prot · H10985 · 2014-03-18 00:00:00 — Ett tredje exempel är småskaliga slakterier. Vi kan se en ökning från 113 till 161 anläggningar. Vi kan också konstatera att fler företag deltar i offentliga upphandlingar, som är viktiga för alla aktörer i branschen. Vi kan konstatera att vår export ökar. Men det är med livsmedelsindustrin som det är med till exempel bilindustrin. ingår det ingredienser, råvaror eller produkter som kommer någon annanstans ifrån. Det gör det i en Volvobil också. Men på det stora hela är det bra att exporten ökar, för det leder till sysselsättning i vårt land, mest i Småortssverige och på svensk landsbygd. Detta har bland annat skett på grund av att vi har vidtagit ett antal åtgärder. Vi har tagit bort handelsgödselskatten, sänkt arbetsgivaravgiften, sänkt egenavgifterna i två omgångar, sänkt bolagsskatten, sänkt expansionsmedelsskatten, tagit bort traktorregistreringsavgiften, tagit bort kontrollavgifterna för djur och så vidare. Vi måste fortsätta på denna bana, fortsätta att öka sysselsättningen och produktionen i den här nischen. Vi måste göra det både i bassegmentet, det vill säga det storskaliga och konventionella, och i premiumsortimentet. I bassortimentet måste vi göra det därför att det inte är alla familjer som har så lätt att få pengarna att räcka till hela månaden. Det är viktigt att också de får hög kvalitet på den mat de köper för den peng de har, mat som är producerad i , gärna nära konsumenten. Och det får man om man köper svensk mat; det används inte så mycket antibiotika, vi är salmonellafria och så vidare. Detta vill jag uppnå, fru talman. 27 (S): Det är nog ingen som betvivlar landsbygdsministerns engagemang i de här frågorna. Den debatt vi har är viktig. Det är bra med engagemang. Men har det gått med borgerligt styre, och statistiken talar ett tydligt språk. Vi får färre och färre som är sysselsatta inom den här sektorn, och det är ett jättestort problem. När argumenten tryter – oavsett om man heter eller – hotar man med att det blir en stor skattechock om de rödgröna kommer till makten. Vi socialdemokrater har regerat det här landet med ett antal avbrott. har vi alltid bedrivit en pragmatisk politik och sett till att klarat den inhemska produktionen och kunnat exportera mycket. Jag är helt övertygad om att en socialdemokratiskt ledd regering även kommer att kunna göra kloka avvägningar och klara de stora utmaningar som vi står inför. Men vågar vi verkligen chansa på att ha en moderat finansminister som styr till? var tydlig med vad tycker. Han sade att vi är självförsörjande inom EU. Det räcker uppenbarligen. Är det så att Alliansens politik bygger på att det räcker med att vi har en försörjning inom EU, då kan vi ju lägga ned. Det är uppenbarligen det som är fallet. 28 (S): Landsbygdsministern är nog glad att vi har haft den här interpellationsdebatten, för jag tror att det är fler som läser än regeringens budgetproposition. Det är nu kanske fler som känner till vad som står i den och inte tror på det som finansministern har sagt i intervjun och som inte är sant. Det som oroar oss i är, som jag inledde med att säga, att statsministern 2013 säger att industrijobben i stort sett är borta och kommer att försvinna och att finansministern säger att jordbruksindustrin är en bransch som kommer att försvinna. Det är den vi lever på i . Då kanske landsbygdsministern kan förstå att vi ute på landsbygden känner oss väldigt oroade över detta. Vems ord är det som styr? Ministern har tagit upp förslag om att man ska sätta sig i utredningar och ha samtal där man samlar branschen och företrädare från politiken och annat. Det är bara att gratulera. Det är bara att det kommer lite väl sent. Tänk om det här hade funnits på plats och man hade lagt fram tydliga och konkreta förslag på hur vi ska få näringen att överleva och bli ännu bättre! I stället tar man bort hjälpmedel som , som har varit till stor hjälp för kommunerna i deras ganska svåra hantering av lagen om offentlig upphandling. Det kommer olika signaler. Men naturligtvis kommer vi att jobba allt vi bara kan för att näringen ska överleva, avancera och bli än bättre. 