prot · H10981 · 2014-03-11 00:00:00 — Jag kan berätta för ministern att hennes egna partivänner ofta använder uttrycket Mälardalsregeringen om den regering hon tillhör. Det säger väl en hel del om hur tillståndet är. skulle man blåsa liv i allianssamarbetet i , och man hade en presskonferens. Det slutade med en bedövande kritik. Alliansen fick kritik från de egna och från alla andra partier. Det fanns inte så väldigt mycket allianspolitik på mötet i . Däremot var man överens om att regeringen var Stockholmsfixerad. Ni får faktiskt börja ta det där på allvar. Det som också gör mig orolig är att ministern i sitt svar förra gången sade att domstolen måste vara placerad i därför att det är där kompetensen finns. Jag sade att jag var lite tveksam till det, men jag satte mig inte emot. Sedan visade en patentorganisation att det finns dubbelt så många patentingenjörer och patentkonsulter i som i . Det argumentet köper jag alltså inte, även om sakfrågan nu är stängd i och med att avtalet är slutet. 32 (): Det är riktigt att och jag har diskuterat denna fråga tidigare. Jag redovisade då vad som var skälen till att vi ansåg att var den naturliga placeringen för en sådan här domstol. Skälen var att det är kostnadseffektivt och att vi har en god kompetens på området. Det fanns olika alternativ som prövades. Jag delar uppfattningen att nordiskt samarbete är viktigt. Detta är ett nordiskt samarbete. Det är en regional, nordisk patentdomstol som vi har skrivit avtal om. Om eller vill komma med är de varmt välkomna. var med ända till slutändan. Den öppna och utsträckta handen är i mycket en skröna. Sanningen är att de var med i förhandlingarna ända till , och sedan lät de meddela att domstolen måste ligga i , att man måste prata danska och att man måste ha en dansk domare med i besluten. Det är klart att det då blir någonting helt annat. skäl var delvis att de ansåg att man måste prata finska. hör det till saken att ett av de stora problemen med det europeiska patentet, som förhandlades , var att alla ville prata sitt lokala språk. Ett sätt att effektivisera och få fram en mer modern organisation för näringslivet var att begränsa språkvalen. Därför var detta viktigt. Dock delar jag bedömningen att det är viktigt med samarbete. Jag måste säga att just i dessa tider kommer ett avtal mellan och de baltiska länderna helt rätt. Det är oerhört viktigt för de baltiska grannländerna att känna att här finns ett gediget samarbete på ett för näringslivet centralt område. har också betydande intressen i , så det finns många kontakter. Jag tycker att det är fantastiskt bra att vi har fått detta till stånd. Jag tycker också att det är bra att vi har fått en flexibel lösning, som gör att man inte är helt låst vid domstolens placering. Från kommissionens sida är man mycket nöjd med att och de baltiska länderna tillsammans etablerar den första regionala patentdomstolen. Det är verkligen ett stort steg framåt. Sedan kan man säga att det hade varit kul att ha med och , men de har valt ett väldigt lokalt perspektiv i frågorna. Då kan man inte åstadkomma en regional lösning av det slag som vi tyckte var viktigt och som vi nu har fått på plats. 33 (S): Jag har inte protokollet framför mig, men jag är ganska säker på att ministern uttryckte det så här: där kompetensen – i bestämd form – finns. Det har varit ganska provocerande med hänvisningen att det bara var som kunde gälla, inte minst när det sedan visade sig att det finns 324 patentkonsulter och patentingenjörer i och 163 i . Det ministern sade stämmer alltså inte riktigt. Det är inte bra när den här typen av frågor hanteras med så svepande underlag. Jag beskrev för ministern hur det uppfattas av hennes egna partikamrater och av Alliansen nere i och på andra håll. Det är klart att språket alltid är en fråga när vi söker samarbete. Det är det i nordiska organisationer, i internationella organisationer och i europeiska organisationer. Men i de flesta fall brukar man hitta sätt att överbrygga problemen, just därför