prot · H109120 · 2014-06-05 00:00:00 — Det har i sin tur gett upphov till en stor industri, där vi har sett många dåliga exempel på hur man utnyttjar arbetslösa till att plocka in pengarna och inte ger särskilt kvalitativ hjälp till de arbetslösa. Det är inte så att vi tycker att Arbetsförmedlingen aldrig ska upphandla någonting. har Arbetsförmedlingen upphandlat till exempel olika typer av utbildningar. Skillnaden är den tvångsmässiga ideologiska drivkraften att pressa på en systemförändring som har visat sig vara problematisk och som handlar om att skapa en industri för verksamheten och som har gett effekt. Arbetsförmedlingens förmåga att vara en samordnande myndighet där arbetsförmedlarna får tid och utrymme att hålla kontakt med arbetsgivarna har förändrats till att Arbetsförmedlingen i allt högre grad har blivit en myndighet för kontroll och bestraffning. Det är något som jag vet att många arbetsförmedlare är mycket missnöjda med. Det är situationen. Det jag tar upp här är ytterligare ett problem, nämligen att insynen i en viktig del av den offentliga verksamheten minskar. 118 (M): När jag lyssnar på debatten blir jag helt enkelt lite förvirrad. Den kritik som oftast kommit från Vänstern är att vi har för få arbetsmarknadsutbildningar. är problemet att vi har arbetsmarknadsutbildningar. Jag vill informera om att en av de största aktörerna på den här marknaden är , som är statligt. Den bild som försöker ge är att vi i och Alliansen är för ideologiska. Det är intressant att av en vänsterpartist bli anklagad för att vara det. Om det är någon som är förblindad av ren ideologi i denna fråga är det . Precis som har Arbetsförmedlingen upphandlat de här tjänsterna av företag som haft arbetsmarknadsutbildningar som Arbetsförmedlingen inte själv har. Jag förstår inte vilken spetskompetens Arbetsförmedlingen har i busschaufförsutbildningar som just Arbetsförmedlingen definitivt måste ha hand om. Det är klart att Arbetsförmedlingen inte är det bästa bolaget att utbilda busschaufförer. Det finns andra som är mycket bättre. Det är därför vi har offentliga upphandlingar. Det är därför vi har en öppen insyn. Det är ohederligt att ställa ministern till svars i ett enskilt ärende som vet att hon inte kan gå in i. Det handlar om myndighetsutövning. Det är inte ministern som har bestämt att det ska vara sekretessbelagt. Det är Arbetsförmedlingen som har gjort det. Det är ohederligt också att blanda ihop fas 3 och andra åtgärder som inte har med det här att göra. Det handlar om arbetsmarknadsutbildningar. Det är ett enskilt ärende på ett enskilt företag där en enskild lärare har betett sig svinigt. Då har man i det företaget vidtagit de åtgärder som Arbetsförmedlingen efterfrågar och som eleverna efterfrågar. Det känns som vilda rallarsvingar mot ministern, något som jag tycker är ganska ohederligt. Jag förstår att du har en ideologisk problematik, , med att det finns verksamheter på alla områden som drivs utanför statens ramar. Jag förstår verkligen att du har det, , och det är inget nytt. Däremot är det ganska beklagligt att du gör en politisk poäng av det här enskilda fallet. 119 Arbetsmarknadsminister (M): Låt mig repetera att jag tror att det är viktigt att vi har olika aktörer som arbetar med att få fler jobb vare sig det handlar om arbetsmarknadsutbildningar, som det är naturligt att man upphandlar, eller om rehabiliteringstjänster och aktiviteter som gör att människor kommer närmare arbetsmarknaden. Jag delar inte den syn som har att alla arbetsförmedlare känner sig tvingade och tycker att det är olyckligt att det finns andra aktörer. Jag möter tvärtom många arbetsförmedlare som ser det som ett bra komplement. Det är så det är tänkt att vara. Med tanke på de upphandlingar av olika typer av tjänster som Arbetsförmedlingen har måste både upphandling och kontroll självklart bli bättre. Regeringen har varit väldigt tydlig med det inför Arbetsförmedlingen. Vi ser att offentlig upphandling är besvärlig för många. Det är många myndigheter