prot · H10963 · 2014-01-30 00:00:00 — Det är kanske inte bosättningsplikt som man ska införa, utan att ledningskontoret ska vara beläget där regeringen har beslutat att myndigheten ska ligga. Man ska inte inrätta ett kontor i som i praktiken blir en verksamhet för relativt många som borde styra verksamheten på plats. Så jag föreslår att det ska utfärdas direktiv till myndigheterna, regleringsbrev och policydokument, för dessa frågor. Det skulle kunna ha en viss betydelse. Om regeringen är tydlig i dessa frågor tror jag att myndigheterna – det är min erfarenhet – är beredda att lyssna. Men om regeringen struntar i det och låter utvecklingen fortsätta, då är risken väldigt stor att det underminerar och havererar lokaliseringspolitiken. 19 (MP): Tack för svaret. Det är intressant att höra lite mer detaljer. Jag vill börja med att säga att absolut inte vill tvinga människor att flytta eller att bo någonstans. Jag tycker att det är viktigt att säga. Lokaliseringspolitiken är förmodligen inte den mest avgörande frågan för hur hela ska leva. Men det är en del i hur staten organiserar sina myndigheter, var de placeras och varför. Det är en pusselbit i hur vi möjliggör aktiviteter, utveckling, arbetstillfällen och dynamik i hela landet. 26 generaldirektörer bor ej på de orter där 40 myndigheter finns. Det verkar som att det finns ett motstånd som bygger på – ja, vad då? Det är ganska intressant. Det finns inte kompetens. Man skulle kunna tro att det finns kompetens endast i . Min uppfattning är att politiken måste lägga stor vikt vid att hela ska leva. Vi lever i ett stort land med olika möjligheter. Vi får inte blunda för utvecklingen med en snabb urbanisering. Om politiken inte tar sin del av ansvaret för olika arbetsmarknader och för olika underlag för service, så brister vi. En fråga som man ställer sig är: Måste man bo i för att leda myndigheter i ? Detta är komplicerat, men politiken bör leda till minskade klyftor både socialt och regionalt. Sedan Alliansen tog över makten har klyftorna ökat mellan stad och landsbygd. 14 000 statliga jobb har försvunnit från det som ligger utanför storstäderna. Därtill har man skurit ned på högskolor. Politiken hänger ihop. Trots initiativ om landsbygdssäkringar och om många andra satsningar är lokaliseringspolitiken en fråga som antagligen inte är ensamt avgörande för hur ser ut nu eller men är en pusselbit i det hela. 20 Statsrådet (KD): Jag vill börja med den siffra som återkommer till. Man säger att 14 000 jobb har försvunnit utanför . De flesta av dessa jobb har försvunnit genom bolagiseringar av statlig verksamhet. Därmed definieras de inte längre som statlig verksamhet, men de finns fortfarande kvar. Eller också kan det bero på andra naturliga verksamhetsförändringar. Att använda den siffran ger en skev bild. Det är bra att få säga detta i kammaren. Diskussionen om hur myndighetscheferna agerar i sina myndigheter och hur mycket tid de lägger ned på olika orter är viktig. Det gäller också ledningsgruppen. Den signalen hjälper jag gärna till med att skicka. Men man ska vara aktsam med att tro att det går att dra allting över en kam. Det finns många myndigheter som inte har särskilt stort behov av att ha verksamhet i . Andra myndigheter har oerhört mycket kontakter med , andra myndigheter och departement, så det blir mycket tid i . Det finns också vissa grenar i en verksamhet som gör att man måste ha ett lokalkontor i . Det kan finnas uppenbara rekryteringsproblem för vissa funktioner på den ort som den huvudsakliga verksamheten bedrivs på medan den övriga verksamheten fungerar bra. Så det finns fall som man måste ha lite ödmjukhet inför. Vi kan inte bortse från vissa fakta som påverkar detta. Återigen delar jag helt uppfattningen: En myndighetschef och ledningsgruppen i en myndighet som finns på en ort måste självklart leva med sin myndighet, leva på den plats där man har sin lokalisering och förlägga den huvudsakliga arbetstiden där. Får man ersättning för pendling måste man enligt