att man tycker att själva samarbetet är viktigt, att vi kan närma oss varandra, att vårt näringsliv kan bli mer och mer integrerat och att vi kan söka jobb. Det är ytterst en väsentlig fråga nere hos oss att få integrationen mellan och att fungera bättre. Jag kan inte låta bli att tycka att det är ett misslyckande att det inte blev en nordisk domstol. Sedan kan ministern stå och säga att och har hoppat av och att vi inte kan göra någonting åt det. Men när ministern står här i talarstol och säger att det bara finns en enda tänkbar placering för en nordisk patentdomstol och att det är är det ungefär samma slags uttalande som den kommun vi befinner oss i har gjort när den kallar sig huvudstad. Det är inte helt populärt i andra delar av och . Det finns väl anledning att vara så pass ärlig när det gäller den danska situationen att man kan säga att de har funnit att de måste ha en folkomröstning om inrättandet av patentdomstolen. Det var en diskussion , men man kom inte överens med tillsammans med några andra, som krävde en folkomröstning. Danskarna ska alltså gå till folkomröstning i denna fantastiskt stora och omvälvande fråga. Med tanke på hur debatten går i om andra europeiska frågor och hur man uppfattar det europeiska samarbetet är det inte svårt att misstänka att den danska regeringen för att klara folkomröstningen måste bjuda till lite när det gäller placering, språk och den typen av frågor. Det tror jag att man ska ha med sig. Hade den i stället i ett tidigt skede träffat en uppgörelse tillsammans med hade denna funnits på plats nu inför folkomröstningen, och då hade det varit en annan sak. Men känner väl den danska regeringen sig tvungen att vädja till danskheten, så som det tyvärr ofta är i det landet när man ska avgöra stora frågor. 34 (): Det är ju så att har den största koncentrationen av patentinnehavare, juridiska ombud med den kompetensen och patenttvister jämfört med övriga nordiska länder och de baltiska länderna. Det är på det sättet. Kompetensen i form av kunskap och erfarenhet av patentfrågor i de tvister det handlar om är hög i ; det är den bakgrund vi ser – plus att vi har ett arbete i gång där det finns etablerad verksamhet, det vill säga att merkostnaden för att placera sätet för domstolen i var mycket liten. Jag har stor respekt för att man om man kommer från tycker att det skulle vara roligt att bygga upp och skapa arbetstillfällen kring en ny institution i . Det var den debatten drev förra gången. Men sett till resurseffektivitet och saklighet i frågan kan jag nog stå för att det här är den bästa lösningen. Även språkfrågan är viktig. Det är lätt att säga: Ja, men språkförbistringen kan man ju komma över. Jodå, men det är ju det som är trögt och kostsamt för näringslivet när man ska driva frågor om patent. Att arbeta med tolkar och att översätta material – komplicerat material av ganska stor omfattning – är resurskrävande. Därför har det varit viktigt att komma överens om att kunna arbeta på engelska eftersom man då kan arbeta över flera länder. Det är ju poängen med ett europeiskt patent. Om vi börjar säga att vi ska kunna ta finska och danska och alla andra språk är vi snart tillbaka där vi var i förhandlingarna , det vill säga att vi inte har åstadkommit någonting. Därför var det de här grundprinciperna som låg till grund för de förhandlingar vi hade med de nordiska och baltiska länderna. Sedan föll några ifrån – jag har respekt för det; man kan ha olika uppfattningar. Men vill man åstadkomma det som ett Europapatent syftar till och en regional samverkan är det avtal vi kom fram till väldigt bra. Jag vet hur man resonerar på olika håll om att allting är Stockholmsfixerat. Jag kan försäkra om att jag är långt ifrån någon stockholmare som enbart har ett Stockholmsperspektiv. Jag är inte ett dugg rädd för att kräva kvalitet och mer resurser till verksamheter runt om i landet. Men det gäller också att använda våra samlade kunskapsresurser och pengar på ett vettigt sätt. När det gäller patentfrågorna var det i