prot · H109133 · 2014-06-27 00:00:00 — 1 § Ansökan om fortsatt ledighet Förste vice talmannen meddelade att (V)ansökt om fortsatt ledighet –. Kammaren biföll denna ansökan. Förste vice talmannen anmälde att (V)skulle fortsätta att tjänstgöra som ersättare för . 2 § Anmälan om kompletteringsval Förste vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i arbetsmarknadsutskottet under fortsatta ledighet. Förste vice talmannen förklarade vald –till suppleant i arbetsmarknadsutskottet (V) 3 § Anmälan om uppteckningar vid sammanträden Förste vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträden och hade kommit in. 4 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:242 och 243 till civilutskottet /14:246 till skatteutskottet Skrivelse 2013/14:140 till näringsutskottet Motion 2013/14:Fi17 till finansutskottet 5 § Svar på interpellation 2013/14:497 om skydd för uppfinnare mot patentintrång 1 (): har frågat mig vad jag gör för att skydda uppfinnare mot patentintrång. Uppfinningar är viktiga för företagande, jobb och tillväxt. är ett uppfinnarland med topprankning vid internationella jämförelser. Regeringen har tagit en rad initiativ på patenträttsområdet för att ytterligare förbättra förutsättningarna för våra uppfinnare och entreprenörer. En utredning har tillsatts som ska föreslå en ny och enklare patentlagstiftning. Utredaren ska kartlägga och analysera tillämpningen av patentlagens straffbestämmelse. Åklagare vid i och poliser i storstadsregionerna har utbildats och avdelats särskilt för att ingripa mot immaterialrättsintrång. På regeringens förslag har även nya civilrättsliga sanktionsbestämmelser införts som ger patenthavare möjlighet att ingripa innan ett intrång begås eller att få fram mer information om ett intrång. Ett reellt patentskydd kräver också tillgång till en rättssäker och effektiv domstolsprövning. Regeringen verkar för att domstolsprocesser om patent ska bli enklare, billigare och mer rättssäkra, både på europeisk nivå och nationellt. är därför drivande vid inrättandet av den enhetliga patentdomstolen. Ett förslag har också remitterats om en ny särskild domstol som syftar till att stärka processen nationellt. 2 (S): Detta är en helt avgörande fråga för framtid – det handlar om hela det svenska välståndet. Mycket av vårt välstånd bygger på uppfinningar som gjordes för 75–, men har det inte uppstått några nya stora industriföretag. Det beror på att de bästa uppfinningarna stjäls och flyttas utomlands. Processen för att göra detta innebär att man ger sig direkt på den enskilda uppfinnaren. Det finns ett uttryck som heter kill the inventor, och det är inte taget ur luften. Tyvärr slutar processen i en del fall med att uppfinnaren tar livet av sig. När uppfinnaren försöker försvara sitt patent, som stjäls av stora multinationella företag, startas Kafkaliknande processer som slutar med att uppfinnaren ruineras eller tar livet av sig. För företagen handlar det ofta om att dra ut på processen så länge det går. De vet att när uppfinnaren är utblottad är processen slut, och då måste uppfinnaren också betala för motpartens rättegångskostnader. Även om det kanske finns en liten chans att vinna kan man inte driva processen vidare när man inte har några pengar kvar. Denna situation är ett brott både mot enskilda uppfinnare och mot oss alla, eftersom vi förlorar uppfinningar som skulle kunna leda till tusentals jobb och stora intäkter till den svenska välfärden. Det som krävs för att komma åt detta är främst att lagen börjar tillämpas. I patentlagen finns det möjlighet att utdöma upp till fängelse för patentintrång, men lagen tillämpas inte. Under har bara ett enda åtal väckts, och det finns ingen fällande dom. Något som är allvarligt är att har ett direkt uppdrag att inte väcka allmänt åtal i de här fallen. Man ska alltså inte skydda enskilda uppfinnare, utan det ska bara vara allmänna åtal. borde dock göra något, eftersom alternativet för uppfinnarna är en civilrättslig process som leder till