inkomstskattelagen uppfylla kravet att huvudsakligen vara på den orten – annars gäller inte de reglerna. Det vill jag gärna understryka. Det är viktigt att komma ihåg några saker när vi talar om statliga myndigheter. Vi har alltså minskat antalet statliga myndigheter med 96, från 468 till 372. En stor del av minskningen beror på att vi har gjort nationella myndigheter av många regionala myndigheter. Länsarbetsnämnder har blivit Arbetsförmedlingen etcetera. senast håller polisen på att omorganiseras. Många myndigheter har slagits ihop, och vi har tagit bort en del småmyndigheter. Allt detta har vi gjort för att skapa en effektivare struktur med mindre administrativa kostnader och kanske rakare styrning för att få bättre fungerande verksamhet. Men vi har också plockat bort ett antal myndigheter. Vi har något minskat antalet statligt anställda . Vi finns på 37 orter, och då har jag inte räknat med tingsrätter och lokala servicekontor, som finns på 100 orter i . Staten finns alltså representerad runt om i . Vi kan titta på hur stor andel av de statsanställda som finns i olika län. Om vi ser till andelen statsanställda av befolkningen kommer först , sedan , och . Först på femte plats kommer . Vi är snarare underrepresenterade i och sydöstra . Men det finns en ganska god spridning av statliga myndigheter över landet. Jag medverkar gärna till att den blir större, men man måste utgå från den verksamhet som bedrivs. granskade ett antal utlokaliseringar i samband med försvarsbeslutet, och de konstaterade att när man flyttar befintlig verksamhet tappar man tempo och verksamhet. Kostnaderna blir högre än beräknat i kronor räknat. Dessutom tappar verksamheten de första, inledande åren ganska mycket kraft, kompetens och förmåga. Det tar innan man är på banan. var en sådan myndighet, som fungerar väl i , men det var en ganska dyr resa dit. Det måste vi också beakta när vi diskuterar dessa saker. Som sagt var ska vi i samband med att nya myndigheter bildas självklart aktivt pröva lokalisering utanför . 21 (MP): Jag håller med om att det finns en kostnad när vi gör utlokaliseringar av statliga myndigheter. Men i det här fallet har vi tagit den kostnaden. Genom statliga beslut har vi bestämt att myndigheter ska flytta ut. De har flyttat ut, och kostnaderna har tagits. Och vi har i många fall bra fungerande verksamheter. Det jag reagerar mot i detta fall är risken för att utvecklingen stannar av. Om ledningen, generaldirektören och huvudkontoret, faller tillbaka till – som många andra människor, för att det är mer prestige och status att bo i – rekryterar människor och säger att det är okej att de bor kvar i , finns det naturligtvis ett intresse av att i större utsträckning kunna jobba här. Om man låter en sådan utveckling fortsätta har ju de investeringar och kostnader som staten har tagit misslyckats. Då har man omintetgjort det hela. Jag tycker att statsrådet har ett starkt skäl att göra någonting i detta fall, att reagera på ett sådant sätt att myndigheten förstår att det inte är acceptabelt. Jag tycker att vi närmar oss varandra under diskussionen . Det verkar inte vara så stora skillnader mellan oss i grunden, utan vi är överens om att de myndigheter som regeringen har beslutat ska ut i landet också ska vara kvar där. Då borde man försöka arbeta tydligt med att tala om det för myndigheterna. Det är min enda begäran. 22 Statsrådet (KD): Självklart ska de myndigheter som finns på andra orter än ha sin huvudsakliga verksamhet där. Min bild är att det också är så. Sedan finns det kanske uppgifter och diskussioner om vissa enskilda myndigheter där man ser tendenser till någonting annat, och det måste tas från fall till fall. Jag kan konstatera att flera av de myndigheter som jag är direkt ansvarig för ligger utanför , till exempel i och . Det är även länsstyrelser och andra myndigheter. Det fungerar väl. Det handlar om pendling, ibland för människor som bor på andra orter än och ibland för människor som bor i . Man tillbringar