prot · H109116 · 2014-05-28 00:00:00 — Den gjorde att vi kom in i en svår lågkonjunktur med stora konsekvenser för . Det är i sådana tider man enligt normal ekonomisk teori ska satsa på att behålla folk i arbete. Vi talar inte bara om nya jobb, utan vi ska hålla kvar folk i arbete också. Att då få in fler ungdomar på en trång marknad borde också vara ett motiv, och i lågkonjunktur gör man extra insatser. Mot denna helhetsbakgrund var det inte alls ologiskt att Alliansen föreslog en förstärkning för den första gruppen av ungdomar att komma in på arbetsmarknaden. Syftet är ju att hjälpa ungdomarna. Jag tror inte att åtgärder där ungdomar hålls utanför med långa arbetslöshetstider och meningslösa utbildningar gör att de kommer närmare arbetsmarknaden eller att det skulle vara bättre för samhället. Det är en stor vinst att ungdomar blir tränade i att jobba, få ett socialt liv, gå upp på morgnar och inte vänder och så vidare. Det finns ett egenvärde i det. Särskilt Socialdemokraterna borde tycka att det är intressant eftersom de talar vitt och brett om att hjälpa de socialt utsatta. För många ungdomar är arbetet kanske den enda kontakten med verkligheten. står av ungdomarna i utanför både jobb och utbildning. För dem är detta kanske en väg in i verkligheten och arbetsgemenskapen. Det talas ju ofta om det. Det borde finnas ett fackligt intresse för detta utifrån ett socialt perspektiv och omtanke om andra, inte minst för de ungdomar som har en annan bakgrund och som en växande minoritet i tycks vilja ska hållas utanför alltihop. För är det också en människovärdesfråga. Människor ska få vara delaktiga i samhället på likvärdiga villkor. Jag yrkar bifall till reservation 1. 54 (S): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. I har vi hög arbetslöshet. Den är mycket högre än den var när alliansregeringen tillträdde 2006. Över 400 000 är arbetslösa. Bland ungdomar är det ännu värre. Ungdomsarbetslösheten biter sig fast. Den är högre i både relativa och absoluta tal. var 116 000 ungdomar arbetslösa; nu är de 165 000. Det har gått från . Det mest oroväckande är att antalet unga långtidsarbetslösa har tredubblats under Alliansens tid vid makten. Detta är allvarligt. Det får allvarliga effekter för ungdomarna, för samhällsekonomin och för hela samhället. Det påverkar bilden av möjligheten att komma in, göra en viktig insats, få självkänsla och stå på egna ben – allt vad det innebär för en ung människa att få ett jobb i stället för att hamna i försörjningsstöd och inte kunna komma in på arbetsmarknaden. Det vi vet om de ungdomar som är arbetslösa är att det finns en tydlig uppdelning. Det handlar inte om var man bor, för det är ungefär lika illa i hela landet. Det är sorgligt men sant. Det är inte heller någon större skillnad i etnicitet och var man kommer ifrån. Det är inte heller någon större skillnad mellan könen; killar och tjejer drabbas ungefär i lika stor utsträckning av ungdomsarbetslösheten. Det finns en skillnad, och den är tydlig och går rakt igenom. Det är utbildningsnivån. Ungdomar utan genomgången gymnasieutbildning ställs utanför. Där är arbetslösheten skyhögt högre än i alla andra grupper. av dessa ungdomar ställs utanför arbetsmarknaden. Det är allvarligt eftersom det innebär att deras möjlighet att komma in på arbetsmarknaden blir mycket sämre. Det är allvarligt också eftersom vi har haft misslyckad skolpolitik i detta land, vilket gör att det blir allt fler ungdomar som inte får en fullständig gymnasieutbildning utan kommer ut med sämre kunskaper. Det är brist på resurser och investeringar i skolan men också en totalt felaktig skolpolitik som gör att många ungdomar får en sämre start och en sämre möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Det tydligaste exemplet är den gymnasiereform som drevs igenom där man tog bort möjligheten att få en breddad kunskapsbas i yrkesprogrammen. Effekten var tydlig. Man sökte inte yrkesprogrammen, varken handels- eller industriprogrammen, för ungdomarna visste