prot · H10957 · 2014-01-21 00:00:00 — Det här är inga bagateller. Det rör sig om mycket allvarliga händelser. Hela vårt demokratiska samhälle och vårt demokratiska system förutsätter och bygger på att alla medborgare – och då menar jag verkligen alla medborgare – tillåts engagera sig politiskt och tillåts delta i det demokratiska samtalet utan risk för repressalier och utan risk för att behöva utsättas för hot och våld. Men förekomsten av extremister som saboterar politiska sammankomster och som använder sig av hot och ibland våld för att tysta meningsmotståndare – inte minst folkvalda politiker – leder till att allt färre vågar engagera sig politiskt. Det leder också till att allt färre vågar tala om vad de tycker och tänker i en rad olika frågor. är det tyvärr så att våldsverkarna och extremisterna gång på gång lyckas med att inskränka yttrandefriheten och åsiktsfriheten, men också mötesfriheten och demonstrationsfriheten. Det politiska våldet stannar därför inte vid att drabba enskilda partier och enskilda politiker, utan det drabbar alla samhällsmedborgare som får sina medborgerliga friheter inskränkta. Det politiska våldet är som ett gift i den demokratiska samhällskroppen. fick vi två intressanta uttalanden från Säkerhetspolisen. För det första gällde det terrorhot mot , som jag bara kortfattat tänker beröra. Vi kan läsa om detta i regeringens skrivelse 2013/14:63. Där rapporteras det att islamister som reser mellan och krigshärdar som utgör det största terrorhotet mot . Där har vi en sida av det politiska våldet som riskerar att bli ett vanligare inslag . För det andra presenterades utredningen om att förebygga våldsbejakande extremism. I samband med offentliggörandet valde Ahn-Za , chefsanalytiker på författningsskydd, att uttala sig. konstaterar att vänsterextremismen, den så kallade autonoma vänstern, är den största utövaren av politiskt våld i . Hon säger: Majoriteten av de fall av otillåten påverkan som Säkerhetspolisen känner till kommer från de autonoma miljöerna. Vidare meddelade att vänsterextremisterna har störst förmåga att använda våldsamma metoder – och detta, som man uttrycker det, både strategiskt och systematiskt. Om vi går vidare till Brårapporten , som mätte politikers utsatthet , får vi en ganska klar bild av det politiska våldet: Ungefär var tolfte politiker i våra kommunfullmäktigeförsamlingar runt om i landet blev utsatt för hot eller våld. För politiskt tillsatta styrelseordförande, vilket några redan har nämnt, i olika församlingar var det så många som var tredje politiker. Detta är anmärkningsvärt. Parallellt med politikernas trygghetsundersökning genomförde Brå en avhopparundersökning. I den framkom att av alla som hoppade av politiken gjorde det på grund av hot och våld. I Brås undersökning framkom dessutom siffror som gör gällande att 11–av övriga riksdagspartiers politiker utsattes för hot och våld . Det är fruktansvärda siffror. För politiker är siffran dock . I flera fall leder denna utsatthet till att man väljer att hoppa av sina uppdrag. Och det kanske inte är så konstigt. Om man tvingas leva med hot och våld som en del av sin vardag, om man gång på gång tvingas uppleva hur torgmöten och enskilda möten attackeras av extremister, och om man tvingas leva med smutskastning och social stigmatisering är det kanske inte så konstigt om man väljer att lämna sina politiska uppdrag och att vända det demokratiska samhället ryggen. I en sådan situation är det inte så konstigt att många skräms till tystnad. Även om företrädare är extra utsatta drabbar som sagt det politiska våldet företrädare för samtliga partier, även . Oavsett vem det drabbar menar jag att det är ett katastrofalt betyg för regeringen och justitieministern. Men – och detta är viktigt – ansvaret vilar ännu tyngre på Socialdemokraterna och med tanke på deras återkommande legitimering av våldsvänstern. Jag kommer att återkomma till detta i mitt nästa anförande. 