prot · H10991 · 2014-03-27 00:00:00 — Men dessa romer skulle vi kunna hjälpa genom att sätta tryck på , vars medborgare de faktiskt är, så att de pengar som EU avsätter verkligen går till fattigdomsbekämpning i . Jag vet inte om det hjälper ditt och mitt samvete, men det är förvisso ett problem som måste lösas. Och här har ett medmänskligt ansvar att se till att vi inte går förbi dessa människor. De är också vår nästa, även om jag gick förbi för inte så länge sedan. Fattigdomsbekämpning är större än att bara ge en liten peng i en pappersmugg. Det handlar också om att se till att vi åtminstone börjar i EU med fattigdomsbekämpning, och pengar finns avsatta för detta, också för dessa romer. Det har nämnts om vitboken och kommissionen för att hjälpa svenska romer. Allt detta är bra. Men vi har mer att göra. Regeringen är på god väg. Men tyvärr: Jag vill bara påminna om att vi har en resa framför oss. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 9 (C): Tack till , som har behandlat även min motion! Den är en av de 20 motioner som behandlas i detta betänkande och handlar om frågan om finlandssvenskarnas ställning som nationell minoritet. Det är en del som fortfarande kvarstår olöst trots översyn och förnyade lagar och trots diskussioner som har pågått rätt . Jag är själv engagerad i de här frågorna . Det är den näst största minoritetsgruppen i vi talar om. Runt 100 000 identifierar sig som finlandssvenskar. De nationella minoriteterna – samer, tornedalingar, sverigefinnar, romer och judar – gavs 1999 ställning som nationella minoriteter i utifrån konventioner, som har undertecknat. Grunden är att alla ska ha rätt att få vara olika som individer. Vissa vill bevara sitt kulturarv; andra vill inte bli intvingade i någon grupp. Vi måste lära oss av våra misstag, tycker jag, och inte till följd av missriktad hjälpsamhet tala om för människor vad som är rätt för dem. angav tonen för de nationella minoriteterna i . Det gjorde att man måste ha finska som modersmål för att få räkna sig som sverigefinne. Det kravet gäller inte för någon av de andra minoriteterna, och det är heller inget exklusivt krav i konvention för skydd av nationella minoriteter. Där handlar det snarare om minoritetsspråkskonventionen. erkänner alltså bara delvis en nationell minoritet som har rötter i . Sverigefinländarna delas upp i en grupp som får nationell status och en som inte får den statusen. Finlandssvenskarna i har därmed diskvalificerats som nationell minoritet trots att de uppfyller alla kriterier för att få klassas som sådan som ställer upp. De har en uttalad samhörighet, de står till antalet inte i en dominerande ställning till resten av befolkningen, de har en traditionell och kulturell särart, de har historiska band till och de har en självidentifikation, det vill säga de vill både som individer och som grupp behålla sin finlandssvenska identitet. Av artikel 5, som vi har ratificerat, framgår det att de nationella minoriteterna ska ha möjlighet att behålla och utveckla sin kultur och bevara de väsentliga beståndsdelarna i sin identitet, och det är mer än språk. Det är mer än språk. Det har och vi ännu inte lyckats fånga upp. Därför har vi som majoritetsbefolkning delat den sverigefinländska gruppen i två delar. Den ena, språkdelen, har givits ett särskilt skydd för hela sin identitet – sitt kulturarv, sin historia och sin koppling till . Den andra delen har inte givits den rätten. Trots att vi har så väldigt långvariga band har vi inte klarat av den uppgiften. Jag tycker, herr talman, att det finns alla skäl för oss alla att fundera över hur vi ska kunna förändra den här verkligheten för människor i , för vår näst största minoritetsgrupp. Jag är glad, herr talman, att utskottet ändå har öppnat en liten springa genom sitt svar på min motion. Jag hoppas att vi tillsammans ska kunna ta denna fråga vidare och lösa den konflikt som vi av missriktad hjälpsamhet har åstadkommit. Jag kommer inte att yrka bifall till min motion. Jag vill tacka min partikamrat och andra som har varit verksamma för att försöka öppna den här springan. Jag hoppas att vi tillsammans, herr talman, ska kunna göra dörren vidöppen och lösa en konflikt som vi, inte den näst största minoritetsgruppen i , har skapat. 10 (S): Herra puhemies – herr talman! Jag vill bara påminna kammaren om att det i riksdag talades finska ända fram , då vi olyckligtvis förlorade vår östra rikshalva till . Jag har valt att begära ordet i den här frågan eftersom jag är djupt engagerad i den. Jag är också ordförande i här i . Alla partier är representerade i den, och vi är helt överens om tagen. Vi har inte heller för avsikt att skapa några politiska strider om frågorna om sverigefinnars framsteg och stärkande av det finska språket i ; det är viktigt att framhålla. Ändå blir jag glad när vi från Socialdemokraterna, får bifall och en reservation gällande min och motion om en nationell strategi för stärkande av det finska språket. Det är oerhört viktigt. När Koski-Vähälä, Rauhala, Karhu, Kupari och även min familj kom till östra och började röja skog där blev det en stor finsk koloni. Men att jag aldrig fick möjligheten att stärka mitt finska språk via skolsystemet i beklagar jag allvarligt och djupt . Det är nämligen en viktig del av min och andra sverigefinnars identitet. Det här går i arv i generationer. Därför måste vi gå framåt på bred front, även om vi gör det försiktigt och sakta, eftersom det inte är någon partiskiljande fråga – eller inte borde vara det. Vår motion som handlar om den nationella strategin för finska språket är ingen svår sak. Det är ett påbörjat arbete för att se vilka brister som finns – vi känner till många av dem – och på vilket sätt vi kan undanröja dem, vilket är jätteviktigt. Jag önskar tillsammans med många andra att vi kan ta steg framåt i just den här frågan, för vi pratar om väldigt många som finns i landet och som har sin historia i många generationer tillbaka eller alldeles . Vi har byggt det här landet tillsammans. Därför kommer vi att fortsätta vårt arbete. Jag beklagar att regeringspartierna inte kunde ta ställning för det här , men de kanske gör det framöver. Det är väldigt viktigt. Vi har också en kampanj, herr talman, som handlar om att man ska kunna se finsk tv, TV , i hela . Här har vi åstadkommit att få göra en uppvaktning av kulturministern för att gemensamt, alla partier tillsammans, försöka ta kliv framåt. Jag tänker på min gamla mamma på Persgården i . Hon är nu men kan inte få service och omsorg på finska, vilket jag djupt beklagar. Det finns en kader av människor ute i arbetslivet som har finskt ursprung och som skulle behöva revitalisera sitt språk och våga använda det eftersom det är fler som behöver få vård och omsorg på ålderns höst på just finska språket. Vi fungerar så, alla vi människor, att vi faller tillbaka på vårt modersmål. Jag är glad att vi har fått en gemensam reservation från tre partier. Nästa gång, herr talman, kanske vi kan få med oss fler partier i denna ytterst viktiga fråga som berör nästan 700 000 människor i detta land. 11 (S): Minä olen suomenkielinen edustaja Ruotsin valtiopäivällä – jag är en finskspråkig ledamot i den svenska . Det känns stort att diskutera de här frågorna. Jag flyttade till 1970. Jag har gått i svensk grundskola och gymnasieskola och på svenskt universitet och fått ta del av den stora, fina svenska välfärden. Jag har nästan tappat bort det finska språket men ändå i någon mån och mening alltid kämpat för att behålla det – kulturellt, socialt, funktionellt och även i arbetslivet. Vi är närmare 700 000 sverigefinnar i – andra eller tredje generationen – som har långa, djupa historiska band till och som känner en stolthet och tacksamhet över allt som har skett över sekler, i samverkan och harmoni, under krig och i fredstid. Med detta i bagaget känner jag också en stor trygghet med att det finska språket kommer att överleva i och att det svenska språket kommer att överleva i . Det som är bekymmersamt är att många av dem som invandrade till nu börjar komma i den ålder då de börjar tappa det svenska språket. Var landar de då rent språkmässigt? Jo, i sitt ursprungsspråk, och det är ofta finskan. Vi ser det i många kommuner , speciellt traditionella bruksorter, dit många invandrade från till för att stärka den svenska konkurrenskraften och ge möjligheter till utökad produktion och tillväxt. behärskar de inte det svenska språket mer. Därför är förvaltningsområdena viktiga. På samma sätt är det också för den generation som jag tillhör, som föddes . Vi börjar alltmer tappa kopplingen till av flera skäl, framför allt för att det inte finns identifikation att anknyta till. Vi tappar möjligheterna att se på finsk television. Språket revitaliseras inte på det sätt som vi behöver. Vi borde också få mer tillgång till forskning och beprövad erfarenhet när det gäller modern språkteknologi på finska. Allt detta kokar samman till att vi behöver en nationell handlingsplan för detta minoritetsspråk. Det behövs ända ned i den ålder då man börjar på förskolan och i de kommunala grundskolorna, där vi vet att det råder en obalans, dels när det gäller att få tag i lärare, pedagoger, som kan det finska språket, dels när det gäller olika kommuners inställning till rätten att få tillgång till sitt eget minoritetsspråk. Detta är ett första steg. Vi vill se handlingsplaner för de andra nationella minoriteterna också. Det ena utesluter inte det andra, men det är bra att börja med den grupp som är störst för att kunna skapa de bästa förutsättningarna. Förvaltningsområdena i all ära – de är bra, och vi ska fortsätta värna dem – men de går inte på djupet i de väsentligaste frågorna när det gäller det finska språket. Det handlar mer om service och tjänster. Vi måste också visa och kanalisera hur vi vetenskapligt kan få fram det finska språkets ställning i det moderna svenska samhället och värnar den goda samverkan som historiskt har funnits mellan och . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) betänkande 2013/14:AU6 Arbetsrätt föredrogs. 12 (S): ska vi behandla 122 motionsyrkanden om arbetsrättsliga frågor som väcktes under allmänna motionstiden . Det stora antalet motionsyrkanden visar tydligt att det finns ett stort politiskt intresse för arbetsrättslagstiftningen och arbetsmarknadspolitiken. Vi socialdemokrater står naturligtvis bakom samtliga av våra reservationer i betänkandet, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 2. Sedan maktskiftet 2006, då fick en borgerlig regering, har det skett stora förändringar för den enskilde anställde vad avser arbetsrätten. Lejonparten av de stora försämringarna skedde under förra mandatperioden, 2006–2010. Eftersom detta är den sista arbetsrättsdebatten före valet kommer jag nu att göra en summering av de förändringar man har genomfört i lagstiftningen under de två gångna mandatperioderna. Man har gjort förändringar när det gäller anställningsskyddet. Det var en av de första åtgärder man vidtog efter valet . Det handlade om att man införde allmän visstidsanställning. Det var ett sätt att låta fler gå på otrygga anställningar än vad som var fallet tidigare. Antalet personer med visstidsanställningar har ökat kraftigt . Jag återkommer lite längre fram om vad vi har för recept för att klara ut de här frågorna. En annan förändring som har skett är att det är lättare att kringgå lag och kollektivavtal. Då handlar det om att man har uppdragsgivare med F-skattsedel. Det traditionella anställningsskyddet ser annorlunda ut och har förändrats och framför allt försämrats för den enskilde. Man har försämrat jämställdhetslagstiftningen när det gäller kartläggning och andra delar. pågår ett arbete som förhoppningsvis kan leda till en förnyad lagstiftning på detta område framöver, vilket vi hoppas. Det har varit svårare att teckna avtal och förhandla med utländska arbetsgivare. Även där ska jag nämna att det pågår ett arbete, framför allt från EU:s sida, för att stärka även denna del. När vi behandlade lagstiftningen hade vi krav om att man skulle utse en behörig representant som också skulle ha mandat att teckna avtal. blev det dess värre inte så. Man har ändrat reglerna om övertid och skyddskommitté, vilket vi ser som en försämring för den enskilde. Vad vill då vi socialdemokrater när det gäller arbetsrätten och arbetsmarknadspolitiken? Vi har slagit fast ett antal grundläggande punkter. Först och främst är full sysselsättning det övergripande målet för oss socialdemokrater. Vi har väckt motioner med ett kraftfullt ekonomiskt program mot arbetslösheten, framför allt inriktat på de grupper som har svårast att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Då är det framför allt två grupper vi tänker på: ungdomar och de som är långtidsarbetslösa. Vi vill se kraftfulla offentliga investeringar för fler jobb. Det handlar om att använda offentlig sektor på ett helt annat sätt, så att den kan vara en del av en regulator inom arbetsmarknadspolitiken. Resultaten i den svenska skolan ska vändas. Det har vi lagt många förslag om, och en del av dem har man nu anammat från alliansregeringen, vilket är positivt, men det finns mycket mer kvar att göra när det gäller skolan. Kvaliteten i välfärden ska höjas. ska gå före på miljöområdet. Och inte minst vill vi skapa ordning och reda på arbetsmarknaden. Jag kommer inte att gå igenom alla våra reservationer och yrkanden i betänkandet – då skulle vi behöva betydligt för att debattera – men jag ska nämna några av dem. Rätt till heltid är en fråga där jag som tidigare kommunalråd och verksam i offentlig sektor kan bli besviken över att vi inte har kommit längre. Då gäller det framför allt offentlig sektor, som vi ju i mångt och mycket själva styr politiskt. Vi socialdemokrater anser att heltid ska vara en norm på arbetsmarknaden. Heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet. Vi vill att det i första hand ska lösas genom förhandlingar och kollektivavtal. Om det inte lyckas är vi beredda till en lagstiftning. Här har vi ett stort arbete kvar att göra när det gäller kommuner och landsting. Landstingen ser det just nu bättre ut i när det gäller heltidsanställningar, men i kommunerna har vi väldigt mycket kvar att göra. Det här tror jag kommer att bli en avgörande fråga framöver när det gäller arbetstid, när det gäller anställningsformer och när det gäller rätt till heltid i offentlig sektor. De kommande sju åren är det ungefär 420 000 som ska nyrekryteras i offentlig sektor. Kan då inte offentlig sektor garantera en bra arbetsmiljö, en bra anställningstrygghet och rätt till heltid tror jag att det kommer att bli svårt när vi kommer att få brist på arbetskraft. Rullande visstidsanställningar är också ett gissel på svensk arbetsmarknad. Vi har i vår kommittémotion föreslagit en begränsningsregel för hur länge rullande visstidsanställningar kan fortgå. Vi föreslår maximalt 24 månader , då allmän visstidsanställning, vikariat och provanställning övergår till en tillsvidareanställning. Där har TCO gjort en anmälan till Europeiska kommissionen, , som tycker att man bryter mot det ramavtal som finns kring detta. Det har varit många turer i den frågan. Jag kan bara konstatera att regeringen som en mätt katt har motiverat sitt yttrande med att behöver en viss andel visstidsanställningar för att klara den svenska modellen. Grundregeln på svensk arbetsmarknad är naturligtvis att tillsvidareanställning ska vara en huvudregel. Det är viktigt att vi i arbetsmarknadsutskottet i den här kammaren står upp för den delen. återstår det att se hur man från kommer att agera utifrån den svar på den berättigade kritiken. Jag kan också konstatera att det har varit en hel del turer när det gäller korrespondensen med Europeiska kommissionen. Det har varit sekretessbelagda handlingar och annat, vilket känns lite märkligt i en fråga som borde ha ett stort allmänintresse. Vi socialdemokrater har i vår kommittémotion föreslagit att man ska ta bort undantaget i lagen om anställningsskydd, att arbetsgivare med färre än tio anställda får undanta två personer från turordningsreglerna. Detta är naturligtvis en väldigt viktig fråga. Det är svårbegripligt. Jag var på ett litet företag där man hade gjort neddragningar utan att över huvud taget motivera varför man hade undantagit två personer. Det innebär att det blir en osund stämning på arbetsplatsen. Det är svårt att förklara varför den ena får vara kvar och inte den andra när man inte ens behöver motivera varför man undantar och men inte de andra. En annan viktig fråga som vi belyser i betänkandet handlar om huvudentreprenörsansvar. En riksdagsmajoritet krävde att regeringen skulle återkomma till med hur man ska säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares och huvudentreprenörers ansvar i utstationeringssituationer. Utskottet förklarade vid behandlingen av frågan bland annat att gällande regelverk inte säkerställer att till utstationerade arbetstagare, särskilt när flera underentreprenörer bildar så kallade entreprenadkedjor, erhåller intjänade löner med mera. Vi anser från Socialdemokraternas sida att tillkännagivande är väl avvägt. Det är beklagligt att den moderatledda regeringen inte återkommer till med åtgärder i linje med tillkännagivandet. Vi förväntar oss att regeringen, i enlighet med tillkännagivandet, återkommer till med initiativ i syfte att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares och huvudentreprenörers ansvar i utstationeringssituationer. Vi ser ordning och reda på arbetsmarknaden som en viktig fråga. Därför har vi tillsammans med , , tagit fram ett tiopunktsprogram med konkreta åtgärder som vi vill införa på svensk arbetsmarknad för att få goda villkor och för att människor som är anställda ska känna sig trygga i sin anställning. Och inte minst handlar det om dem som kommer till och ska jobba. Vi föreslår att man ska riva upp lex . pågår det ett arbete inom med att se över hur det ser ut. Jag måste säga att jag tycker att arbetet har gått bra i den här gruppen. kommer vi snart till ett skarpt arbete med att ta fram konkreta förslag. Då får vi se om samarbetsviljan är lika stor kring detta. Vi tycker att det är viktigt att utländska företag som är verksamma i ska registrera sig här. Det måste finnas en fysisk eller juridisk person som man kan ställa till svars. Kollektivavtal ska kunna tecknas med företrädare som har rättskapacitet. Arbetstagare från tredjeland måste försäkras kollektivavtalsenliga arbetsvillkor. Arbetserbjudandet måste göras juridiskt bindande. Där känns det särskilt glädjande att man nu också håller på att se över lagen om offentlig upphandling på EU-nivå. Det kommer att kunna medföra att vi kan ställa även de kraven på svensk arbetsmarknad. Offentlig sektor är en stor upphandlare. Det handlas upp för ungefär 500 miljarder i offentlig sektor. Det är naturligtvis viktigt att de som gör de här jobben på uppdrag av kommuner och landsting också har sjysta villkor. Detta är en del av det som vi har föreslagit när det gäller möjligheten att få bättre ordning och reda på arbetsmarknaden. Slutligen handlar det om det senaste riksdagsåret, som vi inledde för sedan. Vi hade ganska stora förväntningar på vår nytillträdda arbetsmarknadsminister . Hon hade chansen, när vi gick in i ett valår, att lägga fram konkreta förslag på åtgärder som behövs när det gäller arbetsmarknaden för att vi ska få fler anställbara, få fler unga i jobb och få ut fler långtidsarbetslösa på arbetsmarknaden. Därför var det med spänning som vi såg fram emot att regeringens propositionsförteckning skulle presenteras. Då kan ni förstå den förlorade glädjen när propositionsförteckningen kom och den var tom och innehållslös när det gällde verksamhetsområde. Från Socialdemokraternas sida plockade vi fram tio konkreta förslag som vi tyckte att arbetsmarknadsministern borde ha lagt fram för att underlätta och framför allt för att kunna återskapa förtroendet på den svenska arbetsmarknaden och för att få fler anställbara och få ut fler i arbete. Det handlar om utbildningskontrakt för unga. Det handlar om att reglera frågan om huvudentreprenörsansvar. Det handlar om att avskaffa fas 3. Det handlar om att göra om Arbetsförmedlingen till en matchningsspecialist. Det handlar om att reformera arbetsmarknadsutbildningen så att fler ges möjlighet att komma in i arbetsmarknadsutbildning och på så sätt också kan få jobb. Det handlar om de funktionsnedsattas situation på arbetsmarknaden. Det handlar om att reformera a-kassan för deltid, det vill säga att man ska stimulera så att fler kan komma in på arbetsmarknaden. Om det är en deltidsanställning ska man naturligtvis ta den och då också kunna markera kassa. Det handlar om att stoppa missbruket av visstidsanställningar. Det handlar om att inrätta ett valideringscentrum. Och inte minst handlar det om den fråga som vi har drivit aktivt från Socialdemokraternas sida – att avskaffa aktivitetsförbudet för unga. går vi in i en ny valrörelse – den har redan börjat för många av oss. Det kommer att bli ett avgörande val när det gäller synen på svensk arbetsmarknad och synen på arbetsrätten. Det ligger färdiga förslag på som den kommande arbetsmarknadsministern, om denna av olycka skulle vara borgerlig, bara har att rulla ut för att sedan lägga fram konkreta propositioner. Det handlar om – det är en sådan fråga. Det kommer att innebära att man kommer att ta bort jämviktsförhållandet på svensk arbetsmarknad. Det handlar om ledigheter för fackliga studier. Det kommer att innebära att man i allra högsta grad begränsar möjligheten till ledighet för fackliga studier. Den frågan har under de två senaste mandatperioderna varit uppe för beslut, men man har från regeringens sida i sista sekund dragit tillbaka den. Jag hoppas innerligt att vi får en bra debatt om den kommande arbetsmarknadspolitiken. Jag tror att alla politiska partier i kammaren har att vinna på att få en riktigt bra debatt i samband med valrörelsen, för jobben kommer att vara den absolut viktigaste frågan inför valet . 13 (MP): Jag ska tala om fackliga rättigheter. Starka fackföreningar är ett centralt instrument för en rättvis fördelning av resurser och för en hållbar utveckling. När människor organiserar sig och kräver sina rättigheter och rimliga arbetsvillkor kan de förändra maktstrukturer och därmed hela samhällen. Fungerande fackliga organisationer ger bättre arbets- och levnadsvillkor och stimulerar en inkluderande tillväxt. Enligt saknar fortfarande mer än två tredjedelar av alla arbetstagare grundläggande skydd för sina mänskliga rättigheter i arbetslivet. I länder som , , , och är det fortfarande förenat med livsfara att arbeta fackligt. bör med sina unika erfarenheter av överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter lyfta upp frågor om facklig frihet och organisationsfrihet. Vi bör ligga i framkant när det gäller stöd till arbete och ratificera den som har skrivit en reservation om, nämligen konvention 189 om hushållsarbetares rättigheter. Svenska exportorgan och företag ska följa och skriva på globala ramavtal med de globala fackliga federationerna och dessutom följa lagstiftningen i länderna. Därför är det viktigt att som land har särskilt fokus på denna fråga. Kommuner och landsting är stora konsumenter av varor. Därför bör kommuner, landsting och stat i sina upphandlingar ställa krav på att produktionen sker under drägliga förhållanden och att mänskliga rättigheter respekteras. Det finns inga hinder i lagen om offentlig upphandling för att ställa etiska krav. Med etiska krav menas krav på att varor tillverkas på ett sätt som är förenligt med grundläggande . Vad är då konvention 189? antog konventionen 189 om hushållsanställdas rättigheter. Konventionen innehåller grundläggande rättigheter och är en viktig markering för en ofta osynliggjord grupp av arbetstagare. Den slår fast hushållsarbetarnas rätt att gå med i fackföreningar och att förhandla för bättre villkor. Likabehandling ska gälla jämfört med andra arbetstagare.