prot · H20920 · 2014-11-12 00:00:00 — Gymnasieskolorna får tillgång till den akademiska världen, vilket kan leda till höjd status. Det blir lättare att ta del av modern skolforskning. Regionens gymnasieskolor kommer närmare varandra. För högskolan innebär det en bättre rekryteringsbas och att det blir lättare att nå ut med adekvat information. Sammantaget innebär detta att staten måste ta ett fastare grepp om den svenska skolan. Jag tror att vi måste söka ett svar på hur vi bäst får balans mellan stat och kommun i hur vi styr skolan. Det tror jag är oerhört viktigt, och det behöver utredas. Jag vill avsluta, herr talman, med en retorisk fråga. Jag hinner inte utveckla den närmare. Lärarnas nuvarande arbetstidsavtal, ferieavtalet på varav tio timmars förtroendearbetstid – är det kanske en kvarleva från en svunnen tid? 364 (MP): har fått hård kritik för undermålig modersmålsundervisning. Kritiken kommer från , som granskar hur lever upp till de konventioner om mänskliga rättigheter som vi har undertecknat. Det är allvarligt, inte minst när det handlar om undervisning i de nationella minoritetsspråken samiska, finska, tornedalsfinska eller meänkieli, jiddisch och chib. Det här är mycket allvarligt. Bara runt hälften av de elever som är berättigade till det får modersmålsundervisning. Mindre än hälften av alla lärare som undervisar i modersmål har en pedagogisk högskoleexamen. Faktum är att det inte ens går att få lärarlegitimation som just modersmålslärare. I många fall är det svårt att hitta modersmålslärare. Undervisningen sköts alltså av personer som saknar såväl språkutbildning på högskolenivå som lärarutbildning. Dessutom blir undervisningstiden i genomsnitt för de elever som väl får undervisningen. Man menar att det lämnar eleverna med en språkkunskapsnivå motsvarande en tioårings. Det här är slöseri. Det är slöseri med resurser hos de flerspråkiga människor som vi har i . Det talas många språk i svenska hem, och vi riskerar att tappa bort de möjligheter som det öppnar för. Det handlar om handel och om utbyten i utbildningsväsendet. Men framför allt drabbar detta de barn som tappar ett av sina språk. Det är en identitetsfråga, men det är också en ekonomisk resursfråga för samhället. som man införde extrapoäng för studier av moderna språk på gymnasiet lämnade den tidigare regeringen modersmålsstudier på en lägre meritnivå. Man värderar alltså språkkunskaper i till exempel tyska högre än modersmålskunskaper i samiska eller kinesiska. Detta är helt orimligt ur alla objektiva perspektiv. Ska vi värdera språkkunskaper måste vi också premiera dem som väljer att ta sitt modersmål till en nivå där de kan utbilda sig på högskola med det och arbeta med det, inte bara prata vid köksbordet. Jag har stora förhoppningar om att den nytillträdda socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen kommer att lyfta fram de här frågorna. Det gör mig väldigt glad att utbildningsminister nämner modersmålslärarna, både här i kammaren och i budgeten, som en av de yrkeskategorier som behövs när vi ska se till att ha mer personal i svensk skola. Det tycker jag är mycket viktigt. Jag säger inte att den tidigare regeringen inte gjorde någonting, men när ambitionsnivån är att utbilda tolv nya lärare i nationella minoritetsspråk – tolv personer – lämnar det mycket övrigt att önska. Jag ser fram emot de fortsatta diskussionerna i ämnet i kammaren. 365 (FP) replik: Ett av de få områden där vi aktivt har tyckt lika eller åtminstone snarlikt mellan och gäller just synen på språk och nationella minoriteter. Jag är som folkpartist stolt över att ha tillhört en regering som aktivt har jobbat med lagen om nationella minoriteter, som nämner speciellt. Jag håller med om att det är problematiskt när det gäller modersmålsundervisningen, men det är inte lätt. Det är ont om behöriga lärare, och det är väldigt få sökande till institutionerna på högskolan. Jag har en fråga till . Det var ni tillsammans med , som röstade igenom krav på lärarlegitimation för de här lärarkategorierna, som modersmålslärarna, trots att det är näst intill omöjligt att få tag på behöriga lärare i de ämnena. Det gäller inte minst chib, som är ett nationellt minoritetsspråk. 