prot · H109121 · 2014-06-09 00:00:00 — Det är ungefär en fjärdedel av statens totala skatteinkomster och motsvarar ungefär statens utgifter för rättsväsendet, försvaret, sjukvården och biståndet tillsammans. vill ha en gå-före-politik, och då är min konkreta fråga: Är det din uppfattning att har råd med detta? Vad är det i så fall vi ska spara in 180 miljarder på? 90 (V) replik: Jag tycker att huvudfrågan är: Har vi råd med en helt eskalerande och okontrollerbar klimatförändring som kommer att leda till att vi kommer att vara tvungna att lägga nästan all vår vakna tid och så gott som alla våra gemensamma resurser bara på att hantera ett förändrat klimat? Jag känner inte till siffran av bnp. Jag har hört att det är någonstans mellan och . Det är ganska mycket pengar det också, vill jag understryka. Men vi måste avsätta resurser för att se till att vi inte får en helt okontrollerbar klimatförändring. Du sade en massa saker som helt enkelt inte stämmer. Ditt sätt att hantera fakta tycker jag är upprörande och oroväckande. Du sade till exempel att havsisen 2013 var den största . Det stämmer inte. Om man jämför 2012 med 2013 var havsisen större, eftersom den fick en liten utbredning. Lite utbredde sig havsisen 2013. Hur stor var havsisen, alltså isen kring , ? Jo, den var dubbelt så stor. Det är en gigantisk yta. Det är ungefär två gånger hela Europeiska unionens yta. Hur kan ni hantera fakta på detta sätt, ? Du tog tidigare upp forskaren . Mycket riktigt presenterade han alla sina IPCC-kritiska slutsatser i en artikel som han skickade till tidskriften . Men han blev nekad publicering eftersom artikeln inte höll måttet. På punkt efter punkt hade han fel. Du har fel, , och han har fel. Sedan kan vi diskutera detaljer i klimatpanelens rapporter. Det är en annan fråga. 91 (SD) replik: Jag får tacka för frågan om havsisen. Det är bra att han tar upp den om han missförstår vad jag faktiskt säger. Jag talade inte om , utan jag talade om . Isen på slog rekord sedan man började mäta 1979. Isen på är en annan fråga. Isen där har definitivt blivit mindre och ligger på låga nivåer som den har gjort i säkert . Men min poäng med detta var att denna typ av uppgifter tar ni aldrig i er mun. Finns det någon trend som går emot den absoluta underlåter ni att tala om det. Ni tar bara upp extremväderscenarierna. Jag hävdar dessutom att det är felaktigt att påstå att extremvädren blir fler och fler. Jag tycker att vetenskapen är ganska tydlig med att det inte går att utläsa någonting sådant statistiskt. Det var det som var min poäng. När det gäller att inte fick denna artikel godkänd har jag inte läst vad den handlade om. Däremot har jag noterat att det är en operation takedown av i hela klimatvärlden i fråga om de som tycker att det som han säger och det som han påstår är väldigt besvärande. Han har fått extremt mycket betungande kring sig på grund av detta som tyvärr har gjort att han nu drar sig ur debatten. Jag tycker att det är synd varje gång en duktig vetenskapsman drar sig ur debatten på grund av att man har blivit mobbad. 92 (V) replik: Du talar om vetenskap, . Här i min hand har jag FN:s klimatpanels vetenskapliga rapport . På s. 5 sägs det att de tre har varit de varmaste någonsin och sannolikt de absolut varmaste någonsin under de senaste 1 som har gått. På s. 5 tar man också upp att antalet extrema väderfenomen har ökat, och man varnar för att antalet kommer att öka i och med ett förändrat klimat. Jag har själv träffat människor från , och jag har träffat människor från öriket som har tvingats flytta därifrån för att havsnivån stiger. Det sätt på vilket relativiserar dessa extremt svåra frågor tycker jag är provocerande. Jag tror att det kan ge många människor en klump i magen. Vad menar egentligen ? På samma sätt kan den lilla kille som hemma hör på tv bli jätterädd för att kanske ska utvisa hans mamma eller pappa. Och när vill spara på integrationspolitiken är det klart att folk börjar se sig om och tänka: Är det jag som ska