ekonomisk ruin och till att de förlorar sina patent. Man borde väcka åtal även om det är enskilda fall. Dessa fall borde dessutom anses vara allmänna eftersom det här, med tanke på vad det innebär när uppfinningarna flyttar utomlands, är ett hot mot hela patenträtten och hela den svenska välfärden. Vi måste få till någon form av patentförsäkring där uppfinnaren försäkras mot processkostnaderna i de civilrättsliga rättegångarna. För pengarna tar slut väldigt snabbt, och uppfinnaren får pantsätta sitt hus och blir ruinerad och skuldsatt i slutändan. Om det fanns en ordentlig patentförsäkring skulle dock fler våga ta en konflikt. Många vågar inte ta en konflikt med företagen, för de vet att det slutar med ekonomisk ruin. Om man hade en försäkring där man kan få hjälp med rättegångskostnader skulle fler processer kunna fullföljas till the bitter end. Det behövs också en statlig fond som försvarar patent. Detta skulle innebära att företagen får en statlig myndighet som motpart, och det tror jag skulle vara avskräckande. 3 (): och jag är helt överens om att uppfinningar är viktiga för ekonomin och att det gäller att kunna kommersialisera dem. Låt mig börja med att säga att vi ska utgå från Global Innovation Index, där har rankats som ett av världens mest innovationsbefrämjande länder. Det är bara som rankas högre, så vi ligger väldigt bra till. Det finns säkert en och annan uppfinnare som far väldigt illa, men det gäller inte alla även om problematiken finns där. Det är en uppförsbacke att skaffa ett patent, och vi jobbar för att hitta bättre regler och för att det ska vara möjligt att skydda patent. Man kan säga att patent är en tidsmässig garanti för att en produkt skyddas, och under den tiden har man möjlighet att kommersialisera produkten själv. Det är otroligt viktigt att detta fungerar. När det gäller patentlagen och dess bestämmelser frågar interpellanten varför vi inte ser några åtal och varför straffbestämmelsen inte tillämpas. Mitt svar är att regeringen har tillsatt en utredning som arbetar med just detta. I mål om patentintrång är det normalt enskilda som tvistar med hjälp av ombud, och målen handläggs i en civilprocess. Den som har gjort patentintrång kan också dömas till böter eller fängelse, men det ser vi alltså ganska sällan. En förutsättning för att en åklagare ska väcka åtal är att målsäganden gör anmälan och att åtal är påkallat ur allmän synpunkt. För regeringen är det viktigt att straffbestämmelsen är tydlig och att åtal väcks när det är motiverat. För att öka kunskapen om hur situationen ser ut har vi alltså tillsatt en utredning, och den beräknas komma med svar och förslag . Det är också viktigt att reda ut på vilket sätt man använder regelverket och var flaskhalsarna finns. Vi är alldeles överens om att reglerna ska vara otvetydiga. Däremot är jag mycket tveksam till de tankar som har om patentförsäkring och annat. Ett statligt insteg mellan två parter på marknaden är inte alltid bra. Det är möjligt – och jag tror att det är så – att man skulle behöva någon typ av försäkring. Men det är upp till försäkringsbolagen att utforma den typen av skyddsnät för aktörerna. Det är naturligtvis något som bör eftersträvas. Men det är inte staten som ska gå in och ställa sig på en sida, förorda en uppfinning eller göra en satsning, utan det måste bli kommersiellt gångbart. Därför är det viktigt att staten inte i onödan går in på det här området. Vi tror inte på detaljreglering här, utan tvärtom behöver försäkringsbolagen arbeta mer envetet. Det är viktigt att se att det ofta handlar om två parter, även om de kan vara nog så olika. Det är det man ofta får beskrivet i berättelser om hur enskilda uppfinnare har kämpat mot stora aktörer, med svårigheterna i detta. Likväl är det två kommersiella parter, och det är väl lite grann det vi måste inse. 4 (S): Problemet är att man inte pratar om huvudproblemet. Man pratar om att patentlagen ska bli enklare och att det ska bli lite lättare på alla möjliga sätt. Men