huvuddelen av sin arbetstid på sin arbetsplats, men man reser också mycket runt om i landet av olika skäl, deltar i konferenser, studiebesök och olika möten. Ofta är de som ingår i en myndighetsledning på resande fot, men i huvudsak har de sitt säte och sitt arbete på orten. Jag delar helt uppfattningen att det finns ett stort värde i att bygga starka kluster av kompetens. Jag kan ta exempelvis , som har , , , länsstyrelse, universitet med flera myndigheter. De har tillsammans bildat ett ganska intressant och spännande kluster, som inspirerar andra myndigheter. Man hjälper varandra och jobbar tillsammans med rekrytering, och man utnyttjar varandras tjänster på olika sätt. Man skapar en kompetens, ett kluster, som är nyttig för den regionen men också berikar myndigheterna. Vi ser liknande saker på flera ställen i landet. Jag tror att man måste fortsätta på den vägen också, så att man förstärker sådana här kluster och inte bara allmänt sprider ut myndigheter. Vi får hålla i dessa frågor, men jag vill påstå att arbetet går i den riktningen. Det gäller att även titta på varje enskild verksamhet. Det finns inget värre än att försöka dra alla myndigheter över en kam, för det visar sig att verksamhetsinriktningarna är så olika. Det måste man också ha med i bilden. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:228 om flygverkstaden på F 17 23 Försvarsminister (M): har med anledning av inriktningsbeslut om att lägga ned flygverkstaden vid F 17 frågat mig dels om jag avser att säkerställa att alla fakta i nedläggningsbeslutet belyses och tydligt redovisas, dels om jag är beredd att ta initiativ till en mer grundlig genomgång av ärendet om det visar sig att FMV:s beslut riskerar uppbyggnaden av BG15/NRF registerförband med mera. besvarade jag en likartad fråga från angående inriktningsbeslut om att lägga ned flygverkstaden vid F 17 (riksdagsfråga 2013/14:159). Regeringens inriktning är att fortsatt reformera försvaret i enlighet med den av antagna propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140, bet. FöU10, rskr. 2008/09:292), i syfte att stärka försvarsförmågan. har reformen inneburit ungefär 140 nya heltidstjänster för gruppbefäl och soldater på F 17. Införandet av ett nytt helikoptersystem på F 17 medför omfattande investeringar i infrastruktur. Som ett led i reformen har regeringen bland annat föreslagit åtgärder för att effektivisera och rationalisera försvarslogistiken i propositionen En sammanhållen försvarslogistik (prop. 2011/12:86). har därefter bemyndigat regeringen att besluta om försvarslogistikens framtida utformning, i enlighet med propositionen (bet. 2011/12:FöU9, rskr. 2011/12:291), och regeringen har lämnat uppdrag till berörda myndigheter om detta. Mot denna bakgrund har verksamheterna förråd, service och verkstäder överförts från Försvarsmakten till . har regeringens uppdrag att effektivisera och rationalisera verksamheterna i syfte att frigöra medel som i stället ska användas av Försvarsmakten i förbandsverksamheten. Av analys av verksamheten framgår att myndigheten har en överkapacitet avseende flygverkstäder. Myndigheten bedömer att det finns en potential för effektiviseringar som myndigheten kan tillgodose behovet av bakre flygunderhåll vid annan ort. Beslutsinriktningen om att minska från dagens tre till två flygverkstäder är således en del av myndigheternas pågående arbete för att frigöra medel till Försvarsmaktens förbandsverksamhet. Frågan om antalet flygverkstäder, liksom övrig utformning av försvarslogistik, är en uppgift som myndigheterna sinsemellan har regeringens uppdrag att utforma. Regeringen följer genomförandet av försvarsreformen och myndigheternas uppdrag med att effektivisera försvarslogistiken. Regeringen följer också utvecklingen vad gäller vilka effekter som en nedläggning skulle medföra för luftförsvaret. 