att det innebar en återvändsgränd. Möjligheten att läsa vidare senare i livet försvann. Detta gör att alla yrkesprogram har stora bekymmer att rekrytera. Ungdomarna vågar inte gå där. Alliansens sänkta ambitionsnivåer i utbildningspolitiken slår igenom i hög ungdomsarbetslöshet. Jag kan fortsätta och räkna upp färre högskoleplatser eller att vi inte på långa vägar möter behovet av yrkeshögskoleplatser. Resultatet blir att vi missar det generationsskifte som borde ske på arbetsmarknaden. Det är brist på rätt utbildade unga människor som skulle kunna ta jobb. går emot omvärlden. Här minskar vi andelen unga som får chans till en bra utbildning medan omvärlden investerar i kunskap och kompetens. I har vi en regering som valt låglönevägen. Här ges kraftiga subventioner i hopp om att det ska leda till ökad sysselsättning. Men vi vet alla att det inte fungerar. Arbetslösheten bland unga är högre nu än vad den var när Alliansen tillträdde. Man kan ställa sig frågan om det rent makroekonomiskt är vettigt att göra denna typ av stora subventioner på över 14 miljarder. läggs ytterligare på något som inte har någon större effekt, särskilt inte i ett läge där vi har gått från 65 miljarder plus i statens budget 2006 till minus nästan . har slarvat med finanspolitiken, lånat till skattesänkningar och lämnar nu över dåliga statsfinanser genom ett budgetunderskott som närmar sig . Utöver det makroekonomiska kan vi ställa oss frågan: Ska vi göra satsningar för att få ungdomar i jobb? Jag tror att alla politiska partier gillar tanken på att ungdomar kommer in på arbetsmarknaden. Men vi ska använda skattepengarna smart och investera på ett sätt som ger effekt. Vi vet att över 14 miljarder har satsats på nedsättning av sociala avgifter, och ska ytterligare 270 miljoner ges i bidrag till företag som redan har unga anställda. Det lär dock inte förbättra situationen eftersom subventionen inte riktar sig till dem som är utanför arbetsmarknaden utan till dem som redan har ett jobb. I den stund reformen genomfördes innebar det från början en kraftig subvention av tusentals och åter tusentals redan anställda ungdomar. Det är som sprinklereffekten. Inte tusan skulle jag sätta på sprinklern i taket om jag skulle fylla mitt glas med vatten, och hoppas att det löser sig och att jag får tillräckligt med vatten i glaset. Jag går till kranen och fyller på. Om vi vill att arbetslösa ungdomar ska få ett jobb gör vi naturligtvis insatser för dem som behöver det, vare sig det handlar om utbildning, praktik, lärlingsutbildning eller direkta anställningar. Det är en ineffektiv åtgärd, säger en enig expertkår. säger att det är stora dödviktseffekter, det vill säga att samma personer skulle ha fått jobb även utan subventionen. Regeringens egen myndighet säger: Lägre arbetsgivaravgifter för alla ungdomar är en dyr och ineffektiv åtgärd för att sänka ungdomsarbetslösheten. säger att det ger mycket små sysselsättningseffekter. Det har varit populärt att citera IFAU här, och jag noterar att de borgerliga ledamöterna i huvudsak citerar den första rapport som IFAU lämnade. IFAU konstaterar förenklat att jobben skulle ha kommit i alla fall. Det kostade ungefär 1,6 miljoner per jobb. Det är ungefär fyra gånger så mycket som den verkliga kostnaden för att anställa en ung person, även utan nedsatt socialavgift. , som skrev den rapport man refererade till i inläggen, skriver: Vi bedömer effekten som förhållandevis liten. Han säger till och med så här: Dessa siffror (1,6 miljoner per jobb) kan jämföras med den genomsnittliga anställningskostnaden för 19–25-åringar, som är omkring en fjärdedel så stor. Gör man den jämförelsen framstår det som dyrt att använda sänkta arbetsgivaravgifter som en åtgärd för att skapa jobb. Återigen, det är inte jag eller någon socialdemokratisk kampanjorganisation som säger detta utan experterna, i detta fall på IFAU. Även avråder från regeringens förslag eftersom de tycker att det är dålig kostnadseffektivitet. Jag tror att det snart bara är