prot · H109118 · 2014-06-03 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Meddelande om svar på skriftliga frågor Talmannen meddelade att med anledning av att är skulle skriftliga frågor som lämnats in –besvaras . 3 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Landsbygdsminister (C), finansminister (M), kultur- och idrottsminister (M), miljöminister (C) och statsrådet (FP). 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:490 Till Interpellation 2013/14:490 Den höga ungdomsarbetslösheten i av (S) Statsrådet besvarar interpellationen . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang och resor som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2013/14:537 Till Interpellation 2013/14:537 Myndigheters placering och nedläggning av skattekontor runt om i landet av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 5 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Skrivelser 2013/14:210 till finansutskottet /14:235 till näringsutskottet 6 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkande 2013/14:CU32 betänkanden /14:JuU34 och JuU39 betänkande 2013/14:SoU27 betänkanden /14:UbU19 och UbU21 betänkanden /14:CU26 och CU28 betänkanden /14:SfU21, SfU10 och SfU16 betänkanden /14:FiU35 och FiU37 betänkande 2013/14:TU13 Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU17 7 § Svar på interpellation 2013/14:477 om förslummad socialpolitik 1 Socialminister (KD): har frågat mig hur respekten för socialpolitiken ska återupprättas. Interpellanten har också frågat hur jag ställer mig till gräddfiler och avgiftsbelagda tilläggstjänster inom hälso- och sjukvården. Jag delar inte beskrivning av den svenska socialpolitiken. har de samlade utgifterna på välfärdsområdet ökat med i fasta priser. För enbart hälso- och sjukvården handlar det om en ökning med . når också mycket goda resultat i internationella jämförelser av social- och hälsopolitik. Låt mig ge ett av flera exempel. I of Health Care Quality: framhålls som ett föredöme för andra länder att ta efter när det gäller äldreomsorg. Rapporten visar att näst efter lägger mest resurser på äldreomsorgen och att vi har den högsta andelen personal inom äldreomsorgen i förhållande till antalet personer . Flera internationella organisationer, bland andra WHO och , jämför olika länders hälso- och sjukvårdssystem. I dessa internationella jämförelser av kvalitet och resultat tillhör i de flesta avseenden de ledande länderna. Låt mig vara tydlig med att det finns viktiga utmaningar inom snart sagt alla välfärdsområden. Men att som påstå att respekten för socialpolitiken har brutits är helt enkelt inte i överensstämmelse med de fakta, den statistik och de internationella jämförelser som finns. nästa fråga berör så kallade tilläggstjänster inom hälso- och sjukvården. Låt mig i detta sammanhang understryka att ett viktigt mål för regeringens hälso- och sjukvårdspolitik är att befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Solidarisk finansiering och vård på lika villkor och efter behov är grundvalarna för hälso- och sjukvårdspolitiken. Skyldigheten att införa vårdvalssystem inom primärvården har på intet sätt förändrat dessa grundvalar. Reformen har däremot resulterat i att patienternas valfrihet har stärkts. har i sin uppföljning av vårdvalsreformen konstaterat att reformen kan ses som en relativt lyckad reform med goda förutsättningar att bidra till en fortsatt kvalitetskonkurrens och mångfald i primärvården. Vårdvalsreformen inom primärvården har dessutom inneburit en förbättrad tillgänglighet. Sedan vårdvalets införande har det tillkommit 170 vårdcentraler, en ökning . av befolkningen har ett reseavstånd på med bil till närmaste vårdcentral, och 450 000 svenskar har fått en vårdcentral inom fem minuters körtid. Mätningar av patientnöjdhet visar också på en ökande tillfredsställelse med primärvården sedan vårdvalets införande, och det finns ett positivt samband mellan patienternas nöjdhet och graden