prot · H20942 · 2014-12-19 00:00:00 — Tidig kontakt med arbetslivet gör att ungdomar får erfarenhet, kunskap och framför allt självförtroende. I nästa steg blir det då enklare att fastna på arbetsmarknaden. Därför skulle jag gärna vilja se att alla ungdomar som går på högstadiet och gymnasiet i alla kommuner i landet ska erbjudas feriepraktik. Enligt regeringens bedömning har den arbetsmarknadspolitiska verksamheten inte varit framgångsrik. Den är i stort behov av förnyelse. Därför satsar regeringen mer än oppositionen på de arbetsmarknadspolitiska utmaningarna. Regeringen framhåller i betänkandet att ungdomsarbetslösheten är högst prioriterad. Det är dags att ta tag i ungdomsarbetslösheten i , att inkludera alla ungdomar som står utanför arbetsmarknaden. Att unga människor hittar rätt i samhället är viktigt både för att skapa framtidstro och för välfärdens framtida utveckling. Alla ungdomar är viktiga, och de behövs. Med de orden ställer jag mig bakom det särskilda yttrandet från Socialdemokraterna, och . 8 (V): valde de fem högerpartierna , att sätta stopp för viktiga förslag för upprustning och modernisering av det svenska samhället i allmänhet och av den svenska arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken i synnerhet. De gjorde det genom att rösta ned den budgetproposition som regeringen och hade förhandlat fram. Det är beklämmande på kort sikt, och det är illavarslande på lite . av dogmatisk klasspolitik förd uppifrån är situationen dramatiskt försämrad för många människor i det här landet. Resultatet på ett övergripande plan har varit snabbt växande inkomstklyftor, ökad fattigdomsrisk för arbetslösa, högre arbetslöshet, sämre matchning mellan lediga jobb och arbetssökande, cementerad långtidsarbetslöshet i vissa grupper. Det är inte i första hand genom arbetsmarknadspolitiken som arbetslösheten kan tryckas tillbaka och sysselsättningen öka. Det är genom investeringar i infrastrukturen, i bostadsbyggandet och i välfärdstjänsterna som det kan ske. Budgetpropositionen innehöll sådana förslag. Också de förslagen röstades alltså ned av högerpartierna. Men arbetsmarknadspolitiken handlar om att lägga till rätta för både dynamik och trygghet när arbetsmarknaden förändras. Låt mig gå igenom några av de konkreta skillnaderna mellan den rödgröna budgetpropositionen och den budget som de fem högerpartierna nu har drivit igenom på det här området. På a-kassans område innehåller budgetpropositionen en helt nödvändig höjning av taket. slår nio av tio arbetslösa i det taket. Det betyder att a-kassan inte fungerar som inkomstrelaterad försäkring. Taket har stått stilla som priserna har ökat och reallönerna . har sjunkit som en sten i internationella jämförelser när det gäller a-kassan. Med vårt förslag skulle den som tjänade upp till 25 000 nu faktiskt få de av tidigare inkomst som det har varit meningen att man ska kunna få. Det betyder för den metallarbetare eller sjuksköterska som har drabbats av arbetslöshet. Det skulle ha betytt ett steg bort från dagens situation där en tredjedel av dem som får a-kassa tvingas låna pengar för att klara sig. Dessutom skulle grundbeloppet i försäkringen höjas från till per dag i två steg – en viktig inkomstförstärkning för människor med mycket små marginaler. Vi pratar om den som måste klara sig på 7 000–8 000 , som skulle få någon tusenlapp mer. Det är inget som utgör skillnaden mellan julklappar eller inte till barnen, vinterskor eller inte om man är en välavlönad riksdagsledamot. Men för den arbetslöse kan det absolut utgöra skillnad. Detta har alltså företrädarna för och de tidigare regeringspartierna haft framför sig och sagt: Nej, det är inte viktigt. Det ska vi inte ha. För de långtidsarbetslösa, som har placerats i den tidigare högerregeringens fas 3, innebar budgetpropositionen en möjlighet att komma bort från sysselsättning utan lön – tyvärr meningslös och till och med nedbrytande – till utbildningsinsatser, till extratjänster där fullt subventionerade arbeten med