prot · H20927 · 2014-11-26 00:00:00 — Det är inte minst viktigt, som har nämnts här tidigare, för människor som kanske inte har lokalkännedom, till exempel utländska turister. Risken är större för dem att råka ut för detta. Så sent som skärptes reglerna för prisinformation och synligheten kring den. Man ska tydligt kunna se prisinformationen under hela färden och även när fordonet står stilla. Vi kanske är lite skadade, men vi ser ju direkt att det finns taxibilar som har helt orimliga jämförpriser. Grunden för denna proposition var att den tidigare alliansregeringen hade en stor ambition att stärka konsumentens ställning ytterligare. Det var därför propositionen Tydlig prisuppgift vid taxiresor kom . Det handlar både om stärkt konsumentskydd och om att seriösa taxiföretag som inte tillämpar överprissättning ska gynnas i en konkurrenssituation. Den nya lagstiftningen kommer att träda i kraft , så den är verkligen på gång. Förslaget handlar om att den som har ett jämförpris ska lämna över en prisuppgift till kunden före färd, så att man faktiskt kan kolla det. Varför har man valt just ? Jag får säga att det är en rimlig avvägning. Tittar vi på den absoluta majoriteten av taxifordon ser vi att de har jämförpriser . Då kan vi konstatera att de flesta över huvud taget inte kommer att beröras av detta krav. Ur regelförenklingssynpunkt är det bra för företagen att denna avvägning görs. Det skulle vara helt orimligt om alla behövde lämna en prisuppgift. Avvägningen slår alltså ganska selektivt mot dem som har höga priser. Tydlig prisuppgift vid taxiresor Vi får väl ha en förhoppning om att detta tillägg kommer att göra att det blir ännu enklare för kunden att välja. Vi som är lite uppmärksamma på detta ser det direkt. Om jag blir erbjuden taxi och det står som jämförpris brukar jag ofta ställa frågan: Varför ska jag åka med dig som har det priset? Det gäller att vi pratar om det och informerar om det. I reservation föreslås att det ska sättas en maxtaxa. Det innebär att man är inne i en regleringssväng igen, och då försvinner mycket av de fördelar som omregleringen 1990 skulle innebära, med fri prissättning som ett konkurrensmedel. Min synpunkt är att det är helt fel väg att gå. Jag konstaterar att det finns en bred majoritet som inte vill gå den vägen. Propositionen innehåller också andra lagförslag om hur man ska kunna förbättra tillsynen, bland annat att polisen ska få ta registreringsskyltarna om taxameterutrustningen inte uppfyller kraven. Det finns många sätt att jobba med detta för att de som har taxitillstånd ska sköta sin verksamhet. Det är också bra regler som införs. Sammantaget kan jag säga: Äntligen kom detta på plats, och det är ett steg i rätt riktning. Men att vi skulle hemfalla till att nu börja reglera med maxtaxor och sådant är för min del helt uteslutet. 90 (KD): Det är dags att stävja fusket inom taxibranschen. Att lura kunder med höga priser av bolag som tillämpar jämförpriser som inte är förutsägbara, för exempelvis turister som inte kan läsa sig till gällande regler, måste stoppas. Vi ser fusk med taxameterutrustning som inte uppfyller de föreskrivna kraven, och vi ser fusk med taxiförarlegitimation som inte tillhör föraren. De åtgärder som föreslås är till för att stävja fusk och skapa mer klarhet inom taxibranschen. De åkare som tillämpar ett jämförpris för färden ska se till att prisuppgift lämnas och ange ett högsta pris för färden till beställaren. Prisuppgiften ska lämnas när färden beställs. Taxifordons registreringsskylt ska få tas om hand av polisman om taxameterutrustningen inte uppfyller föreskrivna krav. Taxiförarlegitimation ska inte längre vara giltig om en annan taxiförarlegitimation har lämnats ut, och kravet att förnya en taxiförarlegitimation efter det att den senast har förnyats ska bara gälla om den tidigare förnyelsen innebar att legitimationen försågs med nya uppgifter. Taxiförarlegitimation ska få tas om hand av en polisman om legitimationen är ogiltig. Åtgärderna är nödvändiga för att motverka fuskande åkare och kommer att leda till färre lurade kunder, ökad trygghet och en mer seriös taxibransch med konkurrens på lika villkor, och de ger polis och myndigheter större möjlighet att se till att regler och lagar följs. Tydlig prisuppgift vid taxiresor är det utländska turister som blir lurade av åkare som tillämpar jämförpriser. Det har skrivits i stora utländska dagstidningar om lurade turister i . Senast kunde vi följa ett inslag på SVT om en turist som skulle besöka sin vän i och åkte taxi från . Resan kostade henne ca . Hon var besviken och överraskad över prissättningen på färden. Detta lurendrejeri är inte bra för vår turistnäring och är inte bra för anseende i allmänhet. Taxibranschen och åkare behöver regelbundet kontrolleras av polis och myndigheter så att de följer regler och lagar. De åtgärder som vi ska fatta beslut om är nödvändiga för att minska otryggheten för kunden och gör det svårare för oseriösa åkare att fuska med skatter och avgifter.  