det här fallet rimligt att lägga det i , och det var skälet till att regeringen hade det ingångsvärdet i förhandlingarna. Det hade varit lite märkligt om vi hade tyckt någonting annat än att det åtminstone skulle ligga i . Men man kan ha olika uppfattning om detta. är en duktig regionalpolitiker. Det är möjligen inte jag. 35 (S): För protokollet: ligger i . Ministern tog upp språkfrågan. Ja, det är alldeles riktigt att det är bäst att hitta ett språk att arbeta på. Det man så här i efterhand, när det visar sig att det inte blir någon gemensam domstol, kan fråga sig är om det berodde på språkfrågan. Vad är huvudsak, och vad är bisak? Vad var det egentligen som gjorde att det blev så här? I slutändan har nog den danska folkomröstningen sin betydelse i sammanhanget. Den skapar naturligtvis lite oro. I övrigt är det en sak jag inte kan komma undan. Vi står här och resonerar, och jag nämner hur det ser ut i , hur mycket patentverksamhet och kunskap det finns. Då svarar ministern med att jämföra de olika länderna. Jag pratar om en region som är i två länder. Vi måste faktiskt börja tänka så; vi måste börja tänka på det sättet att det inte är nationsgränsen, framför allt inte i , som ska avgöra vad som tillhör och inte tillhör. Människor känner sig inte så. Jobbar man i gränstrakterna ser man resurser i bägge länderna. Vi har tittat på hur ser ut, men ministern ger svar om nationalstater. Det är där vi rejält skiljer oss åt. Sedan är det inte i huvudsak jag som har fört fram kritiken om Stockholmsfixering och Mälardalsregering. Jag hänvisar bara till ministerns egna partivänner som allt oftare använder de uttrycken och försöker distansera sig för att klara en valrörelse i . 36 (): Jag tycker att det var bra med förtydligandet att ser det hela ur perspektivet . Jag är justitieminister i och försöker se till hela intresse. Det är inget tvivel om att i det här fallet ligger någorlunda centralt. Framför allt finns här redan de som arbetar med de här frågorna i en omfattning som gör att det inte kräver så mycket av våra gemensamma svenska resurser att driva patentdomstolen på ett bra sätt i . Den institutionen finns inte i , och jag tycker att det är väsentligt att se detta. Det har även visat sig att åtminstone de baltiska länderna inte tycker att ligger jättelångt bort eller att det är till men för verksamheten att ha den konstruktion av den regionala domstolen som vi till slut valde. Det ska också finnas med i vågskålen, för de baltiska länderna är viktiga och kommer att bli allt viktigare för hela . Jag skulle bli förvånad om inte och väljer att öka sitt samarbete med den regionala patentdomstolen. Men det får vi naturligtvis se framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:322 om utförsäkringar 37 Statsrådet (M): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att förhindra ytterligare utförsäkringar. En av de viktigaste frågorna för regeringen när den tillträdde var att minska det omfattande utanförskapet från arbetsmarknaden, som till stor del bestod av sjukfrånvaro. Regeringen genomförde under föregående mandatperiod en rad åtgärder som syftar till återgång i arbete. Åtgärderna har stor bredd och omfattar såväl ändringar som rör regelverket för sjukskrivningsprocessen, exempelvis tidsgränser för bedömning av arbetsförmåga, som nya samverkans- och stödåtgärder för att underlätta för sjukskrivna att komma tillbaka i arbete. Sjukförsäkringsreformen har givit resultat. uppbar 220 000 färre personer sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning – det vi normalt kallar förtidspension – jämfört med . Sjukfrånvaron har gått ned till en genomsnittlig europeisk nivå från att varit bland de allra högsta i hela . Regeringen anser att begränsningen av hur länge en sjukskrivning ska kunna pågå är en central del av reformen. Tidsgränserna har effekt och har kortat sjukskrivningarna. I där sjukfrånvaron ökar på nytt – från rekordlåga nivåer, visserligen – är tidsgränser med regelbunden avstämning av arbetsförmåga en förutsättning för att inte återkomma till det tidiga 2000-talets nivåer där alldeles för många fanns i passiva, långvariga sjukskrivningar. som sjukförsäkringen ska ge drivkrafter och stöd för återgång i arbete behöver reglerna vara utformade så att de personer som är svårt sjuka kan känna sig trygga i försäkringen. Vi har genomfört ett antal justeringar för att förbättra skyddet för dem som är svårt sjuka. 