prot · H10994 · 2014-04-02 00:00:00 — Socialdemokraterna har en reservation om att det inte har gjorts någonting. finns det att läsa i betänkandet att regeringen har beslutat att inom ramen för sitt allmänna uppdrag i fråga om vildsvinsförvaltningen ska arbeta för att stärka samverkan mellan i första hand lantbrukare, markägare och jägare. Förbundet ska också utarbeta verktyg som investeringsstatistik. Vi vet att viltstammen växer, men det är viktigt att ha prognoser för tillväxten och råd om lämpliga avskjutningsstrategier. Hemma i samarbetar olika jaktlag. Om bara ett jaktlag jagar kanske man driver vildsvinen till en annan jaktmark. Men om man jagar vid samma tillfälle kan man bli effektivare. Samarbete är alltså väldigt viktigt. Som jag sade finns det överenskomna riktlinjer för utfodring av vildsvin. Det finns de som säger att man bör förbjuda utfodring generellt. Det tror jag är fel. I de här riktlinjerna är inriktningen att det ska vara stödutfodring eller avledningsutfodring. Utfodring kan användas som ett viktigt instrument för att få djuren – vildsvinen i det här fallet – bort från och till en foderplats. Detta viktiga instrument ska vi inte avhända oss. finns det avarter där man formligen dumpar foder i skogen. Men då är det ett lagbrott enligt . Det behöver man inte reglera via en föreskrift om utfodring, utan då kan man använda de regler som finns i . Man får inte dumpa avfall i naturen. Det är också enligt de här riktlinjerna bannlyst att använda förädlade livsmedelsprodukter, som bröd och sådant. Det ska vara oförädlade livsmedelsprodukter, framför allt spannmål och liknande. Man får inte heller förlägga en utfodringsplats för nära en jaktgräns. Det är viktigt att vi får bättre ordning på utfodringen. Skulle alla olika parter efterleva den överenskommelse som finns mellan lantbrukarna och tror jag inte att problemet med utfodring skulle vara så stort. Det är viktigt att vi kan underlätta jakten. Det är inte jakttiden för vildsvinen som är problemet, utan jaktmetoderna. Man kan underlätta jakten till exempel med hjälp av åtelkameror. Flera har varit inne på att öka efterfrågan på vildsvinskött. Man kan se om man kan göra regelförenklingar. tror jag att vi ska vara väldigt försiktiga. Det finns ett krav på trikinprov. Trikin vill man inte ha ut i handeln. Det är farliga . Det finns också ett krav på att ett vildsvin ska passera en vilthanteringsanläggning. För att öka efterfrågan kan vi gärna göra regelförenklingar, men jag tror att vi ska vara försiktiga. Om reglerna förenklas på så sätt att ett vildsvin inte behöver passera en vilthanteringsanläggning och vi sedan får ett fall med trikin ute i handeln, då har vi skadat förtroendet för vildsvinskött för väldigt , för att inte tala om hur det blir för dem som eventuellt råkar ut för detta. Därför är det viktigt att konstatera att det inte är någon svårighet att registrera en vilthanteringsanläggning för en jägare som är med i ett jaktlag. Det finns ett kunskapskrav, men det som jag tror kan upplevas som en tröskel är att man har ett rapporteringskrav, vilket medför en viss byråkrati. Jag är villig att kolla på om vi kan förenkla den typen av byråkrati, men jag skulle inte vilja avstå från att ha krav på trikinprov och att det passerar en vilthanteringsanläggning. Avslutningsvis vill jag upplysa om behovet av samarbete. Inom Matlandet stöder man en samarbetsgrupp som kallar sig Svenskt Viltkött. Det är viktigt med samarbete för att skapa en efterfrågan och en marknad. Mycket handlar om att hitta kanaler för att föra ett sunt, säkert och klimatsmart kött till marknaden och skapa större efterfrågan. Jag är den förste att erkänna att jag har vildsvinen formligen in på knuten. Jag behöver inte gå många tiotals meter för att se spåren. Vi vet att jordbruket har stora problem, och vi behöver bli effektivare i förvaltningen av våra vildsvin. ska vi vara ödmjuka. Det finns ingen quick fix. Det är en stam som växer, och vi behöver samarbeta kring