prot · H109131 · 2014-06-25 00:00:00 — JuU33 Förlängd övergångstid för tillämpning av vissa bestämmelser i polisdatalagen Kammaren biföll utskottets förslag. JuU36 Skärpningar i vapenlagstiftningen Punkt 1 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Hemlig avlyssning vid grovt vapenbrott) 1. utskottet 2. res. 1 (S, SD) Votering: 198 för utskottet 121 för res. 1 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 22 MP, 24 FP, 20 C, 17 V, 15 KD För res. 1: 103 S, 18 SD Frånvarande: 9 S, 7 M, 3 MP, 3 C, 2 SD, 2 V, 4 KD Punkt 3 (Auktorisation och tillstånd att inneha skjutvapen) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 301 för utskottet 18 för res. 2 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 103 S, 100 M, 22 MP, 24 FP, 20 C, 17 V, 15 KD För res. 2: 18 SD Frånvarande: 9 S, 7 M, 3 MP, 3 C, 2 SD, 2 V, 4 KD Punkt 4 (Bättre förutsättningar att stoppa införseln av illegala vapen) 1. utskottet 2. res. 3 (S, SD) Votering: 198 för utskottet 121 för res. 3 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 22 MP, 24 FP, 20 C, 17 V, 15 KD För res. 3: 103 S, 18 SD Frånvarande: 9 S, 7 M, 3 MP, 3 C, 2 SD, 2 V, 4 KD Punkt 5 (Kortare handläggningstider i vapenärenden) 1. utskottet 2. res. 4 (SD) Votering: 301 för utskottet 18 för res. 4 30 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 103 S, 100 M, 22 MP, 24 FP, 20 C, 17 V, 15 KD För res. 4: 18 SD Frånvarande: 9 S, 7 M, 3 MP, 3 C, 2 SD, 2 V, 4 KD JuU40 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden Kammaren biföll utskottets förslag. 22 § (forts. från 19 §) Svar på interpellation 2013/14:514 om oberoende organ för bedömning av personskador 96 Socialminister (KD): är inte nöjd med tingens ordning. Min uppfattning är att den ordning som vi har är den bästa som vi kan åstadkomma. Det är en ordning där man har en möjlighet till överprövning om man inte är nöjd med beslut i tidigare instans. Grunden för synpunkter är i stor utsträckning ett ifrågasättande av försäkringsläkarnas kompetens i sammanhanget, eller kanske snarare deras förmåga att behålla läkaretiken i den roll som de har när de avgör dessa fall eller gör sina diagnoser: Har man rollen som anställd för att pröva medicinen och är betald av försäkringsbolag slänger man läkaretiken över bord. Jag vill inte tro att så är fallet. Vi ser också genom utslagen i prövningarna att man gör en noggrann granskning. Jag utesluter inte att det från tid till annan kan begås misstag i den verksamheten, precis som i all annan verksamhet. Men jag tycker att vi har en ordning som fungerar väl och uppfyller alla de krav vi har på en rättssäker ordning, herr talman. 97 (S): Jag ifrågasätter inte försäkringsbolagens läkares kompetens. Ofta har de hög kompetens och jobbar även inom den offentliga vården. Det jag ifrågasätter är deras lojalitet eftersom de är betalda av försäkringsbolagen. Och det är inga små summor de får, utan det handlar om miljonbelopp. Det är någonting grundläggande fel i systemet när läkare som är köpta av försäkringsbolagen har så stort inflytande över om den skadade får sin skada erkänd som trafikskada och framför allt över om man får ekonomisk ersättning för sin skada. Därför föreslår jag ett oberoende organ, och det jag undrar är: Vad är det som är så farligt med att skadade människor skulle ha rätt till en oberoende bedömning av sina skador? Det innebär inte en automatisk rättighet till ersättning. Det kommer att ske en prövning i varje enskilt fall, och det finns beviskrav som är väldigt högt ställda – till och med för högt ställda, tycker jag. Att man med utgångspunkt i det regelverk som finns skulle få rätt till en oberoende bedömning tycker inte jag är speciellt långtgående. är det ju så att de som vill ha en egen bedömning får betala för den själva, och det kostar flera tusen. Dessutom finns det risk att den bedömningen blir överkörd i rättsprocessen, där försäkringsläkarna har ett orimligt stort inflytande över utgången. Därför tycker jag att det är en rimlig idé att man skulle ha rätt till en oberoende bedömning. Det borde gälla alla personskador. Eftersom det här är kanske sista pass som talman i en debatt vill jag tacka honom för ett fantastiskt arbete. Jag känner honom väl från civilutskottet. Han har varit mycket bra som talman. Han har stått bakom en mycket bra utredning när det gäller de överskuldsattas situation. Om jag blir omvald kommer jag att fortsätta driva de frågorna och kämpa för att utredningen förverkligas. Tack så mycket! 