8 (V): överträffar verkligheten politisk satir. Det är magstarkt när samma parti som har en riksdagsledamot som har dragit runt på stan med järnrör begär dagens debatt om politiskt våld. Företrädare för samma politiska parti hjälper hatsajten Avpixlat, som inte ens har en ansvarig utgivare, med finansieringen. Inget annat parti skulle komma undan med något sådant. Men inget annat parti i riksdag har heller rasism som politisk motor. behöver näthat och avhumaniserande retorik för att kunna mobilisera kring sin påstådda konflikt mellan svenskar och icke-svenskar. Det är därför de stöder Avpixlat, och det är därför de brottas med skandaler på löpande band. Ingen nolltolerans i världen kan råda bot på det. Detta gör dock inte dagens aktuella debatt om politiskt våld mindre viktig. Vi har ett demokratiskt problem när hat, hot och våld är en del av verkligheten för dem av oss som tar plats i den offentliga debatten. hänvisar i sin begäran till några av de attacker mot poliser som har begåtts . Ingen, utan undantag, ska utsättas för våld på grund av sina åsikter eller sitt samhällsengagemang. Det är viktigt för vårt samhälle att vi har en demokrati där de politiska skiljelinjerna debatteras rakt och tydligt. Vi kan vara oense om politiska mål och vägen dit, men vi lämnar inte den demokratiska spelplanen för att använda våld. Även om debatterna kan vara hårda och tonen skarp ska vi bemöta varandra med saklighet och respekt. Avhumanisering och sexualisering hör inte hemma i vår debatt vare sig här i kammaren eller på nätet. Exakt lika viktigt som det är att , eller jag inte ska mötas av en mejlbox full av hat eller hot efter den här debatten är det att till exempel inte heller utsätts för detsamma. Men, det politiska våldet riktas inte bara mot politiska företrädare i dagens . Näthatet mot kvinnor som väljer att ta plats i den offentliga debatten har exploderat. Detta ofta sexualiserade hat, som journalister, politiker och författare möts av när de diskuterar frågor som rör framför allt migration eller feminism, har uppmärksammats . Kvinnliga sportjournalister och även idrottsutövare drabbas även de av de sexualiserade hatiska kommentarerna, liksom yngre kvinnor som i sin vardag tar ställning mot förtryck eller orättvisor utanför den politiska arenan. Detta är ett demokratiproblem som riskerar att hämma kvinnor från att vara en del i det offentliga samhället. Även hatbrott är ett utryck för politiskt våld, och inte sällan kopplas olika intoleranta uttryck samman så att hat och hot på samma gång genomsyras av till exempel kvinnohat och islamofobi. Brottet speglar en människosyn där kön, sexuell läggning eller religiös eller etnisk tillhörighet minskar en människas värde. Vi vet också att ett samhälle som dras isär med hjälp av segregation och ojämlikhet skapar förutsättningar för motsättningar som förklaras i religiösa eller etniska termer. Det är dock ytterst en politisk retorik som pekar ut och avhumaniserar etniska eller religiösa grupper som eldar på sådant våld. I brottstatistiken kan vi se att 5 518 hatbrottsanmälningar identifierades . De allra flesta hade främlingsfientliga och rasistiska motiv, och flera av dessa personer utsattes eller för dubbel utsatthet. Politiskt våld kan också syfta till att skrämma politiker för att genomföra beslut som vi har fattat i majoritet, enligt demokratisk ordning. De omfattande angreppen på asylboenden, som sammanställts av , visar på just ett sådant exempel. dokumenterades 58 fall av skadegörelse, hot eller våld mot asylboenden. Majoriteten av dessa fall riktades mot boenden som hyser ensamkommande barn. Barn, fru talman! Vi har här i med majoritet beslutat att ska ta emot människor i behov av skydd. Vi kan ha olika uppfattning om hur generös vår tolkning av asylrätten ska vara, men här har vi alltså 58 politiska attacker mot flyktingboenden som drabbar de allra mest utsatta. Det bör vara en absolut prioritet för vårt samhälle att utreda och lagföra de som står för dessa attacker eftersom de så uppenbart väljer att angripa en sårbar grupp. Syftet är uppenbart; man vill skrämma lokalsamhällen och politiker från att genomföra de politiska beslut som vi tillsammans har fattat, nämligen att erbjuda skydd åt dem som behöver det. Frågan för dagen är om begäran om denna debatt innebär att de är redo att ta ansvar för det samhällsklimat som de är med och skapar med sin avhumaniserade retorik och sitt stöd till hatsajten Avpixlat. 