Visita och som tycker att detta är ett bra förslag. Verkligheten talar sitt tydliga språk. kom två nya rapporter om sysselsättningen för ungdomar inom handeln. Jag noterade att refererade till handeln och hur det ser ut där. Vad säger då handeln? Jo, man går igenom detaljhandeln och partihandeln och konstaterar att det är färre ungdomar mellan 18 och 26 anställda i handeln nu än . Det har gått från , trots de långtgående subventionerna. Slutsatsen från utredningen är att det inte är lönekostnaderna som avgör utan andra saker. Detta är ändå en bransch med hög personalomsättning och gott om tid att ta till sig de nya subventionerna och se om man ska rikta om sin anställningspolitik. Men icke, det är färre anställda ungdomar inom handeln . Däremot, och det är intressant, klagar handeln på att det saknas rätt utbildad personal eftersom färre söker till handelsprogrammet och man inte kan få tag på utbildad arbetskraft. Fundera lite över det! Vi vet att reformen har misslyckats, främst eftersom den riktar sig till dem som redan har ett jobb. behöver inte more of the same misslyckad jobbpolitik. Vi tycker att det är dags att använda resurserna effektivare, smartare och med aktsamhet om statens finanser. Om problemet är bristande gymnasieutbildning, satsa då på gymnasieskolan. Se till att ungdomar får gymnasieexamen! Vi har bland annat förslaget om ett utbildningskontrakt för alla under 25 där man ska skaffa sig en gymnasieutbildning och därmed basta. Se till att yrkesprogrammen blir attraktiva så att de ger behörighet till högre studier! Involvera näringslivet i utbildningarna så att det blir utbildning efter de krav och den kompetens man behöver. Det finns bra modeller med teknikcollege. Använd yrkesintroduktion effektivare! Ni känner till 75/25:an. Då kan man kombinera jobb och utbildning så att man får en bättre bakgrund för att sedan komma vidare på arbetsmarknaden. Rikta resurser och anställningsstöd till dem som står utanför arbetsmarknaden i stället för till dem som redan har ett jobb. Allvarligt talat ligger som sagt kostnaden per jobb med regeringens förslag på uppemot 1 ½ miljon kronor. Det skulle räcka till fyra gånger fler anställda. Om man ska använda IFAU:s siffror och stöpa om dem skulle man i stället ha kunnat anställa ungefär 35 000 ungdomar med en snittlön på . Den subventionen lägger ni nu på företag som inte anställer. Jag tror att alliansregeringen menade väl när man satte i gång reformen. Jag tror att man i grunden trodde på denna typ av ekonomiska incitament. Det kan jag ha respekt för. Men när har gått och verkligheten visar att det inte biter, vad är slutsatsen då? Min slutsats hade varit: Då får vi pröva någonting annat, för vi måste få in ungdomar på arbetsmarknaden. Alliansregeringens slutsats är: Vi lägger på lite mer. Vi kör 270 miljoner till. Då kanske det äntligen fungerar. Det räcker inte med 14 miljarder, vi tar till. Allvarligt talat, måste man våga ompröva sin politik om man märker att den inte fungerar. Det går inte att likt ett positiv upprepa samma politiska budskap och tro att väljarna ska uppskatta det eller att verkligheten ska reagera på det. Tvärtom stiger ungdomsarbetslösheten med er politik. Vi yrkar avslag på regeringens proposition och bifall till betänkandet. Vi vet att det finns väsentligt bättre insatser man skulle kunna göra än att slarva bort pengar på det här sättet. Vi måste vara aktsamma om statens finanser, och vi måste gemensamt arbeta för att ungdomar ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Innan jag lämnar talarstolen vill jag passa på att rikta ett tack till , även om vi säkert kommer att ha repliker sedan. Du har på många sätt varit en lysande ordförande i utskottet, . Det har varit kul att jobba tillsammans med dig. Jag tyckte att du höll ett fantastiskt anförande. Det var inte i den här debatten, för där hade du fel, naturligtvis, utan det var i den tidigare debatten om medborgarskap. Det har varit en glädje i utskottet, och även om vi bråkar om mycket finns det också tillfällen då du ser att det är viktigt att vi i samlar ihop utskottet och dess gemensamma arbete. Du har lett det på ett väldigt bra sätt. Det ska du ha väldigt mycket tack för. Jag ser fram emot glada replikskiften och avtackningsmiddag med hela utskottet, men jag vill på detta sätt se till att oppositionens varma tack till dig som ordförande kommer med i kammarens protokoll. 