prot · H10956 · 2014-01-17 00:00:00 — 1 § Anmälan om ny riksdagsledamot Följande berättelse från upplästes och lades till handlingarna: Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att (M) utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan (M) avsagt sig uppdraget. har denna dag granskat beviset för den nye ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen (2005:837). Per Virdesten ersättare för ordföranden /sekreterare 2 § Anmälan om faktapromemoria Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM44 Beslut om Europeiska unionens anslutning till konventionen om handel med utrotningshotade vilda djur och växter KOM(2013) 867 till miljö- och jordbruksutskottet 3 § Svar på interpellation 2013/14:221 om riktlinjer för hantering av offentlighetsprincipen 1 (): har frågat statsministern om han i egenskap av chef för tagit initiativ till att rättschefen i Statsrådsberedningen påbörjar ett arbete med att ge ut riktlinjer eller liknande kring offentlighetsprincipen i enlighet med 26 § i förordningen med instruktion för . Frågan har överlämnats till mig. Offentlighetsprincipen är en av hörnstenarna i ett demokratiskt samhälle. Vad offentlighetsprincipen slår fast är att allmänheten ska ha rätt till insyn i och kunna kontrollera myndigheternas agerande. Ett av de viktigaste uttrycken för offentlighetsprincipen är allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar. Denna rätt är av stor betydelse för den allmänna debatten och medborgarnas ställningstaganden i olika samhällsfrågor. Offentlighet och insyn ska prägla verksamheten i . har antalet förfrågningar om allmänna handlingar ökat. Ärendena har också blivit mer komplexa. Detta ställer krav på de rutiner och den organisation som behövs för att ärendena ska kunna handläggas skyndsamt och för att vi ska kunna hålla en hög servicenivå för dem som vänder sig till oss. har en samordnande och stödjande roll i hanteringen av vissa förfrågningar om allmänna handlingar. tillbaka har denna roll stärkts, vilket har lett till ökad enhetlighet och effektivitet. Det pågår också ett arbete med att identifiera på vilka områden kan bli ännu bättre på att möta det ökade antalet förfrågningar. I det arbetet ingår bland annat att följa upp de arbetsformer och den ansvarsfördelning som finns samt att dokumentera och lägga fast de arbetsformer och den ansvarsfördelning som bör gälla. Möjligheterna för rättschefen i Statsrådsberedningen att ge ut riktlinjer och liknande är ett i raden av instrument som är tänkbara. De olika åtgärderna ska ytterligare stärka enhetligheten och effektiviteten till gagn för alla som önskar att ta del av allmänna handlingar. 2 (S): Offentlighetsprincipen är mycket grundläggande för svensk demokrati. Den handlar om allas möjligheter och rätt att ta del av allmänna handlingar. Den handlar om insyn och om möjlighet att kontrollera arbetet. Denna möjlighet finns för att maktmissbruk och korruption ska motverkas och för att man ska kunna påverka samhällsutvecklingen genom att fullt ut veta vad som pågår. Denna möjlighet är viktig, inte bara för allmänheten utan även för massmedierna för att de ska kunna göra sitt jobb och få full insyn. När det gäller regeringens hantering av offentlighetsprincipen har det kommit kritik, till exempel från konstitutionsutskott. En kritikpunkt har handlat om att huvuddiarium inte har innehållit alla handlingar som det borde innehålla och som faktiskt är offentliga. talar om grundläggande brister. Organisationen är inte anpassad efter offentlighetsprincipen enligt JO, och den förändring av departementsorganisationen som har gjorts för länge sedan har man ännu inte anpassat efter offentlighetsprincipen. Även Justitiekanslern riktar kritik mot regeringens arbete på detta område. Man säger att handläggningen är ad hoc, det vill säga att det är lite olika från fall till fall, att det inte finns tillräckligt stöd i fasta rutiner och principer och att den normala behandlingen av handlingar inte är