prot · H10966 · 2014-02-06 00:00:00 — Det är en imponerande siffra som visar, mycket glädjande, att det finns ett stort intresse för Försvarsmakten. har till uppgift att samla information från alla 18-åringar om deras personliga förhållanden till det så kallade beredskapsunderlaget. Det är det som ligger till grund för att man i händelse av ett förändrat omvärldsläge skulle kunna aktivera en pliktlag. Varje 18-åring får ett brev hem med information om vad man är skyldig att göra och fylla i, vidare information om var man hittar mer info om Försvarsmakten. Svarsfrekvensen ligger på . Var och en som fyller i den internetbaserade enkäten hittar också information om hur man kan gå vidare i Försvarsmakten. Försvarsmakten har fram anställt över 8 000 gruppbefäl, soldater och sjömän på heltid och som tjänstgörande. Därtill kommer att man ska anställa ytterligare 8 000 huvudsakligen tjänstgörande. Myndigheten överträffar sina mål när det gäller de kontinuerligt anställda, men, som jag har sagt och vi är överens om, det går trögare när det gäller den tjänstgörande personalen. Därför har myndigheterna, det vill säga Försvarsmakten och , vidtagit ett antal åtgärder för att förbättra rekryteringen av de tjänstgörande. Det viktiga nu är att Försvarsmakten kan behålla den personal man har rekryterat och att man också kan skapa ett flöde mellan de olika personalkategorierna. Glädjande för Försvarsmakten är att en allt större del av dem som väljer att avsluta sin anställning som kontinuerligt tjänstgörande soldater väljer att fortsätta och komma tillbaka som tjänstgörande eller i hemvärnet. Det är naturligtvis positivt. Det nya systemet är nytt. Det är en fråga för hela samhället. Det kräver att fler arbetsgivare får kunskap om vad det innebär att ha någon anställd som också är anställd i Försvarsmakten. Här måste vi bli ännu bättre att skapa förutsättningar för att systemet ska vara attraktivt även för civila arbetsgivare. Viktigast är att Försvarsmakten har en bra verksamhet. Då kommer man att kunna rekrytera och behålla personal. Det är fråga om stora förändringar. Jag har varit ödmjuk – och är ödmjuk – om att det är fråga om så stora förändringar att man måste vara beredd att kunna justera. Men vägen framåt med den frivilligt rekryterade personalen och insatsorganisationen, som vi också var överens om i Försvarsberedningen, går åt rätt håll. är vi beredda, inte minst i den utredning jag nämnde i mitt svar, att titta på justeringar. 20 (S): Jag uppskattar att försvarsministern ändå är ödmjuk inför att göra justeringar. Jag tog fasta på det. Det är viktigt att vi så långt som möjligt i bred samsyn når en överenskommelse om förändringar i och modell som är ny. Vi socialdemokrater vill ha ett slags allmän mönstring. Men det handlar inte om att alla 110 000 eller 120 000 ska åka tillbaka till garnisonen i eller andra mönstringskontor. Det ska vara en mer kvalificerad webbmönstring för alla. Därefter vill vi att av dem ska komma in på riktig mönstring. Det handlar om kanske 20 000–25 000 yngre vuxna som får ta plats. Vi tror att det skapar bättre förutsättningar för att , om det krävs, införa något slags värnpliktsmodell. Mönstringen är också ett sätt att få veta mer om respektive rekryt, inte bara att de frivilligt ansöker utan att man får större inblick och ser ännu djupare vilka rekryter som är mest och bäst lämpade för att ingå i till exempel en soldatutbildning. Vi befinner oss i en föränderlig omvärld, där människor far illa i vår omvärld och vi kan se krishärdar blossa upp och otid. Det skulle ge en större bredd att hämta människor till vår insatsstyrka. Vi skulle också känna större trygghet och starkare folklig förankring internt i landet. Vi skulle också få fler engagerade och större förståelse för vad Försvarsmaktens uppdrag är. är det många som är motiverade som söker, men jag tror att många inte känner delaktigheten genom att det inte känns riktigt obligatoriskt att genomföra en mönstring. I någon form har den allmänna