98 Socialminister (KD): använder starka ord som att läkarna är köpta, att det handlar om miljonbelopp och så vidare. Jag tror – jag vill tro; jag är övertygad om – att läkarna gör sitt bästa utifrån den medicinska kompetens de har och att de diagnoser de ställer och de slutsatser de drar när det gäller undersökningar och underlag de tar del av görs efter bästa kunnande. Så tycker inte , och det leder henne fram till slutsatsen att det behövs en annan tingens ordning i sammanhanget. Jag antar att frågan inte är död utan att kommer att komma tillbaka med den, både i sitt eget parti för att övertyga där och i andra sammanhang när det handlar om vilken ordning vi ska ha. Den ordning vi har har gällt i och ger en väl fungerande ordning. Överläggningen var härmed avslutad. 23 § Svar på interpellation 2013/14:536 om , akademin och förutsättningarna för enkla forskningssamarbeten inom hälso- och sjukvården 99 Socialminister (KD): har frågat mig hur jag ser på uppgiften att förenkla för hälso- och sjukvården att samarbeta med forskare från akademi och företag inom life science samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta och stärka förutsättningarna för forskningsnärvaro inom hälso- och sjukvården. Forskning och företag inom life science-området har självklart stor betydelse för svensk sjukvård och för människors hälsa. Den snabba kunskapstillväxten inom läkemedel, medicinteknik och bioteknik ger oss förståelse för hur vi kan förebygga sjukdomar och utveckla nya och bättre behandlingsmetoder. En kunskapsbaserad verksamhet är en viktig förklaring till att har mycket goda resultat vad gäller överlevnaden i de stora folksjukdomarna. Staten och landstingen har ett gemensamt intresse av att ge goda förutsättningar för forskning och innovation i hälso- och sjukvården. Landsting och kommuner ska enligt hälso- och sjukvårdslagen medverka till klinisk forskning och till folkhälsovetenskapligt forskningsarbete. De ska samverka med berörda universitet och högskolor. Det finns skillnader i vilken prioritet denna samverkan har. Regeringen har därför vidtagit åtgärder på många områden för att främja huvudmännens arbete och förbättra samverkan mellan hälso- och sjukvård, universitet och högskolor, forskningsfinansiärer och näringsliv. Ett av regeringens mål för hälso- och sjukvårdsområdet är att säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad. Regeringen stöder en mer kunskapsbaserad hälso- och sjukvård, bland annat genom en överenskommelse med SKL. Huvudmännen och vårdgivarna ansvarar för att ny kunskap tillämpas och ineffektiva metoder mönstras ut. har i uppdrag att utveckla en samordnad och behovsanpassad statlig kunskapsstyrning tillsammans med berörda myndigheter. , , arbetar med att identifiera kunskapsluckor i hälso- och sjukvården. förbereds förslag till hur kunskapsstödet kan bli mer effektivt, samordnat och anpassat till verksamheternas och medborgarnas behov. Myndigheterna , och för hälsa, arbetsliv och välfärd har uppdrag på innovationsområdet. I regeringens strategi för att förbättra vården för personer med kroniska sjukdomar lyfts området kunskapsbaserad vård. En viktig del i den nationella cancerstrategin är de cancercentrum som byggts upp i varje sjukvårdsregion. De ska bland annat stärka den kliniska cancerforskningen och utveckla strukturer för forskningssamarbete med bland annat universitet och högskolor och den forskande industrin. Fokus på kvalitet och resultat