38 (S): Jag ska börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag kan konstatera att svaret på frågan om statsrådet avser att ta några initiativ för att förhindra ytterligare utförsäkringar, om jag ska sammanfatta det, blir nej. Det är uppenbart att regeringen är ganska nöjd trots att 75 000 har utförsäkrats. Det är sant att ohälsan och sjukpenningtalen har minskat. Det minskade väldigt mycket –2006, då vi hade en socialdemokratisk regering som gjorde stora insatser men utan att utförsäkra och utan att sänka ersättningar. Man satsade på aktiva rehabiliteringsinsatser och på att erbjuda människor stöd och hjälp för att komma tillbaka i jobb. Det som har hänt är att vi i stället har fått en kraftig utsortering från svensk arbetsmarknad. Vi har sett hur personer som drabbas av svåra sjukdomar inte erbjuds möjlighet att komma tillbaka i jobb och inte erbjuds aktiv rehabilitering, trots att man har avsatt åtskilliga resurser för det. I stället har det varit en lång väntan på administrativa tidsgränser då man har prövats på arbetsmarknaden och sedan fått lämna den. Vi är nu inne i en runda där många utförsäkrats för . Jag noterade att statsrådet i sitt anförande talade om att det förr fanns sjuktal , och det är sant. Det fanns det. Det var ett misslyckande både för sjukförsäkringen och för en dåligt fungerande arbetsmarknad som inte hade förmåga att ta människors kapacitet till vara. Men faktum är att det när många personer nu är inne på sin andra omgång av utförsäkring också är ett exempel på långa tidsperioder då de inte kommer tillbaka i jobb. Det är också sant att regeringen har tvingats korrigera i sin reform. Den var inte perfekt i början, brukar det påstås. Nej, det var den verkligen inte; kritiken har varit massiv mot hur personer med svåra sjukdomar har tvingats gå till Arbetsförmedlingen, en arbetsförmedling som har varit frustrerad och inte har kunnat emot och erbjuda stöd och hjälp. Här införs oskälighetsprövning som en möjlighet att se till att några kan komma undan den hårda prövningen, men vi vet av flera aktuella fall att det är så att människor med svåra sjukdomar blir av med sin sjukpenning och hänvisas till Arbetsförmedlingen. Där står Arbetsförmedlingen och ska försöka ta emot personer som är svårt sjuka och väldigt långt från arbetsmarknaden. Dessa personer oroas därmed kraftigt av att det inte bara är en kamp för att komma tillbaka till hälsa utan nu också en kamp för att ha råd att bo kvar där man bor. Faktum är nämligen att de som utförsäkras gör extrema ekonomiska förluster. visade i sin utvärdering att det av deras utförsäkrade medlemmar är över en tredjedel som blir av med . Man blir alltså inte bara sjuk utan numera också fattig. I det läget, när man är som mest utsatt, är kraven på att ska agera, att arbetsgivaren ska agera eller att sjukvården ska agera minimala. Tvärtom har regeringen tagit bort flera av de skyldigheter som tidigare fanns hos arbetsgivare att göra aktiva insatser. Kvar står den enskilde, utlämnad, och får kämpa med näbbar och klor för att försöka få stöd och hjälp för att kunna komma tillbaka. Inspektionen för socialförsäkringen konstaterar att det av dem som har genomgått Arbetsförmedlingens arbetslivsintroduktion är mellan som kommer tillbaka till arbetsmarknaden i osubventionerade jobb. Regeringens egen utvärdering av rehabiliteringsgarantin visar att den har kostat mycket pengar – det är alldeles rätt – men gett väldigt lite resultat. Vare sig det har varit multimodala insatser eller kognitiv beteendeterapi har insatserna och effekten huvudsakligen varit för personer innan de blev sjukskrivna. Jag är bekymrad över att regeringen ser så passivt på de utförsäkringar som fortgår – 75 000 är utförsäkrade. Frågorna kvarstår: Kommer regeringen verkligen inte att göra någonting för att pressa tillbaka utförsäkringarna? Vad är ditt svar till de 75 000 som har fått lämna utan att få erbjudande om rehabilitering? Inte ens det kan regeringen säkerställa. 