29 BO (S): Ett av problemen i den här debatten har varit att inte är här och diskuterar. Jag har inga skäl att misstro . Men som vi har varit inne på är det en mycket tung aktör i regeringen som varit ute och luftat sina tankar om jordbruket. Det är lite synd, men sådant är läget. Jag skulle vilja göra en kommentar med anknytning till jordbruket . sade att omvandlingen inte var gnisselfri. Nej, den var sannerligen inte gnisselfri. Jag kan ta det privata perspektivet igen. Vi hade två mjölkkor, men vi kunde inte fortsätta ha dem, för vi kunde inte investera i en kylanläggning. Men är det viktigt att inse att omvandlingen av jordbruket var nödvändig, även om den inte var gnisselfri. Säkert gick inte allting rätt, och den kunde kanske ha gjorts bättre, men omvandlingen av jordbruket var absolut nödvändig för att vi skulle kunna bygga välfärdssamhället. Det jag skulle vilja erinra om avslutningsvis, när nu pekar på att det inte var gnisselfritt, vilket det absolut inte var, är att det under långa perioder fanns ett samarbete mellan Socialdemokraterna och , eller , som det hette . Lite nostalgiska kan vi få bli. Det var inte gnisselfritt, men samverkade vi om rätt mycket när det gällde jordbruket och dess omvandling. Det var när det riktiga fanns, höll jag på att säga. Det var före Stureplanscenterns tid. sitter ni dess värre i högerburen. Jag beklagar det. 30 (S): Jag tänker på monolog om hur sannolikt det var att olyckan i skulle inträffa. Och efter att ha hört landsbygdsministern läsa den fina texten på s. 7 i budgetpropositionen undrar jag hur sannolikt det skulle vara att finansministern skulle uttala sig på det här sättet efter att ha läst den texten. Det kan man alltid fundera över. Jag förstår mycket väl att vi behöver import av råvaror. Vi lever i ett land med ett sådant klimat. Vi har inte plats för kaffebönor. Jag vet att bland annat livsmedelsföretagen twittrar och kollar på det här. Det är många växter, grönsaker och frukter som vi inte har möjlighet att odla i men som är viktiga ingredienser i livsmedelsindustrins förädling. Det är vi helt överens om. Om detta råder ingen tvekan. Så kommer det att se ut framgent. Vi bor där vi bor och kan inte göra så mycket åt det, om vi inte vill flytta. Det är något annat som bekymrar mig. Jag är jätteglad över att det finns en ambition hos landsbygdsministern att vi ska ha en framtida jordbruksproduktion i . Men vi kan inte sätta upp en målbild som är helt orealistisk. Vi kan inte gå ut och tala om att vi ska ha en livsmedelsexport på som statistiken visar att vi går alldeles för långsamt fram. Det måste kämpas något ofantligt mycket de närmaste fem, sex åren för att vi ska uppnå de nivåerna. Med detta sagt välkomnar jag en diskussion om det. Men skapa då en målbild som är realistisk. Det går inte att bart springa fram och hoppas att det ska hända av sig självt, utan man måste agera. Det är bättre att landa i myllan i lagom tempo och i lagom takt än att falla helt platt ned på marken. 31 (C): Först vill jag säga att jag sade innan att jag var med men dock inte med . handlade det definitivt inte om något samarbete mellan Socialdemokraterna och i de här frågorna. Det jag framför allt syftar på är just känslan av övergivenhet och ointresse för jordbruket som sådant som präglade den epoken. Det blir på något sätt litet patetiskt att lyssna till diskussionen om att det handlar om att öka sysselsättningen i jordbruket. Precis som många säger mellan raderna vet vi om att det fortgår en strukturrationalisering som ingår i det moderniserade samhället och dess utveckling. Jag tror att åtminstone de allra flesta av oss bejakar det och ser det som en del av det framtida jordbruket och samhället i övrigt. Efter att ha lyssnat på diskussion här tycker jag att det vore lite intressant att mer se till budgetpropositionens skrivningar och andra dokument vi har och inte