prot · H10991 · 2014-03-27 00:00:00 — Du pratade om dina branschprogram och ville återinföra dem. Någonstans mellan talarstolen och replikbänkarna tog det stödet slut, och det är väldigt bra. Jag håller med dig och står på din sida. Jag tycker inte heller att branschprogrammen ska tillbaka. ((S): Jag sade aldrig så.) Låt oss ta en fika sedan och gå igenom protokollet! Du nämnde branschprogram. Men strunt i det, för branschprogrammen är glömda och begravda. Men något som inte är glömt eller begravt är de satsningar på innovation och samverkan som vi har på plats , som vi ska utveckla och som jag som centerpartist gärna lägger ännu mer pengar på. Jag tror absolut att det fortfarande finns en förbättringspotential. Det är därför jag fortsätter att engagera mig politiskt. Det är därför jag talar så engagerat om detta. Vi är i den absoluta toppen när det gäller att vara en innovativ ekonomi, men vi måste göra mer. Det här är en position som inte på något sätt är ohotad. Det är många andra som skulle vilja vara där är och kommer att komma dit om vi inte fortsätter att förbättra oss. Hur ska vi då förbättra oss? Jo, vi ska fortsätta att göra det vi har gjort . Vi ska fortsätta att göra mer företagsamt. Vi ska fortsätta att göra mer öppet gentemot vår omvärld. Vi ska fortsätta att investera i utbildning och ny kunskap. Hur ska vi då göra det? Jo, vi ska se till att hela landet är med på banan. Vi ska ta initiativ i förskolan och hela vägen upp till universitetsforskningen och se till att hela landet rent geografiskt är med i detta. Vi ska fortsätta att se till att alla lärosäten omfattas av höjningarna i forskningsanslagen. Vi ska fortsätta att satsa på innovation och samverkan. Som sagt ser vi att det är de mindre lärosätena som är duktiga och som blir överkompenserade, om man säger så. De blir det för att de är duktiga. Det är så vi ska fortsätta, i stället för att stå i talarstolen och tala om branschprogram. 135 (KD): Det här är riktigt spännande! Vi har enats om att ligger långt framme när det gäller forskning och innovation. är och ska vara en forskningsnation byggd på kvalitet och excellens. Ett litet land som kan inte vara bra på allt, men vi kan vara bra på vissa . Därför införde vi de strategiska områden som fått starkt fäste. Då hördes inga högljudda röster emot dem från något parti. Det berodde helt enkelt på utredningar och det som hände ute i och internationellt i övrigt. Man hade strategiska områden och var tvungen att fokusera. Det gjorde också vi, och det har skapat mycket av den innovation som vi har. Vi har höjt nivån på medlen till forskning. har det ökat med 2009–2016. Det är den största satsning som gjorts på så . Vi menar att forskningsresultat ska komma till nytta materiellt, men vi får aldrig glömma den viktiga humanioran. Vi kristdemokrater har under alla år talat om hur viktig humanioran är för att vi ska fungera som människor i ett samhälle med allt högre krav inom den materiella sektorn. Alliansen gör likadant. Vi har ökat satsningarna på humaniora . Vi kan konstatera att de satsningar som genomförts är långsiktiga och hållbara . Vi har tagit viktiga steg för att uppnå de mål som gäller för forskning och innovation. Därmed stärker vi konkurrenskraft både materiellt och immateriellt. Här behöver vi inte utreda mer. Vi ska arbeta, följa upp, göra som vi gjort hitintills och korrigera där så behövs. debatterar vi ett motionsbetänkande. Efter alla stora förändringar inom forskningen som utskottet varit helt överens om är det egentligen inga stora frågor som behöver debatteras. Vad vi märker här är också att vi är överens om de stora genomgripande frågorna. Det blir bekymmersamt när ett forskningsbetänkande ska skrivas och man ändå i någon mening vill arbeta fram konfliktytor. Socialdemokraterna har till exempel skrivit en reservation om att samverkansfaktorn ska ses som en ny indikator för medelstilldelning till lärosätena. Den här reservationen måste jag få ifrågasätta. När jag började i riksdag 1998 informerade dåvarande talmannen om att man skriver reservationer när man går emot majoritetstexten. Socialdemokraterna har alltså skrivit en reservation om en ny indikator för medelstilldelning till lärosätena. Vad skriver då utskottet i majoritetstexten? Jo, vi anser att samverkan bör premieras vid fördelningen av resurser till universitet och högskolor. Vi skriver att regeringen redan har givit och i uppdrag att utforma metoder och kriterier för bedömning av prestation och kvalitet i lärosätenas samverkan i termer av relevans och nyttiggörande av forskningsbaserad kunskap. Dessa metoder ska vidare kunna användas i ett framtida resursfördelningssystem. Blir