av konkurrens. Stora skillnader mellan landsting när det gäller kvalitet och tillgång på vård är en utmaning för den svenska hälso- och sjukvården. Regeringen arbetar därför efter en strategi för ökad jämlikhet i vården som handlar om att synliggöra och undanröja omotiverade skillnader inom vården. Regeringen är medveten om att vissa typer av med- och egenfinansiering av olika typer av tjänster väcker principiella frågor om exempelvis jämlikhet och vård på lika villkor. Med- och egenfinansiering av tilläggstjänster är något som förekommer i förhållandevis liten utsträckning i . Det är komplexa frågor som ytterst handlar om var gränsen dras för det offentligas åtagande. Vissa efterfrågade typer av hälso- och sjukvård tillgodoses inte inom ramen för det offentliga eftersom de tangerar friskvård eller utgör tjänster som inte bedöms utgöra medicinskt motiverad hälso- och sjukvård, exempelvis vissa åderbråcksoperationer, skönhetsoperationer, vissa hälsoundersökningar och vaccinationer. I flera landsting får patienten själv bekosta denna typ av behandling. Även tjänster där det föreligger ett medicinskt behov kan erbjudas till egenfinansiering om landstingen har beslutat om begränsningar i det offentliga åtagandet. Samtliga landsting har exempelvis infört begränsningar för fertilitetsbehandling, till exempel åldersgränser och en gräns för antalet behandlingar. En annan typ av medfinansiering som ofta benämns co-payment innebär att patienten kan välja dyrare alternativ än vad det offentliga erbjuder mot att betala mellanskillnaden. , Smer, arbetar med att belysa i vilken utsträckning olika typer av egen- och medfinansiering är förenliga med prioriteringsplattformen och hälso- och sjukvårdslagen. Regeringen välkomnar Smers analys och ser fram emot rapporten som publiceras . Dessutom undersöker Sjukvårdsdelegationen vid Kommuner och Landsting hur landstingen ska förhålla sig till utvecklingen av medfinansiering och tilläggstjänster. 2 (S): Tack, socialministern, för svaret på min interpellation! Min interpellation om förslumning av socialpolitiken är mycket principiell. Det handlar om en svensk tradition, ja, en svensk modell skapad av socialdemokrater som i grunden förändrade vårt samhälle. Egentligen handlar det om två framgångsaxlar. Den ena uttrycktes provokativt av , en gång framstående socialdemokratisk finansminister. Han sade: Har vi råd att arbeta? Han gav själv svaret att arbetslöshet är ett oerhört slöseri, och det är inte den enskildes fel. Arbetslöshet är en samhällsfråga, och för att bekämpa arbetslöshet krävs det ekonomisk politik, ökade investeringar, ökad efterfrågan och utbildning. Den andra axeln uttrycktes vackert av , legendarisk socialdemokratisk socialminister, när han sade: Endast det bästa är gott nog åt folket. Det handlade om att resurser skulle fördelas rättvist. Det skulle inte vara så att den enskilde kände: Det är mitt fel att jag är fattig – jag har dragit en nitlott. Samhällets inriktning var i stället att minska klyftor, inte öka dem, och solidaritet, inte att klara sig själv och egoism. Jämlikhet var målet, och det som jag tror betyder något för ett samhälles friskhet är vilket mål dess ansikte är vänt mot. Fattigpolitiken, som skilde människor åt, drevs bort och ersattes av generell välfärdspolitik: allas rätt till inkomstöverföringar i pensioner, sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring. Utbyggnad av gemensamma verksamheter som skola, vård och omsorg finansierar vi gemensamt och solidariskt, och vi fördelar det efter behov. Ser inte socialministern att detta samhällsbygge hotas i sin grund? Allt färre får del av arbetslöshetsförsäkringen. Den politiska högern formulerar att det är bidrag och att det är fult. Anser socialministern att arbetslöshetsförsäkring är skadlig och att den är att anse som bidrag som binder människor i arbetslöshet? Anser inte socialministern att det finns problem med sjukförsäkringen? i vår gemensamma