mönstringen också ett slags pedagogisk grund för de yngre vuxna att få en inblick i vad det handlar om att försvara sitt land, att ställa upp för sitt land i då det råder kris både inom och utanför landet. Vi är lite bekymrade. Det var ungefär 15–avhopp bland yrkessoldaterna –2013. Det är också en del av processen. Varför är det så? Jag kan ge några reflexioner. Jag tror att det grundar sig i att det tyvärr finns en för liten grupp att välja bland. De som ansöker är alldeles för få för att vi ska få den totala spetsen och hitta de allra mest motiverade att ingå i den modell som vi har grundat . Därför är det väsentligt att motivera med en mönstringsinsats och att bredda underlaget med hjälp av marknadsföringsinsatser i tv och den typ av enkäter som försvarsministern hänvisade till samt vid mönstringstillfället att få människorna att känna sig motiverade. Jag minns när jag mönstrade. Det var riktigt bra. Jag fick en god inblick och visste vad jag ville göra. Jag fick en insikt i var jag kunde agera och vad som kunde passa bra för mig under resten av livet också. Det är detta jag tror saknas i den nuvarande modellen för att den ska kunna få en tillräckligt bred och djup folkförankring. 21 Försvarsminister (M): Det finns många aspekter på plikten och vilken betydelse den har haft. Låt mig understryka att vi inte har avskaffat pliktlagen, utan det vi har gjort vilande är skyldigheten att genomföra militär grundutbildning. Låt mig upprepa de argument och den överenskommelse som vi gjorde försvarsberedning, som lade grunden till detta beslut. Den allmänna värnplikten ansågs inte längre ändamålsenlig för att bemanna Försvarsmaktens insatsorganisation med personal. Med färre än 10 000 som fullgjorde sin värnplikt var den varken allmän eller plikt. Vi var också överens om att för att uppnå den grad av professionalism som krävs i dagens konfliktmiljöer och som krävs för att hantera de komplexa tekniska system som finns och införs i Försvarsmakten var den bästa lösningen att ha en insatsorganisation med anställda soldater och sjömän. Försvarsmakten har intagit sin nya organisation. Förbanden ska vara fullt bemannade, och man ska krigsplacera materiel och personal. Vi vet att de inte kommer att vara fullt bemannade med frivilligt rekryterad personal, så i väntan på att man hinner utbilda och krigsplacera de frivilligt antagna kommer det att finnas kvar pliktpersonal i organisationen. Med denna försvarsreform stärks vår försvarsförmåga successivt. Jag är övertygad om att det är med professionell personal utrustad med modern materiel som vi kan skapa de tillgängliga och användbara förband vi vill ha. Det handlar också om att se över vad det är för kostnader som har funnits i det vi ibland lite slarvigt kallar stödfunktioner. vet att det har genomförts och genomförs ett omfattande arbete för att försöka få så mycket resurser som möjligt till just förbandsanslaget, vilket är det som bygger försvarsförmågan. Det handlar om att se över sådana delar som rekrytering och mönstring. Ska alla de som ni föreslår genomgå en traditionell mönstring blir det kostnader i miljardklassen. beskrevs en mellanvariant. Jag är besjälad av att Försvarsmakten ska få rätt personal och kunna behålla sin personal för att vi ska kunna ha en stark försvarsförmåga, och det är detta vi nu bygger. Att gå tillbaka till en gammal lösning skjuter lite vid sidan av målet. Om vi är överens om att rekryteringen går bra – över 90 000 ansökningar har kommit in , och vi är i början av ett system – har jag svårt att se vilket problem vill lösa. Jag är mer oroad när det gäller att behålla personalen. Vad ska hända med den som blir uttagen till detta och inte vill svara? Blir det polissak, eller är det mer en allmän signal? Ska det finnas några sanktioner? Jag håller med om att vi behöver se över hur vi kan få ut mer information om Försvarsmakten och dess uppgifter. Här har skolan en uppgift, och i den utredning som är tillsatt efter en överenskommelse i tittar vi på hur vi