att försöka tolka vad olika personer har sagt i olika lägen år tillbaka. Jag tror att vi kommer längre med att tala seriös politik. Avslutningsvis vill jag säga något om Matlandet. Jag kan inte låta bli att ta tillfället i akt att säga att jag själv var en av dem som undrade vad landsbygdsministern höll på med när han presenterade det. Jag är väldigt imponerad och inser nu hur framsynt det var att börja med att diskutera att skapa en marknad och marknadsförutsättningar. Det har visat många positiva fakta och resultat. I det sammanhanget säger man ofta att det inte är till för bonden. Det är precis vad det är. Det är nödvändigt att det finns en marknad för de produkter som produceras. 32 (M): Jag vill inledningsvis i mitt avslutningsanförande hänvisa till landsbygdsministerns utmärkta beskrivning av vad regeringen har för position i dessa frågor. När jag lyssnar på mina politiska motståndare får jag en känsla av att exempelvis föraktar den svenska livsmedelsexporten när han gör sin jämförelse. Det är lite synd att förringa den svenska livsmedelsexporten. Jag har varit med ett tag. LRF menade inför att vi blev medlemmar i att om vi kunde attrahera av EU:s befolkning med svensk mat vore den svenska produktionen av livsmedel tryggad. Då skulle vi ha en riktigt bra marknad. Vi kanske ska fundera på om LRF hade rätt men att vi inte har nått målet. Den evigt återkommande frågan är att det har försvunnit 15 000 jobb. Men man glömmer att nämna att det har tillkommit 9 000 nya jobb. Det är också intressant att notera. Avslutningsvis vill jag säga att nämner att man har styrt landet . Ja, och då lyckades man också driva upp det till världens högsta skatter. lurar den svenska bonderyggsäcken som Socialdemokraterna byggde upp bakom hörnet igen. Det handlar om gödselskatt, ungdomsskatt, lastbilsskatt och politisk produktionsstyrning. Om från fick bestämma skulle det bli ekologisk produktion. Det, mina vänner, kommer att öka importen än mer. 33 Landsbygdsminister (C): Låt mig inleda med att tacka för debatten. Intensiteten i debatten bevisar för mig angelägenhetsgraden i den frågeställning som vi diskuterar. Jag är glad över att vi har den höga angelägenhetsgrad vi har i den här frågeställningen. Det hjälper oss alla om vi fortsätter att ha den här typen av debatter. Det kommer att främja produktionen av svensk mat. Allra sist har jag tre avslutande reflexioner. En av nycklarna för att öka produktionen av mat, svensk jordbruks konkurrenskraft men också för att främja den allmänna landsbygdsutvecklingen är ett innehållsrikt, bra och robust landsbygdsprogram. Arbetet med att ta fram ett sådant för kommande period pågår som bäst just . Min ambition är att kunna presentera ett sådant program, apropå att jag vill ha i gång aktiviteter av allehanda slag i alla delar av vårt land så fort det bara går. Reflexion nummer två, apropå export, är att de satsningar som är gjorda har resulterat i att vi har ett hundratal produkter vilkas marknad har öppnats i tredjeländer, det vill säga i länder utanför Europeiska unionen, under en ganska . Det är marknader som jag tror kan utvecklas väldigt väl. Exempel på sådana marknader som har öppnats är marknaden för äggprodukter till . Det var inte att tänka . Men är den marknaden öppnad. Slutligen gäller det frågan om vi behöver svensk mat. Försvarsberedningen har sagt att vi måste titta på den frågan framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2013/14:336 om dödsdatum 34 Statsrådet (M): Shadiye Heydari har frågat mig om jag är nöjd med dagens regelverk. En av de viktigaste frågorna för regeringen när den tillträdde var att minska det omfattande utanförskapet från arbetsmarknaden som till stor del bestod av sjukfrånvaro. Regeringen har genomfört en rad åtgärder som syftar till återgång i arbete. Åtgärderna har stor bredd och omfattar såväl en aktivare sjukskrivningsprocess som nya samverkans- och stödåtgärder för att underlätta för sjukskrivna att komma tillbaka i arbete. Shadiye Heydari ifrågasätter