prot · H109108 · 2014-05-07 00:00:00 — Det går att läsa tidningen och också förstå sammanhangen bra, hur ärenden hanteras och hur beslutsprocesser i ser ut. I andra sammanhang diskuterar vi behovet av att utveckla demokratin, att se till att människor röstar och att folk ska känna sig delaktiga i det som händer i samhället. Då är det faktiskt väldigt viktigt att ha en facktidning som har den här speciella inriktningen och profilen. Gemene man läser förstås inte Riksdag & Departement. Men många andra gör det, och frågor som lyfts upp där kommer sedan in i andra medier. Andra tidningsredaktioner är en väldigt viktig måltavla för tidningen . Därför tycker vi att det är olyckligt att tidningen läggs ned. Ekonomiska argument har lyfts fram ibland, och det är i det stora sammanhanget ganska lite pengar om man tänker på vilken demokratisk utväxling man får av det här. Innan jag fick det här uppdraget och hamnade i 2010 var jag ersättare i . Under den tiden fick jag tidningen , och jag vet att många får väldigt mycket information den vägen. Det var ett alldeles utmärkt sätt för oss – det kunde vara möjligt att vi skulle hoppa in här om någon blev sjuk – att hålla oss ajour med vad som hände. Jag märkte också att det var en tidning som hade mycket genomslag i kommuner och i landsting, som också ska hantera och försvara den demokratiska processen och vårt demokratiska system. Det är en mycket viktigare tidning än man kan tro om man bara tittar på antalet prenumeranter. Läsarna är också många fler. Det finns också med i de underlag som har varit uppe i riksdagsstyrelsen. Summa summarum: Jag yrkar bifall till den reservation som jag står med på, det vill säga reservation nr 1. 152 i (S): Jag vill börja med att säga att Riksdag & Departement är en bra och upplysande tidning. Det har varit många och långa diskussioner om tidningens framtid inom vårt parti. Vi har sett att antalet som läser, även om det är betydligt fler än de som prenumererar, har minskat. Vi har också sett att kommuner väljer att inte prenumerera för sina förtroendevalda. Prenumerantstocken har gått ned ganska avsevärt. Dagens teknik ger många andra möjligheter att ta del av vad som händer i , i regeringen och i EU. Fördelen med tidningen har varit att den har samlat alla upplysningar och händelser på ett och samma ställe. Men är våra medborgare väldigt hemma på att söka information, och man nöjer sig inte med att ta del av det på ett ställe. Man söker och läser på olika ställen. När tidningen startade uttryckte KU bland annat att det otvivelaktigt fanns ett behov av fortlöpande och mer fyllig information om och dess verksamhet än vad som gavs och kunde fås på annat håll. har vi en annan möjlighet att fylla detta behov via internet, hemsidor, andra webbplatser och andra medier. Det var dock inte utan vånda som vi från Socialdemokraterna tog beslutet att ställa oss bakom en nedläggning av tidningen. i – det börjar bli ganska många nu – har jag, på alla sätt jag har kunnat, värnat om mångfald bland medier och arbetat för att skapa större möjligheter och förutsättningar för tidningar att starta och öka i volym. Att nu vara med och ta beslut om nedläggning av vår egen tidning känns inte riktigt bra, men ibland hinner verkligheten i fatt. Den viktigaste frågan blev att ställa sig: Hur ska så många som möjligt, på ett lättförståeligt sätt, få veta vad som händer i och i EU? Efter mycket diskussioner, mycket påtryckningar på arbetsgruppen och mycket information i tror vi att kan fylla denna funktion om mer redaktionell bearbetning av texterna sker och om ger ut ett redaktionellt nyhetsbrev, förbättrar sökfunktion och gör andra förändringar som man har aviserat och som underlättar att hitta relevant information. Det räcker inte, som det har varit innan, med en rubrik och en länk till utskottets betänkande. I utskottets utlåtande har vi också tagit upp frågan om arkivering. Det är många som forskar i demokrati och politiska