prot · H10990 · 2014-03-26 00:00:00 — Därför kommer vi att skriva en särskild motion om detta. Vi vill inte bara ändra utan helt enkelt ta bort fideikommiss. Det är en förlegad feodal samhällsstruktur som inte hör hemma i ett modernt och i alla fall delvis jämställt samhälle som . Vi stöder Socialdemokraternas särskilda yttrande, men vi vill gå mycket längre än så. Fideikommiss har spelat ut sin roll och ska inte finnas kvar i vårt samhälle. Det tillhör det feodala. 136 (M): I detta motionsbetänkande med 14 underrubriker gällande olika fastighetsrättsliga frågor finns fyra reservationer. Jag yrkar avslag på samtliga reservationer och bifall till utskottets förslag till beslut. Utskottet anser att motionsställarnas förslag till åtgärder i de flesta fall ingår i de utredningar som pågår eller att regeringsarbete pågår i just dessa frågor. Det gäller såväl störningsservitut som regleringen av arrendeavgifter liksom expropriationsersättning och hur gatukostnadsreglerna bör vara utformade. När det gäller störningsservitutet hänvisar utskottet i betänkandet till betänkande som bereds i . Så stod det när vi justerade detta betänkande , men fick vi ledamöter regeringens proposition i våra postfack, Samordnad prövning av buller enligt och , så denna fråga kommer säkert att debatteras snart igen i denna kammare. I en motion vill motionärerna, som vi har hört av flera talare här, återinföra förköpslagen, det vill säga kommunernas förköpsrätt vid försäljning av fast egendom. Då denna lag relativt tagits bort, närmare bestämt , anser utskottet att det inte finns anledning att återinföra densamma utan står fast vid den ståndpunkt vi hade då lagen upphävdes. Då var skälen bland annat att endast ett litet antal fastigheter förköptes . Det uppstod betydande administrativa kostnader för att pröva frågor med anledning av förköpslagen. Det innebar en försämring för andra köpare, eftersom överlåtelserna fördröjdes och olägenheter och kostnader för fastighetsmarknadens parter uppstod till följd av detta. Det kanske kan behövas , men än så länge tycker vi att det har gått för att göra en utvärdering. Skymmande vegetation är väl den fråga i detta betänkande som intresserar allmänheten allra mest. Många tvister uppstår mellan grannar när höga träd skymmer solen eller utsikten och löv och grenar faller ned på fel sida. I jordabalken 3 kap. 1 § står det att den som nyttjar sin eller någon annans fasta egendom ska ta skälig hänsyn till omgivningen. har möjlighet att ingripa om olägenheterna kan anses betydande. Jag håller med om att det finns brister eftersom dessa formuleringar kan tolkas på olika sätt. Det finns inte många rättsfall att luta sig mot, och olika kommuner och länsstyrelser gör egna bedömningar. Det finns önskemål om att få mer precisa beskrivningar i lagen om vad som ska vara tillåtet med exempel från andra länder. vill du som markägare planera din trädgård enligt dina egna önskemål. När växtlighet utgör ett hinder för trafiksäkerheten kan besluta att träd och buskar ska avlägsnas. Mellan grannar är det naturligtvis bäst för alla parter om man genom en dialog kan komma överens, men tyvärr vet vi att så inte alltid är fallet. Det är inte så enkelt att alla alltid gillar solen. Varma dagar kan det vara skönt med lite trädskugga. Det kan vara så att man är oense även inom familjen. Alla gillar heller inte att alltid ha utsikt över havet. Blåsiga dagar kan det vara skönt med höga häckar som ger vindskydd. Även önskar en tydligare lagstiftning om vad som gäller beträffande växtlighet på villatomter, som de tycker nästan helt saknar reglering. Skrivelsen från Villaägarna bereds inom , och utskottet anser att vi ska avvakta resultatet. Avslutningsvis vill jag bara påpeka att fideikommiss är under avveckling. Även om det tar tid saknas det skäl att frångå den befintliga ordningen som tillkom . är väl alla som har ärvt fideikommiss utdöda. Det tar tid. Jag kan hålla med de föregående talarna om att det är omodernt och ojämställt att bara den äldsta manliga släktingen ska få ärva. Friköp av historiska arrenden har minskat kraftigt, till en del beroende på att arrendatorer har fått friköpa sina arrendeställen. Som framgår av betänkandet pågår ett arbete i frågan om regleringen av jordbruksarrende. 