kan förstärka folkförankringen. Jag ser fram emot idéer och förslag från denna utredning där alla kan vara med och bidra. Kan vi bli bättre på att sprida kunskap och information om Försvarsmakten och dess uppgifter välkomnar jag det. 22 (S): En vilande värnplikt kräver att det finns en organisation som kan aktivera den och att det finns människor som är redo att ikläda sig uppdraget här och , inte utan exakt i detta läge. Vi har inte en sådan förmåga i , menar jag. Försvarsministern hävdar att något kommer att hända successivt. Det är bra, och jag är glad att det sker saker. Jag är på gott humör , för det är en sådan dag. Jag känner mig också stärkt av det när jag tänker på att det kan hända saker. Problemet är dock här och och vad som händer eller . Just nu har vi inte försvarsförmåga nog att uppfylla de krav som ställts. Jag kan respektera successiv förändring, men i min värld går det lite för långsamt. Det kostar inte miljarder att införa den mellanmodell som försvarsministern refererade till och som är vår socialdemokratiska idé i detta – och försvarsministern välkomnar ju idéer och inspel. Det skulle kosta att införa den typ av mönstring som vi tror kan vara en bit på väg. Vi förespråkar inga tvära kast; det är inte det vi är ute efter. Vi vill ha en bred samverkan i dessa frågor. Det är jätteviktigt för oss. Det är det nog också viktigt för försvarsministern att agera efter och utifrån. En bred parlamentarisk överenskommelse om försvaret bygger på att så många partier som möjligt anammar den. Kan vi göra det i samsyn genom att till exempel införa allmän mönstring enligt den modell som vi har lagt fram kan vi säkra försvarsförmågan inte bara framåt utan även i nutid. Detta bekymrar oss ganska mycket, och det är bra att vi har en annorlunda modell i förhållande till . 23 Försvarsminister (M): arbetar jag för att stärka försvarsförmåga, och en viktig del är att ha en välfungerande personalförsörjning. Här ingår flera komponenter. Det handlar om rekrytering, som kanske är fokus i denna debatt, om att behålla personalen och om att Försvarsmakten ska kunna bygga upp en yrkeslivslång relation med personal som på olika sätt kan bidra i Försvarsmakten. Det kan ske genom kontinuerligt tjänstgörande eller tjänstgörande, genom hemvärnet eller engagemang i en frivillig försvarsorganisation. Allt detta är nödvändigt för att bygga försvarsförmåga. Vi har beskrivit detta noga i budgetpropositionen . Vi hade en särskild personalbilaga för att visa hur det går med personalförsörjningen och hur det ser ut med uppfyllandet av insatsorganisationen. Detta är givetvis viktigt. Om inte har läst hela den hoppas jag att han gör det, för där finns många goda nyheter. Vi är beredda att göra justeringar. Vi har sett att vissa saker går lite för långsamt. För att säkra takten i reformen har vi tillfört försvaret nya pengar, , för att försäkra oss om att rekrytering, utbildning och övningsverksamhet får den tyngd som vi vill att de ska ha. Vi har också tillsatt en utredning för att titta på utmaningarna. Hur har det gått ? Vad behöver skruvas på så att Försvarsmakten får den personal man ska ha och så att personalen stannar? Personalen behöver stanna för att vi ska få den kvalitet vi vill ha i insatsorganisationen. Jag vill dock varna för gamla lösningar som är kostnadsdrivande. Här har jag inte sett mer pengar från Socialdemokraterna, men det är en annan debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:257 om avbrutna försvarsmaterielsamarbeten 24 Försvarsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att lindra konsekvenserna av det misslyckade försvarssamarbetet med . För är det ett angeläget försvars- och säkerhetspolitiskt intresse att samarbeta med andra länder i allmänhet och nordiska länder i synnerhet på försvarsområdet. Det nordiska försvarssamarbetet Nordefco omfattar en rad områden, till exempel utnyttjande av gemensamma resurser för övervakning, gemensamma övningar och gemensam anskaffning av materiel. Genom att samarbeta kring inköp av materiel och dela kostnader inom områden som logistik, stöd och underhåll kan vi satsa mer resurser på utbildning, övning och operativ verksamhet. Upphandlingen av lastbilar prövas av , och som ansvarar för upphandlingen i har tills vidare valt att invänta resultatet av den granskningen. När det gäller beklagar jag att valt att avbryta samarbetet. pågår förhandlingar mellan , dess norska motsvarighet och leverantören om hur den uppkomna situationen ska hanteras. har och kommer även fortsättningsvis att ha ett brett samarbete med på försvarsområdet. 