kollektivavtalsenlig lön skulle kunna kombineras med studier. Det är ingenting som skulle ha löst alla knutar i ett nafs, men det hade varit en nyordning baserad på insikter om verkliga problem. Men nej, och de övriga högerpartierna har avvisat avvecklingen av fas 3. På vet vi att läget är problematiskt, på många sätt riktigt allvarligt. Den tidigare regeringen har lagt på allt fler kontroll- och bestraffningsuppgifter och dessutom pressat fram tvångsmässiga upphandlingar i stället för att bygga upp intern kompetens. Det är en lång väg att gå för att förnya och förbättra Arbetsförmedlingen. Men i budgetpropositionen finns i alla fall förslag på resurser till ett nödvändigt reformarbete. Det sätter och de övriga högerpartierna nu krokben för. Så har vi arbetsmiljöfrågorna. Det har varit ett antal uppmärksammade dödsfall på arbetsplatserna men också en ökning av arbetsskador som leder till frånvaro. Och det finns många indikationer på dålig psykosocial arbetsmiljö, särskilt inom vissa kvinnodominerade branscher. Den förra regeringen inledde sin tid vid makten med kraftfulla insatser för att försvaga arbetsmiljöarbetet. Det världsledande lades ned, och resurserna till drogs ned kraftigt. Det var en av de tydligaste signalerna som man skickade om vad som är mindre viktigt, ja, vem som är mindre viktig i det här landet, för den avgångna regeringen. har ett skamligt lågt antal arbetsmiljöinspektörer. Det finns utvecklingstendenser som vi behöver bli bättre på att förstå. Den här regeringen och har därför sett det som helt nödvändigt att stärka arbetsmiljöarbetet och har lagt in 100 miljoner till det. Vad svarar och de borgerliga på det? Jo, bort med de satsningarna. Det är inte så viktigt. Det är tydligen inga frågor som man brinner för, för det rör i huvudsak människor som man inte ser. Det är klasspolitik uppifrån. har valt att rösta ned en höjning av taket i a-kassan, det som de har hävdat är deras politik, till förmån för lite extra tid i rampljuset i pressrum. Arbetslösa metallare betyder intet, maktspelet allt. har bedömt det som viktigare att skapa kaos i de demokratiska institutionerna än att bidra till ordning och reda på arbetsmarknaden för vanligt folk eller att avveckla fas 3, som de i valrörelsen har tutat i sina väljare att de vill göra. har utan att darra på manschetten röstat emot avskaffandet av extrabeskattning av fattigpensionärer, bara för att få möjligheten att bli inbjudna till några fler tv-studior. Om det här är det inte så mycket mer att säga. Det är förvisso viktigt att svenska folket tydligt får se att de här valen är gjorda av SD-ledningen, för inte får man höra sanningen av SD:s företrädare här. Men man kan i grunden inte vänta annat av ett parti som opererar i en nyfascistisk tradition. Det som egentligen är mer dramatiskt, lite mer oväntat och som i högre grad definierar den nya situation som vi nu befinner oss i, är de så kallade allianspartiernas agerande och val. I valet mellan att stoppa en liten skattehöjning för dem som tjänar över 50 000 och att stoppa ökat inflytande för ett parti som har rasismen som livsluft har allianspartierna valt det första. Och, ja, det visade sig vara viktigare att värna riskkapitalisternas sugrör ned i skattkistorna än att värna anständigheten, värna ställningstagandet för allas lika värde. Det är ett mönster som vi har sett över hela , inklusive flera av våra grannländer. Det är ett oroväckande mönster, och det är dessvärre detta som vi nu ser utkristallisera sig också i vårt land. Gårdagens kristdemokratiska testballongsceremoni om att göra livet ytterligare bistert för flyktingar antyder, eller mer än antyder, hur den här processen kan komma att fortsätta framöver. Det är allvarligt, och det förpliktar till motstånd. Nyckelmeningen i det som statsminister slog fast i samband med att han aviserade utlysningen av extraval var denna: Jag kan inte stillatigande acceptera det som händer på högerkanten. Givet och allianspartiernas agerande, som inte hade stöd i