att förvalta den på ett klokt sätt. Jag ber om ursäkt för min sena ankomst och yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 131 (KD): har våren kommit! Fågelsången hörs in i . Det är lite spännande när vi talar om jakt och viltvård. Vi har det in på knutarna. talar vi inte om fiske, men det är en form av vilt det också. Vi kan gå ut på och se att det står fiskare där. Det är att visa att vi har möjlighet att förvalta det vilda på ett sätt som gör att vi också kan dra nytta av avkastningen. Det här betänkandet behandlar ett antal motioner. Jag tror att varenda talare före mig har berört att en stor utredning nu pågår. Vissa har frågat varför den inte är färdig eller varför vi bakat ihop allt i en stor utredning. Då kan jag väl säga så här, herr talman, att jag tror att det är väldigt bra att alliansregeringen tagit ett helhetsgrepp på en lagstiftning som varit sådan att man stoppat in det ena efter det andra. Till slut blir det en ohanterlig materia som är svår att ge ordning och struktur. Inte minst vill vi ha rådighet över dessa frågor här i kammaren. Det är inte något annat parlament som ska råda över de frågorna. Ett antal talare, bland annat , som jag tror på något sätt summerade sin gärning som jaktpolitisk talesperson med det här inlägget, konstaterar att den nuvarande regeringen har gjort mycket för att se till att vi får en hållbar förvaltning av det vilda, vilket är oerhört viktigt. Vi har som människor gjort så mycket inverkan på vår natur att vi har att förvalta detta på ett rimligt sätt och göra det i avvägning mellan till exempel skogspolitiska intressen och viltintressen. Vi har att se till att vi har stammar som är hållbara och fungerar i sitt sammanhang. Det gäller alltifrån rådjur och älg till de fyra stora rovdjuren. I motsats till en del tidigare talare är jag glad att vi har kommit så långt som vi har i de frågorna. Jag tror att den där filten som talar om inte är så våt. Jag tror snarare att vi kan hjälpas åt att sträcka ut den så att den blåser torr ganska kvickt, om vi bara hanterar detta på ett bra sätt i kommande arbete. Flera har berört att förvaltningen av det vilda måste ske i samverkan mellan de människor som är berörda på ort och ställe för att den ska fungera. Om det gäller förvaltning av älgstammen måste markägare och jägare samverka. är det samma person, ibland inte. Det gäller inte minst att skapa trygga förutsättningar för att leva och verka i en bygd där de stora rovdjuren finns. Flera har berört vildsvinsstammen. Jag hör till dem som anser att kammaren ska lagstifta så lite som möjligt i den frågan. Däremot finns det mer att göra i att se till att vi kan möjliggöra mer användning av det köttet. Jag tror, som andra redan har varit inne på, att vi kan förenkla en del. Trikinkontroll är absolut nödvändig. Men frågan är hur den kan följas upp och hur vi kan göra det på ett sådant sätt att det blir enklare för jägare att få avsättning för vad de skjuter. Vi kan bli fler som får delaktighet i möjligheten att köpa köttet. Det är kanske det mest klimatsmarta kött vi kan äta. Det är också oerhört viktigt att en gång för alla säga – precis som sade – att det inte är lagligt att mata dessa djur med brödrester och annat. Någon visade upp en honungsburk i en debatt som ett antal av oss kolleger var på. Honungen var grön. Det berodde på att man hade matat vildsvinen med gamla geléhallon och annat som innehöll en viss färg. sökte sig också dit, och därmed blev honungen alldeles grön. Jag har fortfarande burken kvar för att leda i bevis att det är så. Det är absolut inte acceptabelt. Där kan markägare och jägare göra mer gemensamt. Vi ska se till att inte skapa mer regelverk utan förenkla de regler som finns så långt det är möjligt utan att tulla på säkerheten för oss som konsumenter. Jag tänker inte förlänga debatten mer än så. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2013/14:AU7 Arbetslöshetsförsäkringen föredrogs. 