prot · H20911 · 2014-10-21 00:00:00 — § 1 Anmälan om ny riksdagsledamot Följande berättelse från upplästes och lades till handlingarna: Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nye ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). vice talmannen meddelade att Per (MP) avsagt sig uppdragen som ledamot i försvarsutskottet, som suppleant i utrikesutskottet och som suppleant i utbildningsutskottet. Kammaren biföll dessa avsägelser. § 3 Anmälan om kompletteringsval vice talmannen meddelade att de grönas riksdagsgrupp anmält som ledamot i försvarsutskottet. vice talmannen förklarade vald till § 4 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2014/15:17 Interpellation 2014/15:17 av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. Interpellation 2014/15:21 Interpellation 2014/15:21 politik för ett fritt och fred i av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. Interpellation 2014/15:22 Interpellation 2014/15:22 Utvärdering av pensionssystemet av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:23 Interpellation 2014/15:23 av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. Interpellation 2014/15:25 Interpellation 2014/15:25 Återreglerat järnvägssystem av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. § 5 Anmälan om faktapromemoria vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2014/15:FPM4 Lägesrapport för det europeiska forskningsområdet (ERA) KOM(2014) 575 till utbildningsutskottet § 6 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2014/15:9 till finansutskottet 2014/15:42 och 47 till socialförsäkringsutskottet 2014/15:45 och 54 till justitieutskottet 2014/15:44, 46 och 48 till trafikutskottet 2014/15:53 till näringsutskottet 2014/15:41 till arbetsmarknadsutskottet § 7 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2014/15:NU5 Granskning av vitbok om effektivare kontroll av företagskoncentrationer i EU 2014/15:NU6 Granskning av grönbok om en utvidgning av EU:s skydd av geografiska ursprungsbeteckningar § 8 Svar på interpellation 2014/15:8 om EU:s klimat- och energimål till 2030 1 Klimat- och miljöminister (MP): Herr talman, åhörare och riksdagsledamöter! har frågat mig vilka mål för EU:s klimat- och energipolitik till 2030 som jag avser att driva inför den 23–. Att EU fattar ett beslut om utsläppsminskningar på kommande toppmöte är av största vikt både för miljön och för att skapa förutsättning för en långsiktig omställning till en hållbar ekonomi i . Det är också mycket viktigt för att kunna formulera EU:s ambitioner inför de internationella klimatförhandlingarna och COP 21 i . Jag och regeringen delar uppfattningen att kommissionens förslag till mål för utsläppsreduktioner, förnybar energi och energieffektivisering är för låga. Målnivåerna återspeglar inte de möjligheter som finns för EU och världen i övrigt att ställa om och satsa på en ny hållbar ekonomi. Vi vet att det är både billigare och mindre riskfyllt att satsa på tidiga åtgärder för att minska utsläppen. Regeringen anser att EU:s mål för utsläppsminskningar borde vara och hade välkomnat mål för förnybar energi på . Det skulle visa ledarskap och återspegla EU:s ansvar och förmåga i en överenskommelse som håller global uppvärmning under två grader. Vi måste inse att diskussionen inom EU ser annorlunda ut. Flera länder håller emot när det gäller högre ambitioner. Det är av största vikt att säkerställa beslut om tre bindande mål vid . Regeringen kommer därför, trots den alltför låga ambitionen i förslagen, ändå att medverka till en uppgörelse med tydligt uttalade målsättningar om minst 40 procents utsläppsreduktioner inom EU, förnybar energi och energieffektivisering. Jag och regeringen vill inte äventyra hela paketet och därmed EU:s chans att arbeta proaktivt i de internationella klimatförhandlingarna genom att säga nej till ett paket med målsättningar som är lägre än vad vi egentligen vill ha. Den uppfattningen hoppas jag att delar. För regeringen är det därför också viktigt att EU kan återkomma till frågan om sin ambition inför klimattoppmötet i , med möjlighet att höja ambitionen. Regeringen har arbetat och kommer under de dagar som återstår att arbeta för att vara en tydlig motvikt till dem som ställer sig tveksamma till ett beslut om ambitiösa målsättningar vid . I den andemeningen kommer vi naturligtvis att använda att den position handlar om minst 50 procents utsläppsreduktioner, förnybar energi och energieffektivisering i absoluta termer. 