given på förhand utan att det kan bli lite olika. Det är inte heller klart vilka befattningshavare som är ansvariga. Man kan se att denna kritik har förts fram från många håll, och man talar om grundläggande brister. Framför allt är det samordningen mellan och departementen som verkar vara problematisk. Det är helt enkelt inte enhetlighet. Enligt det regelverk som finns och som läggs fast i förordning ska rättschefen i Statsrådsberedningen se till att rättsliga frågor samordnas på ett bra sätt. Då handlar det om att främja enhetlighet och hög kvalitet i lagstiftning och förvaltning. Man kan ge direktiv till rättschefen i Statsrådsberedningen. Jag föreslår att rättschefen i Statsrådsberedningen skulle kunna ge ut riktlinjer kring offentlighetsprincipen enligt gällande förordning, så att det blir mycket tydligt för alla vilka regler som gäller och vilka som är ansvariga. När det gäller säger att den ska ha en samordnande och stödjande roll och att denna roll har stärkts och att det har lett till ökad enhetlighet och effektivitet. Jag tycker att det är bra att regeringen erkänner de brister som ändå har funnits och att man försöker göra någonting åt dem. Men problemet är inte löst, utan man kan se att det har varit nya problem och att det har kommit ny kritik. Kritiken har alltså inte upphört, utan det kommer nya affärer. säger i sitt svar att det är ett tänkbart instrument att rättschefen i Statsrådsberedningen skulle kunna ge ut riktlinjer kring offentlighetsprincipen. Jag tycker att det borde ske. 3 (): Jag tycker att det är bra att lyfter fram denna fråga, men den är lite grann jästen efter degen i den meningen att det faktiskt har hänt en hel del, och det är naturligtvis viktigt att så sker. Vi är helt överens om att offentlighetsprincipen är viktig och att hanteringen av handlingar, både vad gäller att registrera och så vidare och att lämna ut handlingar, måste fungera på ett bra sätt. Vi har fler förfrågningar än vad vi har haft tidigare, vilket gör att detta är en viktig hantering. Till syvende och sist följer vi samma regler för utlämnande av allmänna handlingar som alla andra myndigheter. Det är i första hand den anställde som får frågan om en handling ska lämnas ut som ska pröva den, och det finns rutiner för detta. Det är klart att med den mängd som det handlar om kan det ibland bli fel, men det får det inte bli. Av detta skäl är det viktigt med det arbete som förvaltningsavdelningen bedriver. Vi lyssnar naturligtvis noga på den kritik som KU och har lämnat. Men redan innan denna kritik kom hade ett arbete inletts i för att man bättre ska ta hand om dessa frågor. Inom ramen för detta arbete tar man också hand om de synpunkter som har funnits. Då är samordnande från förvaltningsavdelningen och stöd i vissa typer av frågor centralt. Inte minst handlar det om hur vi utbildar nyanställda så att de alltid känner till hur frågor ska hanteras. När det gäller KU:s granskning av handlade kritiken om att diariet inte var tillgängligt för allmänheten. kan allmänheten söka på egen hand i diariet. Man kan säga att det borde ha gällt från början. Men även administrativ verksamhet utvecklas, och ibland kommer någon efter. Men numera kan man söka i diariet. KU pekade i sin kritik även på ett fall där det saknades en uppgift om datum i en sekretessmarkering. Det var ett förbiseende. Det ska finnas ett datum där, och det får inte bli fel. Det är också därför den typen av utbildning och riktlinjer är så centralt – så att det aldrig blir fel. I JO:s beslut prövades ett par ärenden där man menade att handläggningen varit alltför långsam. Det beklagar jag, men jag konstaterar också att begäran om utlämnande av handlingar ibland är väldigt omfattande när den kommer – det är många handlingar som ska lämnas ut. De som då ska hantera detta måste noggrant granska så att de inte lämnar ut sådant som definitivt inte ska lämnas ut och ser till att det sker korrekt. Men det är så att det ska ske skyndsamt. Det finns