132 (S): Innan jag blev vald riksdagsledamot för Socialdemokraterna i och hamnade i riksdag och därmed politiker på heltid hade jag min främsta hemvist i ett företag som tillverkar kontorsmöbler i . Där har jag innan jag hamnade här i varit fackligt ansvarig, verkstadsklubbens ordförande. Att ha ett fackligt förtroendeuppdrag är bland det roligaste man kan ha, särskilt på en mellanstor arbetsplats som den industri jag var på. Där får man en möjlighet att ägna sig åt de fackliga frågorna på ett väldigt genomgående sätt. När man är på en sådan arbetsplats innebär det fackliga uppdraget en mängd olika uppgifter. Det är allt från rena kuratorsverksamheten när man hjälper medlemmar med allt mellan himmel och jord till försäkringsfrågor och förhandlingsfrågor. Det är ett oerhört lärorikt, oerhört spännande och oerhört roligt uppdrag. Det finns ett litet undantag. Det är om man får sitta och förhandla uppsägningar. Det är den enda delen av det fackliga uppdraget som jag upplever som mindre lustfyllt. som ansvarig för det fackliga arbetet på min arbetsplats hade jag uppgiften att förhandla stora uppsägningar. Det handlar inte om uppsägningar av någon enskild, utan stora uppsägningar som beror på att konjunkturen helt enkelt viker. Är det ett företag som säljer kontorsmöbler och övriga företag går ned i konjunkturen följer vi naturligtvis förr eller senare efter. Man har då ett varsel på kanske 100 anställda att förhandla om. Det blir en ganska tuff och tryckt stämning på företaget. Det är så människor fungerar. De har en hyfsad bra koll som anställda, vet ungefär hur regelverket ser ut, ungefär hur länge de har varit anställda och om risken att de ska drabbas av att bli uppsagda är stor eller liten. Men hoppet är ändå det sista som överger människan. Vi fungerar så, vi människor. När förhandlingen är avslutad och den kanske resulterar i att 60 eller 70 arbetskamrater blir uppsagda och får lämna jobbet är det tungt att gå ut och berätta det för de personerna och säga: Du är en av dem som får avsluta din anställning. Även om de har haft det lite på känn är det ändå obehagligt att få det beskedet. Detta har jag gjort vid ett flertal tillfällen som fackligt ansvarig. Jag har då mött de människor som tar emot beskedet att de får gå ut i arbetslöshet. Jag kan berätta, herr talman, att ingen av de personerna tog emot det beskedet med någon sorts glädje eller entusiasm. Samtliga insåg att det var en svår situation. Ofta har de försörjningsansvar. Det kan till och med vara så att de är två på samma arbetsplats i samma familj som drabbas av detta. Det är ett tungt besked att få. Till råga på eländet sker dessutom den här typen av situationer oftast i samband med lågkonjunktur. Det innebär att det inte är så hemskt enkelt att bara gå över gatan och kanske hitta ett nytt jobb med en gång. Jag läser nu i betänkandet hur man formulerar sig om frågor som har med arbetslöshetsförsäkringen att göra. Alliansens företrädare beskriver sitt förhållande till försäkringen på följande sätt i betänkandet: Omfattande reformer har genomförts i arbetslöshetsförsäkringen sedan alliansregeringen tillträdde . De har varit en del av den större helhet som Alliansens jobbpolitik, byggd på arbetslinjen, utgör. Där ingår också bl.a. jobbskatteavdragen och de sänkta arbetsgivaravgifterna för unga, som tillsammans med förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen har gjort att det bättre lönar sig att arbeta och har blivit mer lönsamt för företagen att anställa. Det innebär att Alliansens företrädare lever i föreställningen att om man sänker ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen kommer de arbetslösa att välja att arbeta i stället för att vara arbetslösa. när dessa så kallade reformer genomfördes var jag nyvald i och hade då ansvaret för Socialdemokraterna för de frågorna i arbetsmarknadsutskottet. Jag hade min första ärendedebatt när vi tog upp frågan . Det var en ganska spännande uppgift rent politiskt, även om sakinnehållet var väldigt tragiskt, att