25 (S): Jag tackar ministern för svaret. När jag läser svaret, som är ganska kort, inser jag och har jag respekt för att försvarsministern ser allvarligt på frågan om vilka konsekvenser de avbrutna affärerna med kan få för det svenska försvaret. Jag har också uppmärksammat att man arbetar med frågan. Jag skulle ändå vilja att ministern utvecklade en del av sitt svar. Som ministern anför är det ur svenskt försvars- och säkerhetspolitiskt perspektiv viktigt för med samarbete med andra länder, i synnerhet våra nordiska grannländer. Försvarsberedningen skriver i sin omvärldsanalys Vägval i en globaliserad värld att utvecklingen i vår omvärld understryker behovet av samarbete med andra länder och att bör fördjupa dessa samarbeten, inte minst det nordiska samarbetet, för att stärka säkerheten i vår del av världen. Försvarsberedningen menar vidare att det finns ett gemensamt intresse av mer samarbete för att uppnå kostnadseffektivitet när det gäller materielförsörjning och övningsverksamhet. Vidare slår beredningen fast att samarbete i ger ökad militär förmåga och stabilitet och säkerhet i regionen. När det gäller specifikt har beredningen uppfattningen att är mycket positivt till ett ökat samarbete och ser framför sig ett utökat materiel-, logistik- och övningssamarbete mellan de nordiska länderna. Jag skulle vilja att försvarsministern här i kammaren kommenterade om förutsättningarna för ett utökat samarbete med och kanske även med övriga har påverkats av den senaste tidens utveckling eftersom Försvarsberedningen starkt betonar hur samarbetet i inverkar på vår säkerhet och militära förmåga. Då ministern understryker detta i sitt svar på min interpellation känns det angeläget att hon ger sin syn på saken. Finns det fortfarande skäl att tro att är positivt till ett fördjupat samarbete, och anser ministern att förutsättningarna för ett ökat samarbete i är goda? Jag skulle också vilja att försvarsministern svarade på min fråga hur de avbrutna samarbetena påverkar den svenska försvarsmakten. När det gäller känner vi till att de försenade leveranserna av kanoner, som ministern inte på något sätt kan lastas för, resulterade i att Bodens artilleriregemente stod utan kanoner . Under den föregående debatten påpekade ministern att ett försvar utan personal inte är mycket att ha, men ett artilleri utan kanoner är kanske heller inte mycket att ha. Förutom att det känns otryggt och en smula tokigt att ett artilleri står utan kanoner skapar det besvikelse hos personalen i . De hade förväntat sig att få börja öva med det nya systemet och lära sig det. har jag förstått att systemet har börjat levereras. Den senaste utvecklingen innebär dock nya hot om kraftigt ökade kostnader för kanonerna. Dessutom har förhoppningarna om de samövningar med som det nya gemensamt beställda systemet skulle föra med sig grusats. Det vore bra om försvarsministern kunde kommentera hur de avbrutna samarbetena påverkar kostnaderna för det svenska försvaret och om de eventuellt påverkar den operativa förmågan. 