beslutsprocesser som har haft god hjälp av tidningens arkiv. Det är viktigt att den frågan får en lösning. Vi tycker också att bör överväga frågan om att söka utgivningsbevis för hemsidan. Det ger ett starkare skydd och möjligheten att ha en självständig publicistisk ställning inom ramen för uppdraget. Tidningen har haft en redaktionell policy som fastställdes av riksdagsstyrelsen. Tidningen ska svara för den samlade informationen om den statliga politiska beslutsprocessen i . Det är huvuduppdraget. I den redaktionella policyn anges bland annat att tidningen ska vara partipolitiskt neutral och ha en självständig publicistisk ställning inom ramen för sitt uppdrag och sin redaktionella policy. Innehållet ska vara opartiskt, sakligt, relevant, korrekt och icke-kommenterande. Det är alltså egentligen allt som en hemsida oftast är . Vi kan se en komplikation med att ha en självständig publicistisk tidning utan ett granskande, analyserande och icke-kommenterande uppdrag men också att ha journalister som begränsas, enligt min mening, i sitt journalistiska granskande uppdrag och som får sin lön av den som de är satta att rapportera om. Vad allmänheten och medborgarna behöver mer av är tidningar som granskar, analyserar och följer upp de beslut som och fattar och som ser vad besluten får för konsekvenser. Jag hoppas att någon annan tidning kan fylla det eventuella tomrum som uppstår efter Riksdag & Departement och kan använda sin publicistiska frihet till att följa vad som sker i . Det är många medier som gör det , men enligt min uppfattning behöver vi många fler även om de inte kan använda sig av namnet Riksdag & Departement. Som sade har vi inte, när vi lämnat ifrån oss tidningen, något servitut på den. Från Socialdemokraterna tog vi ställning för att inte sälja tidningen, bland annat på grund av den starka anknytning till som namnet har. Enligt de utredningar vi fått fanns det många frågor som skulle ha krävt en lösning, exempelvis gällande den ekonomiska övergången. Jag tror inte alls att det var tal om att ekonomin satte käppar i hjulet. Vi har inte fört någon diskussion om att nedläggningen skulle vara en ekonomisk fråga. Däremot är det fråga om rättigheter och om personal, att säkra den fortsatta utgivningen om vi skulle sälja tidningen. Det skulle också handla om villkor i överlåtelseavtalet vad gäller tidningens omfattning och inriktning. Vi skulle vara tvungna att noga överväga vilka krav vi faktiskt kunde ställa för att säkerställa att namnet inte används på ett olämpligt sätt. I diskussionen om dessa överväganden fann vi att försäljning inte var ett bra alternativ. Men jag håller med om att det hade varit bra om alternativet på hade varit på plats fullt ut. Det är inget roligt beslut att lägga ned en tidning, men jag tror att det kan bli bra med en väl utbyggd webbplats. Med det yrkar jag bifall till utskottets ställningstagande och avslag på motionerna. 153 (MP) replik: I betänkande står det att det kan diskuteras om inte en ansökan om utgivningsbevis för webbplats bör ges in till berörd myndighet. Det är också enligt utskottet angeläget att klargöra hur frågan om arkivering av informationen på webbplatsen ska lösas. Vad jag har förstått kommer inte att utse någon ansvarig utgivare utan anser att det bör fungera som det gör med hemsidan. På vilket sätt anser Socialdemokraterna att det som KU:s majoritet skriver i betänkandet om utgivningsbevis har tillgodosetts? Som jag sade i mitt anförande är inte namnet Riksdag & Departement skyddat. Det innebär att egentligen vem som helst kan starta en tidning och använda sig av det namnet. Hade det inte varit bättre att i ordnade former se till att någon drev vidare tidningen? 