137 (S) replik: I fråga om vår motion om att utreda en ny förköpslag uppfattar jag att säger att lagen togs bort och att ni därför inte finner någon anledning att återinföra den. Det rimmar illa med vad ni gör alla andra dagar i plan- och byggfrågor. Ni talar ofta om för oss andra att ni minsann har tillsatt 65 utredningar för en lagstiftning som är yngre. Den nya är inte ens . Därför förstår jag inte riktigt varför just tiden skulle vara ett skäl till att inte tillsätta en utredning. Du nämner också lite administrativa kostnader och tid. Men vid en jämförelse av alternativet, när det inte finns en förköpslag, finns bara expropriation. Den lagstiftningens regler gör att det tar betydligt att få tag på den åtråvärda marken. Jag skulle vilja ha en ytterligare förklaring. För mig räcker inte argumenten för varför man inte kan tillsätta en utredning om en ny förköpslag. 138 (M) replik: Jag vill börja med att påpeka att det finns många utredningar på gång. Det ska finnas människor som kan göra dessa utredningar. kan inte svälla hur mycket som helst. Då blir det KU-anmälningar från oppositionen. Det är en prioriteringsfråga. För att få i gång byggandet har varit en hetare fråga än förköpslagen. Där går det att ha . Jag vet inte om det är ett så stort bekymmer som ni påstår i kommunerna, det vill säga att det skulle vara just förköpslagen som gör att det inte går att få tag på mark. Jag har inga siffror på att det skulle vara skälet. 139 (S) replik: Jag säger inte heller att det skulle vara det enda skälet, men allt fler kommuner anger att de har problem att utöva en aktiv markpolitik därför att svårigheterna finns. Vi kan säkert tvista om detta, men det är inte så viktigt. Om det går att göra 65 utredningar går det att göra 66 utredningar. Det är ett dåligt argument. Jag undrar om det inte i stället handlar om en ideologisk hållning snarare än praktiska och ekonomiska frågor. 140 (M) replik: Även om det är fråga om en ideologisk hållning går det ändå att göra en utvärdering för att se om det ni påstår stämmer, nämligen att det skulle vara en nackdel för kommunerna att de inte kan få fram mark. Men jag tror inte att så är fallet. Vi två kommer från lite mer glesbygd. Hemma i min kommun finns många byggklara tomter, och där är inte marken problemet. 141 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Precis som tidigare talare har varit inne på behandlar vi motionsförslag som har väckts under den allmänna motionstiden , och hanterar vi frågor om fastighetsrätt. Jag kommer att beröra främst förköpslagen och frågan om skymmande vegetation. Jag vill inledningsvis börja med att ställa den retoriska frågan: Vad är aktiv markpolitik? I den här debatten kan man få för sig att förköpslagen är detsamma som aktiv markpolitik, men den uppfattningen delar inte jag. Den aktiva markpolitiken handlar om att se till att det finns mark att bebygga, att det finns kommuner som säljer mark. Det finns också statliga aktörer och många andra som säljer mark. Lagen är inte det enda verktyget när vi diskuterar markpolitik. Jag vill också påminna om att en av propositionerna som har lagts fram hanterar också frågor som handlar om att det ska vara en större transparens omkring markpolitiken från kommunernas sida, det vill säga att de ska meddela hur de hanterar sina markfrågor – vilket är viktigt. Jag vill också påminna om att förköpslagen, som upphävdes vid utgången av , hade en rad restriktioner. Det fanns också synpunkter från kommunerna om att det fanns ytrestriktioner och om det var statlig mark som avsågs. Bilden var inte helt entydig om att förköpslagen fungerade. Det fanns också kritik mot att lagen var dyr att hantera. Om jag inte missminner mig fanns en undersökning från –2006. Av de 32 500 ärenden som berörde förköp var det bara 14 som faktiskt resulterade i att man nyttjade förköpsrätten. De administrativa kostnaderna var omfattande, och för de 14 förköpen blev kostnaden ungefär 1 miljon per förköp. Den lagstiftning som säkert nyttjades har med tidens gång blivit en lagstiftning som inte har nyttjats på samma sätt. Det här har gällt kommunerna i , och samma sak har gällt i andra kommuner i många olika regioner. Det har varit en betungande administrativ process. Sedan var det frågan om vilket ändamål som förköpslagen avsåg. Det konstaterades i samband med att lagstiftningen avskaffades att lagen hade fått marginell betydelse. Många påtalade de administrativa kostnaderna för att pröva frågor med anknytning till förköpslagen. Förköpslagen medförde att ett stort antal fastighetsöverlåtelser fördröjdes, och det uppkom olägenheter och kostnader för fastighetsmarknadens parter. Det var ytterligare ett skäl till att lagstiftningen upphörde att gälla. Därför ansågs det i samband med upphävandet att i och med att förköp endast nyttjades vid ett fåtal överlåtelser var regleringen inte motiverad. Den var inte motiverad sett till de kostnader och olägenheter som lagen medförde. Förfarandet enligt den upphävda lagen var väldigt komplicerat. Det är väl beskrivet i betänkandet, och jag tänker inte ta upp talartiden med att beskriva hela processen. Det var en mycket lång och komplicerad process i varje kommun där frågan var aktuell. Vi i utskottsmajoriteten har landat i att det inte finns ytterligare sakskäl för att ändra synsättet och i så fall återinföra förköpslagen. Den aktiva markpolitiken handlar just om de andra åtgärder som är nog så viktiga att framhålla. Det handlar dels om att det finns mark att bebygga som kommunerna har, dels om att det i vissa kommuner finns statlig mark. Det tredje som det handlar om är hur man marknadsför den mark som är tillgänglig. Jag tror att vi alla är medvetna om att markpolitik även handlar om att se till att många av de aktörer som finns på marknaden får information om att det finns mark att bebygga och att den är detaljplanelagd. Det är ytterligare en möjlighet att se till att det verkligen byggs. Jag tänkte orda något även om skymmande vegetation. Vegetation är en fråga som engagerar många politiker på lokal nivå, inte minst därför att många medborgare hör av sig till dem. Men frågan har landat också på bord av det skälet att medborgarna hör sig av till oss. anser man att träd och buskar ska kapas eller avlägsnas. handlar det om att medborgare vill skydda träd, inte minst när det ska byggas bostäder i gröna lungor. Så frågan handlar inte bara om att avlägsna vegetation; den handlar lika mycket om att skydda vegetation. Det gör frågan mycket mer komplicerad. anses träd och vegetation vara viktiga för bevarandet av samhällets kulturhistoriska värden, vilket det finns exempel på. Då behöver grön struktur värnas av detta skäl, exempelvis när man har en bevarandeplan. Frågan är därmed komplicerad då det finns olika intressen beroende på var man bor och vilka grannar man har. Vad säger lagen ? Var och en ska vid nyttjande av sin eller någon annans fasta egendom ta skälig hänsyn till omgivningen. Om en rot eller en gren tränger in på en fastighet från ett område intill denna och detta medför olägenhet för fastighetens ägare, får denne ta bort roten eller grenen. Områdets ägare ska dock ges tillfälle att själv utföra åtgärden, om denna kan befaras medföra skada av betydelse för honom eller henne. Av framgår att tomter ska skötas så att risken för olycksfall begränsas och att betydande olägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer. I en detaljplan får det meddelas bestämmelser om vegetation. Områdesbestämmelser får antas för begränsade områden. Då får även vegetation regleras med sådana bestämmelser. Som instrument ger kommunen möjlighet att i detaljplaner och i områdesbestämmelser besluta om det krävs marklov för skogsplantering liksom för