prot · H109101 · 2014-04-15 00:00:00 — Jag pratade med en kvinnlig flygvärdinna som sade att man inte får åldras som flygvärdinna. Osäkra anställningsformer underlättar oerhört om man vill göra sig av med dem när man tycker att de har blivit för gamla, och det kan vara redan i värsta fall. Jag hoppas verkligen att regeringen tar tag i det här, både för säkerheten och för arbetsförhållandena för dem som jobbar där. 60 Statsrådet (M): Om jag ska tolka det som och är inne på, möjligtvis lite elakt, handlar det egentligen om huruvida vi ska ha lågprisbolag eller inte. För lågprisbolagen med sig någonting gott, eller är de bara någonting ont? Det kan vi säkert föra en hel debatt om. Jag tror för min del att många människor upplever att de kommit i väg på många resor som de aldrig skulle ha gjort om det inte varit för lågprisbolagen. Det är klart att allt har en framsida och en baksida. Det ska vi vara medvetna om. Då blir frågan naturligtvis på vilket sätt vi som konsumenter kan vara med och påverka. Jag och andra känner nog rätt många, fru talman, som efter varje resa med till exempel säger att de aldrig mer ska åka med dem. Det är trångt, stressigt och köigt. Men när det är dags för nästa tur är det där biljetten köps i alla fall, för då handlar det om pengar. Hur är det då med baksidan? Hur får man ihop det? Hur får man ihop ekonomin som lågprisföretag? Hur driver man på? Det är väl det som både och är inne på. Hurdan blir situationen för de anställda? Jag tycker att det är rimligt och riktigt att man för en sådan diskussion. För mig är det särskilt kopplat till säkerheten. Jag tycker att man alltid ska vara observant på om säkerheten på något sätt ifrågasätts när det uppstår sådana situationer som vi nu diskuterar. Ja, jag kan instämma i beskrivning att det finns en risk för att osäkra anställningsförhållanden leder till att man är mindre benägen att rapportera. Jag vet att det är på det sättet. Men här har myndigheten, Transportstyrelsen, ett stort ansvar för att se till att varje person faktiskt rapporterar. Det finns en skyldighet. Det som är skillnaden mot andra sammanhang är att man också kan meddela detta anonymt. Det ska vara ett sätt att stärka det här, så att vi aldrig tummar på det som kallas för säkerhetsregler. Värstingbolagen ändrar villkoren för alla, sägs det i debatten. Jag tycker ändå att det som tog upp i sitt förra inlägg är lite intressant. Vi har ett antal flyglinjer i där det kommersiella inte bär sig, men där staten upphandlar trafik för människors och företags skull och inte minst för att kunna behålla konkurrenskraften och ha fler jobb i landet. En sådan linje är den mellan och , en linje som var på väg att försvinna men där vi nu har trafik i gång med det estländska bolaget. Det jag menade var att vi inte i lag kan ställa krav på kollektivavtal. Däremot är det möjligt för de myndigheter som gör det att ställa villkor som är likvärdiga. är det fråga om en förhållandevis liten del av trafiken, men möjligheten finns i alla fall att göra det. tror jag att de flesta är glada att vi har den flygrutten, och där ser man återigen framsidan och baksidan. Vad är fördel och vad är nackdel? Det skulle med argument kunna vara mindre bra att ha flyglinjen kvar och kanske bättre att inte ha den om man bara ser till arbetsvillkoren för dem som jobbar. Men å andra sidan gläds man i hela över att detta ger bra arbetstillfällen för människor. 