samt möjligheter att jämföra sig med andra främjar kunskapsbaserad verksamhet och innovation. Kvalitetsregistren är en viktig kunskapskälla för att bedöma i vilken grad vården är kunskapsbaserad och bedrivs enligt riktlinjer och rekommendationer. Allt fler kvalitetsregister används för forskning, och den vetenskapliga produktionen i form av artiklar och publikationer ökar. Regeringen har satsat på forskning och utveckling inom life science-området och på att underlätta viktig samverkan mellan hälso- och sjukvård, näringsliv och forskning. genomför i samråd med Verket för innovationssystem, , en satsning på klinisk behandlingsforskning. Den har stor betydelse för utveckling av diagnostik och behandlingsmetoder i hälso- och sjukvården. Satsningen kräver samverkan mellan olika aktörer, och den finansieras gemensamt av staten och landstingen. Förslag till ett system för nationell samordning, rådgivning och stöd till den kliniska forskningens aktörer bereds inom , och medel har avsatts för genomförandet. Staten förhandlar med SKL om det så kallade . Förhandlingarna utgår från att staten och landstingen har ett gemensamt intresse av och ansvar för att erbjuda bästa möjliga miljö för klinisk forskning, utbildning och utveckling. 100 (S): Jag får tacka socialministern för svaret. Det är ett noggrant och genomarbetat svar, men det besvarar och behandlar i väldigt liten utsträckning den fråga jag ställde. Jag ställde inte en fråga om kunskapsinnehållet i den svenska sjukvården, även om det är en viktig fråga, eller en fråga om landstingen prioriterar forskningen. Frågan jag ställde handlade om hur ministern vill underlätta för forskare och forskande företag att snabbt skapa fungerande samarbeten med den svenska sjukvården. Det är kärnan i den situation som svensk life science-verksamhet befinner sig i , och det är många inom branschen och inom akademin som varnar för att halkar efter på det området. Det är skälet till min fråga. Under har utvecklingen inom läkemedelsindustrin och andra delar av life science varit mycket oroande. finns bara kvar av de stora läkemedelsföretagen. Universitet och högskolor arbetar med att stimulera nyskapande på olika sätt, men många av de nya företag som bildas har svårt att hitta riskvilligt kapital som krävs för att klara den långa tid som går åt för att få till stånd fungerande forskningssamarbeten. Tillväxten inom sektorn har i stället till stora delar skett genom uppköp och sammanslagningar. Det som kan se bra ut på papperet är i själva verket ett mycket allvarligt läge. De kliniska prövningarna har minskat alarmerande snabbt. När de nu ökar något är det från en internationellt sett låg nivå och i en takt som konkurrerande länder snabbt har dragit ifrån. Socialdemokraterna har länge ställt krav på en nationell strategi för life science. Den globala konkurrensen ställer nya krav som måste mötas med konstruktiv politik. Detta har regeringens egen utredare påpekat i sin utredning, som också ministern hänvisar till: Nationell samordning av kliniska studier – Starka tillsammans. Det är nu regeringen tog över. Precis fem i tolv gav man uppdraget att göra den här utredningen. Vad som har hänt är inte mycket. Utredaren presenterade sina förslag . Det är konkreta, skarpa förslag. Men vi har inte hört något från regeringen . Det krävs en ändamålsenlig organisation. Det krävs stödstrukturer som snabbt skulle kunna ge förutsättningar för att starta kliniska prövningar eller andra forskningssamarbeten. Utredaren pekar på att den svenska regionorganisationen är förlegad och undermålig, något som regeringen underlåtit att åtgärda. föreslår inrättandet av sex kunskapsnoder, baserat på sex geografiska regioner, och en gemensam myndighet som snabbt ska kunna få i gång processen när någon vill starta forskningssamarbeten. Vi har inte hört någonting. Jag skulle vilja höra mer om detta. Jag förstår att socialministern i sitt borgerliga hjärta värjer sig mot insikten att marknaden