trädfällning. Förbud mot skogsplanteringar kan införas i en plan med hänsyn till exempelvis trafiksäkerheten eller för att trygga solinfall mot en lekplats. Genom marklovsplikten kan enstaka träd och alléer skyddas. Det här visar att det är komplicerat att bygga samhällen. Vi ska komma ihåg att själva byggandet av fastigheter på granntomten också kan påverka solljuset och den lokala miljön runt omkring. Utskottet har landat i att vi ska avvakta regeringens bedömning om frågan behöver belysas ytterligare och utredas. När vi bygger täta samhällen måste nog var och en av oss tåla en del vad gäller den omkringliggande miljön. Det som en boende kan tycka är rimligt och rätt kan en annan boende tycka är helt fel. Att skapa lagstiftning för att lösa alla grannkonflikter är inte lätt därför att det som sagt finns olika intressen – de som vill bevara och de som vill göra någonting åt den vegetation som finns. Därmed tror vi att det är viktigt att man i så fall får göra en ny bedömning om det här inte går att åtgärda. Det bästa vore förstås om grannar sinsemellan kunde samtala och lösa frågorna lokalt. Lagstiftning är inte alltid den bästa och enklaste vägen. 142 (MP) replik: började med att ställa en retorisk fråga, och då måste jag kommentera det. Naturligtvis är en aktiv markpolitik mycket mer än förköpslagen. nämnde själv att det handlar om att planera, se till att det finns byggbar mark och att det går att sälja mark. En av förutsättningarna för det är att kommunen har någon mark som den har rådighet över. Det är det grundläggande. Där har förköpslagen faktiskt fyllt en funktion, även om det naturligtvis inte har varit det enda sättet för kommunen att i olika områden få rådighet över mark. Jag har som kommunalpolitiker exempel på hur man just genom förköpslagen hade möjlighet att gå in när en fastighet skulle överlåtas och använda förköpslagen för att förhindra det. Jag har inte kollat upp det , men det handlar om fall där, om vi kallar det så, grovt kriminella nätverk, organiserad brottslighet, vill köpa till exempel gamla industrifastigheter. Där fyllde förköpslagen en väldigt viktig funktion. Jag tror att just när det gäller äldre industriområden, som vi har på många bruksorter ute i landet, har förköpslagen fyllt en viktig funktion för kommunerna att få rådighet över områdena och kunna sätta i gång en omdaningsprocess. Jag har egentligen inte några riktigt bra frågor, men jag ville lite grann bemöta det när på något sätt lät påskina att vi inte förstår att det är mycket komplicerat. Precis samma sak gäller skymmande vegetation. Jag är mycket medveten om att det är en komplicerad fråga. 143 (FP) replik: Jag delar uppfattningen att verktyg verkligen behövs på den kommunala nivån. Många här i har erfarenhet även från kommunpolitik och kan konstatera att det finns lagar som har ett gott syfte men som ändå inte träffar rätt därför att de medför konsekvenser. Det jag ville spegla lite grann är den undersökning som gjordes för i och som visade att det fanns 32 500 överlåtelser men att man bara i 14 fall hade nyttjat lagen. Det visar naturligtvis att lagstiftningen har nyttjats men att det kanske inte är proportionerligt med de kostnader och den administration som varje fastighetsöverlåtelse kräver. Däremot ska jag inte på något sätt förringa den problembild som tar upp. Vi behöver självfallet verktyg i samhället för att åtgärda olika typer av problem. Men i debatten här har jag hört många olika argument för varför förköpslagen skulle vara viktig – att den skulle råda bot på problemen med sättet att hantera markfrågor och mycket annat. Jag tror att det finns andra verktyg man kan nyttja, också i de fall där det finns fastighetsägare som är mindre lämpade. Icke förty är skälen för att återinföra förköpslagen inte tillräckligt starka. Det kan finnas argument som att det finns nya typer av problem som måste åtgärdas. Men där finns andra verktyg som vi har att tillgå och som kanske gör det administrativt mer rimligt för kommunerna att hantera markfrågor. Den här lagstiftningen var väldigt knepig för kommuner. Det tog tid från annat och medförde en hel del kostnader. Vi tyckte att det var viktigt att lyssna in den synpunkten. 