9 SKÅNBERG (KD): Jag blev tillfrågad om att ersätta som har drabbats av sjukdom. Jag tackade ja. Vad vet då jag om politiskt våld när jag med kort varsel ställer mig i talarstolen och ska ha synpunkter på detta? Tyvärr vet jag en hel del. Jag har varit aktiv i , med något avbrott. Jag kan erinra mig att Afagrupper har slagit mig och mina barn i ansiktet vid demonstrationer. Det minns jag. Jag kommer ihåg hur det kändes att komma ut och hitta bilen skrapad med ett vasst föremål från den ena änden till den andra. Den enda saken som skilde min bil från andra var en dekal med på bakrutan. Jag vet att i just det ögonblicket då jag för stod i denna talarstol och talade i en kontroversiell fråga – det handlade om homosexuellas rätt till adoption – slogs huvudströmbrytaren i mitt hem av. Budskapet var tydligt: Det kan slockna för dig. Men ruggigast var när hustrun ringde och sade: – , vi har fått ett brev. – Ett brev? – Ja, det står att du och hela din familj ska utrotas för ditt svek mot . Hon skrattade sedan. Jag sade: – Nej, skratta inte. Ta inte i brevet. – Vadå då? Ska vi ta det på allvar? – Jag måste kolla upp det här. Rör inte vid brevet! Jag ringde och blev kopplad till som resolut tog tag i det. Det var först när frågade mig var jag hade mina barn som det riktigt nådde in i mig. Jag fick rådet att ligga lågt och inte göra någonting . Utan att gå in på Säpos sätt att arbeta kan jag säga att detta resulterade i att en nynazistisk grupp på en liten ort i sprängdes av polisen. Det blev en rättegång där jag kunde vittna via telefon, och förövarna fick fängelse. Historien har dock ett gott slut. En grupp uppe i Klippan, under ledning och hjälp av Korskyrkan av alla organisationer, lyckades få kontakt med de här nynazisterna – Klippan har, som ni vet, varit drabbat. När jag var på en vanlig seminarieövning, som vi riksdagsledamöter ofta är, och bidrog med min bit och talade om etik och så vidare kom en av de andra deltagarna fram. Han var, bokstavligt talat, tatuerad upp till öronen och sade: – , det var jag som hotade dig. Kan du förlåta mig? Där stod jag och kramade min tilltänkte mördare i en vanlig svensk skola. Jag kunde lägga detta bakom mig, förlåta honom och säga: – Ja, visst förlåter jag dig. Det var ett gott slut, men det är inte alla våldsdåd och hot som får ett sådant gott slut. Vi kristdemokrater kommer aldrig att acceptera eller legitimera användning av politiskt våld, eller något annat våld för den delen, i en demokratisk rättsstat som står upp för de mänskliga rättigheterna. Vi tar bestämt avstånd från dem som använder sig av våldet eller som direkt eller indirekt ger stöd till våld, oavsett vilka åsikter som ligger bakom hotet. Vi vill gärna se att politiskt våld och hot uppvärderas i lagstiftningen. Vi vill gärna se att det blir en försvårande omständighet vid lagöverträdelser, oavsett om våldet utövas mot aktiva politiker eller mot andra medborgare som har utnyttjat sin grundlagsskyddade fri- och rättighet att säga sin mening. De flesta skriver nog under på detta – det har vi hört i debatten – men inte alla, inte ens i den offentliga debatten. I kulturdel fanns det en krönika med som undertecknare. menade att våldsorganisationer som Revolutionära Fronten använder våld som förvisso inte är acceptabelt, men det är betydligt mer acceptabelt än nynazisternas våld eftersom personerna som står bakom vänstervåldet har demokratiska värderingar. Läste jag rätt? Hörde ni rätt? Ett våld som är mer acceptabelt eftersom personerna som står bakom vänstervåldet har demokratiska värderingar är en självmotsägelse. Hur