366 (MP) replik: Jag respekterar och tidigare integrationsminister engagemang för frågan om nationella minoriteter. har vi bevittnat hur den tidigare utbildningsministern, folkpartisten , helt sköt ifrån sig ansvaret för modersmålslärare. Han hänsköt ansvaret till minoriteten. Som om det skulle vara mitt ansvar som förälder att bli matematiklärare för mina barn menade han att mitt ansvar vore att bli lärare i mina barns modersmål. Men det är samhällets ansvar, och det ansvaret tog inte när hade den möjligheten. Man hade målet om tolv utbildade lärare i några av minoritetsspråken. Det är en start – jag medger det. Men ambitionsnivån är låg. Och det går inte att hänskjuta frågan till minoriteterna själva. 367 (FP) replik: från svarar inte på min fråga. Ingen politiker kan tvinga någon student att läsa en viss inriktning eller ett visst program. lade ändå pengar på språkinstitutionerna, därför att vi tyckte att det var viktigt med nationella minoriteter. Men ni införde genom ett beslut här i kammaren ett krav på lärarlegitimation för lärare i chib, finska och vad det kan vara, medvetna om att det är näst intill omöjligt att få tag på sådana . Hur kunde ni gå med på ett sådant beslut? 368 (MP) replik: Jag tycker att det är självklart att vi ska ha lika hög ambitionsnivå när det kommer till utbildade lärare i modersmål som i matematik. Därför är det viktigt att det ska gå att få lärarlegitimation också för modersmålslärare. På det sättet höjer vi också kraven på oss själva att se till att vi har utbildade modersmålslärare. Jag förstår att det inte kommer att gå över , och det förstår naturligtvis alla andra partier som är för lärarlegitimation för alla lärare. Men vi måste lägga ribban. 369 (S): Herr talman, ledamöter, de tappra själar som fortfarande finns kvar här! Att ha en välutbildad befolkning är grunden för välstånd. Skolutbildning är en av de viktigaste faktorerna för högre livskvalitet. Utbildning är en framtidsfråga för , men det är också en lika viktig fråga här och . Kravet på utbildning ser vi ökar i samhället . Grunden för utbildningen är att barn lär sig läsa, att de kan förstå innehållet i texter. Läsning är nyckeln till den fantastiska värld som finns i det skrivna ordet, den värld som kan utveckla fantasin och ge kunskaper av oanade mått och som också kan stimulera vetgiriga och lärandehungriga barn. Läsinlärning tycker jag är en av skolans viktigaste uppgifter. Därför är det så viktigt att satsa på de små barnen. Se till att de får det stöd de behöver! De ska knäcka läskoden och lära sig förstå innehållet i textmassor. I har vi haft en tradition av att vänta och se när barn inte har velat lära sig läsa eller när de har haft svårigheter. Man har ibland sagt att det är en mognadsfråga, att det kommer. Men det enda som kommer är att barnen kommer efter i sin inlärning. Man kan se att samhället i stort har förändrats. När jag var barn läste vi serietidningar och flick- och pojkböcker, och grannskapets alla unga lånade mellan varandra. är det helt annorlunda. Då hade vi inte så mycket konkurrens från video, dvd, streamade filmer och dataspel. Den teknikinvandring som har skett har förändrat barnens exponering för det skrivna ordet. läser inte barnen på sin fritid på samma sätt. Barnprogrammen är inte textade. De filmer som de ser är inte textade. Dataspelen har inga stora textmassor. Skolan måste alltså kompensera för det på något vis. Men lika viktigt är det att föräldrarna stimulerar sina barn till att läsa. är, som vi alla vet, ett föregångsland när det gäller utbildning, speciellt när det gäller små barns lärande. De lägger stora resurser under de första två eller tre åren i skolan, och det är ganska vanligt att barn får stöd i skolan. Många barn får det under sina första år – det är inget konstigt med det. Barn som behöver stöd får det direkt. I har vi traditionellt lagt mindre resurser när barnen är små och stora resurser när barnen går i nionde klass. Vi gör alltså inte som man gör i den finska modellen. Jag har sett att kommunerna har ett stort behov av att få ett ekonomiskt tillskott för att anställa fler pedagoger – det behövs i skolan. Jag har också sett att det finns ett stort behov i kommunerna av att anställa speciallärare. Det finns också ett samtycke, tycker jag mig ha hört. Det är rätt väg att gå. De här satsningarna är att investera . 