61 (V): Det är lite symtomatiskt att det inte finns något ansvar som vill vidkännas. Antingen är det konsumenterna som ska konsumera sina flygresor på ett sådant sätt att det på lång sikt kan förändra villkoren för lågprisflygen eller så är det den myndighet som upphandlar som kanske skulle kunna se till att sätta upp andra regler. Men ministern har tydligen inget ansvar för att påverka eller tycka någonting. Man kan säga varför lyckas attrahera passagerare som vill kunna flyga till så låga kostnader som möjligt. Det är för att de har fått möjligheten att behandla sina anställda på det sätt som de gör, med aktivt antifackligt arbete. De försöker aktivt se till att det inte kan bildas några fackliga organisationer. De pressar lagarna så långt det går, driver saker till rättsfall, opererar helt på kanten av existerande lagar och går runt dem. Det här är någonting som man kan ha många fler synpunkter på än att det har gett människor möjligheten att flyga billigare. Man kan ha synpunkten att det inte är så flygbranschen ska vara organiserad, och det är precis det jag pratar om. Konkurrens kan man ha, och man kan försöka pressa priserna. Men vilka ska villkoren för konkurrensen vara? Hur långt ska det gå? Ska det gå ut över de anställdas situation på det sätt som det har gjort? Här finns ett politiskt ansvar som inte vill ta. Vi har det redan här; det är inte bara saker som kan hända . Vi har det på de svenska luftvägarna i och med att vi har fått företag som är organiserade på högst dubiösa sätt och flyger inrikestrafik i , upphandlad av den svenska staten. Det är beklämmande att ministern inte vill göra någonting åt det. 62 Statsrådet (M): Jag har fått klart för mig att egentligen inte vill ha några bemanningsföretag alls. Jag tolkar det dessutom som att det gäller oavsett bransch. Där har vi inte samma uppfattning. Jag har också förstått det som att är negativt inställd till möjligheten att jobba med F-skattsedel. Hellre ska man vara anställd när man jobbar till exempel som pilot. Den uppfattningen delar jag inte heller rakt av. Man skulle också kunna tolka det som att egentligen är emot även lågprisflyg. Det vore synd, tycker jag, för det är en möjlighet. Däremot finns det en poäng, fru talman, i det lyfter upp i debatten. Kan det leda till en risk för säkerheten om det finns en stress bland de anställda och om det finns en mindre benägenhet att anmäla om förhållanden är sådana? Det är oerhört viktigt. Givet det jag har sagt finns det väldigt tydliga regler både på EU-nivå och på FN-nivå via just utifrån att man aldrig får kompromissa om säkerhet. Det håller jag väldigt högt, och det ligger på mitt ansvarsområde även när det gäller flyget. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2013/14:398 om kollektivtrafikbolagens biljettsystem 63 Statsrådet (M): har frågat mig om jag anser att biljettkaoset inte är en konsumenträttslig fråga och hur jag avser att förändra lagstiftningen för att gemensamma betalsystem i kollektivtrafiken ska bli verklighet. Låt mig inledningsvis konstatera att det behöver bli enklare för resenärer som reser kollektivt över länsgränser eller när resan innebär byten mellan buss och tåg. Resenären bör på ett enkelt och tydligt sätt få en överblick av olika resealternativ, kunna jämföra tider och priser och kunna boka och erhålla biljetter för hela resan. I dagens kollektivtrafiklag finns ett krav på de företag som verkar på kollektivtrafikmarknaden att lämna information om sitt trafikutbud till ett gemensamt system för trafikantinformation. Utöver detta krav kan det också finnas behov av ytterligare reglering som rör bokning och biljettförsäljning. Kraftansträngningar pågår redan inom branschen. Inom ramen för X2AB-samarbetet drivs ett projekt för gemensamma biljett- och betallösningar. planerar de att i samarbete med och ha en första version klar av en nationell reseplanerare med köpfunktion. Regeringen välkomnar branschens ambitioner. Det är angeläget att ett sådant system kommer på plats i närtid. Om lösningar inte nås på frivillig väg kan det bli aktuellt med ytterligare lagkrav för att göra det enklare för resenärerna att resa kollektivt i . 