det inte missvisande om vi får reservationer som vi sitter och voterar om i kammaren kring vad som redan står i majoritetstexten? Det här är en utveckling som inte är till fördel för någon. När vi har en gemensam syn, kan vi inte stå upp för den? Kan vi inte visa samhället i övrigt – forskarsamhället, utbildningssamhället och våra medborgare – att vi inte behöver skapa konfliktytor där inga konfliktytor finns? Vidare vill S att alla universitet och högskolor ska vara en aktiv partner och ha ett uttalat ansvar för den regionala utvecklingen. Här vill Alliansen att akademin ska ha sin frihet. Det är våra lärosäten som avgör hur mycket de ska arbeta med samhället runt omkring och hur mycket de ska ansvara för den regionala utvecklingen. S vill också ha en ökad betoning på erfarenheter från näringslivet och den offentliga sektorn när tjänster inom akademin ska tillsättas. S skriver att regeringen bör inleda en dialog med lärosätena om hur meriteringssystemet kan utvecklas för att premiera relevant erfarenhet utanför akademin. Här har vi åter en reservation som jag inte kan förstå. Lärosätena kan ju redan nu använda detta. Alliansen hyllar frihet under ansvar för akademin också i denna fråga. som riksdagsledamot har jag haft förmånen att vara engagerad i . Det är en förening i vars främsta uppgift är att bygga broar mellan riksdagsledamöter och forskare. För att bygga ett bra samhälle också fortsättningsvis behövs denna dialog. Skattebetalarna behöver helt enkelt få veta hur deras insats används. Det är därför viktigt och intressant att VR och har fått i uppdrag att medverka till att forskningen blir tillgänglig för allmänheten. I går var det ett stort seminarium i inom ramen för Rifos verksamhet om EU:s ramprogram Horisont 2020. Olika aktörer klargjorde läge vad gäller inspel och medverkan i detta program. Klart blev hur nöjda aktörerna är med ställning och den politik som har förts vad gäller resurser, vad gäller möjligheten att vara med inom ramen för forskningen i programutbud och vad gäller att ha pengar till detta. Jag kände stor glädje när det så påtagligt visades att är med och är en viktig nation. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 136 (S) replik: Det är bra att lyfter fram humanioras viktiga roll i forskningen. I mitt anförande sade jag att vi har lagt fram förslag på att vi borde ha ett större forskningsprogram som är tvärgående och integrerande där även humanistisk och samhällsvetenskaplig forskning finns med och bidrar med sin viktiga kunskap. Jag ska fokusera på forskarnas situation. Vi kan tala om de yngre forskarnas situation, om arbetsvillkoren för forskare över huvud taget och om jämställdheten och de kvinnliga forskarnas situation. Tyvärr har alltför många forskare osäkra anställningsförhållanden. Det har ni inte talat så mycket om ; det har varit mer lovsång till er politik. Men vi vet att det är så det ser ut. De flesta har tagit bort utbildningsbidragen, men två lärosäten har inte tagit bort dem. Vi har problem med stipendiefinansiering som ger osäkra förhållanden, och man är inte med i trygghetssystemen. Förbjud utbildningsbidrag och ta bort stipendiefinansiering! Men vill det? kan lärosätena stapla visstidsanställningar på varandra eftersom ni införde meriteringsregleringen. Riv upp den regleringen och låt parterna själva komma överens om hur man ska ha arbetet! Är beredd att jobba för att denna reglering som möjliggör att man staplar visstidsanställningar på varandra rivs upp? 137 (KD) replik: Humaniora ligger mig varmt om hjärtat. och dränerades humanioran på våra högskolor och universitet och inom forskningen av de socialdemokratiska utbildningsministrarna, bland andra . Vem var det då som backade upp humanioran? Jo, det var en enskild forskningsfinansiär, nämligen . När statliga anslag saknades fick vi i jubileumsfondens styrelse ge pengar till ställe efter ställe som dränerades totalt. Detta är viktigt eftersom det säger något om det som inte vill kännas vid, nämligen hur man hanterar kunskapsområden: Är svensk tillväxt och konkurrenskraft enbart baserad på materiella tillgångar inom forskning och kunskapserövringar? Eller är det också viktigt att man fångar upp den kunskap som krävs för människans själsliga och andliga utveckling i form av humaniora? Det är viktiga frågor för oss, och vi har höjt anslaget till humaniora efter att det dränerades under Socialdemokraternas ledning. 