någondera partens kommunikation i valrörelsen, var det riktigt och respektingivande av statsministern att ta det steget. Vi är många i det här landet som inte heller stillatigande kan acceptera det som händer på högerkanten. Då kommer också, i det som väntar, frågorna om arbetsrätt, arbetsliv och arbetsmarknadspolitiska åtgärder att vara av yttersta vikt. Vid dagens votering senare blir det alltså, tack vare den samlade högerns fem partier, ingen förbättring av a-kassan, inga satsningar på arbetsmiljöinspektioner, ingen avveckling av fas 3 och ingen uppryckning av Arbetsförmedlingens arbete. Men det är sådant som jag kan lova att vi i kommer att fortsätta strida för i den här kammaren och i den valrörelse som vi redan är inne i. Vi tycker nämligen att arbetslösa behöver stöd i stället för ekonomisk bestraffning. Vi tycker att ungdomar förtjänar att tas på allvar i stället för att, som , sättas i 90-dagarskarantän på Arbetsförmedlingen. Vi tycker att långtidsarbetslösa förtjänar bättre än förvaring i fas 3. Och vi menar att svenska folket förtjänar bättre än den högerbudget som utskottet dessvärre har ställt sig bakom. De borgerliga partierna och har i den strid som väntar dessvärre valt samma sida. Vi har valt den motsatta sidan. 9 (M): Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag. har mer än 300 000 människor fått ett jobb att gå till. Närmare 200 000 har lämnat utanförskapet . Med våra reformer har lyckats bättre än de flesta andra länder. Vi kan konstatera att fler fortfarande kommer i jobb och att arbetslösheten fortsätter nedåt, tack vare Alliansens politik. En förutsättning för att ska fortsätta att stå starkt är att vi har ordning och reda i ekonomin. Tack vare att vi hade sparat i ladorna och gick in i krisen med ett överskott kunde vi investera i fler jobb. Om Alliansen fortsatt hade varit i regeringsställning skulle vi ha rivstartat det så kallade Sverigebygget. Det är våra samlade förslag för fler jobb, för hur vi knyter ihop och för att företag och människor ska kunna växa och verka i hela landet. Det handlar bland annat om en ny stambana för höghastighetståg, mindre byggkrångel för fler bostäder, utbyggd kollektivtrafik och förbättrad infrastruktur i hela . Allt detta skulle ha skapat många tiotusental fler jobb. Utmaningarna på svensk arbetsmarknad är alltjämt stora. En tydlig arbetslinje med starka drivkrafter att arbeta är en förutsättning för hög sysselsättning. Villkoren för entreprenörskap och företagande måste också bli bättre, för det är just i de små och medelstora företagen som de flesta jobben kommer till. Därför är det illa att vi har en vänsterregering som föreslår skattehöjningar på just jobb och företagande som är drygt 40 gånger större än deras satsning på jobb och företagande. Vi lägger vårt krut på att få fram fler riktiga jobb, inte på platser i olika sysselsättningsåtgärder. De kan vara ett komplement men kan aldrig utgöra kärnan i en politik för fler jobb. Det är det första jobbet som är det viktigaste jobbet. har lyckats bra, medan ungdomsarbetslösheten har ökat i de flesta andra länder i EU. Den har till och med ökat dubbelt så mycket i många andra länder. Halverad restaurangmoms och nedsatt arbetsgivaravgift har gett närmare 20 000 unga jobb och skulle ha fortsatt att ge jobb. I vår budget fortsätter vi att sänka kostnaderna för att anställa unga, just för att öka chansen till det första jobbet. Vi knyter ihop jobb och utbildning och stärker lärlingsutbildningen. Det är en bättre väg än skattehöjningar på jobb. Den viktigaste åtgärden för fler jobb har varit jobbskatteavdraget. En vanlig LO-familj har fått mer att spendera, tack vare jobbskatteavdraget. Det är därför som det är hushållen som just nu håller uppe en stor inhemsk efterfrågan och som gör att fler jobb kommer till. Men vi har fler förslag i vår budget, och jag ska nämna några. Vi satsar 16,5 miljarder på Arbetsförmedlingen och olika arbetsmarknadsprogram. Det är en förstärkning med hela 175 miljoner från årets