370 (M): är ett av världens mest digitaliserade länder. It är en naturlig del av vardagen för de flesta av oss. Det underlättar vardagen och effektiviserar mycket av det arbete som vi har att göra. Digital kompetens listas också som en av EU:s nyckelkompetenser. Det är väl ingen som ifrågasätter det nödvändiga i att ha digital kompetens och förmåga att hantera det stora informationsflöde som har blivit möjligt genom digitala hjälpmedel. I många skolor och i många kommuner pågår ett arbete med att integrera it i skolans arbete, men det sker inte överallt. It kan effektivisera lärarnas arbete när det gäller förberedelse av lektioner och dokumentation av elevernas kunskaper och kan inte minst ge utökade möjligheter till kompetensutveckling för lärare genom bättre förutsättningar för samarbete inom skolan, mellan skolor och även med lärare utanför landet. Möjligheterna att utveckla svensk skola med hjälp av it är stora. Det handlar inte om tekniken och den tekniska utrustningen, utan det handlar om en pedagogisk utveckling som kan ge elever bättre förutsättningar att utveckla sina kunskaper och kompetenser. Det finns forskning som visar att elever som lär sig läsa och skriva med hjälp av dator eller läsplatta skriver längre texter och presterar bättre på nationella prov. Det handlar om en förbättring med av resultaten på de nationella proven. Något som är extra intressant är att forskningen visar att skillnaderna mellan pojkars och flickors resultat i princip har utraderats. Möjligheterna är många. För elever med ett annat modersmål eller för nyanlända innebär tillgången till digitala verktyg att de kan få ett helt annat stöd på sitt eget modersmål. fick Ådalsskolan i kritik av Skolinspektionen för att man använder fjärrundervisning för att säkerställa att alla elever som har rätt till modersmålsundervisning också får det. Den här typen av initiativ borde rimligen vara ett föredöme och inte någonting som kritiseras. Vi behöver se över lagstiftningen så att inte den blir ett hinder för att utnyttja teknikens möjligheter. För elever med dyslexi innebär tillgången till digitalt stöd skillnaden mellan att klara skolan och att inte göra det. borde det vara en självklarhet att elever och lärare i skolor i har tillgång till digitala verktyg. Alliansregeringen påbörjade ett arbete med att ta fram en nationell strategi för att stötta kommuner och skolor med digitalisering. SKL fick också finansiering till ett forum för skolans digitalisering som bestått av många olika intressenter och som också har tagit fram ett inspel till en nationell strategi. har gjort en utvärdering som visar att tillgången på it är relativt bra i svenska skolor men att den inte används på ett sådant sätt som man skulle önska. Behovet av en nationell strategi och stöd till kommuner och skolor, inte minst när det gäller fortbildning, är stort. I regeringens budget står inte mycket att läsa om skolans digitalisering. Det enda som nämns är det arbete som alliansregeringen redan gjort. Hur går det med en nationell strategi? Andra länder som både och har insett behovet av en nationell strategi och nationella initiativ. Vad händer i ? 