Priset blir mer förutsägbart för taxikunderna när man tillämpar jämförpriser .  Polisen får rätt att ta i beslag en legitimation som är ogiltig.  Taxifordons registreringsskyltar ska tas om hand av polis om taxameterutrustningen inte uppfyller föreskrivna krav.  Taxiförarlegitimation ska inte längre vara giltig om en annan taxiförarlegitimation har lämnats vid kontroll av polis.  Det blir krav på förnyelse av en taxiförarlegitimation .  Slutpris ska meddelas kunden då en resa kostar . Allt detta är bra steg framåt som ökar tilliten till branschen. Alla de åkerier som sköter sig får hållbara spelregler och därmed konkurrens på lika villkor. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 14 Genomförande av det omarbetade skyddsgrundsdirektivet betänkande 2014/15:SfU5 Genomförande av det omarbetade skyddsgrundsdirektivet (prop. 2013/14:248) 91 (SD): Vi debatterar socialförsäkringsutskottets betänkande 5, baserat på regeringens proposition Genomförande av det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet Syftet med omarbetningen av skyddsgrundsdirektivet är att i förhållande till det första direktivet få en ökad samordning mellan länderna inom Europeiska unionen. Man önskar också få ett förtydligande och förenklande av reglerna inom EU gällande grunderna för skydd och skyddets innehåll för att på så sätt få ett mer effektivt asylsystem. Detta syfte torde inte i sak vara ohanterligt att förstå. Ändå har den tidigare alliansregeringen i sin proposition lyckats missförstå det. Liksom vi kunde se under tidigare migrationsdebatter här i kammaren står det klart att direktiv och direktivändringar som dessa systematiskt används som ursäkt för att ytterligare späda på och utöka den redan oansvariga och totalt urspårade migrationspolitiken. Låt mig ta några exempel. Direktivet redogör i punkt 16.3 för ett undantag från förordningens regler gällande upphörande för individen av statusen subsidiärt skyddsbehövande. Där menas att ett upphörande av denna status inte bör gälla om individen kan åberopa tungt vägande skäl grundade på ”tidigare allvarlig skada”. I förslaget till utlänningslag har regeringen skrivit om detta till ”tidigare förföljelse”, något som för den enskilda handläggaren på är avsevärt mycket svårare, om inte omöjligt, att kontrollera och verifiera. Således har direktivet i punkt 16.3 misstolkats, och regeringen bör återkomma till med en reviderad version. Vidare har regeringen valt att inte definiera vilka villkor och förutsättningar som ska gälla för att ett skydd ska anses vara av ”icke tillfällig natur”. Självklart instämmer i direktivets villkor att ett skydd inte ska vara av tillfällig natur. Det ska vara ett säkerställt skydd . Men ingen nation, regering, politiker i denna kammare eller för den delen handläggare på kan förutse ett lands framtida status. Därför bör detta förtydligas i lagtexten. En annan tydlig skillnad mellan direktivet och regeringens inställning gäller artikel 24. En individ som har beviljats skydd som internationellt skyddsbehövande ska beviljas uppehållstillstånd . Av den anledningen bör regeringen stryka formuleringen ”permanent uppehållstillstånd eller” i 5 kap. 1 § utlänningslagen. Då direktivet gör det möjligt med förnyelse finns inga skäl till att permanenta uppehållstillstånd ska delas ut per automatik . Direktivet skriver vidare i artikel 23 att medlemsländerna ska se till att familjer hålls samlade. Det är en behjärtansvärd inställning som även under vissa förutsättningar delar. Det är exempelvis ingen nyhet att vi ställer oss bakom familjeåterföreningsdirektivet med försörjningsplikt som en av förutsättningarna. Dock menar vi att förslaget till lagtext i 5 kap. 3 §, att om ett barn beviljats uppehållstillstånd ska även en annan ”person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe” tilldelas uppehållstillstånd, är en alldeles för vid tolkning som bör avslås. För den enskilda handläggaren är det sannolikt en omöjlighet att kontrollera en utomstående individs egentliga relation till barnet på ett fullgott sätt. Detta kan uppmuntra till asylmissbruk – tyvärr. Vad som kanske är allra mest anmärkningsvärt och tyvärr även lite av dess är den förra regeringens totalt verklighetsfrånvända omedvetenhet om att invandringen kostar pengar. Man har inte ens försökt göra en konkret och seriös analys av lagändringarnas budgetära påverkan, vilket inte kan ses som annat än ansvarslöst. Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet Förvaltningsrätten i både och påpekar att de föreslagna ändringarna mycket väl kan komma att påverka antalet skyddsbehövande som kommer att fastställas. Trots detta skriver regeringen i propositionens punkt 9 att förslagen ”endast medför marginella kostnadsökningar som ryms inom befintliga anslagsramar”. Önskvärt är att utreda konsekvenserna mer ingående och återkomma till med tydliga och konkreta specificerade kostnadsprognoser, då vi har sett alliansregeringen felberäkna sina prognoser och revidera upp dem i efterhand. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation. 92 (V): När vi nu ska genomföra det omarbetade skyddsgrundsdirektivet är det faktiskt möjligt för medlemsstaterna att införa eller behålla förmånligare bestämmelser för att fastställa vem som antingen ska betraktas som flykting eller uppfyller kraven för att betecknas som alternativt skyddsbehövande, förutsatt att det är förenligt med direktivet. Det här vill gärna ta fasta på. Vi välkomnar alltid mycket varmt skrivningar som innebär att vi kan ge ett bättre skydd för dem som behöver det här i världen. I den här propositionen finns det en rad bra förbättringar. Det föreslås bland annat att lagen ska ange vilka aktörer som kan erbjuda skydd mot förföljelse och annan behandling som utgör grund för skyddsbehov samt att ett sådant skydd måste vara effektivt och inte bara tillfälligt utan varaktigt . Det föreslås att skyddet i vissa fall inte ska upphöra även om förutsättningarna för ett upphörande är uppfyllda, och det föreslås att en förälder till ett barn som är skyddsbehövande eller en annan vuxen person som får anses ha trätt i förälderns ställe också ska ha rätt till uppehållstillstånd om han eller hon befinner sig i när beslutet om hans eller hennes asylansökan fattas. Det här är bra ändringar. Men det finns också en del saker som skulle behöva utvecklas och som vi tror kan göras bättre. Det gäller särskilt kapitlet om internt skydd. Vi tycker också att utlänningslagen behöver förtydligas när det gäller förutsättningar för att betraktas som flykting, hbtq-personers flyktingstatus och vilka som ska få tillgång till sjukvård. Inte minst saknar vi det barnrättsliga perspektivet. Därför ska jag tala lite kort om de fyra punkter där vi anser att det finns utrymme för förbättringar och som vi tycker bör genomföras. Det första gäller internt skydd. När man nu gör denna omarbetning lagregleras vilka aktörer som anses kunna ge skydd hemmavid. Vi tycker att det är på sin plats att också förtydliga vad som är ett lagligt och säkert sätt att ta sig till det geografiska område där man erbjuder internflykt. Man ska också se till att det verkligen finns en reell möjlighet för den skyddsbehövande att göra en internflykt utan att riskera livet. Om man hänvisar till internflykt ska det också vara möjligt för den asylsökande att ta sig till det området i säkerhet. Att reglera detta är en viktig ändring som behöver göras. Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet Det andra är att vi behöver ta hänsyn till dagens brister i praxis för asylprövning när det gäller flyktingar som är homosexuella, bisexuella eller transpersoner. RFSL skriver i sitt remissvar: ”I flertalet av de länder som hbt-flyktingar flytt ifrån saknas skydd mot diskriminering och förföljelse men detta förhållande påverkar mycket sällan beslutet.” Därför behöver vi förtydliga sambandet mellan skälen för förföljelse och avsaknaden av skydd mot förföljelser när det gäller just hbt-flyktingar. Det tredje är att vi i det här sammanhanget behöver lyfta in också andra könsrelaterade aspekter. Det gör man i förslaget, där det finns en bestämmelse om att man ska ta hänsyn till könsrelaterade aspekter, inbegripet könsidentitet. Vi skulle dock vilja se ett förtydligande. , , har i sitt remissvar ett förslag som vi vill ta fasta på. Förslaget innebär att man anger att begreppet tillhörighet till viss samhällsgrupp, utöver kön och sexuell läggning, även inrymmer könsidentitet och könsuttryck. En sådan förändring skulle, som DO också skriver, ha ”fördelen att tydligare ange vad som redan gäller”, det vill säga att förföljelse som grundar sig på könsidentitet och könsuttryck kan ligga till grund för flyktingskap. Vi tycker