138 (S) replik: Jag fick inte ett enda svar på de frågor jag ställde. Det kanske var jobbiga frågor att få. Låt mig upprepa dem, så får chans att besvara dem. Är och KD beredda att driva ett förslag om att förbjuda både utbildningsbidrag och finansiering via stipendier så att våra yngre forskare får trygga anställningar och bra arbetsvillkor? Är och KD beredda att riva upp den meriteringsreglering som den borgerliga regeringen införde utan att låta parterna förhandla själva och som gör att man kan stapla visstidsanställningar på varandra i högskolesektorn? När det gäller situationen för kvinnliga forskare vet vi att kvinnorna dominerar i den högre utbildningen. Men ju längre upp i systemet man kommer, desto mer tunnas den kvinnliga andelen ut och männen tar över. De flesta professorer är ju män. Det finns manliga strukturer i högskolevärlden. Detta måste vi göra något åt. Jag vet att regeringen genom regleringsbrev försöker få ordning på det, men man skulle kunna göra så mycket mer. Vi har bland annat föreslagit en jämställdhetsbonus för att stimulera det ännu mer. Här är några frågor som jag inte fick svar på: Vill du förbjuda utbildningsbidrag och stipendiefinansiering, ? Vill du riva upp meriteringsregleringen? Hur tänker du om kvinnliga forskares situation? 139 (KD) replik: Inom ramen för forskningen finns det väldigt mycket. Vi som har varit inne och sökt pengar, som kvinnor eller män, vet att allt beror på vilka forskningsområden som är populära. Hur kommer jag in i de forskningsområdena? Det är inte självklart att jag inom min forskning över huvud taget är intresserad av de områden som är populära. Det finns ju andra mekanismer inom ramen för forskningen. Vi har öppnat upp för forskare. Till exempel diskuteras det mycket hur vi ska få in forskarutbildad kraft inom lärarjobbet. Hur ska man kunna använda den oerhörda kraft som finns hos forskarutbildade människor också på andra håll i samhället, där de kan känna att de får en plattform? Det finns fortfarande strukturer – jag håller med om det. Jag kan också säga väldigt klart att vi för vår del inte är beredda att riva upp något utan en ordentlig utredning kring hur det behöver se ut. ser jag inte den typen av problem. Jag ser däremot att vi har ökat antalet människor som ska få gå forskarutbildning. Det är dock inte självklart att alla som har gått en forskarutbildning ska ägna hela sitt resterande liv åt forskning. Det finns väldigt många andra yrken och områden som en forskarutbildad person kan vara nyttig inom och till och med önska sig, utöver forskning. Den problematiken behöver man fördjupa sig i mycket mer, för den är komplex. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande och Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar betänkande 2013/14:SfU9 Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (prop. 2013/14:83 delvis), betänkande 2013/14:SfU11 Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande (prop. 2013/14:81 delvis) och betänkande 2013/14:SfU12 Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar (prop. 2013/14:81 delvis, prop. 2013/14:82 och prop. 2013/14:83 delvis) föredrogs. 140 (SD): Vi debatterar betänkandena SfU9, SfU11 och SfU12 tillsammans, där vi har behandlat tre propositioner: Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande och Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar. Jag ber att få yrka bifall till de tre reservationerna: reservationen i SfU9, reservationen i SfU11 och reservationen i SfU12. Jag tänkte börja med SfU11 och SfU12, som i hög grad hänger ihop genom rörlighetsdirektivet. Rörlighetsdirektivet är ett direktiv som reglerar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. Direktivet genomfördes i svensk rätt genom författningsändringar som trädde i kraft , och fick i uppdrag av regeringen att se över om det fanns några administrativa problem med implementeringen av direktivet i svensk rätt. har vi i riksdag en situation där det allra mest invandringsextrema partiet har ett ramsamarbete med regeringen i migrationsfrågor. Mot bakgrund av det är det inte så överraskande att de så kallade administrativa problem som kan ha funnits direkt har översatts till problem med att bevilja uppehållsrätt eller rättare sagt problem med att man kan neka unionsmedborgare och deras familjemedlemmar uppehållsrätt. Jag nämnde här i kammaren , när vi debatterade sanktionsdirektivet och blåkortsdirektivet, att regeringen och gör allt för att urvattna och tolka direktiv på andra sätt än vad de syftar till. har man gjort det igen. Låt mig börja med att ta några exempel från SfU11, Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande. I rörlighetsdirektivet nämns samboförhållanden inte en enda gång vad gäller definitionen familjemedlemmar. Direktivet är mycket tydligt med att förhållandebaserade familjemedlemmar begränsas till make eller maka eller registrerad partner. Ändå föreslås att ordet