och andra aktörer som tycker att det är en svår fråga. Det är därför som regeringen menar att kunskapen om effektiva och bra upphandlingar måste förbättras hos myndigheterna men också hos leverantörerna. Därför kommer vi att ge ett större uppdrag att samla det statliga stödet och informationsverksamheten gällande offentlig upphandling hos just . Det handlar om att höja kompetensen i fråga om regelverk, praxis och hur en effektiv upphandling genomförs och även hur man ska utvärdera prestationer inför nästa upphandling. Ofta handlar det om hur man som ett anbud finns, i vilken verksamhet som helst som en myndighet upphandlar, kan hitta kontrollsystem och fånga upp det. Det tycker jag är viktigt. Det är en fråga som regeringen jobbar med. Grunden är att det ska vara rättssäkert och effektivt. I det här fallet, Arbetsförmedlingens upphandlingar, handlar det om att se till att människor kommer närmare jobb. De upphandlingar som Arbetsförmedlingen har med olika aktörer och som vi använder våra gemensamma skattepengar till ska vara så effektiva och bra som möjligt. Man ska naturligtvis inte kränka någon utan i stället matcha och rusta människor till arbetsmarknaden. 120 (V): Jag påpekade varför det här enskilda fallet hade ett mer allmänt och brett intresse. Om vi inte får använda exempel från verkligheten för att belysa verkliga problem kan det hända att man kommer att föra en politik som inte är anpassad för verkligheten. Det har vi sett nu . Det som jag tog upp är några närliggande frågeställningar. Det handlar om vilka rättigheter man har och vilka möjligheter som finns till insyn i de verksamheter som upphandlas. När det gäller arbetsmarknadsutbildningar av olika slag menar jag inte att det nödvändigtvis måste vara Arbetsförmedlingen som lär folk att köra buss. Om vi lägger en massa pengar på en utbildning, och jag menar att det ska finnas mer av arbetsmarknadsutbildningar, är det viktigt att se över möjligheterna till insyn och ge tydliga direktiv som gör att sekretesslagen inte används på ett sätt som får absurda resultat, som att man hänvisar till att företaget skadas, när det finns ett tydligt allmänt intresse av att veta vad företaget har gjort. Det är ett brett och generellt problem. Det andra är att när vi vet att sådana problem finns blir det extra problematiskt när man bygger upp en hel industri, såsom runt fas 3, där insynen kan vara väldigt begränsad och kvaliteten kan vara väldigt dålig men där det är svårt för exempelvis medier att få den nödvändiga insynen i vad som händer med pengarna. Jag har konstaterat att ministern verkar ganska lugn med den situation som råder , och det tycker jag är beklagligt. 121 Arbetsmarknadsminister (M): Jag gör bara en kort reflexion om industri. De allra flesta personer som finns i sysselsättningsfasen är inte på platser där det är många tillsammans, utan det är i civilsamhället och i mindre företag. Jag mötte till exempel i går en kvinna på på . Hon har funnit en plats i ett socialt kooperativ och känner att hon är på väg tillbaka. Jag ser inte det om en industri på något sätt. Jag vill gärna sluta som jag inledde. I grunden handlar det om synen på om vi över huvud taget ska ha privata aktörer i våra verksamheter för att rusta människor tillbaka till jobb. Här har en mer polariserad bild än övriga partier här i . Man kan undra hur det ska gå för Socialdemokraterna och , om de diskuterar de här frågorna, att samsas. Jag uppfattar det som att det finns en öppenhet hos många partier för att vara med när det är goda leverantörer, goda utbildningsanordnare och goda företag som faktiskt gör nytta när det gäller att jobben ska komma fler till del. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2013/14:452 om arbetsvillkoren för vikarier 122 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder för att kommunerna ska erbjuda vikarierna utbildning och fortsatt anställning. Målet för regeringens politik är full sysselsättning. Sedan regeringen tillträdde 2006 har en rad reformer genomförts för att stärka arbetslinjen. Detta har medfört att sysselsättningen har ökat med 250 000 personer. Arbetslinjen ska genomsyra arbetsmarknadspolitiken och är grundläggande för utformandet av en långsiktigt hållbar arbetsmarknadspolitik. Jag kan vidare konstatera att det finns en arbetsrättslig lagstiftning som reglerar till exempel hur länge man får ha ett vikariat innan det övergår i en tillsvidareanställning. Detta är regler som finns till som ett skydd för arbetstagarna och som alla arbetsgivare måste följa. Inom den kommunala sektorn gäller dessutom kollektivavtal som förhandlats fram mellan arbetsmarknadens parter. Parterna har ett stort ansvar för att se till att rimliga arbetsvillkor råder inom deras respektive branscher. Regeringen har gjort omfattande satsningar på utbildning. Målet för regeringens utbildningspolitik är att ska vara en framstående kunskapsnation där utbildningssystemet präglas av hög kvalitet. Regeringen har i vårpropositionen presenterat avsikten att genomföra en satsning för ökad kunskap för stärkt arbetskraft. 123 (S): Jag tackar för svaret, ministern, men jag tycker inte att svaret duger. Bakgrunden till min interpellation är att vi för sedan fick ta del av kommunalarbetarnas artikel om arbetsvillkoren för vikarier. Där framkom att många vikarier får arbeta , och sedan är det stopp. Anledningen är att många kommuner har satt den gränsen för hur länge en person som saknar utbildning får ha ett vikariat. I vissa kommuner får de jobba kvar om de är i sluttampen av sin utbildning. Men i princip är det stopp, tack och adjö. En outbildad vikarie duger dag ett, månad två, och lite till, men duger de inte längre. Man undrar hur de ens kunde duga de . Jag frågade därför ministern om hon kommer att vidta några åtgärder för att kommunerna ska erbjuda vikarierna utbildning och fortsatt anställning. Svaret och förklaringarna från ministern är att målet för regeringens politik är full sysselsättning och att regeringen har genomfört en rad reformer för att stärka arbetslinjen. Ministern säger att sysselsättningen har ökat med 250 000 personer, men då glömmer väl ministern att berätta att befolkning faktiskt har ökat mer än sysselsättningen. Ministern konstaterar också att det finns en arbetsrättslig lagstiftning som reglerar hur länge man får ha ett vikariat innan det övergår i en tillsvidareanställning. Det är en lagstiftning som ska vara ett skydd för arbetstagarna. Visstidsanställningarna har ökat , och inte bara för de outbildade eller bara för vård och omsorg. Det är samma tendens på andra områden. slår den ekonomiska krisen till, men den bidragande orsaken till att visstidsanställningarna har ökat kan nog snarare hänföras till den lagändring som trädde i kraft . Den lagändringen, som ministern hänvisar till, gjorde det möjligt för arbetsgivarna att stapla olika former av visstidsanställningar på varandra, i princip ett, två, tre eller – bara det varierar mellan formerna. Jo, det finns regelverk, men det går att laborera med anställningsformerna hipp som happ och hur som helst. Anställningarna är otrygga, och det är otrygga villkor. Det är utan tvivel så att de otrygga anställningarna har ökat, och de har inte bara ökat utan också blivit mycket längre. är det bara deltid. Jag vill fråga ministern: det så här regeringen hade tänkt sig att ändringen i den arbetsrättsliga lagstiftningen skulle fungera? Om så är fallet undrar jag om den nya lagstiftningen snarare är till för att kunna frisera arbetslöshetssiffror än för att se till att människor får jobb i trygga anställningsformer. 