2 (V): Jag tackar klimat- och miljöministern för svaret. För , , var våra två partier, och , överens om att vi väsentligt måste skärpa EU:s målsättningar för energi och klimat till 2030. I miljö- och jordbruksutskottet lade vi fram reservationer om att utsläppen måste minska med till 2030, att vi måste höja kravet på förnybar energi till och att vi skulle ha en målsättning för energieffektivisering på . Jag har tagit del av regeringens position inför toppmötet . Det är inte första gången vi får ta del av regeringens ståndpunkt, utan det har också diskuterats i miljö- och jordbruksutskottet, i och också i näringsutskottet . Det känns som att det finns två positioner i detta förslag. Först säger klimat- och miljöministern att den inte är nöjd med kommissionens förslag och att målsättningen för minskning av utsläpp borde vara och att också målsättningen för förnybar energi borde vara högre. Det är bra, även om ni inte går så långt som vill. I nästa stycke står det dock att regeringen är beredd att acceptera kommissionens förslag rakt av. Jag tycker att det är märkligt att man i en förhandling går in och visar alla sina kort redan innan förhandlingen har börjat. Låt mig jämföra med om jag har fått ett nytt jobb och min nya arbetsgivare i löneförhandlingen säger att jag ska få i månadslön. Jag tycker att det är för lite och vill ha i månadslön. Säger jag då till arbetsgivaren innan vi börjat förhandla att 25 000 är för lite och att jag vill ha 30 000 men att jag är beredd att acceptera 25 000? Nej, så gör jag förstås inte. I ett förhandlingsläge ska man säga vad den svenska positionen är, och den svenska positionen borde ha varit att man ska skärpa klimat- och energimålen kraftigt och inte öppna för något annat. Jag skulle vilja veta av klimat- och miljöministern om när han åker till kommer att säga att den svenska positionen är att utsläppen ska minska med och att andelen förnybar energi ska vara till 2030. Kommer att säga det i sitt inlägg till de andra stats- och regeringscheferna? Jag vill också veta vad den svenska positionen är avseende internationella krediter. När du, , talade med oss i miljö- och jordbruksutskottet var du tydlig. Du sade att alla minskningar ska göras på hemmaplan utan uppköp av internationella krediter. På gav utrikesminister tyvärr ett annat besked. Hon verkar sedan ha backat från det, vilket är bra. Det vore dock bra att få veta att den svenska positionen handlar om att allt ska göras på hemmaplan utan uppköp av osäkra krediter som inte minskar utsläppen. 3 (FP): Välkommen, miljö- och klimatministern, till de första interpellationsdebatterna! Det lär bli fler sådana här övningar framöver. Jag vill börja ungefär där slutade. Faktum är att vi nu har en regering som sade en sak före valet och som säger någonting annat efter valet. Det vi har sett , vilket återspeglas i svaret från miljö- och klimatministern, är en regering som har sänkt ambitionerna. Det har man gjort av två skäl: dels för att man lovade för mycket före valet, dels för att man förstår de realiteter som finns i Europeiska unionen. En rad av medlemsstaterna har inte alls en så ambitiös klimat- och miljöpolitik som , och man måste ta hänsyn till att det i slutändan är viktigt att få klimatmålen på plats inför . Det som återspeglas i det tidigare inlägget från miljö- och klimatministern och därefter