371 Utbildningsminister (MP) replik: Jag tackar för ett mycket viktigt inlägg och ett brinnande engagemang för arbetet med att utnyttja möjligheterna med it i skolan. Det gäller bland annat pedagogiken med alla de effekter som det kan få. Jag noterar särskilt de effekter som tar upp även när det handlar om att öka jämställdheten i skolan och att öka de jämställda resultaten i skolan men också effekterna för lärares arbetssituation, för ett strukturerat arbete, för kollegial samverkan och för att alla barn faktiskt ska få med sig it-kompetens i livet, vilket man behöver på dagens arbetsmarknad och för att fungera i samhället . Det nämns en del om it i budgetpropositionen. Bland annat tittar vi på möjligheten att ha ett skolutvecklingsprogram som ger stöd och sprider den typen av goda exempel som vi ser i många skolor, bland annat i . Vi tittar också på hur vi med ett samlat grepp kan ta alla de initiativ som har funnits från alliansregeringen när det gäller det som man arbetat med inom SKL för att arbeta samordnat med it-arbetet. 372 (M) replik: Så vi kan alltså se fram emot att få en riktig nationell strategi med många nationella initiativ på samma sätt som man har i och , där man har insett att det är helt nödvändigt för att skolan ska kunna utvecklas? 373 Utbildningsminister (MP) replik: Jag får erkänna att jag är lite road av situationen. Det var inte så många månader sedan vi hade många framför allt socialdemokratiska och miljöpartistiska riksdagsledamöter som krävde en nationell it-strategi och fick avvaktande och till och med avvisande svar från dåtidens regeringsföreträdare. Före regeringsskiftet klargjorde Alliansen att man hade ändrat sig och kommer att ta fram en nationell it-strategi. Det fanns också detta mycket goda samarbetsinitiativ inom SKL. Jag kan säga att den här regeringen i alla fall inte kommer att lägga sig på en lägre ambitionsnivå. 374 (M) replik: Detta är en viktig fråga för svensk skolas framtid. Den handlar, som sagt, om den pedagogiska utvecklingen i större utsträckning än vad man kanske kan tro och inte bara om att få tekniken på plats. Någonting som också har lyfts fram och som vi moderater kommer att ta fasta på framöver – vi lyfte fram det redan i valrörelsen – handlar om att få in programmering antingen som ett ämne eller integrerat i andra ämnen i skolan framöver. 375 (S): Att bli riksdagsledamot är bland de finaste uppdragen man kan få. Det finns bara ett uppdrag som jag har fått i mitt liv och som är finare, nämligen att jag blev förälder till min lilla dotter . Det slår riksdagsuppdraget i värde. Även om min dotter är liten tänker jag väldigt mycket på skolan och den dagen hon kommer att börja skolan. Hur kommer hennes skolgång att bli? Vilka lärare kommer hon att möta? Förutom hennes familj kommer lärarna att vara de viktigaste vuxna personerna i hennes liv. Många kloka inlägg har redan gjorts i debatten. Men det kan inte nog understrykas hur viktigt ett attraktivt läraryrke är för och för den svenska skolan. Forskningen slår gång på gång fast att den enskilt viktigaste faktorn för elevernas resultat och kunskapsutveckling är lärarna. I ett pressmeddelande från möttes vi av rubriken: Många obehöriga lärare i skolan. I en rapport som myndigheten har tagit fram redovisas att varannan lärare i gymnasieskolan och var tredje lärare i saknar behörighet i de ämnen som de undervisar i. Det är allvarligt att väldigt många lärare saknar ämnesbehörighet. Vi vet att det påverkar elevernas måluppfyllelse, och därför är behörighetsläget i mycket bekymmersamt. I framgår även ett annat problem, och det är att fyra av tio legitimerade lärare inte längre arbetar inom , gymnasieskolan eller förskoleklassen. Skolan står och faller med dessa erfarna, kunniga, nyfikna och utvecklande lärare. En framgångsrik skola kräver ett attraktivt läraryrke. Hur gör vi då för att läraryrket ska bli mer attraktivt? Under valrörelsen mötte jag många lärare som sade: , min tid räcker inte till. Jag känner mig inte tillräcklig som lärare. Det är klart att läraryrket inte känns så attraktivt när dessa kommentarer görs. Men för att råda bot på detta och få fler lärare att känna att de räcker till finns det ett antal saker som är centrala. Det är lärartäthet, karriärmöjligheter, tid för