kan man försvara människors hot, våld och trakasserier med att de egentligen, längst inne, är goda? Jag vill återkomma till detta senare, fru talman. Det är mer än ett parti här i kammaren som behöver sopa framför egen dörr. 10 (): Det är mycket intressanta saker som kommer upp i debatten. , jag behöver inte kalla till mig Säpochefen och Rikspolischefen i frågan om särskild ordning; vi ses kontinuerligt. Frågor som rör extremiströrelser och den typ av problem som vi diskuterar här är uppe varje gång jag träffar Säkerhetspolisen, vilket är ungefär en gång . Den utredning som efterlyste tillsatte demokratiministern . Man ska titta på en kartläggning av hur de nuvarande reglerna används när det gäller att se mer allvarligt på övergrepp som hotar förtroendevalda. Det finns alltså redan en möjlighet i lagstiftningen som den ser ut . Låt mig bara kortfattat säga någonting, eftersom många kommer tillbaka till detta. Man efterlyser någon typ av särskild påföljd eller lagstiftning som rör politiker. Var ska vi dra gränserna? Om vi ska tala om förtroendevalda undrar jag: Hur är det med domare, åklagare, bloggare och journalister? Verkar inte de också i demokratins tjänst? Är inte de också utsatta för det här? De och deras närstående utsätts för trakasserier och hot. Gränsdragningen blir svår att göra. Och det var skälet till att , när detta var på tapeten , sade: Nej, vi kan inte göra detta. Det finns en möjlighet att se det som en försvårande omständighet. Det är bra. får vi en kartläggning av hur väl domstolarna använder den möjligheten. Låt oss skaffa oss det underlaget innan vi petar på den grundläggande principen om allas likhet inför lagen. Jag tror nämligen att allas likhet inför lagen är en av de viktigaste grundprinciperna för rättskipningen och för det öppna och fria samhället. Vi ska vårda detta ömt. Om vi börjar göra speciallagstiftningar för olika kategorier hamnar vi ganska lätt fel. Det vore inte särskilt bra. var inne på hatbrotten och den närhet som de ibland har till den typ av övergrepp och brott som nämndes när det bland annat gällde den unga SSU-tjejen i , som var utsatt. Det är naturligtvis viktigt att hålla isär begreppen, för hatbrott är delvis någonting annat. Men när det är sagt vill jag ändå säga att det är väldigt viktigt att uppmärksamma hatbrott och att man klarar upp dem, för de är också angrepp mot grundläggande demokratiska värden. gjorde en granskning av hur väl polisen runt om i landet arbetar mot den här typen av brottslighet, och man fann en hel del brister. Därför är det viktigt att vi får ett utvecklingsarbete på det området. Regeringen kommer att ge ett särskilt uppdrag att bekämpa hatbrott. Det återkommer alltså. Däremot handlar det inte om en nedprioritering när det inte finns i regleringsbrevet. Vi övertog regleringsbrev och annat från den socialdemokratiska regeringen där man prioriterade allting. Då blir liksom ingenting prioriterat. Vi rensade i det. Det betyder inte att saker är oviktiga. Det har faktiskt skett en betydande utveckling när det gäller hatbrottsarbetet. Men vi ser bristerna. Detta visade inspektionen. Det ska vi arbeta med. Det är oerhört viktigt. Jag tror också att det i den här diskussionen är viktigt att lyfta in några saker. När det gäller hot mot förtroendevalda handlar det naturligtvis om det politiska våldet och de extrema rörelserna. Men låt oss inte glömma att det också finns andra faktorer och andra situationer. De kräver delvis olika åtgärder. Det sista jag vill säga – tiden är ganska kort – är att vi har att balansera den unika svenska traditionen, där politiker promenerar på stan, har öppna telefonnummer och är tillgängliga. Vi vill ha politiska möten dit alla får komma. Att balansera detta mot säkerhet är ett grannlaga arbete där rättsvårdande myndigheter men också många andra aktörer måste samverka. Vi har precis fått en utredning, som är ute på remiss, där man diskuterar hur det ska bli bättre. 