lokaltidning är det en man som säger: Man får vara stark för att orka vara sjukskriven med de krav som ställs . Anser inte socialministern att vinstjakten i äldreomsorgen skadar? Tycker inte socialministern att barnfattigdomen är en plåga? Anser verkligen socialministern att Silver Life ska få etableras i vår omsorg? Det vill jag gärna ha ett svar på. 3 FINN (M): Socialdemokraterna har historiskt gjort viktiga insatser för att utveckla socialpolitiken. är det alliansregeringen som, trots en global finanskris som har slagit väldigt hårt i hela och även utanför, har kunnat föra denna stolta tradition vidare och utveckla socialpolitiken på ett sätt som faktiskt framstår som unikt, även om försöker påstå det omvända. Socialdemokraterna måste ha klyftor i samhället, för annars har de ingen politik. Då är det besvärande att titta på den så kallade Gini-koefficienten, det vill säga ett mått på hur man fördelar inkomst i samhället. Om man väger in det sociala skyddsnät vi har och som bekostas av gemensamma skatteresurser har den minsta spridningen i hela världen. Detta är naturligtvis svårt för Socialdemokraterna att ta in. När alla får det bättre måste man söka med ljus och lykta för att hitta den mest utblottade eller olyckliga personen och peka finger och säga: Titta! Så här blir det när ni bedriver politik! Tyvärr är detta inte sant. Socialministern tar fram fakta från källor som inte är Alliansens egna och visar på att socialpolitiken har utvecklats på ett fantastiskt positivt sätt för hela svenska folket. Det nämndes en socialdemokratisk politiker här, , som har sagt mycket, bland annat att armod är lättare att fördra om det delas lika av alla. Det kanske speglar den socialdemokratiska visionen: Det är inte så viktigt att det går bra för de flesta, utan det är viktigt att det går lika dåligt för alla. Om man drar ut den ideologiska tanken av detta, alltså socialismen, som Socialdemokraterna trots allt bygger på om än i reformerad form, visar det sig att när den prövas i praktiken får vi det kanske ojämlikaste samhället av alla. Där finns det ett litet elitskikt som har det riktigt bra och en stor massa som, just som sade, delar på armodet. Sedan alliansregeringen tillträdde har de svenska realinkomsterna ökat mest i , trots att den globala finanskrisen har svept över oss. Trots att vi är ett litet, exportberoende land har man genom sund finanspolitik kunnat behålla starka och stabila statliga finanser som ger möjlighet till stora reformer på socialområdet. Vi har sett till att folk som arbetar får mer i plånboken, riktat till dem med lägst inkomst. Fem jobbskatteavdrag har varvats med fem skattesänkningar för pensionärer, vilket tycks glömma. De har totalt kostat statsbudgeten . Detta har inneburit att de som har de lägsta inkomsterna på sitt arbete har fått en trettonde månadslön. De pensionärer som har de sämsta förutsättningarna – garantipensionärerna, som vi ofta talar om – har fått en trettonde månadsinkomst. Detta är historiskt. Det har aldrig hänt under socialdemokratiska regeringars tid att man har värnat pensionärernas ekonomi så mycket som alliansregeringen har gjort, och detta trots hotet om finanskris. När det läggs fram en sådan här interpellation, som inte bygger på fakta utan på traditionellt socialdemokratiskt resonemang om att Socialdemokraterna alltid är de mest rättvisa och alla goda gåvors givare, ska man vara medveten om att inte ens i högkonjunktur lyckades regeringen upprätthålla en bättre arbetskraft, en bättre reformering av socialförsäkringarna eller en bättre socialpolitik i stort, än vad alliansregeringen har lyckats göra, trots att alliansregeringen har haft ekonomin i omvärlden emot sig. 4 (S): Om man tittar på de skattesänkningar som regeringen har gjort kan man se, krona för krona, vart pengarna har gått. Det är fakta. Man kan se att i kronor och ören har mest gått till de rika. De rikaste har fått mycket mer pengar per person än de som har tjänat