undervisning, minskad administration, möjligheter till kompetensutveckling inom läraryrket, fler speciallärare och så vidare. Det är glädjande att många av dessa saker lyfts fram i och med den socialdemokratiskt ledda regeringen. Men för att öka läraryrkets attraktivitet krävs också ett sammanhållet och långsiktigt arbete. Därför är jag mycket glad för initiativen med en nationell samling för läraryrket samt tillsättande av en skolkommission som regeringen lyfter fram. Det gör mig glad och hoppfull att vi nu med en bred överenskommelse tar krafttag för att förbättra skolan. Tillsammans kan vi göra den svenska skolan världsledande och modern. Tillsammans kan vi också se till att läraryrket åter blir ett drömyrke i . Jag hoppas och känner att den dagen som min dotter börjar i skolan kommer jag att vara mycket stolt. 376 (M) replik: Det är tredje gången gillt för mig när jag har försökt begära replik. Det har varit lite svårigheter för mig som ny ledamot med tekniken. Jag delar din uppfattning, , om att läraryrket ska vara attraktivt för att vi ska få bra lärare. Men då kommer tanken att det också är attraktivt att ha flera arbetsgivare. Såvitt jag kan se försvårar regeringen och stödpartiet Vänstern i den framlagda budgeten faktiskt etableringen av nya friskolor runt om i kommunerna med denna vetorätt. Enligt en undersökning som jag har läst är det faktiskt så att två av tre socialdemokratiska kommunalråd säger nej när man vill etablera en ny friskola i någon kommun. Det tycker jag är tråkigt. Det blir fattigt för skolan att inte ha fler arbetsgivare. 377 (S) replik: Jag tackar för hans replik. Valfriheten är viktig. Vi slår också fast att det är viktigt att kunna välja. Något som också är viktigt är att kommunerna som huvudmän känner att de kan ta ansvar för de elever som finns i kommunerna. Jag har själv suttit som skolpolitiker i kommun, och jag vet vad det innebär att ta ett ansvar för skolan. etablerades där en gymnasieskola med mycket eftertraktade program som också var viktiga för . Det var en skola som drevs av ett privat företag. innan skolan skulle börja på höstterminen – undervisningen hade då pågått – meddelade man att skolan skulle läggas ned, och kommunen fick ta ansvaret för dessa elever. Det är inte heller hållbart i valfriheten. Det måste finnas rim och reson. Därför är det viktigt att kommunerna också får någonting att säga till om. 378 (M) replik: var frågan om de skulle etableras, inte om de skulle läggas ned. Det händer faktiskt i landet att även kommunala skolor läggs ned, och då brukar det inte ordas så mycket om det. har också friskolor etablerats, av eldsjälar exempelvis, och tagit över efter den kommunala. Det låter nästan som om den skola som lades ned – vilket är beklagligt – ska vara avgörande för hela friskolereformen. Men det är faktiskt av elever som går i en friskola. låter det som att det skulle vara mer än hälften. 379 (S) replik: När det gäller etableringsrätten är det väldigt viktigt att kommunerna får något att säga till om där. Kommunerna är de som har bäst koll på läget. De har koll på elevunderlaget, och de har koll på vad eleverna efterfrågar. Det är för mig väldigt naturligt att kommunen får ta det ansvaret och faktiskt ha ett veto i frågan. 380 (S): På den politiska agendan finns de riktigt tunga frågorna, som skolan, sjukvården och jobben. Men jag hoppas att också en annan verksamhet, som kanske inte märks lika mycket men som skapar viktiga förutsättningar för människors välbefinnande och demokratiska utveckling, ska få möjlighet att både finnas kvar och växa. Jag talar om föreningsidrotten. All utbildning sker inte i skolan. Det finns ett stort antal människor som engagerar sig i varje förening och i varje lag. Bakom varje idrottande barn och ungdom finns det ledare, tränare, föräldrar, styrelser och arbetsgrupper. Det är människor som lägger sin lediga tid på att skapa bra förutsättningar för att lag och klubbar ska fungera. Barn och ungdomar som engagerar sig får själva hjälpa till