24 (S): För att alla åhörare ska kunna bilda sig en uppfattning om allvaret i min frågeställning kommer jag nu att läsa upp valda delar av interpellationen. Därefter kommer jag att kommentera försvarsministerns svar, som jag tackar för. , , har fattat ett så kallat inriktningsbeslut som innebär att flygverkstaden på flygflottilj F 17 föreslås läggas ned. FMV hänvisar till att man måste spara pengar, detta utan att ha tagit hänsyn till de kostnader som uppstår för myndigheten . Det har inte gjorts någon konsekvensbeskrivning av de negativa effekterna som högst sannolikt kommer att uppstå. Försvarsmakten menar i ett yttrande att det stöd som förbanden vid garnison erhåller från den lokala flygverkstaden är av central betydelse för att upprätthålla tillgängligheten i flygsystemen och den operativa förmågan. Dessutom skriver man att det är av väsentlig betydelse att eventuellt negativa konsekvenser av ett förändrat stöd identifieras tidigt i processen. Jag anser, fru talman, att detta yttrande, som kommer från dem som kan sin sak, är tydligt och riktigt. Försvarsmakten tar upp produktionsstopp i flygtid, oklarheter rörande transportflygningarna till och från verkstäderna, överföring av personal till Försvarsmakten samt rapportens skrivning gällande en eventuell framtida organisationsförändring i flygvapnet och avgränsning av kommande Helikopter 14-underhåll. Försvarsmakten påpekar också helt riktigt att nedläggningen av flygverkstaden inträffar som F 17 har till uppgift att bygga upp registerförband i form av Battlegroup 15 och Nato Response Force, omhänderta incidentberedskap jakt och spaning och skola in nya piloter. Försvarsmakten anser att utredningen inte har tagit någon hänsyn till detta. Bedömningen som görs är att ett verkställande av en verkstadsnedläggning kommer att påverka handlingsutrymmet för eventuella framtida beslut om nedläggningar av organisationsenheter. Jag kan helt klart läsa ut att FMV och Försvarsmakten inte har någon enad syn på ett beslut om avveckling. Jag kan även läsa ut att dialogen har legat nära noll. Allt detta summerat ger utan tvivel upphov till många obesvarade frågor. Det är lätt att konstatera att riksdag och regering på ett oacceptabelt sätt kan komma att hamna i ett läge då kommande beslut om Försvarsmaktens organisation redan är förutbestämda i och med ett beslut som detta. Med anledning av att frågorna blev fler och fler valde jag att ställa följande frågor till försvarsministern: ministern att säkerställa att fakta i beslutet belyses och tydligt redovisas? Konsekvenserna är uppräknade: transporter, Helikopter 14-underhåll, målnings- och blästringsåtaganden gentemot med mera. Är ministern beredd att ta initiativ till en mer grundlig genomgång av ärendet om det visar sig att FMV:s beslut riskerar uppbyggnaden av helheten, Battlegroup 15 och Nato Response Force med mera? , fru talman, kom svaret. Men det lämnar mycket att önska, försvarsministern. Det är mycket som inte ens tas upp. Ministern svarar visserligen att regeringen följer det hela men inte vad slutsatserna blir eller vad man tänker göra om allt löper risk att haverera. Detta trots att FMV enligt uppgift kommer att fatta beslut redan nu , alltså . Jag vill ge ministern en chans till att förtydliga, fru talman. Kommer ministern att agera i frågan, ja eller nej? 25 (M): Omställningen av försvaret, den nödvändiga försvarsreformen som alliansregeringen sjösatte i och med inriktningspropositionen, omfattar inte bara Försvarsmakten utan även de kring Försvarsmakten liggande myndigheterna, inklusive FMV. I det effektiviseringsarbete som FMV har gjort på uppdrag av regeringen har man gjort ett hästjobb, skulle jag vilja säga. Jag vill ge en stor eloge till personalen på under både förutvarande och nuvarande generaldirektör. I arbetet med att bygga upp försvarsförmågan hos Försvarsmakten är det viktigt att man tillser att de medel som därmed effektiviseras på de omkringliggande myndigheterna tillförs Försvarsmakten för att uppnå uppställda mål. Vi har här i beslutat att direktiv utfärdas av regeringen och verkställs av myndigheterna. Det är så det är. Vi har den ordningen ända sedan Axel