förlora på den här politiken? säger i sin reservation 23 på s. 66 i betänkandet att ett varmare klimat, kombinerat med en högre halt koldioxid i atmosfären, är bra för . Det är ett citat, . Jag tror att det är detta det handlar om. Du ser inte klimatförändringarna. Du bryr dig inte om dem. Sedan försöker du hitta fakta som ska stämma överens med din ideologiska åsikt. Finns klimatförändringen, , och behöver vi göra någonting åt den? 93 (M): hade vi möjlighet att debattera klimatpolitik här i kammaren, och gör vi det igen. Det är bra. Klimatutmaningen är en av vår tids verkliga ödesfrågor som bör debatteras mer i riksdag precis som i andra parlament runt om i världen. I har vi kommit förhållandevis långt, både politiskt och rent konkret. Vi har uppenbarligen, med undantag av ett parti, en stor politisk enighet partierna emellan om klimatutmaningens allvar och om behovet av att tar ansvar både nationellt och internationellt. Vi har kommit en bra bit på väg när det gäller att ställa om vårt samhälle till att bli mer hållbart. Våra utsläpp sjunker stadigt, och runt om i vårt land görs stora och små insatser för att energieffektivisera, för att utveckla ny och bättre teknik, för att minska matsvinnet och för att på andra sätt påskynda resan till ett utan nettoutsläpp. En stor enighet råder om att vi i måste göra mer. Sedan är det stor skillnad partierna emellan om vilka verktyg som vi tror är de bästa, vilka styrmedel som är de rätta och på vilken nivå olika beslut ska tas. Det är om detta vi debatterar, dels utifrån motionsyrkanden från den allmänna motionstiden, dels utifrån regeringens skrivelse med anledning av ? med tillhörande följdmotioner. är ett föregångsland då vi har lyckats förena sjunkande utsläpp med en stark ekonomisk utveckling. , det vill säga basåret för Kyotoprotokollet, har de svenska utsläppen sjunkit som vår bnp har vuxit med . Den utvecklingen har varit möjlig tack vare en politik som har satt pris på utsläpp och som har tagit vara på goda förutsättningar när det gäller förnybar energi. Bioenergi, kärnkraft och vattenkraft är tre viktiga förklaringar till att har ungefär hälften så höga utsläpp som genomsnittet inom . Vi tillhör de länder som har absolut lägst utsläpp i relation till vår bnp, och inget annat land i EU har en så hög andel förnybar energi som . Mer än hälften av vårt energibehov täcks av förnybar energi. Under Alliansens tid i regeringsställning har tempot i klimatarbetet skruvats upp. har de svenska utsläppen minskat med hela . Det kan jämföras med de som utsläppen sjönk med , alltså då Socialdemokraterna regerade med stöd av och . Alliansen har nära nog fördubblat utsläppsminskningstakten och bland annat fått fart på omställningen av vår fordonsflotta. När Alliansen tillträdde hade , näst efter , äldsta och mest bränsletörstiga fordonsflotta. Tack vare Alliansens politik med bland annat miljöbilsbonus, nedsatta förmånsvärden för miljöbilar, hög beskattning av fossila bränslen och mycket annat rullar nu omkring 600 000 miljöanpassade fordon på de svenska vägarna. Att vi har en modernare fordonsflotta, där fler fordon drivs med biobränslen och där de fossildrivna bilarna blivit avsevärt mycket mer energieffektiva, har lett till kraftigt sjunkande utsläpp per personkilometer. Tyvärr har ett ökat resande och ett behov av ökade vägtransporter i stor utsträckning ätit upp utsläppsminskningen, men understeg utsläppen från inrikes transporter äntligen nivå. Utsläppen från vägtransporterna minskade med 2 ½ procent . Jämfört med 2007, då vägtrafikens utsläpp var som högst, har utsläppen minskat , vilket framför allt är ett resultat av minskade utsläpp från just personbilarna. Med detta sagt är det alltjämt så att utsläppen från transportsektorn står för omkring en tredjedel av de svenska utsläppen. Således är omställningen av vår transportsektor en absolut prioritet i Alliansens klimatpolitik. Alliansen har som vision att ska ha en fossiloberoende fordonsflotta 2030. För att visionen ska bli