inte själv kan klara allt. Men i har vi tidigare visat att politiska beslut behövs för att skapa förutsättningar för en gynnsam näringslivsutveckling genom samverkan mellan akademin, näringslivet och samhället. Detta skulle också kunna ske genom en utveckling av sjukvården. Här har forskande företag grundats, vuxit och utvecklats i samklang med sjukvården. Det betyder utveckling för alla. Min fråga till socialministern var alltså hur han vill arbeta för att snabba upp kliniska prövningar och andra forskningssamarbeten inom sjukvården. I hans svar har vi inte hört något nytt. Jag ställer därför frågan igen. 101 (S): Tack, , för en väldigt viktig interpellation, även om jag delar uppfattningen att ministerns svar kanske inte riktigt hänger ihop med frågan i interpellationen. För mig är detta en intressant debatt eftersom jag vid upprepade tillfällen under den här mandatperioden har debatterat just behovet av en nationell strategi för life science med näringsministern, som vid lika många upprepade tillfällen i den här kammaren har sagt att det inte finns något behov av en sådan nationell strategi. Först , plötsligt, i de skälvande minuterna av det här regeringsinnehavet, efter att branschen har krävt en nationell strategi för life science, ryster regeringen på sig och inser att man visst är illa ute och att det är bäst att man säger något. Så kallar man en särskild utredare från som ska förbereda ett arbete inför , då regeringen avser att återkomma med en nationell strategi för life science. Varför är detta då viktigt i samband med den här interpellationen? Jo, sjukvården utgör, precis som säger i sin interpellation, själva basen för de forskande läkemedelsföretagen i . Den är nödvändig för att de ska kunna hänga med i konkurrensen och upprätthålla fortsatta framgångar för inom life science, inte bara för våra exportintäkters skull utan framför allt för att vården i får möjligheter att utvecklas kvalitativt i och med att vi har forskande läkemedelsföretag i som har tillgång till och möjlighet att verka i den svenska sjukvården genom kliniska prövningar. Varningsklockorna för tillståndet i den svenska life science-industrin har klingat högt och . Regeringen har inte gjort något åt detta förrän precis nu på slutet, då man fick skrämselhicka – en mycket rättmätig sådan – när lade bud på . På vilket sätt arbetar nu med direktiv till den person vid som har fått uppdraget att förbereda arbetet med en nationell strategi för life science, så att samtliga delar av blir involverade? I de tidigare debatter jag har haft med näringsministern har jag försökt framhålla vad vi socialdemokrater har sagt, nämligen att om man inte ser arbetet med att utveckla life science i kontexten av att också sjukvårdens förutsättningar måste vara centrala i diskussionen tappar man hela poängen. Därför skulle jag vilja fråga: Har socialministern nu beredskap och intresse av att se till att hela den politiska sfären, som behöver vara involverad i ett arbete med att utveckla en nationell strategi för life science, faktiskt blir involverad? Vad kommer socialministerns bidrag att bli för att även i fortsättningen ska kunna bidra med en god miljö för kliniska prövningar? Vad ska socialministern bidra med för att de kliniska prövningarna inte helt ska lämna ? 102 (S): Det är en intressant fråga som tar upp i sin interpellation. Den belyser egentligen två problemområden. Det ena är problemen med den kliniska forskningen. har både forskare och inte minst läkemedelsbranschen återkommande framhållit att det finns problem. Man kan inte få till någon klinisk forskning i . Ett av skälen är att man har lagt ut en del på entreprenad och att en del nästan har blivit privatiserad. när man lägger ut något på entreprenad glömmer man den lilla paragrafen om att delta i klinisk forskning. Det finns det exempel på inte minst i det här länet. Därtill finns ett allt större inslag av privata vårdgivare. Det som sade är typiskt: Marknaden