55 (M) replik: Tack så mycket för tacket, ! Jag har uppskattat både vårt samarbete och våra debatter väldigt mycket. Men tro nu inte att jag för det mycket vänliga tackets skull tänker vara vänlig i det här replikskiftet. ((S): Då skulle jag bli besviken.) Under Socialdemokraternas senaste mandatperiod vid makten, när vi hade ganska goda ekonomiska tider och en rätt hög ekonomisk tillväxt, kom 68 000 fler personer i jobb. Under alliansregeringens styre har vi fått närmare 250 000 fler människor i arbete. Vi har mycket tydligt den högsta sysselsättningsgraden i hela EU. Av de 250 000 är 47 000 ungdomar. Med det förslag ni lägger fram, att fördubbla arbetsgivaravgifterna för unga och säga nej till den förstärkta sänkningen, skulle det kosta mer för en arbetsgivare att ha en ungdom anställd. För en restaurang med 20 anställda, varav fem är och fem är , kommer den ökade kostnaden att bli . Det motsvarar kostnaden för en och en halv anställd, och då har jag inte räknat in att Socialdemokraterna också vill fördubbla restaurangmomsen. Det är en ungdomsfientlig politik. Försök att ompröva er gamla politik och se det nya som leder till jobb! 56 (S) replik: Jag vet inte var jag ska börja. Det är lite ovanligt att vi nu har borgerliga politiker vars uppgift verkar vara att se till att få fram bidrag till företag. När man kallar sig bidragsparti framöver får det bli så. Utgångspunkten måste vara att vi ska använda pengarna på effektiva sätt. Vad är det som ser till att ungdomar kommer in på arbetsmarknaden? Efter valförlusten i EU-valet för sade , en kollega till dig, : Vi har svar, men de är i snitt allihop. Jag tror att det är svar på ganska mycket av Alliansens politik. Det låter som en upprepning av det som sades 2007, 2008, 2009 och 2010. Det är jättegulligt och snällt, och vi har hört det , men verkligheten är ju något annat. Arbetslösheten i är högre nu än 2006. Ungdomsarbetslösheten är högre. Långtidsarbetslösheten bland ungdomar är högre. måste man ta det politiska ansvaret, inte bara lyssna på lobbyorganisationer eller andra som möjligtvis skänker donationer till partier utan faktiskt ta ett ansvar och fråga sig: Vad är bästa användningen av skattemedel? Det handlar om som inte har gett några resultat, och vill ni lägga till . måste man ta ansvar för detta. Jag ställer frågan: Är det rimligt att nedrusta utbildningssatsningen, att färre ungdomar får en genomgången gymnasieutbildning, när vi ser att det ger tillträde på arbetsmarknaden? Är det vettigt att ta bort kraven på yrkesprogrammen i gymnasieskolan som gör att ingen längre söker yrkesprogrammen? Hur förklarar det faktum att det är färre ungdomar anställda i handeln – av alla ställen – än innan de stora subventionerna genomfördes? 57 (M) replik: Vi har sänkt skatterna och gjort det billigare att anställa. Det är så fler arbetsgivare har fått råd att utveckla sin verksamhet och anställa fler. Det är fler människor i riktiga jobb. Det är 250 000 fler i arbete sedan Alliansen fick regeringsmakten – trots att vi har haft en djup, internationell ekonomisk nedgång – vilket kan jämföras med de 68 000 fler i sysselsättning som Socialdemokraterna lyckades med under sin senaste mandatperiod vid regeringsmakten, när vi hade god ekonomisk konjunktur. Av de 250 000 fler i jobb är 47 000 ungdomar. Vi har förslag på förstärkt nedsatt arbetsgivaravgift för de yngsta. Bara den åtgärden, att sänka arbetsgivaravgiften för unga, skulle ha lett till 16 500 fler ungdomar i arbete. Detta säger oppositionen och Socialdemokraterna nu nej till. Förutom att man vill fördubbla kostnaderna för att anställa