verklighet kommer nya och vässade styrmedel att behövas liksom en fortsatt snabb teknikutveckling. En stor potential finns i energieffektivare fordon, i el- och hybridteknik men också i en kraftigt ökad andel biobränslen från inte minst skogsråvara. För att man ska ta vara på skogens potential som klimathjälte måste den dock brukas och uttag ur skogen snarare uppmuntras än försvåras. Detta tydliggörs i den så kallande , alltså den utredning som regeringen tillsatte 2012 för att bland annat kartlägga möjliga handlingsalternativ samt identifiera åtgärder för att minska transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen. Remisstiden för utredningen har löpt ut, och tar det fortsatta beredningsarbetet vid. Under nästa mandatperiod blir det centralt att utifrån utredningens förslag ta ytterligare steg för att höja tempot i transportsektorns omställning. är en värdefull granskningsrapport som kan hjälpa oss att utveckla den svenska klimatpolitiken till att bli än mer effektiv och framgångsrik. lämnar i sin rapport en lång rad rekommendationer, däribland att tydliggöra långsiktiga prioriteringar för klimatpolitiken och en långsiktig utsläppsbana. Alliansen har fått på plats ett tydligt mål om att minska utsläppen till 2020, ett mål som såväl regeringen som bedömer kommer att nås. Regeringen delar dock uppfattning och bedömning att en långsiktig utsläppsbana bortom 2020, på vägen , måste komma på plats. Bland annat därför har regeringen gett en särskild utredare i uppgift att lämna förslag till en strategi för hur regeringens vision om ett utan nettoutsläpp ska nås. Denna utredning tar sin utgångspunkt i det gedigna färdplansarbete har genomfört, och detta arbete kommer att bana väg för långsiktiga klimatpolitik. En framgångsrik klimatpolitik kan dock inte stanna vid gränser. Därför är det centralt att EU enas om ett ambitiöst utsläppsminskningsmål till 2030, att vi får en bättre fungerande utsläppshandel och att världens länder kan enas om ett globalt bindande avtal om utsläppsminskningar vid i . Vid sidan om FN-förhandlingarna är det också viktigt att är aktivt och pådrivande i de kompletterande processer som finns. Jag syftar då bland annat på den samarbetsgrupp för att fasa ut fossila subventioner som finns och på koalitionen för ren luft och klimat, som arbetar hårt för att minska utsläppen av kortlivade klimatgaser som sot och metan. Tack vare Alliansens arbetslinje och en ansvarsfull ekonomisk politik har , trots kris i vår omvärld, skapat 250 000 nya jobb och haft en ekonomisk tillväxt. var den ekonomiska tillväxten 1 ½ procent. Det är för lågt, kan jag tycka, men det ger oss ändå ökade skatteintäkter på . Genom att föra en politik för jobb och tillväxt växer de resurser till som krävs för att driva på vår omställning. Arbetslinjen och en politik för jobb och tillväxt är helt enkelt ett nödvändigt fundament för en ambitiös, verkningsfull och långsiktig klimatpolitik. Oppositionspartierna kan delas in i en tillväxtfientlig skala, där Socialdemokraterna är det minst dåliga alternativet. Socialdemokraterna är dock beroende av och . Det sistnämnda partiet gick så långt att man på sin kongress slog fast att man vill skapa ett ekonomiskt system utan tillväxt. har alltså som politisk idé att bekämpa tillväxt. Det innebär att man vill skapa ett samhälle där varje handling blir ett nollsummespel, där ingen kan vinna utan att någon annan förlorar, där resurserna inte växer till och där våra möjligheter att möta klimatutmaningen försämras. Hur ska vi ha möjlighet att satsa mer på forskning, på upprustning och utbyggnad av järnvägen eller på att ge mer i klimatbistånd utan en ekonomisk tillväxt? Den frågan skulle jag gärna vilja att , men också och , gav svar på. har som få andra länder klarat av att kombinera en stark ekonomisk utveckling och tillväxt med sjunkande koldioxidutsläpp. är därför ett föregångsland – men Alliansen vill mer. Därför går Alliansens fyra partier till val på att föra en politik för fler jobb och växande resurser som ger oss möjlighet att fortsätta att föra en ambitiös klimatpolitik med investeringar i ett mer hållbart . Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och således avslag på samtliga reservationer. 94 (MP) replik: Jag förstår att föredrar att titta bakåt snarare än framåt, för det ser onekligen ganska bra ut åtminstone vid en första anblick. Utsläppen har nämligen gått ned. Om man börjar granska det här noggrannare blir det dock lite knepigare, för den lågkonjunktur ni gärna hänvisar till när vi påpekar att arbetslösheten har ökat har faktiskt också bidragit till att pressa ned utsläppen. Vi har delvis varierande utsläpp beroende på väder. Dessutom skriver ni i er egen klimatproposition 2009 – det har inte kommit så mycket mer – att den större delen av de utsläppsminskningar ni ser framför er och som ska klara ert mål till 2020 är sådant där ni räknar in gamla beslut som kommer att få verkan. Det är delvis också regler från EU, till exempel striktare krav på utsläpp från personbilar, som påverkar politiken. Det är alltså inte så mycket kvar som ni ska göra. Inte heller i den senaste rapporten till FN om utsläpp tillskriver ni er egen politik någon större effekt, utan det är väldigt mycket annat än just den klimatpolitik regeringen för som har bidragit till detta. Tittar man dessutom på de utsläpp utanför gränser som vår konsumtion ger upphov till ser man att de rent av ökar. Bilden är alltså kanske lite mer komplicerad än den ger uttryck för. Det intressanta är väl dock egentligen inte att gräva alltför mycket i vad ni har gjort och inte utan i vad ni vill göra . Frågan är: Är ni klara med klimatpolitiken , eller kommer det att behövas mer klimatpolitik framöver? pratar vi alltså inte om fler utredningar och visioner utan faktiskt om konkreta saker – järnvägar som byggs, skatter som förändras eller något sådant. Vi från tror nämligen inte att klimatpolitiken är klar, utan vi tror att vi behöver göra mer saker i klimatpolitiken. Det är också det vi ofta får kritik för. När det gäller tillväxt hinner jag bara kort säga att det vi har sagt är att vi vill utveckla ett hållbart ekonomiskt system som inte bygger på tillväxt. Det är inte samma sak som att det inte får vara någon tillväxt; det är bara inte det politiken ska vara uppbyggd kring. 95 (M) replik: För mig är nog ett hållbart ekonomiskt system ett system med tillväxt. Det är nog faktiskt en förutsättning för att vi ska få fram de resurser som krävs för att göra investeringar i en klimatpolitik och i en omställning, men också för att vi ska komma till rätta med alla de problem vi har inom välfärden och på andra håll inom samhället. Om man med hållbart menar såväl socialt och ekonomiskt som ekologiskt är alltså tillväxt en förutsättning. Då måste vi föra en politik där vi ser till att sjunkande utsläpp går hand i hand med just ekonomisk tillväxt, och det är vad den här regeringen har lyckats med. Sedan säger jag inte att vi är färdiga – verkligen inte. Om hade lyssnat noggrant på mitt anförande hade hon noterat att jag talar om att vi har väldigt mycket kvar att göra, först och främst när det gäller att ställa om vår transportsektor. Där har vi en jätteutmaning; det var först utsläppen från transportsektorn understeg nivå. Där har vi jättemycket mer att göra. behandlas som sagt alla de förslag presenterat, och oavsett vilken regering som kommer att ta över efter valet blir en av de första och viktigaste uppgifterna klimatpolitiskt för nästa regering att jobba vidare med just de förslagen och att se till att påskynda utvecklingen när det gäller att ställa om vår transportsektor. Sedan tycker jag att det är märkligt att kritiserar Alliansen för att driva vidare gamla beslut. Vi har till exempel världens högsta koldioxidskatt. Det är ju bra. Låt oss bygga vidare på det som fungerar! Det är det kanske det konservativa i som kommer till uttryck där: Vi ser samhället lite som ett träd vi beskär och försöker vårda så att det successivt växer