huvudproblemet är att uppfinnarna inte har de ekonomiska resurserna att försvara sina uppfinningar när motparten är ett stort, rikt företag. Det är huvudproblemet. Det är det som leder till att uppfinningarna försvinner ur landet. Det är helt sant att vi har ett bra innovationsklimat och har många uppfinnare i förhållande till folkmängden. Vi är ju ett av världens absolut mest kreativa länder. Problemet är nästa steg, när uppfinningen är färdig, när det finns en klar uppfinning som skulle kunna leda till arbetstillfällen här. Då stjäls uppfinningen och leder till arbetstillfällen i andra länder i stället och framför allt till jättevinster för multinationella företag som inte ens har betalat uppfinnaren för patentet. Om vi bara kunde börja tillämpa patentlagen, den lag som ändå finns , skulle mycket vara vunnet. Det handlar om att se till att man väcker allmänt åtal. Skillnaden mot en civilrättslig process är att uppfinnaren inte behöver förlora allt han eller hon äger och bli ruinerad på kuppen, utan då är det det allmänna som driver målet. borde göra det. Det har tillsatts två åklagare för att komma till rätta med immaterialrättsliga brott. Men de har inget uppdrag att försvara patenträtten, och de har ingen speciell kunskap om patenträtten heller. Framför allt resulterar det inte i brottmål och allmänt åtal. Lagen tillämpas inte. Det är egentligen ganska ointressant vilka regler man har kring civilrättsliga processer. Konsekvensen blir ändå densamma, att uppfinnaren förlorar allt. Det får dessutom en avskräckande effekt på andra uppfinnare när det gäller att våga försvara sina patent. Det händer att företag stjäl patent redan innan de har trätt i kraft, eftersom de vet att det är helt riskfritt. De behöver inte vara rädda för något över huvud taget. Det är väldigt allvarligt att vi här har så grov ekonomisk brottslighet som man inte gör något alls åt. Det handlar om de Kafkaliknande processer som dras ut och som leder till ekonomisk ruin, men det handlar faktiskt också om rena hot. Det har förekommit misshandel, där man går hur långt som helst för att driva uppfinnaren och hans familj till att ge upp kampen. Det viktiga här är tillämpa lagen som den är skriven. Det görs inte . Ge ett tydligt uppdrag att bekämpa den här typen av brott! Det kan inte anses vara bara ett brott mot enskilda, utan detta är brott mot det allmänna. Även om det är brott mot enskilda finns det väl ingen anledning att göra ingenting. Justitieministern har själv sagt att några av de värsta brotten är just de som drabbar enskilda. Det räcker med att lyssna på uttrycket kill the inventor. Det är uppfinnare som drivs till självmord efter åratal av tortyr från de här företagen utan att få upprättelse. Det är egentligen en skandal att detta får ske. Det är inga enskilda fall, utan det är ett mycket vanligt tillvägagångssätt. Det är klart att alla uppfinnare inte drabbas, men de uppfinnare som kommer med de bästa uppfinningarna, som är högst värderade och skulle kunna ge mest intäkter och arbetstillfällen till är de som företagen ger sig på, för det är där de stora pengarna finns. Det borde vara extra viktigt för staten att ingripa i de fallen. 5 (): Lite grann skulle jag vilja säga att har formulerat interpellationen fel, för du vill uppenbarligen inte diskutera patentlagstiftningen och hur man skydda uppfinnare mot patentintrång. Men det är den frågan som är ställd, och det är den frågan som jag svarar på. Det handlar naturligtvis också om uppfinnares ekonomiska möjligheter och möjligheten att kommersialisera sådant som man har uppfunnit, har sett eller vill utveckla, vilket är en lång och besvärlig resa som kräver stora ekonomiska resurser. Men det är faktiskt en annan fråga. Där finns det också mycket att göra. När det gäller att skydda uppfinningar mot patentintrång och att använda patentlagstiftningen och säkerställa att den fungerar har vi, precis som jag sade tidigare, börjat ett arbete. Det finns en utredning som ska titta