11 (S): Till att börja med ska det bli spännande att höra , i sitt nästa inlägg, leda i bevis hur vi socialdemokrater legitimerar politiskt våld. Han gjorde något slags cliffhanger i sitt inlägg. Det är samma Jomshof som brukar stå här i talarstolen och uttrycka sig mycket aggressivt mot invandrare i allmänhet och muslimer i synnerhet och göra dem skyldiga till nästan alla problem som finns i . I nästa andetag, när våld mot invandrare kommer upp, slår ut med armarna och säger: Hur kan det komma sig? Vem är det som legitimerar politiskt våld? Ni som hörde inlägg här, läs gärna igenom hans inlägg om just invandrare och muslimer! Då förstår ni vad jag talar om. Det är samma Jomshof som tillhör , ett parti som har både och på sitt samvete. Men, som sagt, det ska bli spännande att höra hur Jomshof, när han går upp i talarstolen igen, ska leda i bevis att just socialdemokrater på något sätt skulle ha legitimerat politiskt våld. Det är precis tvärtom. Vi har genom hela vår historia mycket konsekvent tagit avstånd från politiskt våld. Man kan alltid diskutera vilka tendenser som ökar och minskar. Jag är mycket väl medveten om att det finns en oroande våldsutveckling också på den vänsterextrema sidan, som polisen måste ha en mycket god uppsikt över. Men vad jag uttryckte i mitt första inlägg var att jag ser en tendens till en ökning på den högerextrema sidan som jag inte har sett tidigare. Jag måste säga att jag fick en tankeställare när jag i samband med Husbyvåldsamheterna fick höra om att man på kunde kalla 200 nazister till för att organisera något slags medborgargarde som skulle gå in i och upprätthålla ordningen å polisens vägnar. Polisen fick skicka dit tio piketer för att reda ut det. Det pågår någonting på den högerextrema sidan som är väldigt allvarligt. Det är alltså en ökad organisationsgrad och en ökad aktivitet som jag tycker att vi måste vara uppmärksamma på. Det förs nu en diskussion inför öppen ridå mellan moderater och centerpartister å den ena sidan och folkpartister å den andra sidan om straffskärpningsfrågan. Jag vill bara säga att det är väldigt enkelt att, när man ser ett politiskt problem, direkt dra fram en straffskärpning och säga: Detta är en quick fix. Det här löser problemen. Så är det inte. Jag tror att det krävs helt andra åtgärder för att det verkligen ska fungera. En av de åtgärderna handlar om att den öppna polisen och Säkerhetspolisen måste samarbeta bättre. Det var bakgrunden till mitt förslag till justitieministern, att hon skulle kalla till sig Säpochefen och rikspolischefen. Jag vet att ni för samtal, men jag sade: Sätt dig ned med dem och uppmärksamma dem på det som håller på att hända på den högerextrema sidan. Vi vet att det klickade i , när informationen från Säkerhetspolisen inte gick som den skulle till den öppna polisen. Det finns säkert mycket mer som man behöver göra för att utveckla underrättelsearbetet och för att utveckla samarbetet mellan de två polisorganisationerna. Sedan gäller det hatbrotten. Ja, ni tog bort prioriteringen av detta i regleringsbrevet. Jag är väl medveten om att detta inte är exakt samma typ av brott. Men jag säger att de som begår den här typen av brott och som kommer från den högerextrema miljön också begår andra politiska brott. Inriktar man sig på hatbrott, det vill säga dem som ger sig på homosexuella och invandrare, kommer man också, tror jag, att fånga dem som ägnar sig åt annan typ av politiskt våld. Ta upp det här med rikspolischefen och chefen för igen och prioritera återigen hatbrott! 