få ha den debatten. Vi stod här i . Det var kanske den debatt som väckte störst intresse den hösten. kunde jag konstatera: Det här kommer aldrig att fungera. Politiken att göra arbetslöshetsförsäkringen så dålig att de arbetslösa ska välja att inte vara arbetslösa kommer aldrig att fungera. Det är som vi konstaterade detta. När jag konstaterade detta var det utifrån mina erfarenheter av att ha träffat människor som drabbats av arbetslöshet och sett att de inte har gjort det valet. De har drabbats av arbetslöshet. Med den kunskapen, den insikten och den erfarenheten kunde jag 2006 säga: Det här är en politik som inte bara är orättvis, orättfärdig och runt ut sagt skamlig. Den kommer inte heller att fungera och pressa ned arbetslösheten. när vi skriver 2014 har regeringen provat detta . Vi kan då konstatera att arbetslösheten är högre än när man införde den här typen av reformer av arbetslöshetsförsäkringen. När vi hade debatten 2006 kunde jag på goda grunder erfarenhetsmässigt hävda att det inte skulle fungera. vet vi, herr talman, att det inte fungerade. Trots det framhärdar Alliansens partier med att säga att deras viktigaste reform för att minska arbetslösheten är att försämra arbetslöshetsförsäkringen. Jag hoppas, herr talman, att det här är sista gången som jag i opposition står i den här talarstolen och debatterar arbetslöshetsförsäkringen. Jag hoppas – det är min egen lilla barnsliga, högst mänskliga förhoppning – att jag kanske till och med får stå i den här talarstolen och vara med om att återupprätta en arbetsmarknadspolitik värd namnet, återupprätta en arbetslöshetsförsäkring som faktiskt gör det som en arbetslöshetsförsäkring ska göra, det vill säga ger den som är försäkrad en inkomst som det går att leva på, ger den som är försäkrad en möjlighet att ägna sig åt att söka arbete, ger den som har drabbats av arbetslöshet en möjlighet att upprätthålla en form av minimikonsumtion som gör att man inte förvärrar den lågkonjunktur som man i samband med arbetslöshet oftast befinner sig i. Arbetslöshetsförsäkringen är viktig och är en förutsättning för att man ska kunna genomföra en vettig arbetsmarknadspolitik. Därom är vi egentligen eniga, Alliansens företrädare och jag som socialdemokrat. Men vi använder försäkringen på helt olika sätt. Vi socialdemokrater menar att en försäkring som försäkrar inkomsten tillsammans med en stark arbetsmarknadspolitik är det som behövs för att hantera den situation som vi har hamnat i. I det här betänkandet, herr talman, påstås det också, vilket är lite lustigt, att det finns forskning som bevisar att sänkt ersättning i arbetslöshetsförsäkringen skulle minska arbetslösheten. Bortsett från att det är fullständigt befängt, eftersom vi har en verklighet att titta på, är det befängt också därför att man har påstått detta och det har varit lika osant . När reste ut för att upptäcka fanns det en hypotes om att jorden var platt. vet vi att den inte var det. , när genomförde sin politik, herr talman, fanns det en hypotes om att den kanske skulle minska arbetslösheten. vet vi att den inte gjorde det. Enligt regeringens analys beror den höga arbetslösheten och det stora utanförskapet på den svenska arbetsmarknaden i huvudsak på att det inte har varit tillräckligt lönsamt att arbeta. Enligt detta synsätt är arbetslöshet och utanförskap ett i huvudsak frivilligt beslut i den meningen att individen själv kan påverka sin situation och väljer att arbeta bara om de ekonomiska incitamenten är de rätta. Den bärande tanken i den förda ekonomiska politiken har därför varit att komma till rätta med dessa incitamentsproblem. Såväl försämringen i arbetslöshetsförsäkringen som införandet av jobbskatteavdragen har motiverats av dessa skäl. Då har jag citerat ur en mycket bra utredning som centralorganisationen publicerade . De gick igenom studier, som sades påvisa mycket stora effekter av den ekonomiska politiken på arbetsmarknaden och där man drog slutsatsen att politiken skulle