på varför vi får så få ärenden, hur man kan förbättra regelverket och hur de olika skeendena ser ut, för inget fall är ju likt det andra. kommer vi att få svar från en utredare som förhoppningsvis rättar till eventuella snedsitsar och gör detta ännu bättre. har viktiga uppgifter. Men jag vill gärna understryka att när det handlar om den här typen av frågor är det framför allt den internationella åklagarkammaren som är inblandad. Det är den som har huvudansvaret i de här ärendena. Där finns den nationella gruppen mot immaterialrättsintrång, och där finns också åklagare som har utbildats och avdelats särskilt för utredningar om patentintrång. Om det finns en koppling mellan ett intrång och annan brottslighet kan man i det enskilda fallet göra gemensam sak, till exempel med åklagare från – så är det inte i alla ärenden. Ansvaret ligger dock alltid hos internationella åklagarkammaren. Men det viktiga är förstås inte den organisatoriska frågan utan att det finns ett team som är specialiserat på immaterialrätt, och jag menar att det finns. För den enskilde uppfinnaren är det nödvändigt att ganska tidigt skaffa sig ett ombud och få den hjälp som man behöver både för att säkerställa sitt patent och för att säkerställa att man kan arbeta enligt lagens regler. Det är ingen svensk uppfinning att vi har regler på det här området, så det hjälper inte att det är internationella företag som försöker komma åt produkter eller innovationer olagligt. Det finns internationella regler och avtal på det här området, precis som på andra. Det drivs också ett intensivt arbete på EU-nivå för att säkerställa enhetliga patent, för att säkerställa att vi har domstolsprocesser som fungerar och för att se till att det är ordning på detta, som naturligtvis lite grann är hjärtat i marknadsekonomin och i ekonomins utveckling. Jag tycker att det är viktigt med de frågor som interpellanten ställer. Men jag har i vart fall inte förberett mig på den fråga som gärna vill diskutera, nämligen ekonomin för enskilda uppfinnare, utan jag har tvärtom tittat på lagstiftningen och de processer som måste fås att fungera. Där menar jag att vi har kommit en bit på väg, men det finns alltid mer att göra. är rankat som tvåa när det gäller att vara innovationsbefrämjande. Det är bara som anses bättre. Det är en position som vi ska behålla och helst förbättra. 6 (S): Jag vill ta ett konkret exempel: , en av våra mest produktiva uppfinnare, som har satsat mycket på arbetsmiljöuppfinningar för att förbättra arbetsmiljön och minska arbetsskador. är en mus som man har till datorn som ska förhindra musarm. Den värderades till . Det är bara en av hans uppfinningar. Det är sammanlagt miljardbelopp som hans uppfinningar värderas till. Trots att han har gjort en så fantastisk uppfinning som dömdes han att betala per dag till , det företag som stal hans patent. De behövde inte betala någonting alls till honom för att de hade stulit detta patent med flera, utan det var han som skulle betala till dem. Han fick patentsätta sitt hus. De lyckades se till att han fick näringsförbud. Han kunde alltså inte fortsätta jobba. Även om han hade gjort det hade de tagit intäkterna från nya patent. Han fick inte heller ha kreditkort eftersom han var försatt i personlig konkurs med näringsförbud. Hela hans familj lamslogs av denna process, och han var mycket nära självmord. Han kämpar nu vidare för att få upprättelse, men det är en lång väg. Det är en enorm rättsskandal att detta kan hända gång på gång. Han är ju inte ensam. Vi vet vad problemet är. Jag har nämnt det tidigare. Vi måste tillämpa lagen, och måste bekämpa dessa brott. Det behövs en fond som staten står för som kan stå upp mot dessa företag, och det behövs en patentförsäkring för uppfinningarna. Regeringen har sagt att det är för dyrt med en fond. Men hur dyrt är det inte för uppfinnarna vilkas privata ekonomi drabbas? Detta är en av de viktigaste framtidsfrågorna. Jag hoppas att regeringen agerar. 7 (): Det är väldigt allvarligt när man i riksdag ifrågasätter domstolsbeslut och påstår att lagar inte tillämpas och att man ställer sig på en sida bland parter i en domstolsprocess eller diskuterar enskilda ärenden. Jag tänker inte delta i en sådan diskussion. Det går nämligen inte att ha ett fungerande och rättssäkert samhälle om vi inte respekterar lagstiftningen och säkerställer att domstolarna får ha sin prövning självständigt. Det finns instanser och strukturer för hur det ska fungera. Sedan finns det självklart tvister och frågor där alla inte blir nöjda. Men det är inte politikers sak att döma i enskilda ärenden. Det kan aldrig vara rimligt. När man känner att man har blivit lurad eller bestulen på någonting och anmäler det är det inte ovanligt att man hävdar att man har rätt. Men det är inte säkert utifrån en objektiv synpunkt att det är riktigt på det sättet. Därför är det så otroligt viktigt att vi har en lagstiftning, processer och kunniga medarbetare i rättsväsendet som hanterar dessa frågor. Jag har tidigare i denna interpellationsdebatt talat om att vi nu arbetar för att säkerställa att patentlagen och processerna ska fungera på ett bra sätt, eftersom vi har sett att det är ganska få ärenden. Det är ett viktigt arbete. Sedan måste vi fundera över, vilket vi inte har varit inne på den här gången, hur man underlättar för enskilda att kommersialisera sina produkter. De måste få kunskap och hjälp att driva sina rättigheter för att klara detta. Uppfinnare är inte nödvändigtvis bäst på paragraferna. Men, som sagt, jag tänker inte ha synpunkter på ett domstolsbeslut. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2013/14:515 om förhalade riksdagsbeslut 8 (): har frågat statsministern om han inte anser att det är rimligt att regeringen prioriterar genomförandet av beslut, med tanke på att är högsta beslutande organ och regeringen arbetar på uppdrag av . Interpellationen har överlämnats till mig. En av huvuduppgifter som folkets främsta företrädare är lagstiftning, och regeringen är enligt regeringsformen skyldig att utfärda en lag efter att har beslutat om den. Det följer alltså av grundlagen hur regeringen ska prioritera och genomföra beslut om lagar. beslut om så kallade tillkännagivanden till regeringen är emellertid inte reglerade i någon författning. Regeringens hantering av sådana beslut är inte heller författningsreglerad. Det finns emellertid en etablerad konstitutionell praxis om hur regeringen bör förhålla sig till tillkännagivanden. Den innebär bland annat att regeringen som utgångspunkt bör tillgodose ett sådant tillkännagivande. Om regeringen inte delar mening i en fråga och inte har för avsikt att tillgodose önskemål, innebär – som har konstaterat – praxis att regeringen i stället bör underrätta om detta inom den tidsgräns som angetts i tillkännagivandet. Även skälen till att regeringen inte har tillgodosett tillkännagivandet bör redovisas. Både och har konstaterat att ordningen med tillkännagivanden i allt väsentligt fungerar väl. Jag instämmer i den bedömningen. 9 (S): Vi har parlamentarism här i . Det betyder att den svenska är högsta beslutande organ. Regeringen tillsätts av och kan också avsättas av , och regeringen ska fullfölja beslut. Det är alltså inte tvärtom, att regeringen står över , utan det är faktiskt som står över regeringen. Därför är det otroligt viktigt för demokratin att regeringen också följer beslut. I en sammanställning från Riksdag & Departement kan man se att 32 av 42 tillkännagivanden som gjordes , det vill säga beslut från direkt riktade till regeringen att verkställa, fortfarande väntar på behandling. Det är en ganska stor andel, och det finns riksdagsbeslut som har legat utan att bli genomförda. Ofta handlar beslut om att utredningar ska tillsättas. Men i en del fall handlar det om skarpa riksdagsbeslut, det vill säga att man helt enkelt vill att regeringen ska genomföra någonting. Som exempel kan jag nämna kravet på personalliggare inom byggbranschen. Jag kan nämna fas 3 