klarar inte allt. Vi har haft en period om där branschen har efterfrågat en större samverkan mellan staten, akademin och företagen, och regeringen har sagt att det ska vi inte ha, för det är bara sossetrams. Detta har förföljt regeringen. En stor del av näringslivet har efterlyst något, och regeringen har inte levererat. Då handlar det inte om att man skulle ha gått in och lagt sig i, utan det har handlat om att man på lämpligt sätt ska stödja olika typer av branscher och företag. Jag kan hålla med om att de samverkansavtal som vi slöt när vi satt i regeringsställning inte bara kan dammas av och sättas in igen, men det handlar om idén om hur man ska göra. Det kanske ska vara mer tvärsektoriellt, som man ibland säger. Det är mycket möjligt. I min egenskap av ordförande för ett handikappförbund och också förbundsordförande i handikapporganisationerna träffar jag läkemedelsföretagen . Även de efterlyser detta. De tycker att ett problem är att man har för få svenska patienter att bedriva klinisk forskning på. Detta återkommer man till gång på gång. Det kan inte vara främmande för regeringen att detta har varit ett problem. Det andra jag skulle vilja ta upp är en fråga som faktiskt måste ställas på sin spets: Vill regeringen över huvud taget ha en life science-sektor eller inte? Hela den här kammaren har på olika sätt uttalat att man vill ha en stark life science-industri. Vi vill ha en stark life science-industri. Det säger vi socialdemokrater. Det säger regeringen. Alla säger det. Men då måste man göra något. I det här fallet har marknaden inte klarat av detta. Medan regeringen har suttit och funderat har stora delar av den life science-industri som vi hade när regeringen tillträdde försvunnit från . Man bedriver klinisk forskning på andra håll i världen. Det beklagar vi. Vi tycker att man skulle ha haft en bättre klinisk forskning i . 103 Socialminister (KD): Vi diskuterar ett område som är utomordentligt betydelsefullt ur flera olika perspektiv. Det är viktigt för patienter, framför allt , kanske inte med omedelbar verkan. Det är viktigt för utvecklingen av vården i stort att den fylls med den kunskap som över huvud taget kan finnas inom räckhåll. Det är viktigt för jobb och sysselsättning i och för innovationer som kan ge möjligheter på andra områden. Om vi ska kunna nå varandra i den här diskussionen tror jag att det skulle underlätta om mina socialdemokratiska vänner valde uttryck som är lite annorlunda än dem som man använder. Är det så att man på fullt allvar tror att alliansregeringen inte skulle vilja ha samverkan mellan akademi och industri i ? Jag tror inte det. Man försöker bara skapa en annan bild. Då når vi inte varandra. Vi når inte varandra i samtalet om ni ställer frågan: Vill regeringen ha life science-industri i eller inte? Regeringen har gjort mycket omfattande investeringar i de två senaste forsknings- och innovationspropositionerna med en nivåhöjning på sammanlagt . För life science-området betyder det ökade statliga satsningar . Vi lever i en värld som är mer komplicerad än vad den var för bara . Det är en tävlan mellan olika länder om att vara platser för etableringar. Det handlar om att skapa ett klimat i många olika avseenden som gör att företag väljer att ha sin verksamhet där. Precis som beskrevs inledningsvis har vi sett en situation där de mindre sajterna har försvunnit, och det blir några få större. Företagen är så stora att de i det närmaste kan utöva utpressning på länderna när det handlar om att åstadkomma de här villkoren. Vi har en mycket god infrastruktur i när det handlar om till exempel kvalitetsregister, som är väldigt attraktiva för industrin. Vi har väldigt mycket kunnande och innovativt tänkande som är attraktivt i , och vi har områden där vi måste fortsätta arbeta för att vi ska kunna vara så attraktiva som möjligt när man funderar på var verksamheter ska bedrivas. Det finns ett problem, som jag ser det, om jag tillåts gå in lite mer i sak på det