154 i (S) replik: Att vi inte skrev skarpare i förslaget från KU beror på att frågan som vi arbetade med var om vi skulle lägga ned tidningen eller inte. Vi ansåg inte att vi i det läget kunde gå in och tala om vad som skulle hända med . Däremot har vi haft bra diskussioner med riksdagsdirektören. Vi har kunnat framföra våra synpunkter. Vi har fått ett fullvärdigt underlag, tycker jag, där man presenterat de förstudier och rapporter som gjorts liksom de tankegångar man haft. Sedan har vi fört diskussioner med vår representant i arbetsgruppen och då varit överens om att vi från vår sida ville försöka lyfta upp och driva frågan om ansvarig utgivare. Hur ställningstagandet därefter blivit i riksdagsstyrelsen och i gruppledarkretsen kanske vet bättre än jag. Vi tyckte att det var viktigt, och vår representant i arbetsgruppen har också fört fram det. Jag ser kanske inte att frågan slutgiltigt är avgjord. 155 (MP) replik: Jo, det är nog så att om vi fattar beslutet kommer vi att ha en hemsida med ett nyhetsbrev, men det kommer inte att finnas en publicistisk verksamhet så som det var när det fanns en redaktion. För att det skulle ha blivit en lösning med ansvarig utgivare och redaktion hade vi i så fall fått ha en webbredaktion, men det alternativet har ingen drivit. Vi förde fram det som en möjlighet, liksom vi sade att det var möjligt att sälja tidningen. Jag beklagar verkligen att man inte har värnat den typen av journalistisk granskning. Jag tror inte att andra medier bara kan plocka upp den handske som tappas. Jag anser att det finns skäl att överväga möjligheten av en webb som fungerar på ett redaktionsmässigt sätt, och jag hoppas att ni från Socialdemokraterna vill utveckla den granskande journalistiken vad gäller . 156 i (S) replik: säger granskande journalistik. När jag läst alla de förbehåll som tidningen haft har jag sett att de inte har haft något granskande uppdrag. De har haft en icke-kommenterande funktion. Uppdraget har varit att på ett samlat sätt sprida information om den statliga politiska beslutsprocessen i . Det är alltså ett informationsuppdrag, inte ett granskande uppdrag, inte ett kommenterande eller analyserande uppdrag. Den varan tycker jag att vi verkligen behöver mer av i . Information kan man både skapa och få på annat sätt. Jag håller med om att när man har en ansvarig utgivare och ett utgivningsbevis för en hemsida har den som är ansvarig utgivare mycket större möjligheter, mycket större frihet. Men då får man se över också det uppdraget. Kombinationen med en ansvarig utgivare har egentligen inneburit att de varit väldigt bakbundna. 157 (M): Under de som Från riksdag och departement, som tidningen från början hette, existerat i dess nuvarande form har den fyllt en utomordentligt viktig funktion. Det fanns en publikation även tidigare. Den gavs ut av och hette . Riksdag & Departement har berättat om och kommenterat vad som har hänt och vad som varit på gång i riksdag och regering. Den har förmedlat viktiga personnyheter, och kom uppdraget att utvidgas med bevakning av EU och lagstiftningsprocessen där. Allt detta är fortfarande viktiga bevakningsområden, det är vi helt överens om, och det är inte det frågan gäller. Det är bara det att på dessa har landskapet runt om Riksdag & Departement förändrats dramatiskt, inte minst medielandskapet. Låt mig i all korthet påminna kammaren om hur medielandskapet i såg ut /76, när tidningen började ges ut. Vi hade två statliga tv-kanaler. Jag kommer från , så vi hade tre, för vi hade även en statlig dansk kanal som sände tecknad film en gång , inte bara som svensk tv gjorde. Vi hade tre statliga radiokanaler – en där det pratades, en där det spelades allvarlig musik och en där man samlade allt det andra. Vi hade ett stort antal dagstidningar – ovanligt stort per capita; det har vi för övrigt fortfarande. De hade politisk färg från höger till vänster och var ofta inte bara politiska på åsiktsplats utan också på nyhetsplats. Vi hade magasin av olika slag med glesare utgivning, vecko- eller månadsutgivning. Somliga av dem hade något slags samhällsbevakande inriktning, men de flesta hade det inte. Ja, vi hade kortvågsradio också. Några sysslade med sådant. Vi hade ingen fristående