regler för detta, och vi arbetar för att öka effektiviteten. Jag menar alltså att det är ett pågående arbete där man ska vara vaksam på att det finns risk att det blir slentrian eller att någon missar de regler som gäller. Jag kan dock försäkra och om att regeringen arbetar intensivt för att säkerställa att handläggningen av frågorna sker på ett korrekt sätt. Det är nämligen viktigt; där är och jag helt överens. Det är viktigt för demokratin, och det är viktigt för granskningen av myndigheter och beslutsfattare att det här fungerar på ett riktigt sätt. Jag menar att den samordning som sker och den ökade betydelse förvaltningsavdelningen har fått när det gäller att samordna frågor där kanske flera departement är berörda är central. Vi har tydliga riktlinjer. Det finns naturligtvis också möjlighet att ta del av reglerna på hemsidor, i instruktioner och på annat sätt. Det är alltså inte så att det saknas rutiner eller regler för hur handlingar ska hanteras, utan det handlar om att säkerställa att det också sker på det sätt instruktionerna är menade att användas. Jag menar alltså att det är ett pågående arbete. Vi beklagar att ett och annat fel har gjorts – det ska gå fort, och det ska vara korrekt. Jag menar dock att vi följer reglerna. 4 (S): Det är bra att regeringen ändå arbetar med frågorna, men tyvärr har resultaten uteblivit. När det gäller är det jättebra att allmänheten nu kan läsa diariet och se alla punkter i det. Det har dock varit en ny affär på . Det handlar om det partianknutna biståndet som har gått till . Det var i det här fallet som fick det. Det har väckts frågetecken kring det här, och en rättslig process har även inletts. Kritiken när det gäller detta är att innan lämnade ut handlingarna i frågan. ordförande har redan uttryckt kritik mot det här, speciellt beroende på att det dröjde så . Om anledningen var hänsyn till är detta oacceptabelt. Här finns alltså ett stort frågetecken. Det man undrar lite över är grunderna för att handlingarna inte lämnades ut. Till slut – – lämnades de ändå ut, så uppenbarligen fanns det grund för att lämna ut dem. Då undrar man varför det dröjde så . Sedan får man väl naturligtvis vänta med orsakerna till att det dröjde så länge – det pågår en rättslig utredning i frågan – men bara det faktum att det dröjde så länge är oacceptabelt, oavsett orsakerna till det. Det ska inte behöva ta så . Finns det grund för att lämna ut handlingarna ska det göras tidigare. Det här går tillbaka till den kritik som både och Justitiekanslern har uttryckt, det vill säga att det inte finns ett fast regelverk för hur frågorna hanteras. Till exempel har JO sagt i sin kritik att om en begäran om utlämnande av handling inte leder till att handlingen lämnas ut hamnar handlingen i ett ingenmansland – den skickas runt utan att någon på vägen tar ansvar för att handlingen skyndsamt ska lämnas ut. Den skickas i stället runt mellan olika tjänstemän, departement och statsråd. Det tycker jag att man borde ta fasta på. När JO uttrycker en så grundläggande kritik och vi kan se att detta händer igen – det var relativt problemet fanns att innan handlingen lämnades ut – visar det att problemet inte är löst . Uppenbarligen är inte problemet de tydliga fallen, utan där kan handlingarna lämnas ut snabbt. Det är där det finns en osäkerhet som problemet finns, och det är därför man borde ha tydliga riktlinjer – helst skriftliga riktlinjer som rättschefen på skriver och som skickas ut till alla berörda, så att alla vet vilket regelverk som gäller. Det har varit en del andra affärer – vi har haft aktieaffärer, där inte datum lämnades ut. Detta är förvisso en fråga där regeringen själv har bedömt att aktier ska vara offentliga, men man har bedömt att datum för aktieköp inte ska lämnas ut. Det är såklart upp till regeringen, men det är klart att det väcker frågetecken. Jag tror att man hade kunnat räta ut frågetecknen om man hade varit mer för att offentliggöra. 