i inlägget från vänsterpartisten är att man har väldigt högtflygande mål, som är fullständigt orealistiska att uppnå. Det är detta som jag tror att , när man har hamnat i regeringsställning, håller på att landa i. Man har sagt en sak , men inser man att det blir omöjligt att realisera dem därför att ansvar och verklighet tränger sig på. Det kan vi i och för sig välkomna. Europeiska unionen går före resten av världen i klimatpolitiken . Sammantaget är det inte Europeiska unionen som är den stora miljöboven i världen, utan det är snarare , , , och en rad andra länder. Europeiska unionen försöker att driva på för en mer omfattande klimathänsyn i världen. är det land inom Europeiska unionen som har den mest ambitiösa miljö- och klimatpolitiken. Det innebär att vi har ett starkt mandat att kunna påverka. Men när vi nu har en regering som sänker ambitionerna är det klart att omvärldens förväntningar på också kommer att sänkas. Miljöministern får gärna svara på hur sänkta ambitioner från svensk sida innebär att kan behålla ledartröjan i klimatpolitiken och driva på andra länder. Om sänker sina ambitioner, vilket och Socialdemokraterna nu gör, innebär det att andra länder också kommer att tycka att de kan sänka ambitionerna när det gäller att reducera utsläpp och öka det förnybara. Under alliansregeringen, herr talman, minskade utsläppen av växthusgaser . Under alliansregeringen ökade andelen förnybart i den svenska energimixen . Vi har högst andel förnybar energi i hela Europeiska unionen. Detta är väldigt viktigt. Men vi ska veta att när nu ligger så långt fram innebär det också – om detta är någonting som är viktigt i miljöpolitiken, vilket vi menar att det är – att det kan vara väldigt kostnadseffektivt och bra att göra olika åtaganden utanför Europeiska unionen. Det handlar inte om att ersätta de åtgärder vi gör i utan om att vi som ett komplement till de åtgärder vi gör kan bidra till energi- och miljöomställning i andra länder. Då är det väldigt förvånande att går i bräschen för att stoppa detta. Är det inte bra om man vill byta ut en oljepanna till ett vindkraftverk i ett land i och att bidrar till detta? Då säger : Det där är inte bra, därför att den åtgärden måste genomföras här i . Det är en sorts klimatnationalism som i slutändan inte gynnar någon. Vi vet att miljö- och klimatpolitiken är gränslös. Vi vet att utsläppen inte stannar vid gränserna utan rör sig över mycket stora områden. Därför behövs åtgärder utanför Europeiska unionen. 4 (M): Jag vill ta vid ungefär där ledamoten slutade, nämligen i det faktum att är ett klimatpolitiskt föregångsland. Vi är ett föregångsland framför allt genom att vi har lyckats förena en stark ekonomisk utveckling med snabbt sjunkande utsläpp. har utsläpp av växthusgaser minskat med som vi har haft en bnp-utveckling på . Det gör att fler länder vill följa exempel, eftersom man ser att det faktiskt är möjligt att ha en utveckling där sjunkande utsläpp och ekonomisk utveckling går hand i hand. Vi har inte träffat någon, herr talman, från något land som har sagt: Vi är beredda att offra vår ekonomiska utveckling och fattigdomsbekämpning för att minska utsläppen. Man vill naturligtvis lyckas med båda, och i den meningen har varit ett sant föregångsland. Jag blir väldigt bekymrad över den nytillträdda regeringens sätt att hantera den oerhört viktiga frågan om EU:s klimat- och energipaket. Det har varit närmast farsartat att följa utvecklingen , då jag är rädd att regeringen i någon mening har schabblat bort starka position i de här frågorna genom att lämna spretiga, otydliga och olika besked beroende på vilken minister som har varit i miljö- och jordbruksutskottet eller i . Därför hoppas jag att vi kan få tydliga besked från miljö- och klimatministern här men också att vi kan få tydliga besked från statsministern i när det gäller vilken ståndpunkt han kommer att driva när han åker till , där en