64 (S): Jag vill börja med att tacka infrastrukturministern för svaret på min interpellation. Jag måste nog erkänna att jag hade hoppats på mer konkreta besked. Kollektivtrafiken och framför allt tågtrafiken är otroligt central för och inte minst för Uppsala- och . Det är tusentals människor som reser mellan län och med tåg för att kunna ta sig till sina studier, sina arbeten, fritidsaktiviteter och kulturaktiviteter. Utan en fungerande tågtrafik skulle regionen stanna, och län skulle ha betydligt sämre förutsättningar att vara attraktivt och erbjuda människor bostad, arbete och utbildningsplats. Det är en region som är väldigt viktig för vårt land och för utveckling och tillväxt. Kollektivtrafiken har utvecklats . har vi SJ, som kör tåg mellan och , men också de regionala trafikbolagen , som kör pendeltågstrafik mellan och . Det är bra att tågtrafiken har utvecklats. Men vi har väldigt allvarliga problem med biljettkrånglet. Jag pendlar mellan och . Jag möter ofta människor som inte lyckas köpa rätt biljett trots att de vill göra rätt för sig och köpa biljetter. På stationerna finns det flera olika typer av automater. Man behöver ha en doktorsexamen i UL:s och SL:s zonindelning för att kunna köpa rätt biljett om automaterna fungerar, och ofta fungerar inte automaterna. Trots att många problem återstår och att människor inte kan stämpla sin tiokortsbiljett när de ska åka tillbaka till län från väljer de lokala och regionala trafikbolagen att bötfälla resenärer som försökt att göra rätt för sig men som inte lyckats på grund av bristerna i biljettsystemet. Trafikbolagen erkänner problemen. De är noga med att erkänna att det finns allvarliga brister i biljettsystemen, till exempel att människor inte kan stämpla sin biljett på vägen hem. Men de fortsätter att bötfälla resenärerna med högsta beloppet för resenärer som verkligen försökt att göra rätt för sig och i många fall också köpt biljett men kanske till fel zon. De gör det med stöd av lagen om tilläggsavgift i kollektiv persontrafik. Den lagen är . Det är en lag som är anpassad till den tidens tågtrafik men som inte alls är anpassad till dagens verklighet med många operatörer inom tågtrafiken. Regeringen har sett detta problem. angav regeringen att man skulle ingripa om inte kollektivtrafikbolagen lyckades harmonisera sina biljettsystem. Orsaken är att man inte har en harmonisering mellan läns och biljettsystem. Det har gått . Tyvärr får jag svaret att man kanske följer upp denna fråga . har inneburit enorma svårigheter för tågresenärer. har inneburit att resenärer som gör rätt för sig blir utskällda, bötfällda och socialt bestraffade på tågen för att de inte har anpassat sig till ett system som inte fungerar. Varför agerar inte regeringen i denna fråga? 65 Statsrådet (M): Det är en jättebra fråga som tar upp. Tänk bara på den fantastiska möjlighet som vi har just mellan och . har vi så många alternativ så att man nästan inte vet vilket tåg man ska åka med. Det är en fantastisk förbättring bara jämfört med . Egentligen är det ett angenämt problem, men likväl är det ett problem. Den nya kollektivtrafiklagen har bara varit i kraft . Vi var väldigt tydliga när den trädde i kraft , propositionen kom . Vi sade att om man inte själv kommer överens inom branschen om hur man ska lösa det och göra det mer smidigt för resenärerna att hitta information, kunna se biljetter och framför allt kunna köpa en biljett så skulle vi gå fram med ett lagkrav. har branschen själv jobbat väldigt hårt. Som jag nämnde i mitt svar ska man pröva och sätta i verket det som gör med . Det som varit en viktig förutsättning kan egentligen låta ganska enkelt. Vad som har pågått mellan de olika lokaltrafikbolagen är att hitta en harmonisering. Hur länge är man pensionär? Ska man ta betalt för att resenärer har en hund med? Hur gammal är man när man är barn? Det gäller att hitta harmonisering om sådana saker, för det har varit olika. Alla de olika trafikbolagen har investerat ganska stora summor i sina egna betalsystem, eller snarare biljettsystem. har man kommit så långt att man kommit till insikt att tekniken finns. Resenärerna skulle egentligen kunna använda ett vanligt betalkort precis som när vi går ute i affärerna och betalar och sedan fördela. Det är lite grann däråt det är på väg i samarbetet. Om man inte kommer framåt kommer vi att lagstifta. Vi har identifierat problem inte minst med hjälp av vår särskilda utredare . Han tar också