sambo ska likställas med dessa. Det räcker i princip med att man skriver sig på samma adress för att räknas som familjemedlem. Där menar jag att vi öppnar upp för missbruk. Ett annat exempel från samma proposition är att regeringen vill ta bort registreringskraven för EES-medborgare i som vistas här längre än den initiala tidsramen för fri rörlighet. Därmed kommer vi inte att kunna genomföra enkla och regelbundna efterkontroller. kommer ju inte att veta hur länge dessa personer har befunnit sig i . Jag kommer sedan över på det andra betänkandet, SfU12, Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar. Regeringen avser att bland annat stryka krav på identitetshandlingar för EES-medborgare. Det kombinerar regeringen med oviljan att hörsamma rekommendation att låta polisen underrätta om en EES-medborgare eller familjemedlem sannolikt befinner sig i längre än den initiala tiden. Sammantaget innebär det att regeringen och med de här propositionerna i stort sett tar bort all form av möjlighet till kontroll och lämnar våra gränser ännu mer öppna än vad som redan är fallet. Det menar jag är ansvarslöst, herr talman. Men vad som kanske är mest anmärkningsvärt och vad som urholkar hela grundprincipen med direktivet är den märkliga tolkningen av uttrycket unreasonable burden när vi talar om utlänningars tillgång till våra trygghetssystem. Enligt artikel 7.1 b ska en EES-medborgare beviljas tillstånd att uppehålla sig i landet om individen för egen och sina familjemedlemmars räkning har tillräckliga tillgångar för att inte bli en belastning för den mottagande medlemsstatens sociala biståndssystem under vistelsen. Den ursprungliga tolkningen av det engelska uttrycket unreasonable burden som kort och gott belastning anses uppenbarligen inte vara givmilt nog, så nu föreslås att det ska tolkas som orimlig belastning. Men orimlig belastning kan i sin tur tolkas som en alldeles fruktansvärt betungande belastning, något otroligt, absurt eller vansinnigt betungande. Det kan tolkas på ett sätt som gör att det kanske blir omöjligt att nå upp till att vara en orimlig belastning. En bättre tolkning skulle kunna vara oskälig belastning, det vill säga en belastning för våra trygghetssystem som inte är berättigad – något som vi uppenbarligen förlorar på och som vi borde få slippa. Som jag nämnde misstolkas direktiv som de här medvetet och systematiskt av regeringen, skulle jag vilja säga. Rörlighetsdirektivet är ett direktiv som reglerar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaterna. Det är inte tänkt som en ursäkt för att späda på en redan ansvarslös invandringspolitik. Betänkande SfU9 och proposition 83, Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, har sin bakgrund i ändringar i rådets direktiv /109/EG. Syftet med ändringarna var att utöka direktivets räckvidd till att omfatta även personer som har beviljats internationellt skydd. Även här gör regeringen ett avsteg från syftet med ändringen av direktivet. Ett av regeringens förslag är att frångå direktivets möjlighet att återkalla en ställning som varaktigt bosatt om ett upphävande av internationellt skydd sker. Där missar man hela poängen med direktivändringen. Syftet är att skydda människor som för tillfället har skyddsbehov. Men att man har skyddsbehov för tillfället betyder inte att man kommer att ha skyddsbehov för resten av livet. I direktivändringen står också uttryckligen under punkt 5: Medlemsstaterna får upphäva ställning som varaktigt bosatt i fall av återkallande eller upphävande av eller vägran att förnya internationellt skydd. Vidare krävs , för att en tredjelandsmedborgare ska få ställning som varaktigt bosatt i , en vistelsetid på minst fem med varandra sammanhängande år. Enligt direktivet får halva den tid som har gått från inlämning av ansökan till att beslut har tagits räknas som vistelsetid. Undantaget är har gått – då får räknas. Regeringen menar att undantagslöst ska räknas. Direktivet ger i artikel 12 punkt 3 c möjlighet att utvisa en person till ett annat land än den medlemsstat som har beviljat statusen internationellt skyddsbehövande. Men inte heller denna möjlighet har regeringen brytt sig om. Man kan tycka att det vore en självklarhet att om utvisning sker, till exempel på grund av att ett brott har begåtts, ska den ske till hemlandet och inte till ett annat medlemsland. Jag har räknat upp exempel ur alla dessa tre propositioner som tydligt visar på medvetna misstolkningar och förvrängningar av direktiv som syftar till en sak men som används till någonting helt annat. De används för att upprätthålla och utvidga den ansvarslösa invandringspolitiken till en helt ny nivå. Mot detta står som enda opposition. Inget annat parti har inkommit med några som helst invändningar. 