12 (MP): När det gäller att värna det demokratiska samtalet är det viktigaste att främja en samhällsutveckling där människor som uttrycker sin åsikt inte hotas eller trakasseras. All typ av våldsbejakande extremism måste motverkas, och det måste tas avstånd ifrån den. Vänsterextrema autonoma grupperingar har enligt Säkerhetspolisen en tydlig avsikt att agera mot samhällets grundläggande funktioner. De har kapacitet att agera på ett stort antal platser och rum, och attacker riktas mot såväl förtroendevalda som tjänstemän. har dock aktiviteten från högerextrema grupper ökat oroväckande. I gruppernas strategi märks bland annat angrepp för att sätta skräck i människor i hela samhällen eller områden. Nazistiska svenska motståndsrörelsens aktiviteter längs Stockholmstunnelbanans linje 17 har särskilt uppmärksammats. Turteatern i lämnade in sin femte polisanmälan om skadegörelse och klotter. upptäcktes hakkors på största moské. Dagarna efter det utsattes även för detta. På flera håll i landet har asylsökande attackerats. Här rör det sig inte om enstaka händelser, utan de blir i sitt sammanhang hatbrott som skrämmer människor från att på grund av sin etnicitet eller tro röra sig i vissa områden eller vid vissa tider. Jag vill också nämna frågan om prioritering av hatbrott. angav regleringsbreven till och att hatbrott var ett särskilt prioriterat område. Om rättssamhället klarar av att markera mot nazistiskt klotter kan man där förebygga en brottsspiral som annars riskerar att landa i grova våldsbrott. Ändå har regeringen strukit denna instruktion i regleringsbreven, och inte heller i det senaste regleringsbrevet nämns hatbrott över huvud taget, trots den rädsla som har uppmärksammats och den utveckling vi har sett. Justitieministern har i ett svar på en skriftlig fråga till som jag har ställt meddelat att regeringen kommer att ge i uppdrag att utveckla polisens arbete för att bekämpa hatbrott. Det är positivt. Vad som vore bättre är om regeringen också gjorde hatbrott till ett särskilt prioriterat område. Här behövs en riktig förändring. Ett stort hot mot demokratin är också de eskalerande attackerna mot antirasister och de hatbrott som sker i kölvattnet av bland annat och den av finansierade sajten Avpixlats hatretorik. Några exempel på attacker mot det demokratiska samtalet är hur den antirasistiska sajten Inte rasist, men utsattes för överbelastningsattacker i samband med att man skrivit en granskande text om just . När skrev ett öppet brev till om hur hon som muslimsk kvinna blir attackerad av rasister fick hon utstå hatmejl, telefonsamtal och att hängas ut på hatbloggar. Detta är två exempel på grova övergrepp på demokratin och yttrandefriheten som kräver en helt annan politik än att enbart skärpa straffen för brott mot politiker. När ensidigt föreslår straffskärpning för de dåd som riktas mot dem själva vore det klädsamt om de också tog avstånd från de dåd som utförs i kölvattnet av deras hatretorik. 13 (FP): Det är som har begärt debatten mot det politiska våldet, och det är med stor besvikelse jag noterar att särskilt lyfter fram våldsbejakande islamistisk extremism och vänsterextremism. Men, fru talman, jag är inte förvånad. Jag var beredd och utgick från att det var det upplägget skulle ha. Jag tycker att man måste vara konsekvent. Man måste fördöma alla former av extrema miljöer och politiskt våld, oavsett om de kommer från vänster eller höger. Vi som deltog i demonstrationer mot rasism i saknade . Det var det enda partiet som inte deltog. Jag tror att mina partikamrater som deltog i mot rasism och nazism även där saknade . Det måste vara trovärdigt när man begär en sådan här debatt att det ska handla om att ta ställning mot alla former av våld. När det gäller utredningen om gränsdragningsproblemen har jag förståelse för att det inte är så självklart att vi ruckar på principen och inför ett särskilt brott mot förtroendevalda. är det inte fråga om en quick fix, som svar till som talade om en quick fix. Nej, det är ingen quick fix, men det var ett socialdemokratiskt statsråd som tillsatte en parlamentarisk kommitté som 2006 i politisk enighet föreslog att det skulle införas en skärpning i lagstiftningen som grund vid hot mot förtroendevalda. Kommittén leddes av . Samtliga deltagande politiska partier från sade ja till förslaget. Det här är ett förslag som kommer att kartläggas och utvärderas igen. Jag välkomnar det. Sedan kan vi i tycka att man ska ta steget, men vi inväntar utredningen som ska läggas fram .