5 (): Först tror jag att det i sammanhanget är otroligt viktigt att inte ta enstaka exempel till intäkt för att det skulle finnas brister när det gäller rutiner i generellt. Som jag pekade på i mitt tidigare inlägg har vi fasta regler. Det finns regler, det finns principer och det sker ett arbete för att säkerställa att nyanställda och myndigheter känner till vilka regler som gäller. Sedan uppstår det frågor. har begärt att KU ska granska UD:s hantering när det gäller ett ärende som nämner. Det är en av KU:s uppgifter att granska när förhållanden är tveksamma eller när det finns frågeställningar. Jag tycker att det är en bra ordning att vi har den granskningen och prövningen. Regeringen har inte yttrat sig till KU i det ärendet ännu, och jag kan inte heller detaljerna i det. Men det är naturligtvis viktigt att granska när det i något fall ställs frågor om huruvida saker har hanterats rätt. Den kritik som UD framför allt har fått, utöver det jag nämnde tidigare med diariet, är långsamhet i handläggningen. Det är naturligtvis inte bra – myndigheterna ska skyndsamt handlägga de här ärendena vare sig handlingarna ska lämnas ut eller inte. Det är viktigt att man får besked så snabbt som möjligt. Där kan naturligtvis tydligare rutiner och regler vara till stöd för hur man ska arbeta. Vad gäller reglerna för statsråd och aktieinnehav har vi samma regler som har tillämpats av regeringar . Det finns en upprättad förteckning över aktieinnehav, för att det ska granskas. Däremot lämnas inte övriga uppgifter ut. Det är regler om sekretess för vissa uppgifter som ligger till grund för den ordning regeringen har valt att följa. Vi har alltså inte ändrat på rutinerna utan tycker att de är rimliga. Skälet till att listan ändå finns är att statsråden själva har bedömt att just den informationen ska finnas, för att allmänheten ska veta vilka aktieinnehav som finns. Vi har bara följt de rutiner som gäller utifrån regler i frågan. Mitt svar är alltså att det alltid dyker upp enstaka ärenden där vi måste ställa frågor och där det är viktigt att följa upp huruvida man har tillämpat reglerna på ett korrekt sätt. Det är dock också på det sättet att arbetet i och förvaltningsavdelningen är väldigt enträget när det gäller att säkerställa att vi arbetar utifrån de regler som gäller när det handlar om att värna offentlighetsprincip och annat. Det som är svårt är när mängden förfrågningar är omfattande, när ärenden är väldigt komplexa och när ärenden kan innehålla delar som är sekretessprövade och som det är viktigt att man går igenom innan man lämnar ut. Det finns alltså en process i hanteringen som kan ta tid. Den måste dock minimeras, vi måste ha en tydlig hantering av hur detta sker och vi måste naturligtvis ha en öppenhet i hur vi följer reglerna. Jag ser fram emot den granskning som ska göras av KU och andra, för det är som med vilken revision som helst: Det handlar om att säkerställa att det blir rätt, och det är lärdomar man kan dra. I det arbete förvaltningsavdelningen driver tar vi som sagt intryck av de synpunkter – eller om man kallar det kritik – som kommer från JO, KU eller vem det nu kan vara. Att vårda och värna offentlighetsprincipen är nämligen ett ansvar jag tror att vi delar på alla håll i statsförvaltningen, och det är viktigt att går i täten. 6 (S): Ja, det är enskilda exempel som tas upp, men det är de enskilda exemplen som tillsammans utgör helheten. Dessutom kan enskilda exempel vara väldigt allvarliga. Om det är små missar är det kanske inte så mycket att bry sig om, men det kan vara väldigt kontroversiella, heta och känsliga frågor. Om dessa uppgifter inte lämnas ut till medier när det har visat sig att de borde ha lämnats ut och skyndsamt är det inte bra. Ett exempel är ett mejl i Saudiaffären som inte lämnades ut till Ekot när man begärde det. Det visade sig sedan att mejlet hade raderats. Det kan ha varit ett olycksfall i arbetet. Men när det är sådana här känsliga affärer väcker det ändå frågetecken, även om det bara är i ett