mindre, och de fattiga har inte fått något alls eller till och med fått det sämre. De som har varit sjukskrivna och arbetslösa har faktiskt fått reella försämringar i sin ekonomi och dessutom större risk att helt bli utkastade från den försäkring som de har betalat till . Detta är fakta. Miljonärerna har fått mer. Storföretagen har fått mer, men de små har inte fått del av kakan, trots att behoven där är störst. Det är klart att påverkas av vad som händer i vår omvärld och omständigheter som vi inte styr över, men vi styr själva över vår fördelningspolitik. Även om pensionärerna har fått skattesänkningar har klyftan i beskattning mellan pensionärer och löntagare uppstått under den här regeringen. En beräkning visar att en pensionär i genomsnitt har betalat mer än en löntagare under de år som jobbskatteavdragen har funnits. Detta är inte rättvist. Pensionärerna drabbas dessutom av nedskärningar i välfärden. Sänker man skatten når man till slut en gräns där det faktiskt går ut över välfärden: skola, vård och omsorg. Personaltätheten i landsting och kommuner har minskat. Man är färre om man mäter personaltäthet i relation till alla dem man ska serva. Med hänsyn till befolkningsutvecklingen, att det blir fler äldre och därmed större behov i sjukvård och äldreomsorg, löneuppräkning och andra faktorer är personaltätheten lägre , och det är en mycket tuff arbetsmiljö som bidrar till sjukskrivningar. Man kan se inte bara en klyfta mellan rik och fattig utan också ett jämställdhetsproblem. Inkomsterna fördelas orättvist. Kvinnorna har fått mindre, och det är också fler kvinnor som blir sjukskrivna, inte minst i offentlig sektor, där det är en väldigt tuff arbetsmiljö. Det regeringen har gjort har bidragit till att klyftorna har ökat. Man borde i stället gå i andra riktningen. Det argument som används är att det är nödvändigt att sänka skatterna för jobbens skull, för att få ned arbetslösheten. Men arbetslösheten har i stället gått upp och stabiliserat sig på en nivå av massarbetslöshet kring . Detta är inget hållbart argument för att fortsätta den här politiken. Man kan också se att det är fler som har gått från a-kassa och sjukförsäkring till socialkontor. Det sker när man blir utförsäkrad eller inte har haft råd att betala den höga avgiften. Det innebär en ökad kostnad för kommunerna. Man blir alltså inte av med kostnaden, utan den hamnar i stället på kommunerna, och då blir det svårare att bekosta skola, barnomsorg, äldreomsorg och allt annat. De som inte är berättigade till försörjningsstöd blir försörjda av anhöriga. Det blir fråga om en osynlig fattigdom, men den är reell för de familjer som berörs. En partner får försörja den som har blivit arbetslös eller sjuk. Det blir en enda person som ska försörja hela familjen. Vuxna barn försörjs av sina föräldrar eller bor hemma hos sina föräldrar därför att bostadspolitiken har havererat. Det finns stora problem. 5 Socialminister (KD): Finn tog upp de mätningar som görs av inkomstskillnader mellan olika länder i sitt inlägg. De samlade effekterna av den förda politiken innebär att har den lägsta inkomstskillnaden mellan olika personer inom hela OECD-området. Det här är viktigt, och vi har skäl att vara stolta. Detta bygger på det i sitt första inlägg beskrev som en generell politik när det gäller skola, hälsovård och sjukvård, det vill säga att vi har satt kampen mot arbetslösheten högt. I det ljuset ska vi se de åtgärder som regeringen har vidtagit i fråga om skattesänkningar på arbetsinkomster. De beräknas ha resulterat i ytterligare ca 120 000 personer i arbete. Sedan Alliansen tillträdde är det fråga om ytterligare 250 000 personer i arbete. Det är mycket goda effekter. Det blir goda effekter för enskilda personer och större skatteintäkter. Då kan vi satsa på områden där det finns utmaningar. Jag beskrev redan i mitt första svar de satsningar som har gjorts inom hälso- och sjukvården, inom äldreomsorgen och det sociala området i