upp det som vi själva har belyst. Hur och på vilket sätt ska resenärer som vill åka över en länsgräns, och som kanske rent av åker i olika delar av landet där de normalt sett inte brukar åka, kunna hitta information om biljetter? Hur gör man biljetten sömlös, utvecklar det som finns som plustjänster och lite sådana saker? Han har identifierat en del i problematiken som vi kommer att återkomma till och kommer att ge ett särskilt uppdrag om för att skynda på så att det går lite snabbare. Jag skulle snarare, fru talman, vilja säga till att det är otroligt mycket som pågår och som även kollektivtrafikbranschen bär. Jag tror att det i grunden är bra, för då känns det som att det finns ett engagemang från branschen, och jag tror att vi får en vilja att lösa det här. Det är inte helt optimalt som det är just nu; jag är medveten om det. Jag tycker att det finns många poänger i det som nämns i interpellationen. Låt oss ta juni, som kommer , som ett första steg. Då kommer vi att få in vissa önskemål, om det finns sådana, om förordnings- eller lagändringar som kan behövas för att genomföra det som man vill sätta på pränt. I sak tycker vi samma sak: Vi ska lösa det här. 66 (S): Jag tackar för svaret. Jag kan konstatera att vi verkar vara överens om att det finns ett problem för tågresenärer. Men det finns en skillnad mellan oss, och det är att jag tycker att man bör agera. Som lagstiftare har vi en skyldighet att skydda konsumenter. Jag har fått många mejl och brev från resenärer som har farit illa på grund av bristerna i biljettsystemen. Det är folk som avslutar breven med att skriva att de aldrig mer kommer att åka tåg mellan och eftersom de har blivit utskällda och socialt bestraffade av biljettkontrollanter. När jag har läst deras mejl har jag gått till tågstationerna i och och själv försökt köpa rätt biljett, och jag har insett att det är en omöjlig uppgift. Då har jag kontaktat de ansvariga på ett av bolagen – UL i län – och bett dem komma till för att köpa rätt biljett från till , som är en av de viktigaste tågstationerna på sträckan. De har då konstaterat att denna station inte finns i det nuvarande biljettsystemet, och de har inte kunnat köpa rätt biljett. Trots detta fortsätter samma operatörer att bötfälla resenärer. Den effekt detta får är att dessa resenärer får sina konsumenträttsliga rättigheter kränkta och att de får en signal från samhället om att man straffas för att man väljer det kollektiva resandet. Detta är inget beslut som UL eller SL har makt över, utan det är en lagstiftningsfråga. Det är svensk lagstiftning som reglerar i vilka situationer man kan bötfälla tågresenärer som inte har köpt rätt biljett. Denna lagstiftning borde skydda konsumenters rättigheter – tågresenärers rättigheter – på samma sätt som vi skyddar andra typer av konsumenters rättigheter. Om vi inte gör det ser vi en tydlig skillnad mellan denna bransch, där operatörerna är offentliga aktörer, och andra branscher där aktörerna är privata. Det bör rimligen ställas samma krav på offentliga aktörer när de bedriver tjänsteverksamhet. Min fråga är: Är inte denna fråga en konsumenträttslig fråga? Är det bara en fråga för de operatörer och aktörer som bedriver dessa verksamheter? Eller finns det också en skyldighet för staten att ingripa med konsumenträttslig lagstiftning för att se till att tågresenärer inte far illa när de pendlar eller av andra skäl reser mellan två olika län? Finns det inte en skyldighet för politiken att ingripa och se till att vi har ett harmoniserat system? Finns det inte en skyldighet att i väntan på att vi har ett harmoniserat system skydda konsumenters rättigheter och sätta stopp för situationer där resenärer bötfälls trots att de har försökt göra rätt för sig och köpa rätt biljett? 