radio och ingen fristående tv, närradiosändningar kom i gång i liten skala , och internet var inte ens en glimt i öga . Det är svårt att med några få ord beskriva vilken revolution som skett på medieområdet , så det tänker jag inte ens försöka göra, men jag konstaterar att där det fanns två, tre, fyra nyhetskällor finns det tusentals. Där dagens nyhet verkligen var dagens nyhet, till dess att nästa dags tidning kom ut, har vi nu nyhetssajter, bloggar och sociala medier som uppdateras . Vi har tillgång till nyheter från en oändlig mångfald av källor, och vi har tillgång till dem . Skillnaden mellan dagens situation och 70-talets är obeskrivligt stor. Det betyder även att informationen från riksdag och departement är mycket mer omfattande än tidigare och att den är mer lättillgänglig. Men, frågar man sig, har då inte – precis som vilken annan organisation som helst – ett ansvar för att upplysa om vad som händer i huset? Jo, det är fullständigt självklart. Det är ingen som har ifrågasatt det. I den kommunikationsstrategi som tagit fram och arbetar efter görs detta väldigt tydligt: ska aktivt arbeta för en ökad tillgänglighet till och insyn i och arbete och beslut. Informationen ska vara öppen, trovärdig, begriplig, användbar, planerad och tillgänglig. Målen för den externa kommunikationen är att bidra till ett högt förtroende för riksdag som institution, att främja insynen i arbete och beslut och att öka intresset för och kunskapen om arbete och beslut. Kommunikationsstrategin kompletteras av olika riktlinjer och andra vägledande dokument. Kan man då överlåta den här informationen helt till externa nyhetsförmedlare? Nej, och det är inte heller det som är meningen. Det är bara det att informationsinsatserna inte längre kommer att ske genom en av utgiven papperstidning. Skälen till detta är delvis ekonomiska – men bara delvis. Riksdag & Departement är en dyr historia. Kostnaderna ökar och intäkterna minskar, precis som fallet är för nästan alla papperstidningar i landet. Detta illustrerades så sent som när senaste siffror publicerades. Som alla som använder skattepengar måste vi fundera på om vår användning av dem är den allra bästa. Det finns dessutom – och det är egentligen viktigare här – en paradox i det faktum att själv är uppdrags- och arbetsgivare för en tidning som inte bara har ett informationssyfte utan också har tagit på sig ytterligare en uppgift, nämligen att granska och analysera. Vi menar att den sortens fördjupad granskning nog inte bör betalas och arrangeras av den som ska granskas. arbetar just nu med att utveckla sin webbplats för att bereda plats för väldigt mycket av det som rymts i Riksdag & Departement. I det arbetet ingår att stärka det redaktionella arbetet, även om det inte kommer att få samma omfattning som det redaktionella materialet haft i Riksdag & Departement. uppgift har här inte varit att organisera informationsverksamhet. uppgift i detta sammanhang har varit att säga ja eller nej till försäljning respektive nedläggning av Riksdag & Departement. Vi hade mycket väl kunnat tänka oss en försäljning. Av olika skäl gick inte det. De flesta av de skälen är sådana att vi inte kan tala om dem, eftersom det finns sekretessbelagda uppgifter. Det fungerade inte, och därför menar vi att det enda rimliga alternativet är nedläggning och sedan uppbyggnad av en ny och fungerande informationsverksamhet. Precis som gjorde vill jag påminna om de två medskick – det heter ju så – som finns i betänkandet. Det ena rör frågan om utgivningsbevis och ansvarig utgivare, som vi tycker att man bör fundera över. Det andra handlar om den viktiga arkivfrågan, som måste lösas. Det måste finnas en funktion där gammalt material arkiveras, så att det är lättillgängligt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 158 (MP) replik: Vi har hört att det finns medskick om hur man ska organisera detta när man lägger ned tidningen och att KU har haft i uppdrag att säga ja eller nej till försäljning respektive nedläggning. Men varför är då en webbtidning ett sämre alternativ än att lägga ned tidningen? Har man diskuterat detta inom ? Jag ställde samma fråga till Socialdemokraterna tidigare: På vilket sätt anser ni inom att man har tillgodosett de medskick som gjorts när man tar ställning till att lägga ned tidningen? Förutsättningen för att lägga ned den är att medskicken ska fungera, däribland detta med arkivplatsen, som nämnde i sitt anförande. 