prot · H10962 · 2014-01-29 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Protokollet för justerades. 2 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2013/14:231 Till Interpellation 2013/14:231 Svensk mat i kommunerna av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (C) Enligt uppdrag 3 § Anmälan om faktapromemoria Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM45 Färdplan för inre marknaden för paketleveranser KOM(2013) 886 till trafikutskottet 4 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Propositioner 2013/14:67 till socialutskottet /14:72 till trafikutskottet /14:77 till justitieutskottet Redogörelser /14:RS4 och RS5 till utrikesutskottet Motioner 2013/14:N5 och N6 till näringsutskottet 5 § Motpart i mål om ny legitimation enligt patientsäkerhetslagen betänkande 2013/14:SoU9 Motpart i mål om ny legitimation enligt patientsäkerhetslagen (prop. 2013/14:40) föredrogs. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) 6 § Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater utlåtande /14:SkU23 Subsidiaritetsprövning av kommissionens förslag om ändring av direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater (KOM(2013) 814 slutlig) föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 1 (FP): Subsidiaritetsprövningar brukar inte väcka starka känslor. Det beror kanske på att redan ordet subsidiaritetsprövning på svenska är svårt. Icke heller detta förslag kommer väl att väcka väldiga känslor. Likväl är subsidiaritetsprövningarna ofta väldigt viktiga. Vi hade så sent som en omfattande debatt där gick igenom alla de yttranden som har kommit från riksdag. Vi kan konstatera att sedan Lissabonfördraget trädde i kraft – om jag minns rätt, och det gör jag säkert – har varit väldigt flitigt med att använda sig av den möjlighet som de nationella parlamenten har att lämna motiverade yttranden när man anser att förslag som kommer från kommissionen inte stämmer med Lissabonfördraget. Det är en möjlighet som parlamentet och därigenom svenska folket har anledning att utnyttja väldigt väl. Det är en förstärkning av de nationella parlamentens möjlighet att påverka lagstiftningsprocesser inom EU. I det här fallet, herr talman, gäller det frågan om vi ska ha ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater. Det kan sägas vara en fråga av mycket teknisk karaktär. Vårt utskott, skatteutskottet, har sett positivt på att ett klargörande införs som innebär att skattefrihet för utdelning från dotterbolag till moderbolag ska gälla endast i den mån utdelningen inte är avdragsgill hos dotterbolaget. Det låter invecklat men är en väldigt viktig markering. Detta ser vi positivt på. Vi har efter noggrann prövning kommit till en slutsats i skatteutskottet. Vi hade i samband med denna tre andra subsidiaritetsprövningar som vi lät passera. Vi fann att det inte fanns anledning att invända mot dem. Men i det här fallet tycker skatteutskottet – och vi hoppas att vi får med oss på den punkten – att kommissionens förslag går längre än vad som är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Grundprincipen, som finns att läsa på första sidan i utlåtandet, om skattesuveränitet för medlemsstaterna måste värnas när det gäller de direkta skatterna. Det kan ifrågasättas om gemensamma skatteflyktsbestämmelser skulle vara tydligare än nationella. Det är en mycket viktig formulering. I det svenska fallet har vi kommit fram till att det inte skulle innebära någon förbättring när det gäller klarhet eller effektivitet för att komma till rätta med skatteflykt. Förslaget bedöms därför att gå längre än vad som är nödvändigt för att nå målet för den planerade åtgärden. Det är därför som skatteutskottet har invändningar mot förslaget från kommissionen. Vi anser att riksdag ska lämna ett motiverat yttrande till kommissionen för att tydliggöra att vi inte tycker att detta är förenligt med Lissabonfördraget. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 7 § Strålskydd, kärnteknisk säkerhet och explosivämnen m.m. betänkande 2013/14:FöU6 Strålskydd, kärnteknisk säkerhet och explosivämnen m.m. föredrogs. 2 (S): Betänkandet som vi ska debattera nu gäller strålskydd, kärnteknisk säkerhet och explosivämnen med mera. Den första delen som jag vill ta upp i mitt anförande gäller säkerheten vid kärnkraftverk där vi har en reservation, nr 2, som jag härmed yrkar bifall till. Kärnkraftsolyckorna i Tjernobyl, och i har satt sina spår långt utanför de direkt drabbade områdena. Det finns en stor oro för att en lika allvarlig olycka som dessa skulle kunna inträffa i eller i vår omedelbara närhet. Våra svenska kärnkraftverk ligger i befolkningstäta områden. Det innebär att en olycka skulle få katastrofala följder. Säkerheten och arbetet med säkerhetsfrågor måste alltid ha högsta prioritet vid ett kärnkraftverk. Svensk kärnkraftsindustri har haft ett högt förtroende i säkerhetsfrågor, men det har visat sig att säkerheten även vid svenska kärnkraftverk är bristfällig. Säkerheten vid kärnkraftverket i Forsmark har till exempel kritiserats efter att en stor grupp miljöaktivister kunde ta sig in på området. stod Forsmark i princip utan skydd sedan personalen vid polisens speciella insatsstyrka i , som har i uppdrag att i en krissituation säkerställa att kärnkraftverket kan stängas säkert, hade sagt upp sig. Kärnkraftverket stod under särskild tillsyn av , , med anledning av att myndigheten upptäckt allvarliga brister i säkerhetsarbetet vid kärnkraftverket. Med detta vill jag också ha sagt att jag tycker att myndigheten gör ett mycket bra arbete när man gör på detta sätt. gjorde Greenpeaceaktivister ett förnyat intrång vid samtliga kärnanläggningar. släppte en skärmflygare ned ballonger över , och inträffade en brand i kärnkraftverket. Dessa händelser utgör bara exempel på olika tillbud, och vi socialdemokrater menar att det är uppenbart att det saknas tillräckligt riskmedvetande hos de högst ansvariga för verksamheten. Det är av yttersta vikt att regeringen anslår tillräckliga medel till polisen och andra myndigheter som är ansvariga för säkerheten vid kärnkraftverk så att en hög säkerhetsnivå kan hållas. Det är lika angeläget att regeringen genom ägardirektiv till skärper kraven på ett förbättrat säkerhetsarbete, inte minst vad gäller den fysiska säkerheten runt anläggningarna. Det ska sägas att det har blivit bättre på vissa håll. Regeringen bör återkomma med en årlig samlad rapport där kärnkraftsproducenterna och berörda myndigheter beskriver hur förbättringsarbetet med säkerheten vid de svenska kärnkraftsanläggningarna fortlöper. Genom övningar och annan förberedande verksamhet kan det förebyggande beredskapsarbetet på kärnkraftsområdet utvärderas och ständigt förbättras. Har vi en ständig bevakning och utveckling genom just återkommande övningar kan problemområden upptäckas och åtgärdas innan det händer en olycka. Efter en övning av en brand i kärnkraftverket i kunde man konstatera att inte skulle klara en så stor olycka. Den andra delen av mitt anförande berör elsäkerhet. Här har från Socialdemokraterna på ett förtjänstfullt sätt lyft upp frågan genom motion 2013/14:Fö229. Ansvaret för elsäkerheten i regleras i elinstallatörsförordningen. Syftet med förordningen är att förebygga risk för personskador och skador på egendom till följd av bristfällig eller felaktig installation av elektriska starkströmsanläggningar. I har elsäkerheten organiserats utifrån ett system där utbildade yrkesmän utför arbete som översiktligt planeras av en ansvarig behörig installatör. Ansvarsfördelningen är sådan att elinstallatören planerar arbetet, väljer ut lämpliga yrkesmän och övervakar det löpande arbetet. Elinstallatören är den ende som har en certifierad utbildning. Yrkesmannens kompetens certifieras i regel av ett partsgemensamt organ efter godkänd gymnasie- och lärlingsutbildning. Den huvudprincip