här. Inriktningen för landstingens verksamhet är att man ska bedriva en god hälso- och sjukvård och skapa utrymme för den forskning som behöver bedrivas för att vi ska kunna bedriva en ännu bättre hälso- och sjukvård . Jag har under mina år som socialminister fört en dialog med landstingen om detta, för att få ett större intresse och större insatser på det här området. Precis som sades i debatten har regeringen tillsatt en samordnare på det här området för att stärka life science-sektorn i . Jag ska återkomma i ett senare anförande med en del av de arbetsuppgifter som vilar mycket tungt på den personen och som vi är många som behöver samarbeta omkring för att vi ska kunna åstadkomma bästa möjliga resultat. 104 (S): Jag uppskattar den utsträckta hand som socialministern gärna ger, för jag tror att det är av yttersta vikt att vi kan ha ett brett politiskt samarbete runt denna fråga. Jag måste säga att det som talar om är försök till att sträcka ut händerna . Men det behöver ju inte innebära att vi inte för en konstruktiv diskussion . Okej, regeringen vill verkligen. Men det gör sig inte självt. Då behöver vi faktiskt höra: Vad är det som ska göras nu? Vad ska den strategi som det har kommit förslag om innehålla? Hur arbetar man med att få fram innehållet i den, och vad kommer den att betyda? Utredaren beskrev konkreta förslag för . Dem kunde vi faktiskt ha hört . Jag tycker att det är rimligt och relevant att resonera om dem i lugn och ro. Det är rimligt med sansade överenskommelser, eftersom långsiktiga spelregler gynnar den här verksamheten. Det är också vad branschen själv har efterfrågat. gjorde brittiska ett försök att köpa upp , som har läkemedelstillverkning i och en stor forskningssajt i . Det ligger lite grann i bakgrunden till den här interpellationsdebatten men också andra debatter som har förts här i kammaren. Tillsammans skulle 6 000 anställda och hälften av all läkemedelsforskning i beröras. Det var ett bra jobb från regeringen som säkerligen på något sätt bidrog till det. Men frågan är långt ifrån avförd. Med skulle det sista stora läkemedelsföretaget försvinna. Låt mig koppla detta till ministerns svar och till resonemanget om sjukvårdens innehåll och kunskapsutveckling. Det finns de som säger att skäl att vilja köpa inte i första hand var skattemässigt, även om tajmningen nog handlade ganska mycket om det. Mycket viktigare, säger man, var att har ett långt kommet arbete som handlar om cancerterapier, vilket saknar. Hur skulle det, tror ministern, påverka svensk sjukvård om det forskningsfältet försvann utomlands? I , där jag bor, finns ett av största sammanhållna sjukhus, . Det är ett helt oprivatiserat sjukhus med en och samma huvudman: . Det underlättar för forskare som behöver en enkel tillgång till information och samverkan med sjukvården. Här finns all universitetssjukvård men också länssjukvård och många specialistmottagningar. Möjligheterna är ypperliga för en translationell forskning, som man säger när man undersöker effekter av insatser i flera nivåer av vård. Här finns också en stark medicinsk forskning vid . Sammanlagt 4 000 sysslar med detta. Närheten till de här två verksamheterna men också till ett starkt life science-kluster i övrigt i var ett bärande skäl när bestämde sig för att flytta sin forskningssajt och etablera sig i . Men poängen med en sammanhållen oprivatiserad sjukvård har inte socialministern och regeringen begripit. I stället har man utsatt välfärden för ideologiska experiment och privatiserat för att ge vårdföretagen bättre förutsättningar än patienterna och forskningsföretagen. Riskkapitalet är bortskämt med snabba riskfria inkomster. har forskande företag stora problem med att hitta riskvilligt kapital. och den borgerliga regeringen har varit fullt upptagna med att privatisera sjukvården och hålla sig undan från näringslivet. Ja, det låter lite raljant, men har också regeringen insett att det inte var så bra. Man behöver göra någonting mer.