159 (M) replik: Som jag sade har vårt uppdrag varit att ta ställning till förslaget om nedläggning. Vårt uppdrag har inte varit att tala om för hur informationen ska organiseras. Vi kan i detta sammanhang komma med förslag på saker som vi tycker bör finnas med i processen, men det är inte vår sak att avgöra hur detta ska skötas. Vi tycker att det vore bra – och där är utskottet enigt – med utgivningsbevis och ansvarig utgivare. Det säger vi också. Vi tycker att arkiveringsfunktionerna är viktiga och måste fungera. Det säger vi också i betänkandet. Hur sedan kommer att organisera informationsverksamheten är inte vår sak att ta ställning till. Det pågår ett arbete med att utveckla webbplats. Det har kommit mycket långt, enligt den information vi har fått. Jag vill inte förutskicka hur det kommer att se ut. Det tror jag inte att kan göra heller. Men precis som sade hyser vi stort förtroende för och förmåga att fortsätta med en informationsverksamhet med hög kvalitet och hög integritet. 160 (MP) replik: Jag tackar för det svaret. Men den principiella frågan handlar om hur man ser på uppdraget. Vi har en tidning som är välfungerande. Det vi gör nu är att lägga ned den tidningen innan vi har ett alternativ på plats. kanske man skulle kunna ompröva frågan om att ha en webbtidning. Men det är inte samma sak som att ha en informationskanal med nyhetsbrev. Även i valet av vad som ska finnas med i nyhetstidningen blir det någon form av publicistiskt val. Men det är inte samma sak som att ha en granskande och analyserande redaktion. Vi har också haft ett väldigt stort värde i att ha samlad information i detta mediebrus. Ja, medielandskapet ser verkligen annorlunda ut. Riksdag & Departement har fyllt en viktig funktion. Där har man haft nyheterna samlade. Därför har tidningen haft ett väldigt stort värde. Det kommer nog inte hemsida att kunna klara vad gäller EU-information kopplat till de nyheter som funnits i tidningen. Jag beklagar verkligen att vi inte kunde enas om en försäljning alternativt en webbtidning. Jag hoppas att är beredda att ompröva sitt beslut för att senare kunna tänka sig att göra en webbtidning. Är det möjligt att man kommer att pröva det inom ? 161 (M) replik: Den frågan tror jag inte att ens föreställer sig att jag ska kunna svara på. Jag finner på sätt och vis den nostalgiska omfamningen av en papperstidning lite rörande. Är det plattformen och formatet som är det viktiga? Är det inte snarare innehållet som är viktigt? Är det väsentliga det faktum att den ges som papperstidning eller webbtidning, snarare än det som finns i den? Jag föreställer mig att menar en webbtidning som ser ut ungefär som papperstidningen, för det är det vi brukar mena när vi talar om webbtidningar. Som sade finns det i Riksdag & Departements uppdrag egentligen inte någonting som tydligt säger att man har ett ansvar för analys och fördjupning, utan det handlar om information. Sedan kan vi tycka att det är bra att man har fördjupat detta uppdrag och att man har haft redaktionella ambitioner utöver ren informationsspridning. Men faktum är att man kan fylla de funktionerna på annat sätt. Jag är lite bekymrad över föreställningen att detta inte går att lösa på en webbsida. De allra flesta stora myndigheter, organisationer och företag löser sina informationsbehov på ett utomordentligt sätt utan att ge ut papperstidningar. Jag har väldigt svårt att se att inte riksdag skulle kunna göra samma sak. 162 (FP): Vilken informationsverksamhet