tid att vi har självständiga myndigheter som fattar egna beslut. Hade en försvarsminister med S-märkning stått här hade svaret blivit likadant. Jag vill understryka detta. Som ställer frågan skäller han uppför fel trädstam, skulle jag vilja säga. Den kritik, de påpekanden, som lyfts fram i hela området ska riktas till FMV. Försvarsmakten liksom logistik och omkringliggande myndigheter är system inom system – de hänger ihop. Logistiken är i det här fallet ett område som skär genom alla verksamheter. Vi har tre flygflottiljer , varav två innehåller insatsdivisioner. Flyget, det vill säga Gripenplanen, är taktiska resurser medan verkstäderna är strategiska resurser. Här är det viktigt att med de förändringar man gör tillse att man har ett effektivt och väl fungerande flygvapen i hela . Det handlar om kompetens och tillgång till flygtekniker. Tekniker som sådana är en bristvara i vårt land. Flygtekniker i synnerhet är en väldigt stor bristvara. I det sammanhanget är det glädjande att kunna lyfta fram . Efter mycket arbete och övertagande av ett långt socialdemokratiskt maktinnehav i kommunen lyckades Alliansen genomföra och få godkänt av att starta en flygteknikerutbildning på Gymnasieskolan i – till vilket kamrater i kommunen röstade nej. Man hade tidigare varit för, men när man hamnade i opposition fungerade detta tydligen inte. Till denna cocktail ska jag också tillsätta frågan hur egentligen har tänkt sig framtiden. Han vill nu prata besparingar, vilket jag hoppas eftersom vi har beslutat här i att genomföra de här överföringarna från FMV till Försvarsmakten. Vilka ytterligare besparingar kan vi förvänta oss, med tanke på att Socialdemokraternas ekonomisk-politiska talesperson har uttalat att man ska spara 10 miljarder på de största myndigheterna? Försvarsmakten är väl den största, mig veterligen. 26 Försvarsminister (M): Försvarsmakten genomför ett omfattande reformarbete, och syftet är att stärka försvarsförmåga. Det finns anledning att påminna om varför reformen var nödvändig och hur läget såg ut i försvaret 2006 när alliansregeringen tillträdde. Huvuddelen av förbanden i armén hade beredskapskrav . Den allmänna värnplikten var varken allmän eller en plikt – det var ungefär 5 000–8 000 personer som gjorde värnplikt . Den samlade försvarsplaneringen hade upphört. Krigsförbandsövningar genomfördes inte. I och med den pågående försvarsreformen anställer Försvarsmakten 16 000 gruppbefäl, soldater och sjömän på hel- och deltid. Försvarsmakten bygger upp en insatsorganisation med tillgängliga förband. Bara har man genomfört ett antal större övningar i och i , både nationellt och tillsammans med andra länder. Hemvärnet tillförs ny utrustning och genomförde ca 40 krigsförbandsövningar. För att säkerställa genomförandet av den pågående reformen satsar också regeringen i höstens budget. Pengarna ska gå till förbandsverksamheten och uppbyggnaden av insatsorganisationen, det vill säga anställning och utbildning av personal, och de ska gå till övningar. Inom hela Försvarsmakten och övriga försvarsmyndigheter pågår ett omfattande arbete. I Försvarsmakten är intagandet av insatsorganisationen, som har beslutat, naturligtvis högsta prioritet. En del i reformen handlade mycket om hur vi ska använda de resurser som vi lägger på den här sektorn och hur vi kan säkerställa att så mycket resurser som möjligt går till att skapa försvarsförmåga. Det är också bakgrunden till den organisationsförändring och de rationaliseringskrav som vi har ställt på Försvarsmakten och . Då kommer vi in på att det är myndigheter det handlar om. Vi måste upprätthålla vårt konstitutionella system för styrningen av statliga myndigheter. Regeringen ger myndigheten en uppgift. Myndigheten hanterar uppgiften självständigt och återredovisar därefter resultatet till regeringen, och det är myndighetens chef som ansvarar för att så sker. När det gäller förslag eller redovisningar om flygverkstaden i konstaterar jag att varken Försvarsmakten eller FMV har inkommit till regeringen med något sådant. Det är inte konstigt, utan det är i sin ordning, för det är inte en fråga för vare sig regeringen eller att avgöra, utan det här är ett arbete som ska ske myndigheterna emellan, och man ska vara överens. och vet också att jag som statsråd inte ska tala om för en myndighet hur den ska bereda en viss fråga. Jag känner dock här att gärna skulle vilja tala om för FMV hur myndigheten ska bereda och hantera den här frågan. 