om dessa åtgärder haft effekt. Jag vill därför peka på att när Alliansen tillträdde hade ca 550 000 människor en förtidspension, det vill säga mer än var tionde i arbetsför ålder. hade denna siffra sjunkit med ca 190 000 personer till drygt 360 000. Sjukfrånvaron i har från att ha varit en av de högsta i gått ned till en genomsnittlig europeisk nivå. som sjukförsäkringen ska ge drivkrafter och stöd för återgång i arbete behöver reglerna vara utformade så att de personer som är svårt sjuka kan känna sig trygga med försäkringen. Det är därför det finns regler till skydd för dem med allvarliga sjukdomar. Det kan givetvis vara svårt att bedöma vad som ska avses med en allvarlig sjukdom. som bär ansvar för denna prövning har därför fått stöd av , som har tillgång till landets främsta medicinska expertis, att ta fram de kriterier som bör användas vid en sådan professionell bedömning. anser att det bör röra sig om sjukdomar med viss varaktighet eller skador som trots adekvata behandlingar har medfört omfattande funktionsnedsättning. Även så kallade progredierande sjukdomar med sannolik risk för omfattande funktionsnedsättning och sjukdomar som fordrar en lång och krävande behandling bör, enligt , betecknas som allvarliga. Till de allvarliga sjukdomarna hör också de som innebär en sannolik risk för individens liv , enligt . kriterier handlar alltså om att bedöma sjukdomars karaktär av allvarlighet och inte, som interpellanten framför, om att bestämma en enskild persons dödstillfälle. Avslutningsvis vill jag som svar på interpellantens fråga säga att jag anser att den sjukförsäkring vi har är bra och att den är bättre än den vi hade tidigare. 35 SHADIYE HEYDARI (S): Jag ska börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag kan konstatera att svaret på frågan om huruvida statsrådet är nöjd med dagens regelverk blir ett ja. Så sammanfattar jag det. Det är märkligt att sjukförsäkringsministern är nöjd med dagens regelverk trots att 75 000 människor i vårt välfärdsland har utförsäkrats på grund av tidsgränser. Vi kan alla kan vittna om de senaste veckornas och årens berättelser om hur bedömning av vad som anses vara mycket svår sjukdom har ställt såväl enskilda som läkare och handläggare inför mycket svåra situationer. Debatten om de så kallade dödsintygen handlar i grunden, som ministern också sade, om tillämpningen av de riktlinjer som utformat på regeringens uppdrag. Där är beräknat dödsdatum ett av de kriterier som listas. kräver av svårt sjuka att de ska intyga när de ska dö för att de ska slippa utförsäkras. Detta finns att läsa i tidningsartiklar och på nätet. Ministern kan själv googla och se hur har ställt frågorna. Jag tycker att det är beklagligt att man utsätter människor för detta. Tillämpningen innebär att cancersjuka eller svårt sjuka patienter utsätts för ännu mer stress och oro i då de rimligtvis borde få ägna all kraft åt att klara den tuffa medicinska behandlingen. Detta är inte acceptabelt, ministern. Det är uppenbart att dagens regelverk inte fungerar. I stället för att man underlättar och hjälper människor tillbaka till jobb och sysselsättning utsätter man dem för ännu mer stress. Statsrådet skriver i sitt svar: som sjukförsäkringen ska ge drivkrafter och stöd för återgång i arbete behöver reglerna vara utformade så att de personer som är svårt sjuka kan känna sig trygga med försäkringen. Det är därför det finns regler till skydd för dem med allvarliga sjukdomar. Jag undrar vilket skydd vi talar om, ministern. Är det verkligen okej för statsrådet att man frågar en cancersjuk person när han eller hon ska dö? Är ni verkligen nöjda med dagens regelverk? 