39 (S): Jag vill börja med att tacka för en viktig interpellation. Den tar upp frågan om hur många personer som har utförsäkrats med det nuvarande regelverket i sjukförsäkringen. Eftersom statsrådet i sitt svar nämner 2006, utifrån att man då genomförde det man kallar en sjukförsäkringsreform, ska man väl också nämna vad syftet med reformen var. Jag vet i och för sig inte ens om vi ska kalla det en reform, för en reform är för mig någonting positivt – inte någonting negativt. På en direkt fråga svarade dock tidigare socialförsäkringsministern att syftet med reformen var att finansiera sänkta skatter, och vi vet att den nuvarande regeringen har gjort det till sitt paradnummer att sänka skatter. Därför är det inte så konstigt att regeringen inte tänker göra någonting åt det faktum att människor utförsäkras. Jag har ändå några frågor med anledning av det svar har fått av statsrådet. I statsrådets svar sade han att regeringen anser att begränsningen av hur länge en sjukskrivning ska kunna pågå är en central del av reformen. Om nu sjukdomen pågår längre än regeringens tidsgräns, hur ser regeringen på det faktumet? Kan statsrådet svara på det? Man gör det här till den enskilda individens problem och inte ett samhällsproblem. Man pekar på den enskilde och säger: Var god ta dig i kragen, du har varit sjuk alldeles för länge; nu är det att bli frisk. Det gör man utan att för den skull garantera ett stöd. I sista delen av statsrådets svar till sade han: Vi har genomfört ett antal justeringar för att förbättra skyddet för dem som är svårt sjuka. Vilka förbättringar är det särskilt statsrådet tänker på? Är det den förändring som kom till på grund av det utskottsinitiativ bland annat och stod bakom? Vilka speciella frågor är det statsrådet tänker på när han framför att man har genomfört ett antal justeringar för att förbättra skyddet för dem som är svårt sjuka? Kan statsrådet återkomma till det? 40 Statsrådet (M): Det är alldeles riktigt: Sjukskrivningarna i –2006 minskade med ungefär samma antal som förtidspensioneringarna ökade med – ett otroligt smidigt sätt att justera statistiken, ta bort människor från arbetskraften, minska sjukskrivningarna och se till att människor inte ens skulle göra sig påminda igen. –2006 gick mellan 40 000 och 60 000 långa sjukskrivningar över i förtidspension. var det 4 000 som gick från sjukpenning till förtidspensionering. undrar jag om ni fullt ut förstår vilka enorma risker ni tar för svenskt samhällsliv om ni med vett och vilja vill återinföra en politik som systematiskt ser till att människor är sjukskrivna och förtidspensionerade och hålls borta från arbete i . Jag kan inte begripa hur ni annars kan förefalla vilja tillbaka till detta. Administrativa tidsgränser är en favoritbeskrivning bland socialdemokrater. Vad det i grund och botten handlar om – och det är nästan lite genant att man ska behöva påpeka detta för människor som borde veta hur efterkrigstidens svenska sjukförsäkring har sett ut – är att vi inte har en yrkesförsäkring eller en diagnosbaserad försäkring i . Vi har en försäkring som ser till att människor som till följd av sjukdom inte kan arbeta får vara i sjukförsäkringen för sin försörjning, under en lång eller men med det uttryckliga syftet att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi har aldrig prövat sjukdom i sjukförsäkringen, varken nu eller . Vi prövar förmågan att arbeta – efter sjukdom, eller till och med trots sjukdom. Ofta är det här helt självklart: Du kan inte jobba i ditt nuvarande yrke, och därför ska du vara sjukskriven. Efter prövar vi om det finns något annat jobb hos samma arbetsgivare du skulle