unga vill man fördubbla restaurangmomsen, i en bransch där vi vet att många ungdomar och personer med utländsk bakgrund tar sitt första kliv in på arbetsmarknaden. Det är en dubbelstöt utan dess like: Höja skatterna för dem som anställer unga, för att i stället satsa på ökade bidragssysselsättningar. Det är Socialdemokraternas gamla politik. Våga ompröva den! 58 (S) replik: Det är inte bara som drabbas en ekonomisk kris. Finanskrisen –2009 slog till i hela . Men till skillnad från , där man har använt fel recept för att möta krisen, har andra europeiska länder gått en annan väg. , , , – listan på länder i som också upplevde finanskris men som har väsentligt lägre arbetslöshet än är ganska lång. Regeringens företrädare måste nu ibland ta till och för att hitta något som man kan jämföra sig med när det gäller arbetslöshet. Allvarligt talat: har högre ambitioner än så. Tror man att urholkade trygghetssystem och sänkta löner ska vara framgång tror man också att ska vara de som konkurrerar med , eller andra länder om att ha de lägsta lönerna. Allvarligt talat: kan bättre än så. är ett land som satsar på kunskap och kompetens. är ett land som ska satsa på högkvalitativt teknikinnehåll. Vi ska se till att vi har välutbildad arbetskraft, att vi konkurrerar och stärker vår konkurrenskraft. Det är så vi får in fler på arbetsmarknaden. Det är så vi skapar tillväxt. Det är så vi skapar förutsättningar för att ha både bra trygghetssystem och mycket jobb i landet. Det är socialdemokratisk jobbpolitik. Det har varit bra för det här landet tidigare. är det att vi får det igen. 59 (KD) replik: Jag skulle väl egentligen inte kunna ta det här replikskiftet eftersom jag råkar sakna högskolebehörighet. Jag beklagar det, men jag är ändå riksdagsledamot . Vi har inte tagit bort möjligheten att läsa upp kompetens till högskolenivå på yrkesprogrammen – inte alls. Det är bara så att vi har gjort det frivilligt, för det finns ungdomar som inte vill gå den vägen, som jag försökte antyda i mitt resonemang om undertecknad. Man måste inte alls till varje pris ha det. En svarvare kan vara mycket kompetent även om han inte kan bli universitetsstuderande. Jag tycker att nedvärderar andra yrkesnivåer. När säger att de inte är högskoleförberedande är det därför att vi har gjort utbildningen frivillig, men vi har inte tagit bort möjligheten att läsa sig till en fullvärdig högskolekompetens. För lyssnarna kan det bli väldigt märkligt. Sedan måste man ställa sig frågan: Hur många jobb skulle det ha blivit utan en nedsättning? räknar hem jobb som aldrig har funnits i så fall. Är det staten som ska betala anställningen? Nej, det är arbetsgivaren som betalar anställningen. Vi diskuterar en nedsättning av avgiften. Hur många fler eller färre anställda skulle vi ha haft med politik? Den som inte är anställd, går på utbildning eller är på arbetsmarknadsförberedande betalar inga sociala avgifter, så man kan inte räkna hem det två gånger omvänt. Skillnaden är att vi talar om en nedsättning av avgiften för att göra anställningen billigare. Men det är likväl företagaren som betalar löner. Det hade varit skillnad om staten hade gått in och subventionerat och betalat lönen. Det blev fel där. Om vi ska ta något land som har följt Socialdemokraterna och är det , . Där gick man ut och skulle ha stora skattehöjningar för att rädda ett budgetunderskott. Hela finanserna i är på väg ned i drickat. Man trodde på skattevägen – man skulle ta in skatter och rädda situationen och på så vis få ut arbete. Men den vägen var inte framkomlig. I stället har Alliansen, som jag försökte förklara, försökt gå den andra vägen att minska kostnaderna för att vi ska få fler anställningar. Men dem kan man inte räkna hem bakvägen. 