144 (MP) replik: använde den argumentationsteknik som ni på allianssidan väldigt ofta använder. Ni lägger ord i vår mun. Ni påstår saker som inte är sanna. Ni säger att argumenten för att återinföra förköpslagen är för tunna. Vi har aldrig pratat om det. Vi har aldrig föreslagit att man ska återinföra den gamla förköpslagen. Vi har föreslagit en förutsättningslös utredning för att se hur vi med en ny och modern förköpslag kan åstadkomma det vi vill, nämligen att ge kommunerna möjlighet att vara aktivare när det gäller markförvaltning, utveckling av mark och så vidare. Jag tycker att det är en viktig distinktion när vi har debatter här i kammaren, att vi inte påstår saker om de förslag som väcks och som inte är det som den som har väckt förslaget egentligen har föreslagit. Det är ju viktigt att lyssna och läsa in sig på vad det är som egentligen föreslås. Om vi nu skulle få en ny lagstiftning som skulle kunna ge kommunerna den här möjligheten är det inte alls nödvändigt att det behöver innebära omfattande byråkrati. Jag hoppas verkligen att vi skulle kunna hitta lagstiftning som kan införas utan stora kostnader, utan tidsfördröjning, utan byråkrati och sådant. Det tycker jag är en självklarhet. Jag tror också att det är väldigt bra om den lagstiftningen kan vara förutsägbar, så att de som äger fastigheter i en kommun i områden som utvecklas så att säga nedåt med avfolkning, industrinedläggelser och förslumning kan veta vilka möjligheter och förutsättningar som finns. En sådan lagstiftning skulle nog kunna bli ett verkningsfullt instrument för en kommun att vara mer aktiv när det gäller markpolitik. Det tror jag är nödvändigt om vi ska lösa bostadskrisen. 145 (FP) replik: När jag läste reservationen från , och noterade jag meningen: Vi delar inte denna uppfattning utan anser att förköpslagen i mer eller mindre reviderad form alltjämt skulle ha fyllt en funktion. Det tolkade jag som att ni syftade till att återinföra den gamla lagen med någon form av revidering. Jag tycker fortfarande att sakskälen är väldigt tunna. Jag delar uppfattningen om att den aktiva markpolitiken är viktig i kommunernas planering för en förbättrad bostadsförsörjning. Vi kan nog alla här i kammaren ställa oss bakom den synen. Frågan är då vilken typ av lagstiftning som måste till. Den linje som regeringen har stakat ut med att förtydliga markanvisningspolicyn och att se till att informationen om markanvisningen sprids, så att vi får en snabbare och enklare plan- och byggprocess, är nyckeln till att komma vidare. Jag kommer från till ytan minsta kommun, som har mindre än nio kvadratkilometers yta att tillgå. Det är en av de kommuner där man bygger mest i hela . Med tanke på en mycket aktiv markpolitik har inte förköpslagen varit den stora frågan. Jag kommer inte ihåg något enstaka fall där det över huvud taget har diskuterats. När man ska tillsätta en utredning och ta vara på resurser måste man ju ha en uppfattning om vad man vill med den utredningen. Jag utgår ifrån att och och övriga kommer att fortsätta att hitta argument till varför en förköpslag ska finnas. Men just i det här betänkandet tycker jag inte att sakskälen är tillräckligt tunga. 146 (KD): Debatten rör fastighetsrättens olika områden. Jag yrkar bifall till civilutskottets förslag i betänkande CU18 och avslag på reservationerna. I det här betänkandet behandlar utskottet motionsförslag som väckts under den allmänna motionstiden och som gäller förköpsrätt, expropriation, jordförvärvslagstiftning och störningsservitut och andra fastighetsrättsliga frågor. Genom expropriation kan en fastighet tas i anspråk för att tillgodose olika samhällsnyttiga ändamål. Ianspråkstagandet kan ske med äganderätt, nyttjanderätt eller servitutsrätt. Särskilda rättigheter kan upphävas eller begränsas. Nya lagregler