inte vill införa marknadshyror, trots att påstår att vi vill det. Jag kanske ska tala lite längre än mina nästa gång så att förstår, men jag tyckte att jag i mitt anförande var tydlig med att det finns brister i den nuvarande förhandlingsmodellen. Men det är den modell vi har, och det är den modellen vi arbetar för. Jag sade också att det är viktigt att parterna tar sitt ansvar för att använda den förhandlingsmodell som finns för att utnyttja möjligheten till en friare och mer flexibel hyressättning. Under mina förberedelser tänkte jag att jag skulle nämna grannkommunen i , , som ett sådant exempel. I har hyresförhandlingarna strandat. De privata fastighetsägarna har varit upprörda och sagt att de inte kan bygga nya bostäder därför att hyresnivån i allmännyttan, Bostad, är för låg. Om detta har de haft svårt att komma överens. finns det en ny modell i . Man säger att man ska ta hänsyn till läge, standard och förvaltningskvalitet vid hyressättningen. Man har också kommit överens om en spridning på 1–i hyreshöjningarna. Jag kan inte kritisera den överenskommelsen eftersom jag tycker att den är bra. Den skapar goda förutsättningar för att investera i bostäder. Men jag konstaterade i mitt anförande – och jag tar stöd av exempelvis – att förhandlingsmodellen i många fall använts på ett felaktigt sätt och därför har skapat en situation där den möjligheten inte finns. Det blir alltså en återhållsamhet på grund av att systemet överanvänds. 78 (S) replik: Vi är flera som har återkommit till frågan, och det har sina skäl. Det råder en oklarhet i vart ni vill ta vägen med diskussionen. Om jag drar ut linjalen utifrån era resonemang kan jag fundera över vart ni är på väg. Vi har varit tydliga med var vi vill vara någonstans. Om detta råder det inget tvivel i den här diskussionen, men oklarheten om vart ni är på väg när man drar ut linjalen blir bara mer intressant. fattade beslut på stämman om att det skulle vara önskvärt med ett större inslag av marknadsanpassning av hyrorna. På vilket sätt vill ni att regeringen ska ta till sig den ståndpunkten? Tycker ni att regeringen är på rätt väg med det beslut som ni fattade på stämman? Är det åt det hållet ni vill gå? Vad är skillnaden på det resonemanget och det som annars benämns marknadshyror? Ni medverkar till att skapa en stor oro bland landets hyresgäster genom att släppa lös dessa diskussioner, som jag inte är riktigt säker på att ni har full kontroll över. Ni verkar vilja någonstans, men ni är inte riktigt säkra på hur diskussionerna ska förpackas så att inte väljarna reagerar mot detta och hyresgästerna känner en djup oro. Det är därför som vi i de rödgröna partierna på flera sätt har tagit upp frågan. Vi vet att diskussionen finns. Ni har försatt er i en märklig situation. 79 (C) replik: