prot · H20915 · 2014-11-04 00:00:00 — Därför avser regeringen att, stegvis , införa en 90-dagarsgaranti för arbetslösa ungdomar. Som en viktig del av garantin avser regeringen att införa utbildningskontrakt för unga arbetslösa som inte fullföljt sin gymnasieutbildning. En annan viktig del i garantin är stöd för traineejobb för arbetslösa ungdomar som införs inom vissa delar av välfärdssektorn. Regeringens insatser syftar till att ungdomarna ska inkluderas på den arbetsmarknad som de i alltför hög grad är utestängda från. Kommunernas kunskap och engagemang är en förutsättning för framgång i det reformarbete som påbörjas. Regeringen avser mot denna bakgrund att inleda samtal med kommuner för att ta ett gemensamt grepp mot ungdomsarbetslösheten. Kommunerna ska erbjudas att tillsammans med Arbetsförmedlingen ta aktiv del i genomförandet av 90-dagarsgarantin. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att resurser avsätts för att stödja de konkreta samverkansinitiativ som förväntas bli följden av samtalen. 56 (M): I den tidigare interpellationsdebatten mellan mig och nämnde hon saker som ger noll eller ingen effekt. Det finns en utvärdering av den tidigare 100-dagarsgarantin från IFAU – en myndighet som jag hoppas att den här regeringen inte lägger ned, trots att Socialdemokraterna aviserade detta före valet. Vid utvärderingen av 100-dagarsgarantin kom man fram till att den gav nästan noll och ingen effekt. har tagit bort och hoppas på fantastiska effekter av det. Vad är då orsaken till att detta är en dålig idé? I grund och botten säger forskningen att ungdomar har mycket lättare att skaffa arbete än man kan få intryck av när man tar del av den bild som ges i medierna och den fantastiska siffran på . Det är självklart att det inte är av unga som är arbetslösa. Under den här mandatperioden kan vi vara hederliga också från oppositionen och inte slå denna siffra i huvudet på varandra. fanns det till och med ett förbud mot insatser från Arbetsförmedlingen . Jo, när ungdomar placeras i program låses de in där i stället för att vara ute och aktivt söka jobb. Det skapar självklart inlåsningseffekter som leder till att arbetslösheten ökar om man gör tidigare insatser till en stor grupp ungdomar som inte behöver dem. Det här låter väldigt icke-intuitivt. När jag själv tog del av detta fann jag det en smula häpnadsväckande, men så ser forskningen ut. Det regeringen nu gör går tvärtemot forskningen. Det som generaldirektören för Arbetsförmedlingen berättade för arbetsmarknadsutskottet var att man måste börja från dag ett och erbjuda insatser om 90-dagarsmålet ska kunna . Det kommer att leda till en högre inlåsning av ungdomar och göra dem i grund och botten beroende av de statliga programmen och subventionerna för att de ska kunna komma i arbete. Man låser in dem i åtgärder. Det är självklart en utveckling som vi inte vill se. Och det tror jag inte heller att vill se. Därför måste det finnas ett rimligt system förutom de dogmatiska som SSU drev igenom hos regeringen. Men vilka åtgärder leder till bättre resultat enligt forskningen? Det här är helt fel väg och helt mot den rådande forskningen som säger att man inte ska låsa in ungdomar i åtgärder direkt vid arbetslöshet. De måste få komma ut på arbetsmarknaden och prova på att arbeta. Sedan finns det självklart en grupp som behöver hjälp . Där finns det profileringsverktyg som gör att man kan identifiera de ungdomar som behöver stöd, så att de får rätt stöd vid rätt tillfälle i stället för den generella modellen där alla ungdomar som blir arbetslösa ska in i program. 57 Arbetsmarknadsminister (S): Det är inte så förvånande att oppositionen anser att regeringen är inne på helt fel väg. Det är ju en helt annan väg än den tidigare regeringen valde. Så det är inte så konstigt att tycker det. Huruvida det är helt fel väg eller inte får vi väl utvärdera när vi ser vilken politik som ger bäst effekt när det gäller att se till att ungdomar kommer i arbete. Det finns en viktig skillnad mellan mig och . Det är att jag inte anser att ungdomar ska placeras i program. Det var så den tidigare regeringen gjorde. Man hade sina utvecklingsgarantier som varken ledde till jobb eller utveckling. Man hade sina fas 1 och fas 2 och fas 3 där människor harvade fram från steg till steg. Jag tror inte att det är ett bra sätt att komma vidare ut på arbetsmarknaden. Den som är arbetslös och vänder sig till Arbetsförmedlingen därför att man vill ha hjälp att få ett jobb ska få möjlighet att träffa en duktig och engagerad arbetsförmedlare som har tid att prata med just mig och ge mig de råd som jag behöver, eller som du behöver, för att komma vidare – vilka jobb man kan söka och hur man tar sig fram på arbetsmarknaden. Det är inte samma sak som att placeras i ett program. har en olycklig låsning. Det enda de ser är att de egna garantierna och programmen är den väg som leder till arbete. Det har visat sig fungera ganska dåligt. Den här regeringen har ett annat sätt att arbeta. Vi vill se till att människor kommer ut i riktiga jobb och inte fastnar i just program. 58 (M): Det är väldigt intressant hur den fantastiska 90-dagarsgarantin plötsligt blev bara ett samtal med en arbetsförmedlare. Jag tror inte att någon här vänder sig så mycket emot samtal med arbetsförmedlare, men det är inte vad regeringen har aviserat. Regeringen har inte aviserat miljardbelopp i satsningar på samtal med arbetsförmedlare och lite coachning om var man kan hitta jobb. Jag tror att de som är arbetslösa är fullt medvetna om var man söker arbete. Vi vet att programmen ofta blir mycket större än så. Man brukar låsas in i kurser som man kanske inte ens behöver för att söka arbete. De arbetslösa får inte tid att söka sig ut på och prövas gentemot den reguljära arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingens 90-dagarsmål, som ministern satt på dem, tvingar in dem antingen i utbildning eller i praktik i stället för att de är ute på arbetsmarknaden och söker arbete. Vi måste ha ett mer flexibelt system än så. 90-dagarsgarantin låser Arbetsförmedlingen. Man säger: Om ni inte hittar ett ordinarie jobb till den här personen måste ni låsa in personen i en utbildning, en praktik eller en subventionerad anställning. Det är såklart inte bra. Det framställs ibland som att ungdomsarbetslösheten är den största ödesfrågan för . Det är väldigt intressant att just 90-dagarsgarantin handlar om att få in folk i training or education. Om man tittar på det mättal som finns för ungdomar som inte är i training or education – NEET-talet – ser man att har sänkt detta tal väldigt mycket och har ett av lägsta NEET-tal. Det ska vi vara glada över och ta vara på i stället för att gå i motsatt riktning och låsa in människor i en icke-reguljär arbetsmarknad. 59 Arbetsmarknadsminister (S): Det var den tidigare regeringen som införde ett aktivitetsförbud för unga på Arbetsförmedlingen, vilket gjorde att de inte ens fick träffa en arbetsförmedlare förrän efter 90 dagars arbetslöshet. Vi tänker vända på det. Vi tror att det går bättre om man får träffa en duktig arbetsförmedlare redan från dag ett, om man vill det – och det vill de allra flesta. Då har man möjlighet att komma ut på den reguljära arbetsmarknaden. Jag tillhör en grupp som jag tror är ganska stor i och som anser att utbildning är en förmån. Det är en förmån att ha chansen och möjligheten att få utbilda sig. Det är något man har stridit för i det här landet. Generationer före oss har tagit kampen för rätten till utbildning. Jag anser inte att vi har nått tillräckligt långt. Jag skulle vilja att fler människor får chansen till utbildning. Vi har en sjunkande andel ungdomar som har möjlighet att studera vidare . Det är dåligt för , och det är dåligt för ungdomarna. Jag delar inte alls uppfattningen att ungdomar som får chansen att studera vidare är inlåsta. Jag tycker att det är en förmån, och jag tycker att de är väl värda den. 60 (M): Jag tror att har blandat ihop debatten. Jag kommer inte från utbildningsutskottet, utan detta är en debatt om Arbetsförmedlingens metod för att få folk i arbete. Det är ingen som har några problem med det reguljära utbildningsväsendet. Vi har världens mest utbyggda reguljära utbildningssystem, och det tycker jag är bra. Det är inte så katastrofalt i exempelvis den högre utbildningen som lägger fram det. Vi har en rekordliten årskull som just nu är på väg ut ur gymnasiet. Det skapar såklart väldigt stora påfrestningar på många högskolor, som helt enkelt har för få elever som söker platserna. Men det betyder inte att det finns ett egenvärde i att ha ett fast antal människor som går i högskolan. Sedan är det självklart bra att folk skaffar sig en utbildning. Jag undrar: Om ungdomar är arbetslösa, tror du att deras stora problem är att de inte vet hur CSN:s eller hemsidor fungerar? Är det vad de behöver coachning till? Ingen har haft ett aktivitetsförbud mot arbetslösa ungdomar som vill söka in på högskolan. Den här frågan handlar om ifall vi ska tvinga in dem i det utbildningskontrakt som ni pratar om och om vi ska tvinga in dem i olika system. Jag tycker att det är bra att Socialdemokraterna och regeringen genom utbildningskontrakten tar tag i frågan att många ungdomar hoppar av gymnasiet och inte har fullgoda gymnasieutbildningar och att man ser till att de hamnar i arbete. Men ungdomar som har gått ut gymnasiet, som har sjysta betyg och som bara söker ett arbete är det kontraproduktivt att låsa in i åtgärder och program. Det är bättre att de är ute och söker arbete. Det hoppas jag att folk vet hur man gör utan att behöva prata med en arbetsförmedlare. 61 Arbetsmarknadsminister (S): Vi har föredragit argumenten . Jag anser inte att utbildning är att vara inlåst i en åtgärd. Överläggningen var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2014/15:31 om effekter av 90-dagarsgarantin 62 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig hur många procent av dem som kommer att delta i 90-dagarsgarantins åtgärder för unga jag beräknar kommer i arbete. Regeringens övergripande politiska prioritering är full sysselsättning. Det är en helt central uppgift att skapa förutsättningar för fler jobb och med kraft bekämpa arbetslösheten. Det är särskilt angeläget att komma till rätta med den höga ungdomsarbetslösheten, vilket är en av regeringens högst prioriterade arbetsmarknadspolitiska utmaningar. Det är ohållbart att unga människor inte lyckas etablera sig på arbetsmarknaden. Ungdomars kraft, kompetens och kreativitet måste tas till vara för att de ska få en bra start på vuxenlivet och komma in i samhället fullt ut. Ingen ung människa ska behöva vara långtidsarbetslös. Därför påbörjar nu regeringen genomförandet av ett ambitiöst reformprogram som syftar till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. För arbetslösa ungdomar avser regeringen att stegvis införa en 90-dagarsgaranti. Regeringen vill sätta en bortre gräns för hur länge en ung person ska kunna vara arbetslös. Denna bortre gräns ska steg för steg kortas . Införandet av 90-dagarsgarantin föreslås ske successivt , och med det lägger vi grunden för att unga människor ska jobba eller studera – inte vara arbetslösa. Kampen mot ungdomsarbetslösheten förutsätter bred mobilisering och samverkan mellan bland annat arbetsmarknadens parter, kommuner och landsting, det privata näringslivet och det civila samhällets organisationer. Regeringens mål är att ska nå lägst arbetslöshet i EU , och ett centralt led i det är att motverka långtidsarbetslösheten bland unga. Regeringens ambition är att vid en fullt ut implementerad 90-dagarsgaranti ska samtliga arbetslösa ungdomar kunna få ta del av ett jobb, en insats som leder till jobb, en utbildning eller en kombination av dessa . Detta är givetvis en stor utmaning för regeringen, och implementeringen avses därför att ske stegvis för att säkerställa kvaliteten. 63 (M): Jag tackar för svaret, men jag fick inte svar på min fråga, nämligen hur många procent av dem som går igenom 90-dagarsgarantin som kommer att hamna i arbete. Vi kommer att ha en åtgärd på Arbetsförmedlingen, som har på sig att använda ett par av verktygen i den verktygslåda som ministern ger dem. Då är det rimligt att vi – speciellt , som ska granska regeringen – får veta vad regeringens mål är. Hur många procent av de som blir inskrivna i programmet kommer att hamna i arbete? 64 Arbetsmarknadsminister (S): är väldigt upptagen med att vara inskriven i program. Vi har inte särskilt goda erfarenheter av den tidigare regeringens arbete med att vara inskriven i program, där människor i olika faser kom längre och längre från arbetsmarknaden. Den nya regeringen avser att jobba på ett annat sätt. Det krävs en kraftsamling där många fler parter än Arbetsförmedlingen kommer att vara oerhört viktiga för att klara av att bekämpa ungdomsarbetslösheten på riktigt. Avsikten med en 90-dagarsgaranti är att alla ungdomar ska komma i arbete, åtgärder som leder till arbete eller utbildning. Det kommer att behöva ske stegvis. Det är inget man kan genomföra från till en annan. Man måste successivt korta tiden, sätta en bortre gräns för hur länge vi tillåter att ungdomar är arbetslösa. När man har uppnått en 90-dagarsgaranti är ambitionen förstås att alla ungdomar är i arbete, i åtgärder som leder till arbete eller i utbildning. Jag hoppas att en stor andel ungdomar väljer att studera, för det är ett bra sätt att skaffa sig en god grund på arbetsmarknaden, men också att väldigt många kommer att vara i arbete. 65 (M): Tack för det svaret! Det blev ganska klart: av alla ungdomar ska vara i arbete eller någon form av utbildning. Då får vi hoppas att det är reguljär utbildning och inte några arbetsmarknadsutbildningar som vi hittar på bara för att hålla dem sysselsatta eller att det är riktiga arbetsmarknadsutbildningar som kan ge jobb. Det är viktigt att som granskande opposition ha med sig vad regeringens ambition är, så att vi kan utvärdera det om ett tag. När man har ett mål är det viktigt att ha en tidsparameter för målet. När kan vi förvänta oss att 90-dagarsgarantin är verklig, så att av alla ungdomar är i arbete eller någon form av utbildning? 66 Arbetsmarknadsminister (S): Under den tidigare regeringens period steg ungdomsarbetslösheten i till sådana nivåer att vi är berättigade till EU-stöd. Jag har varit på två ministerrådsmöten i min roll som arbetsmarknadsminister. Jag träffar mina kolleger från de andra EU-länderna, de som är med och betalar för att ska kunna klara av att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Jag tycker att det är skämmigt. Jag tycker att vi borde kunna klara av vår ungdomsarbetslöshet själva. Det är den här regeringens ambition att med ett mycket ambitiöst program se till att vi sätter en bortre gräns för den tid som ungdomar kan lämnas i arbetslöshet. Vi vill att den bortre gränsen successivt ska kortas . Som jag har sagt här måste detta ske stegvis. Det är oerhört viktigt att varje ung människa kommer i ett riktigt arbete, i en åtgärd som leder till ett riktigt arbete eller i en utbildning som också leder till arbete. Det får aldrig bli tal om några låtsasåtgärder eller något man gör bara för att sätta någon i något slags ”pysselsättning”. För att säkerställa att kvaliteten kan hållas hög är det nödvändigt att samarbeta med många andra aktörer, till exempel arbetsmarknadens parter och kommunerna. Eftersom det är flera som behöver vara inblandade i att uppnå en 90-dagarsgaranti och bekämpa ungdomsarbetslösheten är det inte möjligt för regeringen att ensam tala om exakt i vilken takt det kan ske. Vill man ha ett samarbete med andra måste man också vara beredd att lyssna på vad de andra aktörerna har att bidra med och vilka krav de ställer för att det ska kunna fungera. Regeringen kommer att inbjuda till ett sådant samarbete med både kommunerna och arbetsmarknadens parter och har för avsikt att vara pragmatisk och lyssnande, för att säkerställa att vi tillsammans kan uppnå bästa möjliga effekt för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. 67 (M): Regeringen vet alltså inte när 90-dagarsgarantin kommer att vara på plats. Det är helt otroligt att man sjösätter en reform och slår sig för bröstet för de , som inte är ett program utan är en deadline, verkar det som. Och denna deadline är lite flytande: Vi hoppas att den kanske hamnar . Det är egentligen det svar som regeringen ger. Det är helt otroligt att ha det som målsättning. Alla vet att om man ska förbättra en verksamhet, ha en professionellt fungerande verksamhet, måste man ha mål som man kan mäta och som också har en tidsavgränsning för när man ska mäta det, inom vilken tid. Regeringen vet helt enkelt inte när målet ska vara uppnått. Men någonstans ska av alla ungdomar få jobb eller utbildning. Det låter plötsligt som ett mycket tunt vallöfte. Jag trodde att det var ett skarpt vallöfte från Socialdemokraterna. Men det verkar vara någon hägring någonstans vid horisonten som de siktar mot och hoppas att landa på kanske – det är ambitionen. Det är ganska tragiskt att jag har lagt så mycket energi under valrörelsen på att förbereda mig och debattera mot en hägring. Jag känner mig nästan lite besviken på mig själv för att jag inte genomskådade den socialdemokratiska dimman och röken. 68 Arbetsmarknadsminister (S): Det är ett nöje att debattera med , med hans mustiga språk. Låt oss bli utvärderade gentemot verkligheten och inte gentemot vallöften! Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . § 16 Svar på interpellation 2014/15:23 om lex 69 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att utreda möjligheten att införa lagstiftning enligt lex . Först och främst vill jag instämma påstående att det är av största vikt att socialsekreterare bereds sådana arbetsomständigheter som är nödvändiga för att utföra ett professionellt arbete med hög kvalitet. Inom tas många viktiga beslut vad gäller såväl barns som vuxnas livsvillkor. Det är särskilt angeläget att de beslut som rör människor som befinner sig i en utsatt situation fattas under arbetsvillkor som möjliggör en hög professionell nivå. Jag har tagit del av ett flertal undersökningar som visar att många socialsekreterare arbetar under en stor arbetsbelastning och att det dessutom råder stor omsättning på personal inom viktiga områden inom . Jag tar dessa resultat på stort allvar. Särskilt oroande är de larm som kommit om arbetssituationen för socialsekreterare inom den sociala barn- och ungdomsvården. Huvudmännen måste uppmärksamma socialsekreterares arbetssituation och vidta de åtgärder som behövs för att hålla god kvalitet i utredningar, bedömningar och beslut. Från statens sida vidtas ett flertal åtgärder för att stärka en god kvalitet och rättssäker myndighetsutövning. När det gäller den sociala barn- och ungdomsvården är utvecklingen av utrednings- och dokumentationssystemet BBIC, Barns Behov i Centrum, betydelsefull. Detta instrument syftar till att vara ett samlat stöd för kvalitetssäkring och verksamhetsutveckling. Nästan samtliga kommuner har numera infört BBIC. Det har bidragit till en bättre enhetlighet när det gäller att utreda barn- och ungdomsärenden inom . För att underlätta en rättssäker myndighetsutövning inom ger också ut föreskrifter och allmänna råd när det gäller en mer enhetlig och väl strukturerad dokumentation. Dessa syftar till att stödja kommunerna när det gäller uppföljning, styrning och förbättringsarbete. En annan viktig åtgärd som jag vill nämna är att det finns en lagstadgad skyldighet att vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande. En ytterligare åtgärd är att se till att personalen har rätt kompetens. finns det lagstadgat krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. Genom krav i lagstiftning ställs högre krav på kommuner att se till att personalen har både rätt kompetens och erfarenhet. Jag vill också nämna att från , det vill säga i praktiken från i går, och framåt kommer en nationell samordnare att arbeta med att stärka och stödja den sociala barn- och ungdomsvården. Samordnaren ska föra en dialog med företrädare för ett antal kommuner och stimulera dem att utveckla verksamheterna för att möta de utmaningar som finns. En av de frågor som kommer att lyftas fram är med all sannolikhet hur en rättssäker handläggning ska åstadkommas. Jag har med stort intresse tagit del av Visions förslag om att stärka möjligheterna för personalen inom att föra fram professionella bedömningar. Jag är dock inte beredd att utlova en utredning. 70 MAJ (V): Jag vill börja med att tacka dig, , för ditt svar. Det finns mycket i svaret som är väldigt bra, även om jag självklart hade önskat att ni hade ställt er bakom vårt förslag. Jag vill förtydliga varför vi anser det nödvändigt att utreda förutsättningarna för att införa Visions krav på en ny lag, den så kallade lex . För att förstå vår ståndpunkt måste man se vad som har hänt i under Alliansens år vid regeringsmakten. De två senaste mandatperioderna har högerns politik ökat klassklyftorna i vårt land. har hela vårt trygghetssystem satts ur balans och tvingat människor ut ur samhällelig trygghet till utanförskap och fattigdom. De människor som drabbas av sjukdom eller arbetslöshet och som tidigare hade rätt till a-kassa och sjukersättning blir nu i stället hänvisade till . Konsekvenserna av denna ansvarsförflyttning i kombination med att fler människor har fått uppleva klassklyftornas avigsidor har inte låtit vänta på sig. Arbetsbelastningen har ökat markant på socialkontoren runt om i vårt land. Men har kommunerna inte fått tillräckligt med resurser för att kompensera för den ökade belastningen. Många socialsekreterare vittnar om hur en allt snävare budget, politikens detaljstyrning och den ökade arbetsbördan gör det mycket svårt att uppfylla socialtjänstlagens intentioner. Trots upprepade larm från såväl socialsekreterare som fackförbund lämnar politiken allt som oftast över ansvaret på och enskilda sekreterare. Det är just här själva grundproblemet ligger. När vi nu har fått en socialtjänst där politisk färg eller ekonomiska prioriteringar blivit avgörande för vilken hjälp människor i extrem utsatthet får, är det då inte rimligt att politiken tar ansvar för sina prioriteringar? valde 2010 att ställa sig bakom förslaget om en utvidgning av lex , vilket innebär att man inom alla områden som omfattar blir skyldig att påtala missförhållanden. Syftet med lex är att socialarbetarna även ska ges möjlighet att föra fram sin professionella bedömning av såväl brister inom verksamheten som konsekvenserna av politiska beslut och samhällsutvecklingen. Professionens bedömning blir tydligare än vad det ges utrymme för inom ramen för lex . Då säkras att socialarbetarnas bedömning får uttryckas och det politiska ansvaret tydliggörs. Vi i tycker att det är ett mycket bra förslag. Därför frågar jag nu vad regeringen vill göra för att stärka rättssäkerheten och ansvarsutkrävandet inom om man inte vill utreda lex . 71 Statsrådet (S): Som vi har konstaterat och är eniga om är det väldigt viktigt att uppmärksamma socialsekreterares villkor. Jag vet att det finns många rapporter där det talas om att socialsekreterarens vardag inte är tillfredsställande. Det finns också goda exempel där det mesta fungerar bra. Men det finns rapporter om stor personalomsättning, och det är många som arbetar inom . Vi vet också att det på chefsnivå finns många problem med att folk blir överbelastade och inte stannar kvar i verksamheten. Jag vet att detta är en fråga som vi på många sätt behöver prioritera. och socialsekreterarnas arbete är otroligt viktigt i en modern välfärdsstat. Det finns dock andra åtgärder som jag tror är viktiga. Först och främst är det viktigt att säga att det är kommunerna som har ansvar för utförandet av dessa uppgifter. De är huvudmän för verksamheten. Men det finns redan ett antal åtgärder som staten vidtar. Jag vill först se effekten av dem. Proposition 2012/13:175 handlar om behörighet för personal i hälso- och sjukvården och i .