har antagits som innebär höjningar av den ersättning som betalas vid expropriation och andra åtgärder där fastigheter tas i anspråk med tvång. Ändringarna avser ersättningsbestämmelserna i expropriationslagen och i de andra lagar som hänvisar till dessa bestämmelser. Lagändringarna syftar till att stärka äganderätten och har sin bakgrund i att de som exproprierar numera allt oftare utgörs av enskilda, som driver sin verksamhet i vinstsyfte. Nya ersättningsregler vid expropriation gäller tillbaka, och betänkande bereds inom . bör avvakta ytterligare erfarenheter av hur de nya reglerna tillämpas och likaså avvakta beredningen av utredningsförslaget innan närmare överväganden görs av frågor som gäller expropriation. En annan fråga som utskottet behandlar är den om skymmande vegetation. Var och en ska vid nyttjande av sin eller någon annans fasta egendom ta skälig hänsyn till omgivningen. Om en rot eller gren tränger in på en fastighet från ett område intill ett annat område, och detta medför olägenhet för fastighetens ägare, får denne ta bort roten eller grenen. Områdets ägare ska dock ges tillfälle att själv utföra åtgärden. Av , PBL, framgår det att tomter ska skötas så att risken för olycksfall begränsas och betydande olägenheter för omgivningen och för trafiken inte uppkommer. Bland annat får vegetationen inte tillåtas att växa så högt att den i oacceptabel grad skuggar grannens tomt. I PBL ges möjlighet att ingripa vid vissa försummelser från en fastighetsägares sida. Bland annat kan nämnden, om fastighetsägaren låter bli att vidta en åtgärd och därigenom bryter mot en skyldighet enligt PBL, mot föreskrifter eller mot beslut som har meddelats med stöd av denna lag, förelägga honom eller henne att vidta åtgärden. I en detaljplan får det meddelas bestämmelser om vegetation. Som instrument ger PBL kommunen möjlighet att i en detaljplan och i områdesbestämmelser besluta att det krävs marklov för skogsplantering liksom för trädfällning. Förbud mot skogsplanteringar kan införas i en plan med hänsyn till exempel trafiksäkerheten eller för att trygga solinfall mot en lekplats eller energiproducerande anläggning. Om träd eller buskar intill ett vägområde medför olägenheter för trafiksäkerheten får besluta att träden eller buskarna ska avlägsnas eller kvistas genom väghållningsmyndighetens försorg. Vidare får vegetationen inte tillåtas att växa så högt att den i oacceptabel grad skuggar grannens tomt. Motsvarande bestämmelse finns för placering och utformning. Här gäller också att det vid bedömningen av vad som i det enskilda fallet är att betrakta som en betydande olägenhet för omgivningen även måste beaktas områdets karaktär och förhållandena på orten. Toleransnivån kan alltså variera mellan olika platser. Prövningen av om skuggning från en tujahäck eller annan vegetation kan anses utgöra en betydande olägenhet måste ske utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Av betydelse för prövningen är bland annat i vilken omfattning som skuggning sker och hur det aktuella området ser ut i övrigt. I den förhållandevis sparsamma praxis som finns på området har domstolarna varit restriktiva med att bedöma skuggning från olika typer av vegetation som en betydande olägenhet. har i en skrivelse till regeringen framfört att förbundet har fått synpunkter från sina medlemmar om att det vore önskvärt med en tydligare lagstiftning om vad som gäller rörande träd och häckar på fastigheter. Förbundet påpekar bland annat att den otydliga lagstiftningen ibland leder till missämja och att det är märkligt att byggnation på fastigheter är starkt reglerad medan växtlighet på fastigheter nästan helt saknar reglering, eftersom tät växtlighet kan ge upphov till liknande barriär- och skuggeffekter som byggnader. I sin skrivelse föreslår att regeringen tillsätter en utredning. Skrivelsen bereds nu inom . anser utskottet att bör avvakta regeringens ställningstagande till Villaägarnas Riksförbunds förslag om att en utredning ska tillsättas.