som uttrycks i elinstallatörsförordningen om att elinstallatören och yrkesmannen ska vara anställda i samma företag måste anses vara ett grundläggande krav för att den ansvariga elinstallatören ska kunna utföra sitt uppdrag på ett elsäkerhetsmässigt bra och säkert sätt. Det handlar om att elinstallatören ska ha möjlighet att planera, leda och kontrollera det arbete som yrkesmannen utför. Det är väsentliga delar i jobbet. Denna reglering har lett till att många olyckor har kunnat undvikas i samband med genomförda elinstallationer. beslutade regeringen att tillsätta en utredning med uppdrag att lämna förslag till ett nytt regelverk för kompetenskontroll av personer som ska utföra elinstallationer. Uppdraget ska redovisas , alltså . har genom beslutade ändringar i myndighetens föreskrifter till elinstallatörsförordningen i praktiken upphävt förordningens anställningskrav. Det innebär att en av de mest grundläggande reglerna i det svenska elsäkerhetssystemet upphävs som regeringen ska utreda den framtida regleringen och ansvaret på området. Jag menar att detta är djupt olyckligt, otillfredsställande och en felaktig ordning, och vi socialdemokrater anser att regeringen bör återställa anställningskravet i elinstallatörsförordningen genom en revidering av förordningen som begränsar föreskriftsrätt och möjligheten att tillämpa undantag från anställningskravet. Därmed skulle den tillsatta utredningen ges möjlighet att förutsättningslöst granska och analysera hur ett säkrare elsäkerhetssystem ska kunna byggas upp. Trots risken att verka paragrafinriktad vill jag redogöra för vilken ordalydelse S, V och MP anser att elinstallatörsförordningen borde få: får i det särskilda fallet eller genom föreskrifter medge undantag från tillämpningen av förordningens 2 och 3 §§. Paragraf 6: Elinstallationsarbete får utföras endast av elinstallatör eller av yrkesman under överinseende av elinstallatör hos vilken yrkesmannen är anställd eller som är anställd i samma företag som yrkesmannen. Vad gäller undantag borde lydelsen bli: Undantag från kravet att yrkesmannen och elinstallatören ska vara anställda i samma företag kan ske i följande fall: 1.Då elinstallatör eller yrkesman är anställd i det företag hos vilket elinstallationsarbete tillfälligt ska utföras och arbetets omfattning är klarlagd innan det påbörjas. 2.Då elinstallationsföretag tillfälligt eller för visst projekt anlitar yrkesman från annat elinstallationsföretag. 3.Då nätägare tillfälligt eller för jourtjänst anlitar yrkesman från annan nätägare. 4.Då skolelev i utbildningssyfte ska utföra arbete. I annat fall än som avses under punkt 1–4 ska undantag medges efter prövning av i varje särskilt fall. Dessa förslag finns också med i vår reservation. Med anledning av vårt ställningstagande yrkar jag härmed även bifall till den gemensamma reservationen från S, V och MP, reservation nr 4. 3 (MP): som 2010 antog propositionen om att tillåta nya reaktorer i antog man även propositionen Kärnkraften – ökat skadeståndsansvar. Beslutet innebär bland annat att atomansvarighetslagen ersätts av en ny lag som reglerar ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor, att det införs ett så kallat obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar och att innehavare av kärnreaktorer ska finansiera ansvaret eller ca . I den nya lagen om ansvar vid olycka skiljer regeringen mellan ett principiellt obegränsat ansvar och säkerställande av finansiering för detta ansvar. Ett obegränsat ansvar innebär i princip att reaktorägarens ansvar är oändligt, men i praktiken är det ekonomiska ansvaret begränsat till eller de överstigande tillgångar som den ansvarige har och som en domstol kan få tillgång till. Konstruktionen är sådan att den som driver en eller flera reaktorer måste ställa säkerheter upp till ett så kallat ansvarsbelopp. Som jag sade är det satt till motsvarande ca . Säkerheten kan vara en försäkring eller