budget. Arbetsförmedlingens förmåga att förmedla jobb måste förbättras. Därför förenklar vi stödsystemen för att göra dem mer lättanvända för både arbetsförmedlare och arbetsgivare. Vi har förenklingar i de arbetsmarknadspolitiska regelverken. Vi inför matchningsanställningar, som är en ny anställningsform. Personer som har a-kassa ska kunna delta i kortare utbildningar med bibehållen ersättning. Vi vill ge ett yrkesintroduktionsstöd till dem som är långtidsarbetslösa. ska kunna erbjuda tillfälliga anställningar för att framför allt unga ska kunna bli anställda hos annan arbetsgivare. Vi vill ge unga större möjlighet att studera vid folkhögskola. Det ska vara möjligt att gå från jobb- och utvecklingsgarantin till reguljära studier. Om man inte fått ett jobb efter avslutade studier ska man kunna gå tillbaka i garantin med samma ersättningsnivå som . Fler med risk att bli långtidsarbetslösa ska få tidiga programinsatser med praktik och förstärkt förmedlingsstöd. Men 90-dagarsgarantin har prövats förr, och den avskaffades av den socialdemokratiska regeringen för att den helt enkelt inte fungerade. Alliansen prioriterar alltså fler jobbreformer framför att höja ersättningen i a-kassan. Vi skapar förutsättningar för fler riktiga jobb, inte högre ersättningar och bidrag. Om vänsterregeringens budget hade blivit verklighet skulle uppemot 2,4 miljoner i ha drabbats av skattehöjningar. Totalt höjer man skatterna på arbete med 16 miljarder, och det skulle ha fortsatt med 25 miljarder året därefter. Det är inte en ansvarsfull politik för att värna jobben och tillväxten i . 10 (S) replik: Min fundering till är: Var finns vision, och hur ser den ut? Jag kan konstatera att ni fortsätter med precis samma saker som ni gick till val på och som ni förlorade valet på. under er regeringsmakt blev ni starkt kritiserade för att vara idélösa och inte ha några visioner. Ni körde samma recept . får vi återigen höra från talarstolen att det ska vara en tydlig arbetslinje, sänkta skatter och en usel a-kassa. Fas 3 ska vara kvar. Man ska också skära ned på arbetsmiljöområdet. Det är samma politik, , som ni förlorade valet på. Om vi tänker efter var det faktiskt så att gjorde ett historiskt dåligt val och tappade 23 mandat i . Ändå håller ni ihop den så kallade Alliansen stenhårt och tror att det ska gå bättre , fast ni kör samma politik. Varför inser ni inte att fas 3 är en mycket dålig åtgärd? Är det så att , och säger till att detta är jättebra och måste vara kvar? Eller är det och som tycker att fas 3 är alldeles utmärkt och något man ska fortsätta med? När vi fick höra regeringsförklaringen fanns det en stor förhoppning ute i landet om att åtminstone detta förhatliga fas 3 skulle försvinna. Varför, , är det samma idéer, samma trötthet och samma visionslöshet? Varför har ni inte förstått något mer? 11 (M) replik: Det är fascinerande att lyssna på . Under Raimos tidigare anförande funderade jag på hur självbilden ser ut hos Socialdemokraterna. I det anförandet gavs bilden att det är enbart de förslag som kommer från vänsterregeringen som över huvud taget är något att ha. Det är tydligen den enda vägen för . Det finns ingen annan väg. Man talar om att det är ett allvarligt läge, men ingenstans har man berättat att har klarat sig fantastiskt. Alliansregeringen har sett till att har stått väldigt starkt . Vi har kunnat få fler människor i arbete än många andra länder. Ändå uttrycker ni det som att det är samma trötta politik. Det var faktiskt inte så att ni vann valet. Ni gjorde också ett ganska dåligt val. Men ni fick ta över regeringsmakten. Vi har sett hur de här två månaderna har sett ut. Det har tyvärr mest varit kaos. Vi satsar på fler vägar in på arbetsmarknaden. Vi satsar på utbildning. Vi satsar 4 miljarder extra på skolan och den reguljära utbildningen. Vi satsar på utbildningsplatser. Vi satsar inte på arbetsmarknadsåtgärder, utan på riktiga jobb. Det ska faktiskt inte kosta mer att anställa människor. Det borde vara fler som