som ett annat exempel. Ungefär 35 000 människor befinner sig i fas 3. Det är arbetslösa människor som jobbar gratis på heltid. Chansen att komma ut i arbete från fas 3 är mycket liten. beslutade att denna åtgärd inte fungerar. Därmed ska nya anvisningar till fas 3 stoppas. Man ska alltså inte skicka fler arbetslösa dit. Trots det har detta bara fortsatt, och fas 3 har vuxit år . I detta fall handlar det inte bara om att regeringen har förhalat riksdagsbeslut, utan det handlar om direkt trots mot riksdagsbeslut. Det märks inte bara i form av att det tar att genomföra beslut, utan det märks genom att ansvarig minister har sagt rent ut att man inte vill stoppa anvisningarna till fas 3. Man tycker att det är en bra åtgärd och att fas 3 ska fortsätta som förut. Det finns alltså inte ens en intention att genomföra beslut. När man jämför de olika departementen kan man se att det finns skillnader i genomförandet. Man kan till exempel se att det är få tillkännagivanden som är slutbehandlade på . Enligt Riksdag & Departement var det inga . Men på Försvarsdepartementet är tre av fyra tillkännagivanden från påbörjade eller genomförda. Man kan se att det kanske är en kulturfråga hur man gör på olika departement. Därigenom menar jag inte att man ska känna sig utpekad på . Det finns även andra departement där det återstår en hel del att göra. Jag har riktat den här interpellationen till som statsminister, och den är alltså inte riktad till . Jag tror ändå att detta är en viktig principfråga. Även om det inte finns något direkt krav i grundlagen på att man snabbt ska genomföra beslut har vi ändå parlamentarism, och i det ligger att regeringen ska genomföra beslut. Detta gäller i synnerhet när vi har en minoritetsregering, vilket vi har , där man för varje beslut är beroende av en riksdagsmajoritet som man inte har i regeringsunderlaget. Jag tycker ändå att detta är en viktig fråga. 10 (): Vi varken förhalar eller trotsar riksdagsbeslut. När det gäller kan jag säga att jag tror att lagstiftning ibland tar extra eftersom det krävs ett grundligt arbete. Det brukar dock via interpellationsdebatter och annat vara så att processen blir ganska transparent visavi , och det är väl bra att det är så. Jag försökte redogöra för de regler som faktiskt gäller. Vi följer de regler som gäller, och det är naturligtvis otroligt viktigt att så sker. I senare års betänkanden har också uttalat att regeringens redogörelser för behandling av skrivelser blivit bättre – information om vilka åtgärder som planeras samt bedömningar när det gäller skrivelser och när de ska bli slutbehandlade förekommer i större utsträckning . Det är positivt, och det är alltså något har noterat. När det gäller redovisning till kan den ske på olika sätt. Förfarandet med den så kallade skrivelse nr 75 innebär att man ger en utförlig och detaljerad redogörelse för vilka åtgärder regeringen har vidtagit med anledning av tillkännagivanden. Det kan då KU, om utskottet vill, komma fram till ska kritiseras och annat. När det gäller tillkännagivande om fas 3, som tar upp, kan jag konstatera att regeringen har följt praxis. Regeringen har nämligen redan i närmast följande skrivelse nr 75 på ett utförligt och detaljerat sätt redogjort för de åtgärder man har vidtagit samt uttalat att man anser att tillkännagivandet har tillgodosetts genom de redovisade åtgärderna. Regeringen har i direkt anslutning till det också tydligt angett att man anser att skrivelsen om tillkännagivandet därmed är slutbehandlat. Varken KU eller arbetsmarknadsutskottet berörde frågan när de granskade skrivelsen, och därför kan man utgå ifrån att genom beslutet att lägga skrivelse till handlingarna anser att tillkännagivandet om fas 3 har tillgodosetts enligt gällande konstitutionell praxis. Det ligger i sakens natur att man i politik kan ha olika uppfattningar i sakfrågor, men jag vill gärna säga att det inte finns någonting som är viktigare för regeringen än att försöka följa de regler som faktiskt gäller.