att samla in pengar till klubben eller laget, och de får social träning genom att samarbeta med andra. De får också lära sig hur en förening fungerar – demokratins grundpelare. För egen del har jag insyn i ett antal idrottsföreningar, både som förälder och som ordförande i och Östgötaidrotten. Jag vet vilket arbete som läggs ned av ett stort antal personer. Tyvärr ser jag inte att föreningslivet får det stöd det behöver från det offentliga samhället. Föreningslivet måste vara en egen sorts organisation för att klubbarna ska få sin verksamhet att fungera. Om föreningarna ska börja momsredovisa hur många korvar och klubbtröjor som har sålts blir det svårt för dem att fungera, inte minst med tanke på hur svårt det är att få folk att ställa upp i styrelserna. När man planerar bostadsområden måste man också ta hänsyn till föreningarnas verksamhet, så att de kan fortsätta att bedriva den i anläggningar de har möjlighet att betala för. Min förhoppning är att detta kommer att leda till att idrotten får en större plats i och att vi kan ge möjlighet till fler att utöva idrott tillsammans med andra. Till en del handlar det om att hitta en bra balans mellan elitsatsning och breddidrotten. Här har idrottsrörelsen en viktig uppgift att göra, liksom när det gäller att skapa förutsättningar som ger tjejer och killar samma möjligheter att utöva idrott på lika villkor. Idrotten har kommit en bit på väg men har långt kvar tills det målet är nått. En annan balansgång idrotten får hantera är att få ideella och kommersiella krafter att samverka på ett bra sätt. En viktig aspekt för en väl fungerande idrottsverksamhet är att alla ska kunna vara med på ett eller annat sätt, oavsett vilka förutsättningar varje person har. Därför måste idrottsföreningarna hitta nya vägar för att vara lika attraktiva som kommersiella aktörer. Här behöver samhället fortsätta diskutera hur vi kan stärka det ideella engagemanget och ledarskapet. Man ska inte heller glömma hur viktigt idrottens bidrag är för att vi ska få ett samhälle med personer som mår bra och är så friska som möjligt, där det finns möjligheter för tjejer och killar att växa och där alla får plats. Därför är en fungerande idrottsverksamhet bra för samhället i stort. Jag vill särskilt nämna , som är ett integrationsprojekt i stadsdelen i . Där skapar Östgötaidrotten tillsammans med kommun, allmännytta, stadens idrottsföreningar och de boende i området mötesplatser för människor från många olika kulturer och med olika förutsättningar. Föreningslivet är bra ur många aspekter. Det ger våra ungdomar och våra barn möjlighet att utöva en idrott de älskar, som de träffar kompisar med olika förutsättningar. Det är bra för folkhälsan, ger kunskaper om hur demokrati utövas i praktiken och skänker sammanhållning, glädje och laganda. Låt oss se till att föreningslivet får möjlighet att finnas kvar, både och ! 381 (S): Det har fallit på min lott att avsluta den del av debatten som har temat utbildning. Det har handlat om förskolan, kanske mest om – det är ganska naturligt – och om gymnasieskolan. Jag tänkte därför i mitt lilla inlägg fokusera på den högre utbildningens och forskningens viktiga roll. Det råder stor konsensus bland alla partier om att vi behöver grundutbildning, forskning och innovation av världsklass. Vi är också väldigt överens om att vi behöver en ökad internationalisering för att nå detta mål. På hemmaplan är det nu hög tid att vi stärker grundutbildningen. Forskningen fick mycket resurser , och det välkomnar jag och tycker är bra. Vi behöver dock satsa mer på grundutbildningen, och där tycker jag att ni som alliansregering skulle ha gjort mer. Därför är jag glad över att vi nu har en samarbetsregering som sätter i gång med att bygga ut högskolan genom anslag som räcker till 5 000 platser . Det växer sedan till över 14 000 platser , vilket verkligen behövs för att möta ett ökat söktryck och en hög arbetslöshet samt för att stärka såväl samhället som individens möjlighet att utbilda sig.