141 (S): Vi debatterar nu tre betänkanden med ganska långa namn. All forskning tyder på att om jag skulle ha läst upp alla dessa namn på betänkandena skulle hälften av dem som lyssnar börja tänka på någonting annat. Därför ska jag i stället berätta lite grann vad dessa tre betänkanden handlar om. I har vi en lång tradition av en politik för reglerad invandring. Det är något som vi socialdemokrater står bakom. Vårt land ingår i en del samarbeten såsom EES, Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, och är medlem i Europeiska unionen. Sådana samarbeten innebär en del möjligheter för samt en del förpliktelser. Som en följd av detta ska vi nu besluta om att anpassa samt förtydliga en del bestämmelser. Till exempel föreslås i betänkande SfU9 att flyktingar och skyddsbehövande ska kunna beviljas ställning som varaktigt bosatta i och att den tid som en flykting har väntat på beslut ska räknas som vistelsetid i . Det låter rätt logiskt eftersom man vistas på svenska flyktingförläggningar man väntar på beslut om att få stanna i . Det har reserverat sig mot. Det är då viktigt att titta på vilka förmåner en person som i så fall får status som varaktigt bosatt i får. Den som har status som varaktigt bosatt i kan söka jobb, studera och starta eget i ett annat EU-land. Det är de förmåner man får. Vi socialdemokrater kommer aldrig att se det som ett problem. När en person får jobb, studerar eller startar eget – även om denna person gör det i ett annat EU-land – ser vi det som en framgång för individen och för samhället i stort. Däremot ser vi att det finns verkliga problem när oseriösa företagare utnyttjar den generösa arbetskraftsinvandringen och skapar nästan slavliknande förhållanden på den svenska arbetsmarknaden. Det är det som är det riktiga bekymret på den svenska arbetsmarknaden och inte att folk får söka jobb i ett annat EU-land än enligt nuvarande bestämmelser. Mer än en halv miljon svenskar bor och arbetar utomlands. Det handlar inte om massutvandring. Det är snarare vår tids livsstil. I ett öppet land som , med ett näringsliv som är mer internationellt än nationellt, har fler och fler möjlighet att prova på livet någon annanstans på jordklotet. Det resulterar i att vår årliga invandringsstatistik nästan till hälften består av återvändande svenskar. En stor del återvänder faktiskt hem. I betänkande SfU11 finns det faktiskt ett förslag som underlättar för dessa återvändande svenskar när de kommer hem. De kommer inte bara med en väska i handen utan med en hand att hålla i. De kommer hem med kärleken som de har träffat ute i världen. Då är det viktigt att dessa svenska medborgares familjemedlemmar likställs med familjemedlemmar till EES-medborgare. Dessutom föreslås i betänkandet att beslut om uppehållsrätten kan överklagas samt att ett sådant beslut ska vara skriftligt och innehålla skäl som ligger till grund för beslutet. Vi socialdemokrater ser inga problem med att medborgare rör sig fritt, söker jobb, utbildar sig eller förälskar sig över nationsgränser. står inför många tuffa utmaningar med bland annat ett bristfälligt regelverk för arbetskraftsinvandring. Det skyddar varken invandrade arbetstagare eller seriösa svenska företagare. Därför kommer vi socialdemokrater att lägga vår kraft och vår energi på att förbättra situationen för arbetstagare och seriösa företagare på den svenska arbetsmarknaden. Det är där den huvudsakliga problematiken finns . 142 (M): Jag börjar med att yrka bifall till förslagen i socialförsäkringsutskottets betänkanden 9, 11 och 12 och avslag på reservationerna. Hade jag levt hade jag kunnat höra anföranden i på svenska, tyska, finska och holländska. Men jag ska hålla mitt anförande på svenska som är det språk som talas i . har en historia av mångfald och öppenhet mot andra kulturer och nationer. Om inte annat så visar 1600-talets riksdag det. är av befolkning födda i ett annat land. behöver fler människor som utnyttjar den fria rörligheten inom Europeiska unionen, precis som Europeiska unionen behöver fler människor. Den fria rörligheten är en av grundstenarna i samarbetet inom EU. debatterar vi SfU9, SfU11 och SfU12. Samtliga handlar om den fria rörligheten för människor och deras familjer. SfU9 handlar om tredjelandsmedborgare och deras familjemedlemmar, medan de övriga två behandlar EES-medborgare och deras familjemedlemmar. Samtliga tre betänkanden har dock det gemensamt att de syftar till att klargöra, förtydliga och förenkla den fria rörligheten och på så sätt säkerställa en långsiktig och hållbar politik för att just underlätta den fria rörligheten.