67 Statsrådet (M): På frågan om detta är en konsumenträttslig fråga skulle jag nog svara nej. Rent juridiskt rör konsumenträtten normalt förhållandet mellan näringsidkare och konsument i kommersiella avtal eller marknadsrättsliga frågor, till exempel marknadsföring. Däremot tycker jag att det är en konsumentfråga, och det kanske är det som egentligen avses i frågeställningen. Det är underförstått utifrån att det absolut måste bli enklare för resenärer att åka kollektivt. Jag tycker att det är lite spännande att vi fick höra här att det är viktigt att man agerar. Tänk – jag tycker att det är fantastiskt att kunna stå här i denna debatt tack vare att det är alliansregeringen som har gjort det möjligt att åka över en länsgräns utan att behöva fråga regeringen om tillstånd! Det var vad man fick göra förut. Det var förbjudet att ha kollektivtrafik över en länsgräns om man inte fick ett godkännande. Detta är i grunden positivt, och jag välkomnar om det är någonting som vi har ett gemensamt intresse i. Det är också alliansföreträdarna i såväl som som har gjort det möjligt att kunna pendla på så många olika sätt, inte minst mellan och . Det har man gjort framför allt för att fler ska kunna ha jobb, kunna söka sig till studier och så vidare. När det gäller tilläggsavgiften på finns det förvisso en lag; det är alldeles riktigt. Det är Transportstyrelsen, min myndighet, som prövar om storleken på avgiften är okej eller inte. har det inte förekommit någon anledning att pröva detta. Men det kanske finns all anledning att göra det nu när det finns så många olika avgifter. Det är en myndighetsuppgift som finns att man ska pröva detta. Jag tycker att det här är viktigt, och det är möjligt att delar min synpunkt i denna del, fru talman, utifrån att vi uppenbarligen tycker att det ska bli enklare för resenärerna när de åker kollektivt. Är det inte lite spännande då att hela kollektivtrafikbranschen gemensamt har ägnat åt att försöka hitta en lösning som blir bra för resenären? Resenären ska hitta informationen, kunna trycka på en knapp och köpa en biljett som funkar oavsett var i landet man åker. Låt oss se vad de gör, men om det inte skulle vara tillräckligt är jag beredd att gå hårdare fram, vilket jag också har sagt tidigare. Jag tycker dock att det skulle vara så mycket starkare om branschen själv bar detta. Då har det också en möjlighet att leva mycket längre än om vi ovanifrån skulle besluta åt dem. 68 (S): Jag är glad om branschen agerar. Det är positivt om branschen hittar de lösningar som och har lyckats hitta tack vare politikens aktiva roll där. Jag vill ha samma förväntningar på offentliga aktörer som jag har på privata aktörer. Det kan inte vara så att vi har lägre förväntningar på offentliga aktörer när det handlar om en konsumentsituation. I väntan på att branschen skärper sig och hittar gemensamma biljettsystem som möjliggör resande med rätt biljett över länsgränserna måste vi förändra lagstiftningen så att resenärerna inte råkar illa ut . är det bara på sträckan mellan och över 380 personer som bötfälls trots att många av dem antingen har köpt biljett, men inte har lyckats köpa rätt biljett, eller försökt köpa rätt biljett men inte har kunnat hitta någon fungerande biljettautomat. Trots detta bötfälls de alltså, och jag vet att många av dem väljer att inte åka med tåg mer. De ser det som en förnedring. Många av dem är människor som har gjort rätt för sig i hela sitt liv, och blir de utskällda inför hundra personer. Politiken kan inte bara nöja sig med att det har blivit lättare att resa. Vi kan inte nöja oss med att det finns fler alternativ. Vi måste också se till att tågresenärens rättigheter skyddas när vi har dessa resealternativ. Det är också de förväntningar som har på oss. förutsätter att vi säkerställer kollektivtrafikresenärernas rättigheter i lagstiftningen, och har vi inte gjort det. Det får tågresenärerna mellan och betala ett högt pris för. 69 Statsrådet (M): Det är oerhört viktigt att människor kan resa allt längre på ett så smidigt sätt som möjligt, och helst då med tåg, över kommungränser och länsgränser men också över landgränser. Så ser vår tillvaro ut i hela landet. Det är också viktigt att det finns möjligheter till ett bra resande där biljetterna