andra tillgångar. Utöver detta belopp eller de tillgångar som fanns vid olyckan ställer lagen inga krav på säkerhet. Den främsta tillgången är vanligen de värden som finns i det företag som driver eller äger anläggningen. Värdet är dock begränsat, i synnerhet eftersom anläggningen kan skadas allvarligt och i princip bli värdelös vid en omfattande kärnkraftsolycka. Även aktier i bolaget riskerar att bli utan värde. anser att det ansvarsbelopp som lagen föreskriver är alldeles för lågt. Det motsvarar bara en bråkdel av de kostnader som riskerar att uppstå vid en omfattande kärnkraftsolycka. De möjliga kostnaderna vid en omfattande olycka är i princip oändliga. Enligt uppgick kostnaderna efter olyckan i Tjernobyl till i bara , och . Det var och i den tidens pengavärde. I vet vi ännu inte var kostnaderna landar, men seriösa bedömare talar om belopp långt över de som olyckan i Tjernobyl anses ha kostat. I miljöskadliga subventioner presenteras kärnkraftens begränsade skadeståndsansvar som en subvention. I rapporten fastslås att det är svårt att uppskatta storleken på subventionen men att kärnkraften skulle bli dyrare om skadeståndsansvaret utökades. Regeringens skrivelse utgår från vilken nivå av finansiell säkerhet som är rimlig att ställa utifrån kärnkraftsägarnas perspektiv snarare än den faktiska kostnaden för en olycka. Inte heller nämner regeringen någonstans i skrivelsen vad en kärnkraftsolycka faktiskt kan komma att kosta. Att bedöms kosta sätter regeringens krav om i ett helt annat ljus. Ingenstans redogör regeringen för vem som ska betala kostnaden utöver de om en olycka sker. Det är inte att garantera att kärnkraften står på egna ben. anser att inriktningen i politiken måste vara att kärnkraften vid en olycka ska tvingas att betala sina egna kostnader. I detta ingår garantier för de skadebelopp som kan orsakas av en olycka. Att inte kräva sådana garantier medför sänkta kostnader för reaktorägaren, både vid normal drift och vid en olycka, och är därför enligt alla gängse definitioner att betrakta som en subvention, som jag nämnde . För att uppfylla det villkor som det berörda utskottet har ställt sig bakom, nämligen att kärnkraften inte ska få några subventioner, behöver kravet på finansiell säkerhet höjas till att motsvara den nivå som en radiologisk olycka erfarenhetsmässigt har visat sig kunna orsaka, det vill säga åtminstone . Regeringen anger i sin skrivelse att avgiftssystemet för restprodukter lever upp till att inte subventionera kärnkraften. Den bedömningen delar inte den ansvariga myndigheten, , som har begärt att kärnavfallsavgiften ska höjas för att industrin själv ska betala för kostnaderna. föreslog SSM en höjning av den avgift kärnkraftsindustrin betalar till Kärnavfallsfonden från ca producerad kärnkraftsel till ca . beslutade regeringen att endast höja avgiften till , vilket är betydligt lägre. meddelade Kärnavfallsfonden att det ändå saknas för att de avsatta pengarna ska räcka till slutförvaret av det svenska kärnavfallet. Enligt en uträkning som låtit göra skulle avgiften behöva femfaldigas till runt för att täcka underskottet i Kärnavfallsfonden. anser att avgiften för hanteringen av kärnkraftens restprodukter bör möta den nivå som den ansvariga myndigheten bedömer behövs för att täcka de egna kostnaderna. Att kärnkraften inte betalar för hantering av sina egna restprodukter är ett tydligt fall av subvention. Kärnavfallsavgiften bör spegla den verkliga kostnaden för kärnkraftens restprodukter. Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1, 3 och 4. 