36 (S): Det är personer som är sjuka som själva har vittnat om att de har fått frågan om de kan ange ett dödsdatum. Frågan går då till deras behandlande läkare. Det är en mycket svår situation för dem som får frågan och även för behandlande läkare. Läkarna säger oftast att det är omöjligt att fastställa ett dödsdatum. Men om det är en sjukdom som är så allvarlig att den är livshotande borde det räcka. Cancer, exempelvis, är livshotande. Detta är ett av kriterierna i riktlinjer. Det ska handla om en sjukdom som är så allvarlig att den kan innebära döden . Frågan är om riktlinjerna inte borde ses över. Det är arbetsförmågan det handlar om; det ska inte handla om huruvida man lever eller är död. Den frågan borde man inte gå in på. Det borde räcka att kunna konstatera att arbetsförmågan är så pass nedsatt av sjukdomen och att allmäntillståndet är så pass dåligt på grund av sjukdom att man får möjlighet att vara sjukskriven och slipper bli utförsäkrad. Detta är en svår stress för sjuka människor. De är väldigt sjuka, och kan sjukdomen också vara livshotande i förlängningen. Dessutom ska de känna den ekonomiska pressen och stressen. Förutom att det är omänskligt att det går till på det här sättet är frågan vilka chanser personen har att bli frisk och återvända till arbetslivet när han eller hon utsätts för den stress som det innebär. Om man är så pass allvarligt sjuk borde man få ta det lugnt och rehabilitera sig. Här borde vi sätta stopp för utförsäkringarna. är huvudregeln att man ska växla mellan och Arbetsförmedlingen och att man med jämna mellanrum ska söka arbete oavsett hur sjuk man är. Detta är huvudregeln, och sedan finns det undantag. Med denna huvudregel blir det en svår press och stress för dem som är allvarligt sjuka. Det första vi borde göra är att ge dessa människor lite lugn och ro. Det andra vi borde göra är att satsa mer på rehabilitering. Det är något som har varit eftersatt . Om människor ska kunna återvända till arbete är den främsta drivkraften egentligen inte att man måste för att man annars blir totalt utfattig. Drivkraften borde i stället vara att man blir bättre i sin sjukdom om det är möjligt. Det är ju inte allt som går att behandla. Men om det är möjligt bör man få rehabilitering, om inte annat för ett bättre allmäntillstånd. Även om man inte kan arbeta får man en bättre livskvalitet på det sättet. Man kan konstatera att den linje som vi har – den hårda linjen – varken har lett till att människor blir friskare eller att de kan återvända till arbetslivet. Det är 75 000 personer som har utförsäkrats, och av dem är kvinnor. Man kan alltså också se en tydlig jämställdhetsfaktor i detta. ökar sjukskrivningarna, och det gäller framför allt psykiska diagnoser. Man kan se ett samband med stress och press i arbetslivet som leder till ångest, utbrändhet, depressioner och andra psykiska diagnoser. När man nu utvärderar hur det har gått kan man se att människor är sjuka. Stressen och pressen är stor både i arbetslivet och när man har blivit sjukskriven, vilket försvårar återhämtning och ett återvändande till arbetslivet. Det borde man ändra på. 37 FINN (M): Jag tackar statsrådet för ett uttömmande och konkret svar på svepande kritik. När jag sedan hör den muntliga presentationen från de två socialdemokraterna blir jag inte imponerad. Det är svepande, tendentiösa inlyssnanden av enstaka individer som målar upp bilden av att ett stort och viktigt socialförsäkringssystem inte skulle fungera. Låt oss därför slå fast några viktiga siffror. av dem som söker hos för att få sjukpenning får detta beviljat. Det låter nu som om ett system som ger av alla precis det som de har önskat och ansökt om skulle ha havererat. Det verkar vara ett väldigt konstigt resonemang. fattar 19 miljoner beslut , och det är klart att det finns beslut som går emot de sökande. Då kan man överklaga. görs inte några överklaganden, och då vet inte vi som lagstiftar om det är fel på lagen eller om ett handläggningsfel har begåtts. Låt oss gå över till de 75 000. Det sägs att det är en hård linje. Det finns ytterligare en siffra: Av dessa 75 000 återvänder i princip , efter en prövotid på Arbetsförmedlingen för att se om det finns en arbetsförmåga anpassad till arbetsmarknaden, till försäkringen för en ny period. Men det är som inte återvänder. Av dessa är i arbete, och går in i olika