ska ett parlament ha när det gäller den egna verksamheten? Det är den grundläggande frågan, som vi har att ta ställning till just . Kan ett parlament ge ut en daglig tidning eller en veckotidning? Ja, det kan man besluta om. Kan man ha andra former än tryckta medier? En gammal tidningsgubbe som jag rörs nästan till tårar över att papperstidningen nu är väldigt populär. Det var inte bara så när Arbetet fanns. Man kunde både läsa den och slå in fisk i den. Det var ett starkt argument. Men, herr talman, att ett parlament ger ut en egen tidning som innehåller information – och plattformen, som säger, är inte det viktiga – är naturligt. Det är en del av ett viktigt uppdrag att vi ska informera från parlamentet om demokratins olika delar. Det är en viktig uppgift. Men sedan kommer frågan om det redaktionella programmet. Ska det också innefatta reportage, begränsningar i reportage och så vidare? Står detta i överensstämmelse med grundlagen, där ansvarig utgivare ensam tar ställning till vilket innehåll en tidning ska ha? Detta är inte löst och har inte varit löst för denna tidning, liksom inte heller för många facktidningar eller fackliga tidningar och så vidare. De här frågorna står ofta i konflikt med varandra. Ägaren förväntar sig en viss form av information. Jag har viss erfarenhet från pressen. Jag har till och med varit med och lagt ned och räddat andra tidningar, till och med i , från nedläggning i andra sammanhang. I finns det en god tillgång till information om politiken. Dagens Politik finns . Däremot finns tidningen . Vi har de politiska partierna. Jag har varit chefredaktör för – det liberala nyhetsmagasinet. Vi har Aktuellt i politiken och Miljömagasinet, som jag samarbetade mycket med . Och vi har Kristdemokraten. Det har varit lite sämre med och , som inte har haft motsvarigheter till dessa. Man kan fråga sig: Kan dessa tidningar ersätta, tillsammans med dagspressen i övrigt, sjudagarsutgivna tidningar, Aktuellt i politiken? Nej, inte på det sättet, men det skapas nu ett utrymme för att informera på samma sätt. Jag har suttit i den arbetsgrupp som har arbetat med hur man skulle kunna göra egen informationsavdelning mer tillgänglig för allmänheten. Det finns många olika uppslag. Men vad som kommer att saknas – och jag tycker att det är korrekt i förhållande till andra tidningar som jag räknade upp nu – är reportageinslaget. Jag menar att inte ska syssla med det. Det tror jag är klokt. Det lämnar ett utrymme. Det handlar också om det andra förhållandet: att det har tagits in annonser i en myndighetstidning. Det är inte helt lätt för andra tidningar att bära den situationen. De konkurrerar med en myndighetstidning som också får statliga anslag. Jag stöder detta, även om det blöder i hjärtat att lägga ned en papperstidning. I det här fallet måste nog beslutet bli detta. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 12 § Lag om beslut i särskilda regeringsärenden betänkande 2013/14:KU38 Lag om beslut i särskilda regeringsärenden (prop. 2013/14:179) föredrogs. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) 13 § Ändring av statistiksekretessen betänkande 2013/14:KU39 Ändring av statistiksekretessen (prop. 2013/14:162) föredrogs. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 14 § Beslut om ärende som slutdebatterats MJU21 Livsmedelspolitik Punkt 1 (Vildsvinsprodukter) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 286 för utskottet 19 för res. 1 44 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 94 S, 98 M, 21 MP, 17 FP, 19 C, 19 V, 18 KD För res. 1: 1 S, 18 SD Frånvarande: 17 S, 9 M, 4 MP, 7 FP, 4 C, 2 SD, 1 KD (S) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 8 (Märkning av salt, socker och fett) 1. utskottet 2. res. 7 (S, V) Votering: 192 för utskottet 115 för res. 7 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 M, 21 MP, 17 FP, 20 C, 18 SD, 18 KD För res. 7: 96 S, 19 V Frånvarande: 16 S, 9 M, 4 MP, 7 FP, 3 C, 2 SD, 1 KD