stort. När inflationen räknas bort är det fråga om massiva satsningar. På bara hälso- och sjukvårdens område – inflationen borträknad – är det fråga om ökningar av resurserna med . Mina socialdemokratiska vänner försöker – naturligtvis på tryggt avstånd från verkligheten – beskriva hur det ser ut i . De målar en bild som inte existerar men som de önskar finns där eftersom det skulle ge mer tryck åt den egna argumentationen. är kanske världens mest jämlika land. Det har vi all anledning att arbeta vidare med. ställer ett antal frågor. Jag vet hur det brukar vara om jag inte tar mig an de många frågor som har tagits upp. Då heter det att jag ännu inte har besvarat frågorna. Är a-kassan skadlig? Nej, a-kassan är nödvändig. Vi vill ha en ordning där det går att ställa om om man förlorar sitt arbete för att sedan komma till ett nytt arbete. Det råder en bred samstämmighet om detta i riksdag. Finns det problem med sjukförsäkringen? Har det alltid funnits problem med sjukförsäkringen? Jobbar vi med att åtgärda bristerna? Ja, är svaret på den frågan också. finns en sjukförsäkring som inte systematiskt placerar människor i långvarigt utanförskap och förtidspension, som . Var det människovärdigt? Var det sunt med 140 personer som förtidspensionerades dag ut och dag in ? Nej, det tycker inte jag. Vi har ändrat på det. Vinstjakten i äldreomsorgen, talar om. Jag vill bedriva en klappjakt på kvalitetsbrister oavsett vem som utför äldreomsorgen eller sjukvården eller driver skolan. är, precis som alla vänsteranhängare, helt fixerad vid ägarformer och marginaler. Jag är fixerad vid kvalitet. Där kvaliteten brister, vare sig omsorgen är utförd av offentliga utförare eller av privata utförare, ska vi slå ned på bristerna. Vi har gjort mycket i fråga om det kallar barnfattigdom. Andelen barn med mycket låg materiell standard är för svensk del lägst i EU, och den andelen har halverats . står väl rustat. Vi saknar inte utmaningar, men vi står väl rustade. 6 (S): Socialministern är påfallande nöjd. Jag har haft några debatter i kammaren om den ekonomiska och sociala utvecklingen. låter nästan som och . De är hyggligt nöjda när massarbetslösheten biter sig fast. Arbetslöshetsförsäkring är bra, säger . Ändå har ni pulvriserat den så att bara var tionde arbetslös har en arbetslöshetsförsäkring så som den var tänkt. Jag upprepar frågan: Tror socialministern att arbetslösheten ökar om man förbättrar arbetslöshetsförsäkringen? Det som i stället expanderar i samhället är försörjningsstödet. Det plågar enskilda människor att göra sig av med tillgångar och sälja egendom innan försörjningsstödet är tillgängligt. Inom välfärden är sanningen den att 10 000 personer har tappats under era regeringsår. Det finns ungefär 124 offentligt finansierade anställda per 1 000 invånare. Under den socialdemokratiska regeringstiden, efter budgetsaneringen, var det 130. Det är en betydande skillnad. Jag tror att lite har börjat inse problemen med välfärdens finansiering efter de omfattande skattesänkningarna. Jag skulle gärna vilja höra socialministerns kommentar om hur man på jobbade med att försöka få till stånd en parlamentarisk utredning om finansieringen av välfärden. Den som gavs i uppdrag att skriva utkastet till utredningen har beskrivit hur det var nya bud om åt vilket håll departementet ville gå. Man hade inte ens tänkt igenom vad man ville ha gjort. Då är det svårt att skriva direktiv, enligt . Utredningen stoppades av . Den skulle kunna hota fortsatta skattesänkningar. Tog socialministern strid för att försöka säkra resurser till välfärden? Det var fråga om de välfärdsverksamheter som hotas och äventyras på grund av skattesänkningspolitiken. Min fråga om förändringen i välfärden som riktas mot enskilda understryks av debatten i kammaren och det beslut som beklagligtvis fattades. Barn i hushåll som har fått försörjningsstöd får gå till kommunen och be om att få en fritidspeng. Det är så långt bort från generell välfärdspolitik där ingen utpekas. Det är närmare 40-tal och 30-tal än ett modernt samhälle. Jag ställde en fråga om Silver Life. Företaget etablerar sig i en kommun och rekryterar boende till äldreboendet. Därefter får de köpa tillval på alla områden. Tycker att Silver Life-konceptet är värdigt att generellt välfärdssamhälle? 