överenskommelse ska träffas. Precis som beklagar jag att regeringen överger den mer ambitiösa, kostnadseffektiva och realistiska linje som alliansregeringen har drivit tidigare, det vill säga att man kan använda kostnadseffektiva utsläppsminskningar i andra länder som ett verktyg för att försöka nå högre utsläppsminskningsambitioner än vad kommissionen har föreslagit. Precis som miljöministern var inne på i sitt inlägg är det viktigt att försöka driva en realistisk ståndpunkt här och att försöka föra en politik som gör att vi kan få en överenskommelse på europeisk nivå. Då tror jag att det hade varit fördelaktigt om man hade drivit den mer kostnadseffektiva linje som Alliansen förespråkar och som vi nu fortsätter att argumentera för i opposition. Precis som noterade jag under fredagens att den linjen uppenbarligen kändes attraktiv för utrikesministern, som på ett förtjänstfullt sätt argumenterade för just detta. Sedan har jag en kontrollfråga till ministern. Det handlar om bördefördelningen. Jag upplever nu att regeringen är tydlig med att man inte anser att förnybarhetsmålet eller energieffektiviseringsmålet ska bördefördelas på de olika medlemsstaterna. Det är i så fall ett besked jag välkomnar. Det viktigaste är att vi har ett övergripande utsläppsminskningsmål och att energieffektivisering och ökad andel förnybart självklart är viktiga verktyg för att nå detta. Men det bör inte bördefördelas på medlemsstatsnivå då detta riskerar att leda till en dyrare politik och det också kan ifrågasättas om det är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Om regeringens position är att det inte ska bördefördelas blir jag lite nyfiken på hur det kommer sig att såväl Socialdemokraterna som har gjort en helomvändning och ändrat ståndpunkt. Under hela valrörelsen och hela förra mandatperioden argumenterade man ju för att målen skulle bördefördelas på medlemsstatsnivå. Det vore intressant att få veta vad som har gjort att regeringen och ministern har ändrat uppfattning . 5 (C): Herr talman, ärade ledamöter, ärade åhörare! Också jag vill hälsa klimat- och miljöministern välkommen till kammaren. I likhet med föregående talare – flera av dem – måste jag säga att vi har upplevt som oerhört märkliga. I har vi varit stadiga och tydliga i våra höga ambitioner när det gäller klimatfrågan. Vi har varit engagerade i att skapa förhandlingsgrupper inom EU som gemensamt jobbar för en bättre klimatpolitik inom EU, och vi har varit väldigt tydliga med de besked som har getts. har det varit ett helt annat arbetssätt. Finansministern angav ett klimatmål på . Miljö- och klimatministern angav efter extrainkallad överläggning ett mål muntligen och kom senare med en skriftlig kort kommentar. Utrikesministern lämnade tre olika besked på och ändrade sig under pågående diskussion. Det inger inte förtroende, det är inte stadigt och det är inte tydligt. Min fråga till ministern blir naturligtvis: Vad kommer den fjärde ministern, statsminister , att säga på , och vad kommer han att göra på ? Till detta kommer frågan om hur man ska nå de klimatmål som förhandlas. Då kommer man in på frågan om bördefördelning: Hur ska de europeiska bindande klimatmålen översättas till bindande mål för EU:s medlemsländer? Vilken förhandlingslinje håller regeringen där? Detta påverkar oerhört mycket. Kommer det att vara regler som gör att eller tar sitt klimatansvar? Vilka principer kommer regeringen att driva bördefördelningen efter? En annan fråga är handeln med utsläppsrätter. Inte heller där har vi något besked från regeringen. Frågan behandlades på allmänna rådet i går, och den kommer att behandlas på för statsministrarna. Handel med utsläppsrätter har varit föremål för mycket diskussion i , och behovet av reformer är tydligt. Vilka reformer kommer regeringen att kräva och arbeta för när det gäller handel med utsläppsrätter i ? Slutligen handlar det om de internationella