27 (S): Jag har lyssnat på vad både Försvarsmakten och FMV säger, och vad gör man när man inte är överens? Då måste någon kunna sätta ned foten och säga att det måste lösas. Det handlar om försvarspolitik och försvarets förmåga. Till har jag en fråga. Du tycker alltså att detta är okej. har vi denna möjlighet att påverka. Du tycker alltså att det är bättre att vi lämnar walk over och abdikerar? Vad gör vi i så fall här? Vi har ju möjligheten att ställa frågor. Jag förstår inte riktigt ditt inlägg, faktiskt. Jag är säker på att de som lyssnar inte heller gjorde det. Jag tolkar inlägg som att hon tycker att det är helt okej att FMV fattar sitt beslut och att vi inte kan göra något åt det. Det beklagar jag, fru talman. Hur kommer man att lösa transporterna av mellan och aktuell flygverkstad på F 7 eller F 21, som ligger i ? Det är en fråga. Vilken av de båda myndigheterna FMV och Försvarsmakten kommer att stå för kostnaderna för transport, piloternas flygtid och arbetstidsuttag? Det är en fråga. Vilken av myndigheterna kommer att stå för kostnaderna när det gäller transport och piloternas flygtid för JAS Gripen? Och varför har ingen utredning sett på om det över huvud taget går att lägga ned en flygverkstad? Det som har utretts är vilken av de tre som ska läggas ned – inte om det över huvud taget går eller är lämpligt. Hur kommer beslutet att påverka F 17:s ansvar när det gäller Nato Response Force och de krav som ställs på piloternas flygtid – för att inte tala om det stöd som flygverkstaden förväntas ge till både NRF och Battlegroup 15? Hur kan det komma sig att det i utredningen har funnits stora brister avseende bläster- och materielverkstadens framtida roll och de åtaganden man har gentemot , som sträcker sig till 2017? Detta belystes efter att kritik kom, vilket är ytterligare ett bevis på att det är ett hafsverk. Alla dessa frågetecken sammantagna visar med stor tydlighet att försvarsministern enligt mitt förmenande måste se över fakta- och beslutsunderlaget innan FMV fattar sitt myndighetsbeslut . Ministern säger i slutet av sitt svar att beslutsinriktningen om att minska från dagens tre till två flygverkstäder är således en del av myndigheternas pågående arbete för att frigöra medel till Försvarsmaktens förbandsverksamhet. Kan då försvarsministern redovisa hur mycket som frigörs till just förbandsverksamheten? Det blir ju snarare så att Försvarsmakten kommer att stå med och därmed får ta alla kostnader som uppstår. Jag tycker faktiskt att ministern och regeringen måste ta bladet från munnen och lämna ett besked om detta, för beslut kommer , och jag misstänker att beslutet är oåterkalleligt oavsett hur dumt det blir. Som avslutning vill jag poängtera att FMV:s analys att det finns en överkapacitet avseende flygverkstäderna är helt motsatt Försvarsmaktens egen instans, Materielsystemkontor Flyg, MSK Flyg. Det uttalade behovet säger fyra plus fyra plus fem underhållslag. Det vill säga att det finns behov av att fortsatt ha tre flygverkstäder. Jag vill ändå tacka ministern för de klargörande raderna i svaret. Där sade hon: Frågan om antalet flygverkstäder, liksom övrig utformning av försvarslogistik, är en uppgift som myndigheterna sinsemellan har regeringens uppdrag att utforma. Det gör faktiskt klart att myndigheten redan har regeringens godkännande och att den nu sittande regeringen i och med detta tar på sig ansvaret om eller när det hela havererar. 28 (M): Jag vill börja med att upprepa vilken ansvarsfördelning vi har mellan riksdag, regering och våra myndigheter.