sig starkare och blir bättre. Klimatpolitikens viktigaste styrmedel nationellt är koldioxidskatten, och på EU-nivå är det handeln med utsläppsrätter. Båda dessa system vill vi utveckla på ett klokt och effektivt sätt. 96 (MP) replik: börjar det likna något! Jag hörde nämligen också att talade om att vi kommer att behöva utveckla styrmedel framöver, men när vi från sida lägger fram sådana förslag – till exempel om att höja den koldioxidskatt utnämnde till så viktig – får vi ofta väldigt mycket kritik. Det är där det blir lite besvärande, alltså när talar om att det här, det här och det här ska vi inte göra, för det är dåligt – för tillväxten, kanske, eller för någonting annat. Vi undrar då vad ni ska göra i stället, och då blir det lite tystare. Då kommer det här med att ni har en vision, ett mål, en idé och en utredning. Det är dock inte bara utredningar, visioner och idéer vi behöver, utan vi behöver faktiskt göra saker på riktigt. En del av de sakerna kan vara lite impopulära i vissa lägen, och de kan kanske till och med minska tillväxten lite grann. Det är dock inte säkert; jag tror att många förslag som ställer om samhället till en mer klimatsmart ekonomi också ger nya företag. Det blir företag som kanske inte skriker lika högt som de gamla men som fortfarande ger precis lika goda och fina, samt kanske rent av bättre och mer hållbara, jobb än de vi har. Vi behöver alltså inte utgå ifrån att allt som är bra för miljön är dåligt för tillväxten. Men om det skulle vara det, ska tillväxten alltid ha företräde? Det är det jag och vänder oss mot – att vi har en ekonomi där tillväxt tycks ha företräde även när det står emot det jag tycker att ekonomin är till för, nämligen oss människor som verkar i ekonomin. Vi vill ha tillväxt för att kunna skapa ett gott samhälle, men om tillväxten blir ett hinder, om vi säger nej till alla åtgärder som skulle kunna skapa ett gott samhälle för oss och för dem som kommer efter oss, då tycker jag att vi måste fundera på om vi verkligen ska ha tillväxt till varje pris eller om vissa åtgärder kan vara bra även om tillväxten skulle bli något lägre. Jag är naturligtvis inte emot att man behåller gamla beslut som är bra för klimatet, även om röstade emot många av dem när det begav sig. Jag är glad att man behåller dem. Det jag vänder mig mot är att man försöker framställa det som att allt är regeringens förtjänst när mycket ju är gamla beslut. 97 (M) replik: Det sista kan vi vara överens om, att klimatpolitiskt goda resultat inte bara är Alliansens förtjänst, självklart inte, utan det är ett resultat av att vi haft ett långsiktigt engagemang för minskade utsläpp och en bättre miljö. Det är jag som svensk stolt över. Det gör att man, när man reser runt i världen och träffar representanter för partier i andra länder, får mycket uppskattning för det långsiktiga klimat- och miljöarbete som drivit oavsett kulör på regeringen. Jag kan dock konstatera att den regering och den allians som jag företräder har varit tämligen framgångsrika. Vi har fördubblat utsläppsminskningstakten. Vi har gjort historiskt stora satsningar på järnvägen. Vi har sett till att vindkraften byggts ut tiofalt och att många andra goda resultat har uppnåtts. Det viktiga är att vi fortsätter att föra en politik för jobb och tillväxt som skapar det utrymme som krävs för att kunna fortsätta på den vägen, att kunna göra alla de investeringar som brukar tala om. De kostar pengar och måste finansieras. Här har vi ett stort bekymmer med S, V och MP. Tillsammans har ni, , gett centrala löften om 60 miljarder, men ni har bara gemensam finansiering av 20. Det finns ett glapp på 40 miljarder, och ni har inte berättat för väljarna hur det glappet ska finansieras. Det är djupt bekymmersamt, för det gör att väljarna inte vet vad det är som gäller, vilka satsningar på välfärden eller på infrastrukturen som kommer att bli av. Någonstans måste pengarna tas. Jag är orolig över att de 17 miljarder i höjda klimatskatter som MP går till val på inte isolerat handlar om höjda miljöskatter utan dessutom kombineras med höjda skatter på jobb och företagande. Det blir en stark och giftig cocktail i svensk ekonomi som riskerar att förstöra den svenska positionen som föregångsland med sjunkande utsläpp och ekonomisk tillväxt. Vi måste se till att våra miljöskatter kompenseras genom sänkta skatter på jobb och företagande, och det är precis vad Alliansen har gjort. Jag beklagar att har gett upp den gröna skatteväxlingen. 