60 (S) replik: behöver inte fly utomlands. Titta på hur det ser ut i , från 65 miljarder plus i statsbudgeten till nästan 100 miljarder minus. Det är ni som har försatt i en ekonomisk dålig situation. Det är ni som har lånat till skattesänkningar. hade vi en debatt här i kammaren där ni vi väldigt arga över att ni bara fick igenom 12 miljarder i skattesänkningar på jobbskatteavdraget och dessutom ville få igenom ändrad brytpunkt. Sedan tog det , så gick er finansminister ut och sade: är det ett nytt ekonomiskt läge, och vi har inte råd med några reformer framöver. Man kanske borde ha tänkt efter före, innan man trodde att skattesänkningar är allenarådande för att få bukt med arbetsmarknadsproblemen. När det gäller utbildning ska vi komma ihåg att det som sker på arbetsmarknaden är att vi har en tydlig strukturomvandling. Det är därför ungdomsarbetslösheten är så hög bland dem som inte har gymnasieutbildning. Det är en reform som ni genomdrev under ledning. Den ledde till att tusentals ungdomar avstod från att söka till bra yrkesutbildningar eftersom att de såg att det innebar risk för en återvändsgränd. Det är effekten. I gymnasieskola efter gymnasieskola lägger man nu ned yrkesutbildningar trots att den tydliga signalen från , från företagare, från fackliga organisationer och från alla andra är: Se till att behålla kompetensen och stärka den! Ska vi ha välutbildade människor i handel eller industri behöver de kunna engelska. De behöver kunna samhällskunskap. Vår signal till ungdomar är tydlig: Ni ska ha gymnasieutbildning, och vi tänker göra allt vi kan för att ni ska få det, för det är inträdesbiljetten på arbetsmarknaden. Ser man inte den strukturomvandling som pågår på arbetsmarknaden missar man något fundamentalt. Avslutningsvis: Har man använt samma medicin i sju och det inte fungerar kanske det är läge att tänka lite annorlunda. Här har ni lagt över 14 miljarder och vill nu lägga 270 miljoner ytterligare på något som inte funkar. Finns det inte en tillstymmelse till lite ånger och att tänka efter? Har man sagt samma sak kanske väljarna förväntar sig något annat. 61 (KD) replik: Hur kan det vara att vår exportindustri har så svårt att konkurrera eftersom den svenska kronan är så stark? Kan det bero på dålig finanspolitik? Nej, det beror på att vi nästan har varit för duktiga. Vi har minskat vår statsskuld långt utöver vad några andra länder historiskt sett har kunnat göra. Det skapar problem att vi har varit för duktiga. Vi har inte pumpat in pengar i meningslösa åtgärder. Det är egentligen svaret på frågan. När det sedan gäller utbildning: Hur kan det komma sig att det är så ointressant att vi har stora problem med att fylla vårdlinjerna? Det kan inte ha något att göra med de privata arbetsgivarna. Det måste finnas något annat strukturellt problem som handlar om att vi måste göra vårdyrket mer intressant exempelvis. Då är det bra att man kan få prova på billigare anställningar inom vårdsektorn i kommun och landsting. Men de 64 000 anställningar som tog upp viftas bara bort. Så enkel är inte verkligheten. Det är lätt att sitta i opposition och inte behöva ta ansvar för konsekvenserna. Men det finns ingen väg tillbaka till högskattesamhället för om vi ska kunna konkurrera med utlandet. Den strukturomvandling som vi behöver är att vi behöver fler som kommer utifrån och hjälper oss. säger att vi ska stänga ute fler så att vi i stället blir ännu fattigare. Det är inte den vägen vi vill gå. Men givetvis kan vi inte ta det i konjunktursvängningar. Vi har den lägsta långtidsarbetslösheten i hela EU. Det borde också signalera att vägen att gå tillbaka inte finns. talar nämligen inte om att han vill gå tillbaka. Han och hans parti vill gå tillbaka till det som var inom sjukförsäkring och inom arbetslöshetsförsäkring. De vill gå tillbaka till allting. Det kommer att få en rekyl om fem, . I så fall blir det såklart lättare för Alliansen att ta över vid val. Jag tänker dock på de ungdomar som har ett jobb, och för mig är de viktigare än retorik i denna kammare som egentligen talar mer om tomma tunnor. 62 (S) replik: säger att vi inte tar ansvar för konsekvenserna. Det är precis det vi gör. Det är därför vi står här. Här får vi möjlighet att mildra konsekvenserna av Alliansens politik.