leda till en betydande ökning av arbetskraftsdeltagandet och också en ökning av sysselsättningen som var ännu större, så att den samlade arbetslösheten därmed skulle falla. TCO konstaterar, efter att ha gått igenom alla analyser och rapporter: Det finns ingen vetenskaplig studie som har bekräftat sådana effekter. refererar inte heller till någon vetenskaplig studie som direkt försökt uppskatta ersättningsgradens effekter på arbetslöshet eller sysselsättning i . Förklaringen till detta mycket anmärkningsvärda förhållande är att det inte finns några studier som påvisar ett sådant samband. I vissa länder, som exempelvis , har ersättningsgraden varit relativt stabil . Då är det naturligtvis svårt att göra några sådana studier. Men, herr talman, vi har turen att leva i ett land där en sådan studie, om det skulle gå att bevisa effekten, skulle vara det perfekta studieobjektet. I har ersättningsgradens variation varit högst betydande. Ersättningsgraden för en industriarbetare höjdes från till och har efter det åter sänkts till . Om det, herr talman, fanns ett samband i den storleksordning som säger skulle det synas i data. Det lustiga, herr talman, är att man gör en studie och att det då visar sig att när ersättningen i försäkringen är som allra högst, då är också arbetslösheten i som lägst. Det är det samband man finner om man gör en studie, om man faktiskt tittar på den befintliga statistiken. Jag tycker att detta är oerhört viktigt att slå fast en gång för alla, nu när vi förhoppningsvis avslutar den här politiken i och med valet och nästa gång, när vi här i kammaren diskuterar den här försäkringen, gör det utifrån en realistisk, verklighetsförankrad syn. Jag hoppas verkligen att vi en gång för alla kan slå fast att alliansregeringens politik inte bara har varit orättvis och skamlig utan också har varit ett fiasko och ett misslyckande. Jag vill för enkelhetens skull nöja mig med att yrka bifall till reservation 1. 133 (MP): Allianspartierna gick till val 2006 på att klara det så kallade utanförskapet. Deras syn på arbetslösa var att de hade för generösa ersättningar. Jag tyckte att gjorde det väldigt tydligt hur det har gått med den saken. Alliansregeringens första åtgärd inom området, när de kom till makten, var att göra de här stora åtstramningarna i reglerna för a-kassan. Bland annat infördes en så kallad differentierad avgift som fick 500 000 människor – ja, en halv miljon människor – att lämna försäkringen. har allianspartierna ångrat sig och tagit bort den regeln. Men fortfarande vet vi att många står utan försäkring. Det så kallade utanförskapet har blivit både utanförskap från arbetsmarknaden och utanförskap från trygghetssystemen. Arbetslösheten har inte minskat med regeringens medicin. Regeringens politik har till och med knuffat över kostnader på kommunerna. av alla de som får försörjningsstöd får det därför att de är arbetslösa och inte har någon annan försörjning. vill se en arbetslöshetsförsäkring som fungerar på dagens arbetsmarknad, en arbetsmarknad som förändras , en arbetsmarknad som naturligtvis är påverkad av och påverkar den globala ekonomin, med snabba rörelser av människor, varor och tjänster, en arbetsmarknad som inte är som den var , när alla unga kunde få jobb direkt efter gymnasiet, en arbetsmarknad där många har tillfälliga anställningar och rings in på timmar, en arbetsmarknad där man inte jobbar på ett och samma ställe från första jobbet tills man går i pension. Vi måste våga tänka nytt när det gäller trygghetssystemen, så att vi kan få ett modernt system som är anpassat till dagens arbetsmarknad och som ger människor stöd att komma tillbaka till arbete igen. anser att arbetslöshetsförsäkringen inte fungerar när endast tre av tio ungdomar i åldrarna 20–är medlemmar i a-kassan och när bara en av tio arbetslösa personer får ersättning från a-kassan. Att regeringen nu har backat och tagit bort den differentierade avgiften kommer som sagt knappast att lösa de stora problemen i