kunna utföra. Inte heller det? Då fortsätter du vara sjukskriven. – 180 dagars sjukskrivning – prövar vi om det finns något yrke på den svenska arbetsmarknaden du skulle kunna ha. Om så inte är fallet får du fortsätta vara sjukskriven. Om så är fallet gör vi allt vi kan för att du ska kunna komma tillbaka i ett annat arbete. Ni är svaret skyldiga: Vill ni ha en yrkesförsäkring som säger att den person som inte kan ha nuvarande arbete på grund av sjukdom ska förbli evigt sjukskriven? När ska evig sjukskrivning övergå i förtidspensionering? Även i är det ungefär 12 000 fullvuxna personer som får förtidspension i . Det är ett viktigt instrument. Det kommer i alla samhällen att finnas människor som inte kan arbeta i något yrke , och de ska ha permanent trygghet i försörjning. Det är dock nästan en existentiell fråga, där jag till skillnad från er inte vill ge upp: Vem ska förväntas försöka försörja sig själv, trots svårigheter men med hjälp, och vem ska få budskapet att vi nu försörjer dig för resten av livet? Det behövs ibland, men det måste rimligen vara en sista tänkbar åtgärd, inte någonting som slösar bort människors energi och ser till att människor inte kan göra nytta på den svenska arbetsmarknaden. några rätt väsentliga siffror: 73 000 personer har lämnat sjukförsäkringen. Hälften har efter en period hos Arbetsförmedlingen kommit tillbaka för en ny period i samma sjukförsäkring. Den andra hälften har lämnat sjukförsäkringen. är i arbete, är i olika program hos Arbetsförmedlingen. Väldigt många fler människor är närmare den svenska arbetsmarknaden. 41 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag är inte alldeles säker på att det är många som delar hans historiebeskrivning. Väldigt många av dem som tidigare fick rehabilitering och stöd har hamnat i det som heter olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En del hamnar till exempel i sysselsättningsfasen eller liknande. Jag är inte säker på att det känns som en trygg parkering. En hel del har lämnats över till kommunernas socialtjänst och försörjningsstöd. Man kan fråga vilken socialsekreterare som helst som kan konstatera att de som kommer dit i ökad utsträckning är personer som har fått lämna arbetslöshetsförsäkringen eller sjukförsäkringen. Och alla vi som sysslar med samhällsfrågor vet att i försörjningsstödet är återvändsgränden stor. Möjligheten att komma tillbaka in på arbetsmarknaden och in i samhällslivet är alltså så oändligt mycket längre för den som har tvingats sälja sin villa eller lägenhet eller ställts på försörjningsstöd . Tvärtom kan man konstatera att det som regeringen har gjort inte är att ha sett till att personer med svår sjukdom kommit närmare arbetsmarknaden. De har kommit längre bort. De har blivit utförsäkrade och står där utan stöd och hjälp att komma tillbaka, så det är en bristande arbetslinje vi kan se. Jag noterar att regeringen väldigt ofta talar arbetslinje, men om man nu hade menat något med det hade man väl i så fall bifallit det initiativ som vi tog i om att säkerställa att människor som är sjukskrivna får ett rehabiliteringserbjudande. har regeringen löst detta genom att skriva att de vill att framöver ska titta på detta. Men ingenstans finns någonting som säkerställer att den individ som är svårt sjuk får stöd och hjälp från vare sig arbetsgivaren, eller sjukvården. Och den instans som kanske skulle kunna göra stora insatser för att förebygga ohälsa, för att se till att personer innan man blir allvarligt sjuk får chansen att vara kvar i jobbet, byta arbetsuppgifter eller kunna använda sin kapacitet man genomgår en svår rehabilitering. är en organisation som fått gå i strykklass under den här regeringen. debatterade vi företagshälsovården här i . Från ett anslag på blev det nu , en neddragning . Jag noterar att regeringen i ett pressmeddelande sedan försöker hävda att man nu gör en storsatsning på företagshälsovården genom att klumpa ihop 30 miljoner, 50 miljoner och sedan kanske det var 100 miljoner det tredje året.