enda fall som detta har hänt. När det är känsliga, heta och kontroversiella frågor, inte minst politiskt, är det extra viktigt att regelverket följs till punkt och pricka. Förutom att insynen försämras kan det väcka frågetecken kring regeringens arbete, så jag tror att det skulle vara i regeringens eget intresse att så långt som möjligt tillämpa offentlighetsprincipen fullt ut. De enskilda exemplen är allvarliga och återkommande, och och Justitiekanslern säger att det finns grundläggande brister i hanteringen, det vill säga inte bara enstaka olycksfall i arbetet. Det är en mycket allvarlig kritik som riktas. Jag hoppas att regeringen tar till sig mitt förslag att rättschefen på ska få i uppdrag att utarbeta tydliga riktlinjer för detta. 7 (): Enskilda ärenden är oerhört viktiga, och ett enskilt ärende kan vara synnerligen allvarligt. Det är därför som det är bra att det finns granskningar när det gäller den typen av ärenden. Det är naturligtvis centralt att så sker. När det gäller KU:s granskning av ärendet som rörde kom utskottet fram till att offentlighetsprincipen hade åsidosatts i ett fall. Det handlade om ett e-postmeddelande från som inte hade diarieförts som en inkommen allmän handling hos Försvarsdepartementet, utan det hade raderats. Det är naturligtvis allvarligt. Det är något som inte har fungerat, och så ska det inte vara. Regeringen har också sagt till KU, när man svarat på frågor om detta, att det borde ha diarieförts och att det inte skedde var ett förbiseende, som det heter. Då är jag tillbaka till att det är enskilda medarbetare som ska hantera reglerna. Det är viktigt med rutiner och med utbildning. Där har förvaltningsavdelningen en synnerligen central roll. Vi har generellt en väldigt bestämd hållning, att reglerna ska följas och att det ska fungera. Problemet uppstår när det är komplicerade ärenden och där det måste göras en prövning. Den måste också bli rätt; det har vi alla ett intresse av. Jag tycker att de enskilda exemplen ändå visar att vi har en kontrollfunktion som ger utrymme för förbättringar, och den ska användas. Men det viktiga och långsiktiga arbetet är att säkerställa att rutinerna fungerar. Jag tror att vi tillsammans kan se till att de fungerar bättre framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2013/14:213 om Dalabanans framtid 8 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fullfölja innehållet i avtalet om Dalabanans upprustning. I samband med åtgärdsplaneringen som föregick fastställandet av den nu gällande planen för utveckling av transportsystemet för perioden –2021 ingick ett avtal med ett antal kommuner och regioner om åtgärder på Dalabanan. Förutom finansiering via statliga anslag från nationell plan och från länsplanerna ingick medfinansiering. Den totala finansieringen förutsatte också EU-bidrag och att ett lån skulle tas upp som skulle återbetalas genom en brukaravgift. Brukaravgiften skulle tas ut av dem som trafikerar . I avtalet anges bland annat att om brukaravgifter inte kan tas ut ska en omförhandling av projektets finansiering och omfattning ske. har i en skrivelse till Dalabanans intressenter meddelat dessa att det saknas rättsligt stöd för att ta ut brukaravgifter. bedömer vidare att förutsättningarna för att EU-bidrag till projektet ska beviljas är små men att EU-bidrag kan sökas under kommande period förutsatt att en sådan lösning finns med i ett eventuellt nytt omförhandlat avtal. Således är åtgärderna på Dalabanan inte fullt finansierade. har lämnat ett förslag till nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet 2014–2025. Förslaget innehåller signalåtgärder samt åtgärder för ökad kapacitet och minskad störningsrisk på Dalabanan. förslag till nationell transportplan 2014–2025 har remitterats fram till och bereds nu inom . Jag har bett att gå igenom ingångna avtal kring deras status och aktualitet. I denna översyn ingår också Dalabanan. Genomgången kommer att beaktas i hanteringen av den nationella plan som regeringen avser att ta ställning till . Det är således för tidigt för mig att redan nu uttala mig om åtgärder på Dalabanan. 