arbetsförmedlingsstödjarprogram, alltså arbetsmarknadsprogram. Jag skulle tycka att det vore förvånande att reflektera lite grann, om jag var socialdemokrat, över hur det var ni regerade. Då fanns inte dessa , utan då satt allihop fast i en sjukskrivning som när den var långtida oftast ledde till en säker förtidspensionering. Det var därför vi hade de groteska förtidspensioneringstal som socialförsäkringsministern just nämnde i sitt svar. De har minskat från 550 000 till 360 000. Vi har alltså 190 000 färre förtidspensionärer. Det är en fröjd för och för dessa individer. Jag ska också tillägga att man glömmer att säga när det gäller de här undantagen som finns, som också berör detta med om man har en dödlig sjukdom, att 25 000 individer fortsätter inom sjukpenningssystemet. Så är det just för att man har undantag. Det är den inkluderande, omtänksamma tanken att man inte alls utförsäkrar i det nuvarande regelverket på det sätt som Socialdemokraterna beskriver. Det är en viktig siffra att komma ihåg. När det sedan gäller begreppet dödsrisk tror jag att det finns en fundamental missuppfattning i fråga om det som torgförs av Socialdemokraterna. De här riktlinjerna som tog fram 2010 och sedan reviderade 2012 består av ett konkret och bra femsidigt dokument som är ett stöd för handläggare på . Det här med femårsrisken för död är ett statistiskt begrepp som man använder inom medicinen när det gäller all sjuklighet för att få en uppfattning om medianöverlevnad och medelöverlevnad för en viss typ av diagnos, givet hur den gestaltar sig. Det är faktiskt ett väldigt bra begrepp att använda statistiskt för att följa vissa allvarliga sjukdomar. föreslår att man kan ta stöd av detta begrepp, och det ger ytterligare möjligheter för handläggare att göra undantag för individer fast de kan leva mycket längre. Det är alltså en total missuppfattning att det här skulle vara något negativt för dem som drabbas. Det är snarare så att det här ökar på möjligheten att inte utförsäkras på oskäliga grunder. Jag tycker att man får skärpa debatten och inte säga att det här skrämmer upp folk. Det står ingenstans i det här dokumentet att man inte ska ta individuella hänsyn, utan det bygger på omtanke om att individer som har risk för en dödlig sjukdom ska kunna undantas. Det är syftet. 38 Statsrådet (M): Om vi börjar med frågan om allvarlig sjukdom och begreppen som finns kring detta måste jag säga att jag är lite förundrad över denna nästan systematiska vilja att misstänkliggöra arbete med detta. Man vill misstänkliggöra , och avsikten med att kunna komma fram till om en sjukdom är riktigt allvarlig eller inte. ska jag citera direkt från ett pressmeddelande på webbplats. De får ju frågor kring detta när det uppstår en mytbildning. kriterier ställer inte krav på exakt vilka frågor behöver ha svar på för att bedöma om en person har en allvarlig sjukdom. De ska fungera som ett stöd för handläggaren att vara vägledande för vilken information kan behöva hämta in i det enskilda ärendet. Den som är sjuk behöver aldrig lämna ett intyg eller liknande om sjukdomens allvarlighetsgrad utan bedömningen görs i en dialog mellan och vården. Jag begriper inte varför ni så brutalt, tycker jag, misstänkliggör och arbete med att seriöst försöka hjälpa handläggare som själva normalt inte är medicinare att göra korrekta bedömningar. Jag tycker att det är helt obegripligt. Och till sådant som jag dock begriper: Är jag nöjd eller inte? Det finns nog goda skäl att aldrig vara nöjd så länge det finns sociala problem kvar i ett land. Det driver många av oss som håller på med socialpolitik. Men det finns banne mig skäl att vara mer nöjd i det system som vi har än det vi kom ifrån. är det som blir kvar i sjukförsäkringen efter sista tidsgränsen därför att de i praktiken får sjukersättning. Av de som lämnar är det som efter att de varit hos Arbetsförmedlingen har arbete. Det är de som ni över huvud taget aldrig såg tidigare, antagligen för att de hade arbeten som ni inte tyckte var värda någonting.