omfattades av sänkta arbetsgivaravgifter. Det är en politik ni aldrig ens har funderat över. Det som vänsterregeringen har presenterat och som sedan föll är gammal Amspolitik. I den här kammaren vill man inte ha de förslagen. Jag tycker att ni borde ha en lite mjukare ton och inte bara tala om eländes elände i . har klarat sig fantastiskt bra i jämförelse med andra länder, och det är jag stolt över. 12 (S) replik: Angående självbilden vet jag inte. Men nog finns det väl en självgodhet hos den så kallade Alliansen också. Vi har hört att det har gått fantastiskt bra för . har vi sett att kurvorna gått åt fel håll. Långtidsarbetslösheten har fördubblats. Det är 400 000 arbetslösa. Ungdomsarbetslösheten är hög också i en internationell jämförelse. Visst kan man tycka att det är ganska bra i , men det gör inte vi. kommer det återigen. När jag säger att det är en gammal och trött politik handlar det om skattesänkningar. Ni pratar om att sänka arbetsgivaravgiften. Bara för att arbetskraften blir billig går det bra, tror ni. Det är skillnaden mellan oss, . Vi är övertygade om att arbetskraften måste kunna gå in och bli produktiv så fort som möjligt. Man ska kunna gå in med goda kunskaper, komma i jobb snabbt och skapa ett mervärde. Det är därför vi vill satsa mycket mer och få Arbetsförmedlingen att bli en riktig matchningsspecialist. Det är det företagen vill ha. De vill inte bara ha billig arbetskraft. De vill ha arbetskraft som kan gå in så fort som möjligt och göra ett gott jobb, vara produktiva och bidra på det sättet. Ni har i stället billighetstanken. Vi har haft ganska många debatter här i kammaren, , ibland trivsamma, ibland kanske mindre trivsamma, men vi är goda vänner ändå. Jag hävdar dock fortfarande att ni kör fram samma politik som ni förlorade valet på. Ändå – apropå självbilden – är ni övertygade om att det är det rätta receptet för . Jag tror inte att svenska folket riktigt håller med om det. Vi ska inte prata om arbetsmiljön. Det har vi gjort så . Men det är fortfarande samma recept. Ni vill skära ned och sänka skatterna. Välfärden får betala priset. Jag önskar en lång, vilsam och trevlig ledighet och en god jul. 13 (M) replik: Det var en mjuk ton, må jag säga! Den är jag tacksam för. Jag tänkte på det här med arbetslösheten och självbilden. Ni skriver, , i ert särskilda yttrande, som jag satt och läste i lite extra , att arbetslösheten faktiskt är densamma som den var 2007. Är inte det fantastiskt, efter den djupa kris som kom 2008 och av lågkonjunktur därefter? I själva verket var arbetslösheten högst i , när Socialdemokraterna styrde och vi hade högkonjunktur i landet. Jag kan tycka att det är ett väldigt bra resultat. Det är inget att skämmas över. Vi ligger i topp när det gäller sysselsättningsgraden i EU. Det kan man också kalla en stark utveckling för . Det ni förlorade valet på 2006 var den dolda arbetslösheten. Man skuffade undan människor i förtida pensioneringar, långtidssjukskrivning och annat. Vi har fått tillbaka många av de människorna i arbetskraften. Hur man ska räkna och vilken arbetslöshetssiffra som är den riktiga kan vi alltid diskutera. Men vi kan vara eniga om att ungdomsarbetslösheten är något som vi gemensamt bekymrar oss för. Jag är säker på att ni har goda ambitioner. Men det är svårt för mig och många andra i att förstå hur ökade kostnader för att anställa unga skulle vara den bästa vägen för att få fler unga i jobb. Det har ni misslyckats med att förklara. Jag önskar , ordföranden i utskottet, en vilsam helg och en riktigt god jul. Jag hoppas och tror att vi kommer att träffas i den här kammaren för fler debatter om samma ämne. 14 (V) replik: Kanske har den viktigaste åtgärden för fler jobb varit jobbskatteavdraget, sa . Ja, kanske det. Det är i så fall ganska illavarslande med tanke på att det inte har varit en åtgärd som, utöver modellberäkningarna man använde sig av, har haft ett så gynnsamt utfall. Däremot har det haft tydliga effekter när det gäller att öka inkomstklyftorna i