mekanismerna, det vill säga de klimatprojekt som finns i FN-systemet och som är så oerhört viktiga för de fattiga länderna. När jag var minister och förhandlade var frågan från mina kolleger, först och främst från de afrikanska länderna: Varför får inte vi fler clean development mechanisms – FN-klimatprojekt – i vårt land? Vi behöver dem! Tekniköverföringen är oerhört viktig för oss om vi ska kunna klara vår utveckling när det gäller både klimatmålet och fattigdomsbekämpningen, sade de. De behöver nämligen desperat den hållbara tillväxten för att klara olika ansvarsområden som en afrikansk stat måste klara av: hälsa, utbildning och miljöfrågor. Vi har från de i regeringen ingående partierna fått helt olika besked när det gäller FN:s klimatprojekt och de internationella mekanismerna CDM. Kan vi nu få ett regeringsbesked ? 6 (S): Klimat- och miljöminister har återigen – skulle jag vilja hävda – med förtjänstfullhet talat om hur den nya samarbetsregeringen ser på mål, målnivåer och förhandling när det gäller EU:s klimat- och energimål. Hon har återigen förtjänstfullt berättat detta för riksdag och för de övriga intresserade av dessa så oerhört viktiga frågor. För det måste vi ändå vara överens om; klimatutmaningen och klimatet är vår tids ödesfråga. Vi behöver samla ihop oss och ta ett ansvar här i , i EU och internationellt för att på riktigt få på plats de åtgärder som behövs för att vi ska kunna hejda klimatförändringen och klimatförändringens effekter. Jag har sagt – i denna kammare och även på andra ställen – att den hårda blockpolitiken är förödande och ibland fördummande, inte minst när det kommer till klimat- och miljöpolitiken. Det finns så mycket riktigt bra politik som vi borde kunna ha en bred uppslutning omkring i riksdag och i och där vi borde kunna få med oss länder i EU och internationellt. Jag tycker att den debatt som vi har i kammaren och som vi har fått uppleva i miljö- och jordbruksutskottet och även i visar att den hårda blockpolitiken är just förödande och fördummande. Vi har en ny samarbetsregering som har lagt fram mål och ambitioner som är högre än den tidigare regeringens. Det skulle ha varit enormt ansvarsfullt om debatten hade handlat om att fler partier kunde tänka sig att ställa upp på de högre ambitionerna när det gäller svensk och europeisk internationell klimatpolitik. Men tyvärr har inte ett enda av de borgerliga partierna lagt fram något förslag om högre ambitioner. Man fortsätter med sin riktigt dåliga klimatpolitik, som väljarna röstade bort . Man hade i stället kunnat ansluta sig till detta och sluta med siffertricksandet. Man hade kunnat säga att internationella krediter och ett ansvar för att göra klimatinvesteringar utanför och utanför EU är jätteviktigt och att ska bidra till det. Men vi ska sluta siffertricksa. Vi ska inte längre, vare sig i eller i EU, räkna in detta i våra inhemska utsläppsåtaganden. Detta har varit socialdemokratisk politik ända sedan vi senast hade en socialdemokratisk regering, under . Det har varit socialdemokratisk politik i över åtta oppositionsår. är det samarbetsregeringens – Socialdemokraternas och – politik i regeringsställning. Självklart ska vi hjälpa till internationellt för att hejda klimatförändringarna. Men vi ska sluta siffertricksa som den tidigare regeringen gjorde. Vi ska inte göra det vare sig i eller i EU. Vi ska minska våra utsläpp, och vi ska göra det inhemskt. Jag skulle önska att fler kunde ställa upp på den linjen. 