26 (C): säkerhet är beroende av att vi har ett rimligt starkt försvar och nära militära samarbeten med demokratier i vår närhet. Det finns en bred enighet i riksdag om att det nordiska samarbetet på försvarsområdet ska utvecklas så långt det är möjligt. Det har hänt och händer glädjande mycket inom en rad olika områden för samarbete med , , och i viss mån . De andra nordiska länderna är positiva, men särskilt de länder som är med i Nato markerar ibland att det finns gränser för hur långt samarbetet kan drivas. Att på olika sätt samarbeta om försvarsmateriel är ett viktigt samarbetsområde, och det är positivt när de nordiska länderna väljer samma vapensystem och arbetar med gemensamma upphandlingar och utvecklingsarbeten. Vad gäller är det uppenbart att de sätter samarbetet med Nato och mycket högt. Jag menar att det bland annat var detta som gjorde att de inte valde JAS Gripen i sin stridsflygsupphandling, vilket jag naturligtvis beklagar. Liksom försvarsministern beklagar jag också att den nya norska regeringen signalerat att de vill avbryta samarbetet i trots att det är mycket långt gånget. Jag vill ändå uttrycka en förhoppning om att sista ordet inte ska behöva vara sagt i denna fråga, och försvarsministern hänvisar ju till att förhandlingar pågår. Även om två samarbeten med på försvarsmaterielområdet inte blir av – Gripen inleddes aldrig och avbröts – finns det många andra samarbetsprojekt, både inom försvarsmateriel och inom andra områden. De fungerar väl och fortsätter att utvecklas. Försvarsministern anger tydligt att kommer att ha ett brett samarbete med även i fortsättningen. Jag vet att försvarsministern arbetar hårt för detta, och stöder det fullt ut. 27 (S): Problematiken kring har uppmärksammats även i norska . Det har varit en debatt där detta diskuterades, och det är inte alla i som med självklarhet köper att affären med har avbrutits. , som representerar i norska , sade i debatten att beslutet visserligen fattades av en relativt färsk försvarsminister men att ministern borde ha funderat på de politiska konsekvenserna av att går ur samarbetet med om viktiga militära projekt. Han sade också att det internt i systemet – syftande på försvarsmakten – har funnits en skepsis, för att inte säga motstånd, mot artilleriprojektet och andra gemensamma projekt. Han hoppades att det inte var den typen av krafter som övertygade försvarsministern om att skulle dra sig ur artilleriprojektet. Myrli pekade på en ny försvarsminister. Jag skulle även vilja peka på en ny ÖB. Noteringen om det interna motståndet mot projektet är intressant. Vi kan naturligtvis spekulera om orsakerna, men jag tycker att det är intressant att man i norska tar upp den här typen av frågor och beskriver problemet på det sättet. Detta visar att det även i finns en skepsis mot det som har hänt. Som jag förstår det när jag läser protokollet från debatten är det flera partier som markerar vikten av samarbete mellan och på bland annat materielområdet. Jag hoppas det är en kraft som kan verka för att försöka ordna upp förhållandet när det gäller . Där pågår nu diskussioner mellan och . Det är ett gemensamt materielprojekt som står för mycket. Vi utvecklar något tillsammans. Om det handlar om tekniska frågor borde de kunna lösas. Jag hoppas som sagt att man ska kunna hitta en lösning på detta, och jag noterar den debatt som förs i den norska politiken kring detta, där representanter från flera partier har agerat och uttalat att man vill ha ett bra samarbete i fortsättningen. och har olika säkerhetspolitiska lösningar i grunden. Men det är inte detsamma som att man inte kan samarbeta på olika områden. Jag tror att vi har ett sextiotal olika samarbetsprojekt mellan och och ett hundratrettiotal inom ramen för Nordefco. 28 Försvarsminister (M): Jag vill gärna ge en bakgrund till samarbetet kring det projekt som vi talar om framför allt, artillerisystemet . Bara så att vi går tillbaka och minns hur det var: Det var regeringen som bemyndigade Försvarsmakten att i samarbete med beställa 24 enheter av artillerisystemet . har i sin tur beställt samma antal. Systemet skulle ha varit levererat till Försvarsmakten men har på grund av tekniska problem kommit att försenas avsevärt. Regeringen har såväl i budgetpropositionen som vid ett flertal andra tillfällen varit mycket tydlig med att förseningarna i är bekymmersamma. Jag har också personligen