landet. Där har det haft precis avsedd verkan. Min uppriktiga undran är hur det funkar, vad som är jobbpolitik och inte i värld. I det förslag som ni har lagt fram och som är detsamma som har gällt är det tydligen så att om man har ett jobb som ger mer än 50 000 i lön skulle det vara dålig jobbpolitik om man fick bidra med några extra till samhällskassan, pengar som används till investeringar för fler jobb. Det är någonting som hotar jobben och som är dåligt för jobben. Däremot är det bra jobbpolitik om den som är arbetslös stadigt blir fattigare i sin situation som arbetslös. Det är ju effekten av att man inte höjer taket i a-kassan utan att den får stå kvar år som den har gjort . Kanske kan förklara hur den här mekanismen fungerar. Vad är det som gör att det kan bli fallande sysselsättning och ökad arbetslöshet om till exempel jag eller får betala några mer i skatt men att det blir väldig dynamik i samhällsekonomin och arbetslösheten kan sjunka om de som är långtidsarbetslösa får ännu mindre pengar att röra sig med än de har ? 15 (M) replik: Jobbskatteavdraget har inneburit att människor helt konkret har fått mer pengar att röra sig med. Som jag nämnde i mitt anförande handlar det om för en LO-familj – . Det finns inte en facklig förhandling som har gett så mycket i lönehöjning som jobbskatteavdraget har gjort. Det är det vi ser nu i alla rapporter om vi tittar på arbetslösheten. Det är den inhemska efterfrågan som gör att arbetslösheten faktiskt sjunker sakta men säkert. Det är alltså det vi köper tjänster och varor för här i . Då är det klart att det har betydelse att människor får mer i plånboken. Jag tror att det är, precis som jag sa, den bästa modellen för fler jobb. Man kan alltid diskutera hur ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen ska se ut och vara utformad. Den har inte förändrats på . Men det är ingenting som vi i vår budget har prioriterat , utan vi säger att vi måste satsa på jobben i stället för på ersättningarna. Det är det vi tror på. När man arbetar får man också lägre skatt. Det har varit en framgångsväg, och den fortsätter vi på. Jag funderade på en sak när jag läste det särskilda yttrandet i går. Hur kan ställa sig bakom att det står att det finns flera ”generella subventioner till företag”? Då avser man den sänkta restaurangmomsen. Det är en väldigt konstig syn på sänkt moms. I så fall skulle både Ica och vara subventionerade som har samma moms på maten. Varför behåller man en sådan usel reform om den skulle vara så dålig och kallas subvention? Det skulle vara bra att få svar från på hur ni ser på just det. 16 (V) replik: En skillnad mellan det som sker i en facklig förhandling och det som har skett via statsbudgeten är att om man lyckas förhandla till sig högre löner i en facklig förhandling tar man det ur det utrymme som skapas på företaget och som annars tillfaller ägaren. Det som sker när man gör den omfördelning som högerregeringen har gjort med skattesänkningar är att det som man får i plånboken tas från de gemensamma tjänsterna, som man själv kan vara med och utnyttja. Det tas från satsningar som gör samhället mer rättvist och bättre. Det är skillnaden, och det tror jag att de som bedriver fackliga förhandlingar är väldigt väl medvetna om. Det som är intressant här är att det tydligen är jättebra för att hålla uppe den inhemska konsumtionen att de som har 55 000–och har fått jättestora skattesänkningar får behålla ytterligare några . Det är jättebra för den inhemska konsumtionen. Men de som sitter där och räknar pengarna i slutet av och inser att de inte har råd med det och det andra till barnen eller till sig själv – det skulle inte öka den inhemska konsumtionen om de fick en mer anständig a-kassa. Det är en mycket märklig syn på hur ekonomin fungerar som och uppenbarligen har. Det är lite synd att det är på det sättet. Restaurangmomsen har varit en dålig och ineffektiv typ av subvention. Subvention betyder alltså i jämförelse med vad andra jämförbara branscher betalar.