försäkringen eller göra att de nära en halv miljon människor som lämnade försäkringen kommer tillbaka. Arbetslöshetsförsäkringen är en avvägning mellan inkomsttrygghet och drivkrafter för arbete. Den som tvingas oroa sig för att kunna bo kvar i sitt hus kan inte fokusera på att söka nytt jobb eller bli frisk. Det är inte bara den som är arbetslös som drabbas om inte trygghetsystemen fungerar som de ska, utan det är även människor kring den arbetslöse, bland annat familjen. Barn till arbetslösa föräldrar har inget val. Att ha en högre ersättning i början är därför mycket viktigt så att man slipper flytta bara för att man har blivit arbetslös. Det är också många snåriga regler i arbetslöshetsförsäkringen som skulle kunna förenklas. Ett exempel är att det är antalet arbetade timmar som ska räknas när det avgörs vilken rätt du har till ersättning i stället för att man tittar på den lön du tjänat in. Det är ju inte arbetstiden som ska försäkras. Det är en försäkring som ska täcka löneförlusten. vill att villkoret om arbetad tid för ersättning anpassas till dagens arbetsliv. Kravet bör ersättas med ett inkomstvillkor beräknat utifrån de sex bästa månaderna . Det skulle göra att exempelvis egenföretagaren med ojämna inkomster och undersköterskan med timanställning får rätt till ersättning vid arbetslöshet även om hen inte har jobbat så mycket som krävs . Det bör också vara så att när man blir arbetslös har man på sig att anmäla det innan rätten till sjukpenningen raderas. är det så att om man missar att anmäla arbetslöshet kan man förlora hela sin sjukpenninggrundande inkomst, och det är verkligen inte rimligt. ser småföretagare som viktiga i omställningen till ett grönare samhälle. När det gäller att skapa många nya jobb är småföretagaren där det kan hända och också händer. Det finns många entreprenörer som har alla chanser att skapa småföretag som kan utvecklas till framgångssagor. Dessa entreprenörer förtjänar ett robustare och tryggare trygghetssystem. Inte minst många kvinnor upplever att riskerna med att starta företag är för stora och därför tvekar. vill ge ökad trygghet för medhjälpande make, maka eller sambo till egenföretagare. Egenföretagares medhjälpande makes eller makas arbetade tid ska beaktas, det vill säga klassas som tid med förvärvsarbete, även om arbetet utförts i en enskild näringsverksamhet som visat underskott, vilket inte är fördelat på maken eller makan. Avsikten med förslaget som vi har är att associationsform inte ska vara avgörande för rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Även sambor inkluderas av förslaget, då det är kärnfamiljen som alltid är . Enligt beräkningar kan detta förslag möjligen leda till att något fler kan anses ha uppfyllt ett arbetsvillkor och därmed ha rätt till ersättning. Men kostnaden bedöms som marginell. Det viktiga här är de människor det berör. Det är för dem som det kommer att vara en avgörande skillnad. Många egenföretagare faller mellan stolarna i dagens trygghetssystem. Det är viktigt att bedömningen av arbetsförmåga görs rättssäkert och på samma sätt av Arbetsförmedlingen och . Jag vill ta upp en annan regeländring som borde kunna genomföras snabbt om viljan hade funnits. Det gäller reglerna för socialt företagande. är det stor risk att en anställd i ett socialt företag inte kan få a-kassa vid arbetslöshet om hon eller han sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma. Det är ett stort bekymmer och hindrar människor från att ta ansvar. Vi tycker att det är märkligt att Alliansens företrädare gång efter annan ställer sig i talarstolen och talar sig varma för socialt företagande när vi har detta stora hål i systemet. I utredningsbetänkandet Trygghetssystemen för företagare, 2008:89, lades i stor parlamentarisk enighet förslag fram om att alla anställda i sociala företag ska räknas som just anställda enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring, oavsett om de sitter i styrelsen eller tecknar företagets firma.