98 (SD) replik: Missa nu inte att göra fördummanden av och , för då riskerar du att drabbas av guilt by association, . Jag tänkte tala om något konkret och jordnära. satsar som vi alla vet åtskilliga miljarder på subventioner till tämligen verkningslösa och dyra så kallade förnybara energisystem – vindkraft, etanol och så vidare – som gör mer skada än nytta. Vi hade i en KTH-forskare vid namn . Han äskade för att bygga en testreaktor av generation IV-typ. Han ville bygga den i . Han fick nej. Hur förfarandet går till vet jag inte, men han fick i alla fall inte några pengar. Det blev inget forskningsprojekt. Det slutade med att i stället fick i uppdrag att utveckla kärnkraftsreaktorn i . Vi har alltså blivit av med en av våra främsta forskare på fältet, och vad jag förstått hela hans team. Fördelen med generation IV-reaktorn, såsom tänkt konstruera den, är att den kyls med flytande bly. Vi har alltså ingen risk för vätgasexplosion längre, det som vi kunde se i till exempel där taket blåste av. Passiva kylsystem gör att om det inträffar någon form av naturkatastrof kan reaktorn stå i och ta hand om sig själv utan att det blir härdsmälta. Sist men inte minst utnyttjar man en större del av bränslets nedbrytningskedja, vilket ger väsentligt mer energi och mer eller mindre löser avfallsproblematiken. Därför undrar jag lite grann hur man som moderat tänker inför att vår kanske mest kompetente forskare på fältet försvinner från landet och tar med sig vad som kanske kunde ha blivit största bidrag till världen vad gäller minskade koldioxidutsläpp och som dessutom kunde ha blivit en stor exportframgång. 99 (M) replik: Jag undrade länge och väl vad frågan från skulle bli. Tycker att vi i riksdag ska fatta beslut om enskilda forskningsanslag och om utlysning av olika forskningsprogram? Det vore ett intressant besked eftersom det skulle polarisera forskningen ganska rejält. Jag tycker att det i grunden är bra att vi har en ordning där vi i riksdag fattar beslut om budgeten bland annat för forskning och genom rambeslut anger inriktningen. Jag är stolt över att vi sett till att energiforskningsanslaget uppgår till 1,4 miljarder framöver. Det kommer att vara ett viktigt redskap för att klara utvecklingen framåt. När det gäller kärnkraften är jag stolt över att vi i Alliansen fått till en historisk energiöverenskommelse som innebär att vi öppnat upp för möjligheten att ersätta gammal kärnkraft med nya reaktorer och att vi tagit bort det gamla tankeförbudet, nämligen att det tidigare inte varit tillåtet att över huvud taget forska om kärnkraft. Sedan, , tycker jag inte att det är riktigt rimligt att i denna kammare debattera varför en enskild forskare fick avslag eller bifall gällande en forskningsansökan. Det måste hanteras av de forskningsråd som vi inrättat. I nästa replikskifte får jag väl återkomma till SD:s tragiska syn på klimatpolitiken och deras strutsmentalitet. 100 (SD) replik: Om det hade funnits en politisk vilja att understödja nämnde i hans forskningsprojekt tror jag att han hade stannat i . Jag tror att det hade gått att lösa. De politiska signalerna har väl inte funnits, och jag gissar att det i första hand kanske är som, som vanligt, sätter sig på tvären när det kommer till kärnkraft, trots att det skulle kunna vara lösningen på stora delar av världens energiproblem. Det är riktigt, riktigt tragiskt att se att vi inte tar vara på möjligheten med ett forskningsprojekt som faktiskt är ganska långt gånget. I stället hamnar det någon annanstans i världen.