4 (SD): Jag yrkar bifall till reservation 5. Problemen med fyrverkerier är väl kända. De kan vara allmänt störande och oskickligt hanterade. Djur skräms och lider av knallar och ljussken. Det finns också miljöproblem även om dessa har minskat allteftersom fyrverkerierna har miljöanpassats. är fyrverkerier festliga och många tycker att de hör till. Enligt vår mening bör det finnas en balanspunkt. Genom att begränsa tidsfönstret för när fyrverkerier är tillåtna får vi en sådan balanspunkt. Om djur måste lugnas för att tåla fyrverkerierna blir det åtminstone vid färre tillfällen. Vi föreslår därför att fyrverkerier endast ska vara tillåtna vid vissa svenska högtider såsom nyårsafton och samt vid särskilda tillfällen som exempelvis invigningar av stora idrottsarrangemang eller officiella nationaldagsfiranden. finns det möjligheter för kommunerna att via ordningslagen begränsa nyttjandet av fyrverkerier, men som vi ser det är frågan av nationell karaktär. Lagstiftningen bör skapa lika villkor i hela landet i denna fråga, inte minst eftersom det har uppstått en ny företeelse med ungdomsgäng som riktar fyrverkeripjäser mot andra människor. Färre dagar då fyrverkerier är tillåtna skulle hjälpa polisen att stävja detta otyg. 5 (V): Betänkandet är en mix av olika saker från allmänna motionstiden. Jag tänker ta upp några saker som kan vara svårhanterliga men också viktiga att beröra. Det första är elektromagnetiska fält och elöverkänslighet. Jag skulle inte påstå att det är ett omstritt område, men det finns olika synpunkter på hur människor påverkas av elektromagnetiska fält. Det är något vi forskar och försöker få fram mer fakta om. Än så länge finns inga bevis för att det finns något som heter elöverkänslighet. Jag vill dock påstå att man behöver ta hänsyn till det som utskottet konstaterar, nämligen att det finns människor som har besvär av elektromagnetiska fält. Det gör att vi kanske inte helt tvärsäkert ska säga att det kommer att vara bevisat att det inte finns. Jag tycker att utskottets ställningstagande är bra: Man ska ta hänsyn till dessa människor och hålla öppet för att det kan finnas framtida forskning som kommer fram till andra saker. Men finns inga bevis för att det existerar på det sätt man vill påskina. Det tycker jag gör saken svår att hantera. har skrivit ett särskilt yttrande om detta för att försöka problematisera bilden av hur det ser ut. Nästa sak handlar om kärnkraften. Den är både omstridd och svårhanterlig både när det gäller säkerhetsfrågan och avfallshanteringen. Vi har i reservation 2, som jag yrkar bifall till, problematiserat detta tillsammans med Socialdemokraterna. var inne på en del saker kring detta. Jag tror att vi till att börja med behöver ta ett helhetsgrepp när det gäller säkerheten så att det inte händer olyckor. Vi har haft incidenter som har beskrivits, och vi har haft aktivister som har försökt ta över kärnkraftverk. Säkerheten behöver definitivt ses över mer och prioriteras. Det handlar om att sätta press på dem som producerar kärnkraft att ta detta på allvar. Vi vet att det finns en intressemotsättning mellan att lägga pengar på säkerhet och att ta ut vinst. Samma sak gäller avfallet. Vi behöver se till att vi får en ordentlig buffert så att vi vet att pengarna finns när eller om det händer någonting. Vi har sett förskräckliga exempel ute i världen – i och på andra ställen – på vad som händer om vi drabbas av en kärnkraftsolycka och hur mycket pengar det kostar. Det finns olika uppgifter om hur mycket pengar som finns att tillgå i olika fonder, och jag tycker att den frågan är svår att hantera. Säkerheten vid kärnkraftverken är dock enkel att hantera, för den kan verkligen kritiseras. Elsäkerheten har berört, herr talman, så jag går inte in på den. Jag yrkar dock bifall till reservation 4. Det sista jag ska gå in på handlar om fyrverkerier. Fyrverkerier är ofta kopplat till fester och arrangemang, framför allt nyår, och är något vi kan glädjas åt. De är både vackra, trevliga och häftiga att titta och lyssna på. Men det finns en baksida. Vi vet att det finns lagar och regelverk som ska se till att överträdelser inte begås när det gäller hur fyrverkerier och smällare hanteras. Men tyvärr – som vi nog alla själva kan konstatera, framför allt – händer det saker, och man kan