fungerar som de ska. I den delen har jag exakt samma uppfattning som . Det är också utifrån det som vi har gjort den nya kollektivtrafiklagen. Vi hade med passusen att tar inte branschen fram till exempel biljettsystem och betalsystem så som det var avsett kommer vi att gå vidare med lagstiftning. Med en lagstiftning som den nya kollektivtrafiklagen ska vi ändå vara realistiska och medvetna om att allt inte händer på en gång. pågår uppföljning och utvärdering – vi har bland annat Trafikanalys som gör det – och vi har en särskild utredare som tittar på detta med biljetter. Jag tycker att det är jättebra att vi har fått upp frågan på dagordningen om hur det egentligen funkar i verkligheten. Jag tycker inte heller att det är roligt att höra att människor som försöker göra rätt för sig blir förnedrade, och jag tycker att det är en tillräckligt viktig fråga för att de som är trafikoperatörer och huvudmän för det här, till exempel SL, UL och SJ, också borde känna ett ansvar. Jag kommer att göra mitt för att det ska vara fortsatt möjligt för människor att pendla över länsgränserna. Jag vet att kollektivtrafikbranschen också gör vad den kan, och tillsammans ska vi nog kunna se till att man kan åka kollektivt på ett vettigt sätt, inte minst mellan och . Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2013/14:331 om statligt organ med ansvar för skoterfrågor 70 Miljöminister (C): Ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig om jag anser att det behövs ett statligt organ som har det övergripande ansvaret för skoterfrågorna och när jag i så fall avser att komma med ett förslag om detta. Först och främst vill jag säga att jag håller med om att det är nödvändigt att de frågor och diskussioner som är förknippade med snöskoteråkning fortsätter under ordnade former där statliga myndigheter deltar. Och detta är just vad som sker. Tvärtemot, fru talman, vad påstår i sin interpellation har samarbetet i Nationella inte upphört. är sammankallande i rådet och har ett samordningsansvar för arbetet i rådet. parter är överens om att fortsätta arbetet i den tidigare överenskommelsens anda till dess att en ny överenskommelse finns. En sådan är under framtagande. har vidare, som påpekar, utvärderat Nationella arbete. Utvärderingen visar att arbetet i har fungerat bra och att det finns ett behov och framför allt en vilja bland parter att fortsätta sitt arbete med samverkan kring snöskoterrelaterade frågor i detta nationella råd. Jag tror att det absolut bästa sättet att komma framåt och utveckla skoterpolitiken är att göra det i samarbete med Nationella . De snöskoterrelaterade frågorna berör flera olika aktörer, och var och en har sitt specifika ansvarområde. Det kan handla om så olika saker som trafiksäkerhet, rennäring, miljöpåverkan, buller, friluftsliv, turism eller tillämpning av regelverk och tillsyn. Den här bredden av ansvarsområden låter sig inte enkelt samlas under ett och samma tak, utan här har olika myndigheter som sig bör olika huvudansvar och olika expertis för de sakområden man ansvarar för i enlighet med instruktioner och regleringsbrev. utvärdering visar vidare på att frågor som är svåra att hantera inom , till exempel på grund av motstridiga intressen, i stället kan tas om hand bland annat genom att regeringen ger uppdrag till berörda myndigheter. De olika parterna i har tillsammans uppnått goda resultat genom sin konstruktiva samverkan, vilket också framgår av utvärdering. Fördelen med det här samarbetet som bygger på frivillighet är att det ökar förståelsen parterna emellan och bygger på en vilja att nå resultat, vilket regeringen naturligtvis anser är bra. Avslutningsvis vill jag påpeka att arbetet med bland annat buller, minskad miljöpåverkan samt ökad kanalisering av snöskotertrafiken är en viktig del i arbetet kring miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö. fick i uppdrag att föreslå en strategi med etappmål, styrmedel och åtgärder som ska bidra till att miljökvalitetsmålet Storslagen fjällmiljö nås.