7 FINN (M): Det blir tydligt i debatten att traditionell socialdemokratisk retorik står mot fakta från socialministern och om hur har utvecklats. Visst har rika blivit rikare, men det har också de med den lägsta inkomsten blivit. Det är ett förlopp som kan spåras tillbaka i tiden. Tack vare oftast en bra finanspolitik i och att landet har haft ett demokratiskt styrt samhälle med fred har hela befolkningen utvecklats och fått det bättre. Hur är det då med klyftorna? Jag nämnde den så kallade Gini-koefficienten. är bäst av , inräknat det generösa och viktiga trygghetssystemet som vi finansierar tillsammans. Där ligger på en siffra omkring 0,2 medan de flesta jämförbara länder ligger på 0,3. Ju högre siffran är, desto sämre är det med klyftorna och desto större blir spridningen. Det är intressant att notera att Socialdemokraterna under alla regeringsår har legat fast vid den typen av klyftor. I de flesta jämförbara demokratier minskar klyftorna, men finns det en balans i systemet. Det finns drivkrafter för arbete, företagande och risktagande som gynnar allas vår välfärd. om sjukvården, denna sista socialistiska bastion där man vill ha enfald i stället för den mångfald som socialministern nämnde att Alliansen har tillskapat. Det bygger på att vi ser valfriheten och rättigheterna för patienterna att få vård som viktigare än att landstingen har skyldigheten att utföra vården efter eget gottfinnande, som oftast leder till att man ransonerar med vård. Människor får inte komma till tals med sina egna önskemål. Valfrihet, mångfald och rättigheter för patienterna står mot Socialdemokraternas fantasilöshet. 8 (S): En bild av hur det står till med klyftorna och fattigdomen i kan man få när man betraktar välgörenhet. Jag har bland annat besökt välgörenhetsprojekt i i . Där vittnar de om att det har varit en enorm ökning av hjälpsökande. Människor kommer för att få det mest grundläggande i livet. De får matpaket och kläder. Det är framför allt barnfamiljer, ungdomar och pensionärer som kommer dit. När vi tittar på gruppen pensionärer kan vi se att klyftan har ökat när det gäller skatten. Vi kan också se att försämringarna i sjukförsäkringen har drabbat pensionärer på det sättet att väldigt många kvinnor är utslitna. Många har jobbat i offentlig sektor, men eftersom de inte längre får vara sjukskrivna – det är ju hårda krav för att få vara sjukskriven – går de i pension för att över huvud taget kunna försörja sig. Det kan man göra . Men det blir skillnad i pension när man går vid 61 i stället för vid 65 eller till och med vid 67. Det blir en fattigdomsfälla för de här kvinnorna, som redan som det är riskerar att få en låg pension. Många har jobbat deltid i låglöneyrken. Om man dessutom går tidigare i pension för att man inte får lov att vara sjukskriven har man ingen vidare inkomst fram till pension och en usel inkomst som pensionär. ligger var tredje pensionär i under fattigdomsgränsen. Bland kvinnor är det varannan pensionär. Det här är en allvarlig utveckling. Det ser inte så ljust ut. Tilläggsförsäkringarna ökar explosionsartat när folk tappar förtroendet för de offentliga försäkringarna. Jag hoppas att ministern ser de här varningstecknen och agerar. 9 (S): är en alldeles utmärkt karl. Det jag tycker är synd är att köper retorik fullt ut. Det är klart att det finns stora bekymmer i samhället. Det kan vara svårt för en regering att erkänna att det finns bekymmer. Man kanske vill omskriva dem. Det kanske ligger i politikens natur – vad vet jag? Jag var tvungen att gå upp i debatten när statsrådet frågade vem som känner verkligheten. Alla lever vi med var sin verklighet.