124 Arbetsmarknadsminister (M): Tack, , för interpellationen! Jag delar problembild när det gäller utmaningen för många som finns i kommunernas vikariepooler och arbetar runt om i kommunerna. Jag tycker att man kan ifrågasätta att en person som anlitas inte skulle kunna få en anställning, särskilt när vissa kommuner verkar sätta detta i system. Jag tror också att det finns en viktig poäng i att öka andelen personer med rätt utbildning på många av dessa områden, för man säkrar en ännu bättre kvalitet för brukaren. Det tror jag att alla i grunden vill ha. När det gäller den fråga som tar upp i interpellationen handlar det ytterst om ett ansvar för arbetsgivarna, nämligen alla våra 290 kommuner. De bestämmer både hur de vill organisera sig och vilken kompetensnivå de vill ha på dem som arbetar hos dem. Det är också kommunerna som beslutar vilka villkor som ska gälla, och parterna har såklart ett stort ansvar för hur villkoren ser ut på olika områden. Det är också kommunerna som har verktygen för utbildning i och med att de har komvux. Jag vet att många landsting och kommuner satsar på sin personal för att de de jobbar ska få möjlighet att vidareutbilda sig. Min man är sjuksköterska i läns landsting. Detta var exempelvis en av orsakerna till att han kunde vidareutbilda sig till psykiatrisjuksköterska. Det är så ett gott arbetsgivaransvar ser ut. Man tar ansvar för dem som jobbar och utbildar dem, speciellt kommuner, som i de allra flesta fall har verktyget, nämligen utbildningsansvaret. Den här frågan är stor och viktig för kommunerna, och jag tror att kommuner måste skärpa sig. Vill de vara en attraktiv arbetsgivare har de mycket att arbeta med, både vad gäller att förändra och förbättra arbetsmiljön för kvinnor, som ofta jobbar i de här sektorerna, och vad gäller vilka typer av anställningsvillkor och möjligheter de ger dem som jobbar där. Ska man klara den utmaning som vi ser framöver, med att det behövs många nya medarbetare inom den närmaste tioårsperioden, kommer man att vara tvungen att göra sig mer attraktiv som arbetsgivare. I grunden handlar detta om ett avtal som har. Det handlar om att parterna måste ta ansvar. Men arbetsgivarna måste också göra sig attraktiva. Här tror jag att såväl röda och gröna som blå kommuner har anledning att skärpa sig och göra mer. Det finns många kommuner som gör mycket, men det finns också många kommuner som kan göra betydligt mer. 125 (S): Det är riktigt att jag i min interpellation nämnde de anställda som bara fick vara kvar . Men eftersom ministern i sitt andra inlägg gick utanför det direkta svaret tillåter jag mig också att gå lite utanför interpellationens andemening. Ministern säger att regeringen gjort omfattande satsningar på utbildning och att målet för regeringens utbildningspolitik är att ska vara en framstående kunskapsnation där utbildningssystemet präglas av hög kvalitet. Det håller jag med om. Men det är ett svar som egentligen inte har någon förankring i verkligheten. Är de omfattande satsningar som ministern nämner bara för några? Inte verkar de vara för alla. har ju alla former av utbildningssatsningar minskat. Ni började med att dra ned, fortsatte att dra ned och satsade sedan lite. Faktum är att det finns färre utbildningsmöjligheter nu än när ni tillträdde 2006. Låt mig ta några exempel. Antalet högskoleplatser är visserligen fler, men det är så många fler som söker en utbildning och så många fler som blir nekade. finns det 311 högskoleplatser för 1 000 unga. fanns det 365 platser. Det är en minskning. Hur är det med den kommunala vuxenutbildningen? Har den ökat eller minskat? Hur blir det med yrkesvuxenutbildningen? Har utbildningssatsningarna blivit fler per medborgare? Nej, det kan jag inte se. Då undrar jag om ministern kan se det. Sedan säger ministern att regeringen har i vårpropositionen presenterat avsikten att genomföra en satsning för ökad kunskap för stärkt arbetskraft. Ja, det känns som att ministern vaknar lite i elfte timmen. Har ministern försovit sig? Är det dags att komma med det nu? Vad har ni gjort ? Vi har ständigt sagt att arbetsgivare inte hittar utbildad arbetskraft att anställa. Slutligen: Hur har ministern tänkt sig att alla de vikarier som är outbildade ska få en chans att utbilda sig när ni har dragit ned, och tydligen kommer att dra ned, på utbildningarna framöver? 