7 Klimat- och miljöminister (MP): Jag tackar för denna livaktiga debatt. Det är roligt att i sin första interpellationsdebatt som minister få komma till och känna att det är många av partierna som bidrar till debatten. Jag riktar naturligtvis ett särskilt tack till , som skrev den ursprungliga interpellationen. Det var inte riktigt alla interpellanter som sedan följde den linjen i sina anföranden; de ville egentligen hellre plädera för en helt annan linje, om jag förstår debatten rätt. Jag ska försöka svara på era frågor och göra de reflexioner som är nödvändiga i denna del. Vi står med kvar till mötet i i en lång process som från början skulle ha avgjorts . Det gick inte – av flera skäl. Jag tror inte att var skälet till att man inte fick till ett beslut . Jag tror att dåvarande miljöminister gjorde vad hon kunde för att detta redan vid denna process skulle ha slutförts och blivit ett rådsbeslut. Men det var inte moget. Det visar att det motstånd som finns bland EU:s medlemsländer mot ett ambitiöst ramverk för klimat- och energipaketet är ganska stort. Detta har kämpat med. Vi har från de nu ingående samarbetspartierna i regeringen sagt att vi behöver driva på genom att från tydligt uttala målsättningen att ha betydligt högre ambitioner. Det skulle ha varit förtjänstfullt i hela förhandlingen om man hade drivit den positionen från . Det har man inte gjort eftersom det var alliansregeringen som drev förhandlingarna innan den nya regeringen tillträdde. Den regeringen hade inte lika höga ambitioner. Det ser man tydligt nu i de avvikande meningar som allianspartierna tyvärr valde att lägga fram i och i miljö- och jordbruksutskottet, bland annat. Man säger att minus 40 i utsläppsreduktioner är bra. Man är jättenöjd med 27 procents andel förnybar energi trots att det är business as usual med ett minus-40-mål. Man vill inte ha ett absolut mål när det gäller energieffektivisering. Det här är klart sänkta krav jämfört med dem som skulle ha behövt driva. Det är dessutom att sänka det som ligger på bordet från kommissionen. Där är det till exempel tydligt att energieffektiviseringen är en grundbult och något som är oerhört viktigt för att få igång den gröna omställningen – det som också ska ge de fördelar som en aktiv klimatpolitik kan få. Där har vi dilemmat. Jag är glad att andra aktörer driver på när det gäller att 40 procents andel förnybar energi vore bra, precis som den säger. är en av de stora aktörer som driver på och tycker att det vore lämpligt. Det skulle ha varit förtjänstfullt om vi här hade haft en debatt om huruvida den positionen hade kunnat förflyttas fram tidigare. står vi sent i förhandlingarna. Det är rätt, , att regeringen har valt att vara öppen nu och till utskotten och här i med att vi inte tror att vi når fram till det höga mål om minus 50 i utsläppsreduceringar eller förnybar energi så som landet ligger. Vi måste också vara tydliga. Jag kan säga att detta var en direkt vädjan i den grupp av like-minded länder som jobbar inom, där man försöker driva på för att få en offensiv agenda: , när det är kvar, måste vi börja samla oss kring detta och få ett beslut. Och det ska då vara ett så ambitiöst beslut som vi bara kan få. En direkt vädjan var att flera länder skulle gå hem och fundera. Vi måste vara tydliga med om vi över huvud taget kan acceptera en del av kommissionens slutsatser som ligger på bordet. De är nämligen så bra att vi också måste baxa de andra länderna. Vi har gjort den läxan, och vi har återkommit och redovisat tydligt till utskotten att vi är beredda att medverka till det som kommissionen har lagt på bordet. Det är mer ambitiöst än vad den förra regeringen drev på för. Men vi tror att det är viktigt för att vi ska få ett beslut. Vi tror också att det är nödvändigt för att EU ska kunna vara den pådrivande kraften i de internationella förhandlingarna. Det kommer alltså att vara en prioritet att höja utsläppsreduktionsmålet. Där vill vi gå mot , det vill säga inom ramverket är hemma. Men det som vi säger är att även om vi får beslut om 40 ska EU kunna höja det inom ramen för den internationella processen. 8 (V): Jag tror att det var som sade tidigare att den här regeringen har sänkt ambitionerna. Även om det är jag som har tagit initiativet till den här interpellationsdebatten och har ganska mycket kritik kan jag inte hålla med om det.