9 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. skrev avtal med elva kommuner i , en kommun i , en kommun i , i , i samt Region . Avtalet handlade om finansiering av investeringar på hela banan –. Avtalet har visat sig vara olagligt, enligt , trots att gamla medverkade i avtalsskrivningen och granskade det hela juridiskt och trots att det också var förankrat på departementet. presenterar ett förslag om en investeringsnivå på . Det tycker vi självfallet är otillfredsställande. Av de samt de medel som redan har förts in i det här projektet återstår för att nå avtalad nivå. Vi tycker att regeringen skulle kunna lösa detta, så att man kommer upp till den avtalade nivån och satsningarna kan genomföras. Under punkt 12 i avtalet står det att för det fall att något eller några av villkoren inte är uppfyllda ska en omförhandling av projektets finansiering och omfattning ske. I ministerns svar står det att bedömer att förutsättningarna för att EU-bidrag till projektet ska beviljas är små men att EU-bidrag kan sökas under kommande period förutsatt att en sådan lösning finns med i ett eventuellt nytt omförhandlat avtal. har alltså hävdat att avtalet är olagligt. Man har inte begärt omförhandling. Trots detta hänvisar man till att det ska se någon sorts omförhandling, men det är inget som har meddelats de avtalsslutande parterna på vår sida. Avtalet är heller inte uppsagt av staten. Hävdar man att detta är olagligt kan jag lika gärna hävda att avtalet gäller eftersom det inte är uppsagt. Oavsett hur det är med juridiken står nog staten och regeringen i skuld till . Gör staten denna typ av uppgörelser är staten också skyldig att se till att det är ordning på juridiken i sammanhanget. Att med sin generaldirektör och sina chefsjurister och det statliga organet i har varit med och skrivit under detta förpliktar. Det gör att jag förväntar mig att detta avtal kommer att lösas ut även i praktiken när den översyn som ministern säger ska göras är genomförd. Jag förväntar mig att man fullföljer innehållet i avtalet och att det är ett första steg mot det som presenteras i svaret. Här står: I denna översyn ingår också Dalabanan. Genomgången kommer att beaktas i hanteringen av den nationella plan som regeringen avser att ta ställning till . Jag hoppas att det här är första steget mot att lösa ut detta och att vi kan få en investeringsvolym i slutändan på . 10 Statsrådet (M): Jag förstår ingångar i interpellationen. När flera parter funderar över vad de kan göra för att hitta en lösning på ett identifierat problem går de också in med att de skriver under något som är tänkt att fullföljas. Jag har full respekt för det. När den nationella planen skulle fastställas av regeringen hade det föregåtts av diskussioner med många olika intressenter över hela landet. Så är det alltid när det gäller infrastruktur. Man vill alltid ha med lite mer än det som finns på förslag. När jag tittar tillbaka ser jag att det slöts ett antal olika avtal. Det var många på vägsidan men inte alls lika många när det gällde järnvägen. Vi kan alltid fundera på vad som orsakade vad. De utredningar som har gjorts vad gäller medfinansiering, där vi särskilt tittat igenom alla olika avtal, har visat att det är viktigt att veta när och hur medfinansiering ska ske och vilka roller som man ska ha. Därför tog vi särskilt med det i infrastrukturpropositionen 2012. Det finns avtal som jag känner att vi kanske inte skulle ha skrivit eftersom diskussionerna visar att man har haft olika ingångar eller inte ens delat samma uppfattning, och när avtalet väl ska börja tillämpas gäller det att lägga energi på rätt saker. Vad jag förstår av den information jag fått har det på Dalabanan vidtagits åtgärder för vidmakthållande och utveckling av Dalabanan som kommer att hamna på en summa av ungefär 560–. Det är inklusive det som ska göras .