126 Arbetsmarknadsminister (M): börjar det bli intressant. Hur ska arbetsgivarna hitta utbildad arbetskraft? Ja, hur ska kommunerna hitta utbildade undersköterskor? Kommunerna har just utbildningen till undersköterskor i sin egen hand – den är deras eget verktyg. Det är kommunerna som har ansvar för vuxenutbildning. Kommunerna har det ansvaret och bör ta det. Många gör det, men många kan göra mer. Låt oss också komma ihåg att det aldrig har satsats så mycket resurser på utbildningssystemet som och ges så stora möjligheter för många att läsa. Men återigen: Kommunerna har ett stort ansvar, och även landstingen. var inne lite grann på det här med anställningsformer, och då lät det ungefär som att det hände någonting väldigt speciellt . Men låt oss komma ihåg att fasta jobb är grunden på svensk arbetsmarknad. Det har de varit ; de har legat på av alla anställningar ända . Visstidsanställningar som vikariat – det är en form av visstidsanställning – är en viktig väg in för till exempel unga, som det ger arbetsgivare ett visst mått av flexibilitet och en möjlighet att säkra att verksamheten fungerar. De ska dock självklart inte missbrukas, vilket jag inledde det förra inlägget med. Man kan undra varför inte fler kommuner faktiskt anställer sina vikarier. I svensk lag finns det begränsningar för hur man kan använda vikariat. Dels finns en regel om när vikariat ska övergå till en fast anställning – har man jobbat som vikarie hos samma arbetsgivare ska anställningen gå över i fast anställning. Här införde Alliansen en skärpning 2008, för tidigare låg gränsen . Dessutom finns det fortfarande en företrädesrätt till återanställning, och den gäller om man har haft en sammanlagd anställningstid i samma verksamhet. Därutöver finns möjlighet att reglera de här villkoren i kollektivavtal, och det är därför jag menar att parterna – och – har ett stort och viktigt ansvar när det gäller hur avtalen ser ut. 127 (S): Det är alltså kommunerna och deras utbildning som bär ansvaret, inte ministern och hennes departement. I mitt sista inlägg vill jag belysa alla de olika formerna av visstidsanställning, alltså de som kan staplas på varandra år . De har faktiskt en hel del negativa konsekvenser, och frågan är om de inte är så många att de överväger det eventuella plus de kan ge. Till exempel har vi den visstidsanställdes ständiga oro över morgondagens inkomst, oron över hur schemat blir och i övermorgon och oron över om man kan ta ledigt för att åka på läkarbesök med sitt barn – eller något annat. Det är saker som medför sådan oro att det blir till sjukdom. Det blir ohälsa. Tänk också på den fast anställda personalstyrkan, som ständigt ska mötas av nya arbetskamrater och lära upp dem. Man jobbar kanske dessutom i verksamheter där tryggheten i arbetslaget är väldigt viktig. Hur är det då med arbetsmiljön – blir den bättre eller sämre? Får de tillfälligt anställda gå arbetsrelaterade utbildningar och utvecklas? Hur är det med vårdtagarens eller brukarens möte med alla nya ansikten hos vårdarna? Hur är det med kvaliteten? Tror ministern att alla dessa tidsbegränsade anställningsformer gör verksamheterna och arbetsmiljön bättre? Och, slutligen: Hur påverkar detta jämställdheten i arbetslivet? 128 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för debatten. Jag tror att den är viktig, och som jag sade tror jag att det finns ett stort behov av att 290 kommuner funderar över sin arbetsgivarpolitik. Jag tror också att det är viktigt att tillsammans med de fackliga organisationerna diskutera hur vi förbättrar både arbetsmiljö och villkor. Det är nämligen en fråga för arbetsgivarna att se till att göra sig attraktiva och vara anständiga arbetsgivare. Slutligen vill jag bara kommentera att det är över en kvarts miljon fler som har ett jobb att gå till. vill gärna hävda att det bara har skett av sig självt, men så ser det ju inte riktigt ut runt om i världen. Det sker inte av sig självt. Befolkningen växte av , men jobben kom inte i särskilt stor utsträckning. Vi har haft en tuff kris. Jag skulle rekommendera att kanske flyga ned till och besöka . Där har befolkningen ökat ganska ordentligt, men man har tappat tre miljoner jobb – precis som vi tappade 500 000 jobb i 90-talskrisen. Jobb växer inte till och fram av en slump, utan det handlar om en tydlig jobbpolitik där man har ökat arbetskraften och inte gömmer och glömmer människor utan ställer människor närmare arbetsmarknaden. Många har också kommit i jobb. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellationerna 2013/14:456 och 458 om bristen på åtgärder för att mildra ungdomsarbetslösheten 129 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag är nöjd med situationen för våra arbetslösa ungdomar och varför jag inte lägger fram några förslag till åtgärder för att komma till rätta med ungdomsarbetslösheten. har frågat mig hur hög ungdomsarbetslösheten ska bli för att regeringen ska vara beredd att öka stödinsatser för unga. Jag svarar på båda interpellationerna i ett sammanhang. Målet för regeringens politik är full sysselsättning. Alla som vill och kan ska ha ett jobb att gå till. För att jobben ska bli fler och komma fler till del krävs en politik som bidrar till att det skapas fler jobb inom alla branscher på arbetsmarknaden. Regeringen har genomfört omfattande åtgärder för att fler ska få jobb och för att förbättra matchningen. I budgetpropositionen föreslogs åtgärder för för tillväxt och jobb, för att motverka att arbetslösheten biter sig fast. Regeringens reformer har bidragit till att sysselsättningen ökat med över 250 000 personer . har arbetskraften ökat ännu mer. Det är alltså fler som har fått ett arbete men även fler som aktivt söker arbete och därmed står närmare arbetsmarknaden. För att rusta dem som står längst från arbetsmarknaden har regeringen tidigare satsat betydande resurser på att förbättra aktivitetsnivån och kvaliteten i jobb- och utvecklingsgarantin. Detta har bland annat resulterat i fler arbetsplatsförlagda aktiviteter som ökar möjligheterna för deltagarna att lämna garantin för ett jobb. Vidare har det särskilda anställningsstödets maximala längd förlängts med , och det förstärkta särskilda anställningsstödet för personer i sysselsättningsfasen har permanentats. Regeringen har också tillfört medel för 1 000 nya utvecklingsanställningar inom för personer med nedsatt arbetsförmåga som befinner sig i sysselsättningsfasen. Där ska ungdomar prioriteras. Satsningar innebär också att möjligheterna till programinsatser i sysselsättningsfasen har permanentats. Sammantaget har regeringens satsningar på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden lett till att vi har bland den lägsta andelen långtidsarbetslösa i hela EU. Det är fler unga som arbetar, och sysselsättningsgraden är högre än 2006. Men ungdomsarbetslösheten är trots detta en utmaning för och har varit det . Det må stämma att antalet unga personer i sysselsättningsfasen har ökat, men å andra sidan utgör de en ytterst liten andel – enbart . Dessutom kan det konstateras att antalet unga som varken studerar eller arbetar har minskat och ligger på en låg nivå jämfört med i många andra länder. För att skapa fler och bredare vägar in på arbetsmarknaden för unga införde regeringen ett statligt stöd för anställningar med yrkesintroduktionsavtal. Regeringen föreslog vidare i budgetpropositionen fler åtgärder för att förbättra såväl den skolförlagda yrkesutbildningen som lärlingsutbildningen. Alla ungdomar kan få förmedlingsstöd i arbetslöshet i form av bland annat väglednings- och matchningsinsatser. Arbetsförmedlingen har och beräknas få extra resurser för detta ändamål för åren 2013–2016. Unga som saknar avslutad gymnasieutbildning kan också redan från dag ett i arbetslöshet ta del av studiemotiverande utbildning. Satsningarna bedöms sammantaget ge fler vägar till studier och arbete för ungdomar. 130 (S): Ingen endaste ung människa ska behöva starta sitt vuxna liv i arbetslöshet, och än mindre fastna i fas 3. Så är det dock : Unga människor fastnar i fas 3 i stället för att få stöd och hjälp .