uttryckt mitt missnöje och konstaterat att det vilar ett tungt ansvar på tillverkaren att leva upp till det avtal som man har ingått. Vi har ju behov av detta – det är därför vi har fattat beslutet. Förseningarna är naturligtvis inte acceptabla. fick vi angivet att de problem som man tidigare hade haft nu var lösta, och fyra pjäser levererades till för vidare utprovning. överlämnades de fyra pjäserna till artilleriregementet i för utbildning och övning. Det var verkligen välkommet. I ljuset av den senaste tidens positiva utveckling kom besked om att avbryta samarbetet som en överraskning för regeringen. Jag har tidigare beklagat besked. Jag sade också att avhoppet kommer att påverka samarbetet med , bland annat på området indirekt eld. Från svensk sida är inriktningen att gå vidare med , eftersom vi inte ser något alternativ på marknaden som kan leverera motsvarande kvalificerad artilleriförmåga till samma kostnad inom samma tidsram. Det är en förmåga som är viktig för oss och som vi kommer att behöva. pågår dialog och förhandlingar på såväl regerings- som myndighetsnivå för att försöka lösa detta. En viktig utgångspunkt i de pågående förhandlingarna är att det finns en lösning som inte riskerar att ytterligare försena tillförseln av systemet till den svenska försvarsmakten. En annan mycket viktig utgångspunkt är att i enlighet med gällande avtal inte kommer att acceptera några fördyringar till följd av det avbrutna samarbetet. Jag vill verkligen understryka att vi självklart gör allt för att de två utgångspunkterna ska realiseras, nämligen att vi inte ska få ytterligare förseningar till Försvarsmakten och att det inte ska bli några fördyringar till följd av avhoppet. Det nordiska samarbetet är, som jag uppfattar det, viktigt för alla partier i riksdag. Vi har en lång tradition av ett gott nordiskt samarbete. Vi har en lång tradition av ett gott samarbete mellan och . Det samarbetet är omfattande och gäller projekt på flera olika områden. Jag har ingen annan bild än att detta är något som både och ska fortsätta med och att det finns en vilja att fortsätta vårt samarbete. 29 (S): Det är positivt att höra från försvarsministern att det pågår dialog och förhandlingar och att man inte accepterar fördyringar. Ökade kostnader för materielen är ju viktiga att behandla. är Försvarsmakten utsatt för stora påfrestningar när det gäller materielförsörjningen. Det finns skäl till stark oro för hur man ska klara den för att uppnå den förmåga som har beslutat om. Försvarsministern har här i kammaren debatterat frågan om tillgången till försvarsmateriel. Jag tycker att det finns anledning att i det här sammanhanget komma tillbaka till frågan hur regeringen ser på tillämpningen av försvarsmaterielstrategin. Låt mig påminna alla om principerna i strategin: De är i första hand att man ska vidmakthålla och uppgradera befintligt materiel före nyanskaffning, i andra hand, om nyanskaffning ska ske, att den ska ske genom köp från hyllan, det vill säga att det ska vara färdigutvecklat och utprovat materiel, och i sista hand att nyutveckling ska ske först när det behövs och de andra principerna inte kan uppfyllas. I inriktningspropositionen /09 Ett användbart försvar står det: Oavsett anskaffningsform bör möjligheterna till internationellt samarbete undersökas. Därtill kan, i de särskilda fall då regeringen bedömer att det är ett viktigt inslag eller verksamhetsmässigt och ekonomiskt fördelaktigt, samarbete i fråga om försvarsteknologi vara aktuellt med de länder med vilka vi delar säkerhetspolitiska intressen. I det sammanhanget är det viktigt att fråga om förutsättningarna för gemensam anskaffning med har försämrats. Sedan skulle jag vilja passa på att vidga debatten om försvarsmaterielstrategin lite grann och fråga ministern om hon anser att en mycket strikt tillämpning av principerna i försvarsmaterielstrategin är hållbar . Nästan all utveckling av försvarsmateriel sker i nära samarbete mellan försvarsindustrin och den egna försvarsmakten.