inte alltid kontrollera det som händer kring fyrverkerier. Jag tror att vi behöver ha en översyn av lagen men framför allt se till att kommunernas ansvar för att kontrollera gås igenom och skärps. Vi behöver ha en översyn av den delen också. Alla vi som har någon husdjursägare i vår bekantskapskrets eller själva har ett husdjur kan se problemen på den sidan och även i andra sammanhang när det gäller olyckor. Vi behöver få en skärpning och framför allt en bättre kontroll av just fyrverkerier för att vi ska kunna njuta av fyrverkerier på ett bra sätt utan att vara rädda för att baksidorna tar över. Det tycker jag är viktigt. Därför vill jag yrka bifall till reservation 6, som handlar om fyrverkerier. 6 ABDIRIZAK WABERI (M): Dagens debatt handlar om försvarsutskottets betänkande 6. Det behandlar diverse motionsyrkanden från allmänna motionstiden såväl 2012 som 2013. Yrkandena rör disparata områden. Jag kommer att behandla dem i samma ordning som de återfinns i betänkandet. Ett antal människor upplever att de störs av elström och magnetism. I det moderna samhälle vi lever i är tillgång på energi närmast en förutsättning för att livet ska fungera. Det är till och med svårt att tänka sig livet utan tillgång till el. Belysning, matlagning, förvaring, vattenförsörjning och i vissa fall värme är exempel på användningsområden där vi oreflekterat tar hjälp av el. Stora ansträngningar har skett för att undersöka om elanvändningen har inverkan på vår organism och i så fall vilken inverkan den har. I två vetenskapliga rapporter som utskottet tidigare uppmärksammat har det konstaterats att det inte finns några belägg för hälsorisker vid exponering för elektromagnetiska fält. har och publicerat nya forskningssammanställningar som bekräftar detta. Även annan forskning om elöverkänslighet tyder på att det inte går att hitta hälsoeffekter av exponering av elektromagnetiska fält. Det är tryggt att konstatera att referensvärdena för vad som tillåts är satta med stor säkerhetsmarginal. Mätningar gjordes 2012 av magnetfält från olika elektriska källor. Glädjande nog är magnetfälten på ungefär samma nivå som , betryggande långt under den nivå där hälsorisker börjar skönjas. Vad gäller motionerna om elektromagnetiska fält vill jag sammanfattningsvis säga att det råder stor internationell samstämmighet om hur starka magnetfält som krävs för att ge upphov till direkta hälsoeffekter. Dessa värden ligger långt över de gränsvärden som har satts och långt över vad som faktiskt förekommer normalt. Några hälsorisker av radiovågor från mobiltelefoner och datornätverk har inte konstaterats, vare sig för vuxna eller för barn. forskning tyder också på att riskerna är ännu lägre än vad som tidigare antagits. Resultaten från samtliga undersökningar visar att det inte går att påvisa några hälsoeffekter av strålning som understiger de gränsvärden som har fastställt. Det har även väckts en motion om radon i inomhusluften i bostäder. är ett av få länder som har problem med radon. Dels läcker gasen upp genom sprickor i berggrunden, dels finns den i visst byggnadsmaterial. Man bedömer att radon är medskyldigt till 500 lungcancerfall . Dock beror av dessa även på rökning. har satt som mål att gränsvärdet luft ska vara uppnått . WHO har rekommenderat ett gränsvärde på . Med anledning av detta tillsattes en arbetsgrupp under ledning av för att utreda konsekvenserna av att införa rekommendationerna i . Rapportens slutsats var att inte skulle sänka gränsvärdet ytterligare. Det bedömdes som orealistiskt att uppnå målet. Kostnaderna för att ytterligare sanera bostadsluften bedömdes som mycket höga. Det har också inkommit en motion om förbud mot starka laserpekare. Ett sådant förbud är i kraft . Jag förutsätter att motionären är tillfreds med detta. Ett par motionärer önskar att det införs en åldersgräns på solarier så att omyndiga ska vara tvungna att ha målsmans tillstånd att använda sådana.