därför att man behöver komplettera med en ändring i utlänningslagen som innebär att könsidentitet och könsuttryck kan ligga till grund för flyktingskap. Slutligen vill jag ta upp det barnrättsliga perspektivet. Vi saknar tydlig hänvisning till barnens rättigheter i det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. I likhet med flera remissinstanser vill vi att utlänningslagen ska precisera barnspecifik förföljelse som ett skäl till flyktingstatus. Det behöver också förtydligas att barnspecifik landinformation också kan komma från frivillig- och barnrättsorganisationer och inte bara från officiella FN- och EU-dokument för att barnperspektivet ska bli så bra och heltäckande som möjligt. tycker att vi ska använda denna möjlighet att ytterligare stärka lagstiftningen om rätt till skydd för bland andra barn och hbtq-personer samt förtydliga det som gäller möjligheterna till internflykt. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. 93 (S): Den proposition vi behandlar innebär en anpassning av svensk lagstiftning för att genomföra det omarbetade skyddsgrundsdirektiv som och rådet beslutade . Syftet med det omarbetade direktivet är att i förhållande till det tidigare direktivet åstadkomma en ökad harmonisering samt ett förtydligande och ett förenklande av reglerna inom EU vad gäller grunderna för skydd och skyddets innehåll. Därigenom kan ett mer effektivt asylsystem uppnås. Det omarbetade skyddsgrundsdirektivet tillåter att medlemsstaterna inför eller behåller förmånligare bestämmelser för att fastställa dels vem som ska betraktas som flykting eller som en person som uppfyller kraven för att betecknas som alternativt skyddsbehövande, dels innebörden av internationellt skydd, förutsatt att bestämmelserna är förenliga med direktivet. Det regeringen föreslår för att kunna genomföra det omarbetade direktivet kan sammanfattas i fyra punkter: Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet Det ska anges i lag vilka aktörer som kan erbjuda skydd mot förföljelse och annan behandling som utgör grund för skyddsbehov och att ett sådant skydd måste vara effektivt och inte av tillfällig natur. Det ska anges i lag att skyddsbehövande i vissa fall inte ska upphöra att vara skyddsbehövande trots att förutsättningarna för ett upphörande är uppfyllda. En förälder till ett ogift barn som är skyddsbehövande eller en annan vuxen person som får anses har trätt i föräldrarnas ställe ska ha rätt till uppehållstillstånd om han eller hon befinner sig i och beslutet om hens asylansökan fattas i samband med beslutet om barnets asylansökan. När tidsbegränsade uppehållstillstånd förnyas för skyddsbehövande eller deras familjemedlemmar ska giltighetstiden som huvudregel vara . Vi socialdemokrater delar de bedömningar och avvägningar som görs i propositionen och instämmer i de förslag till förändringar av lagstiftningen som föreslås. Vi konstaterar också att det finns en bred majoritet bakom dessa förändringar, vilket också är ett utryck för att det finns en bred uppslutning bakom den svenska asyl- och migrationspolitiken i detta parlament, och det är en styrka för här, nu och framöver. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 94 (M): Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Öppenhet och rörlighet för kapital, varor, tjänster och människor har gynnat väl. Vår välfärd har skapats av att vi som land varit öppna. Människor har kommit till när vi själva inte har haft tillräckligt med arbetskraft. Vi har framgångsrikt sålt varor och tjänster över hela världen. gick vi med i EU i vår fasta övertygelse att ännu mer av öppenhet var bra för vårt land. Som ett naturligt steg i denna öppenhet skapades Schengenområdet, vilket ytterligare underlättade rörlighet. Det gav människor möjlighet att, efter att de passerat den yttre gränsen, röra sig fritt. Nästa naturliga steg var att få en gemensam asyl- och migrationspolitik på plats. Det har vi , och den håller nu på att implementeras i medlemsstaternas lagstiftning. I detta sammanhang vill jag ge vår förre migrationsminister en eloge för hans insatser att få detta på plats. Stockholmsprogrammet, som beslutades under det svenska ordförandeskapet, var helt avgörande för detta. Vi i har en generös migrationspolitik, och den ska ligga fast. Med den nu gemensamma EU-politiken kommer nivån på asylprövnings- och mottagandeförfarandet hos många medlemsstater att förbättras . Utskottet har uttalat att målet med den gemensamma lagstiftningen är att öka den totala kapaciteten för EU att ta emot fler asylsökande och höja kvaliteten i prövningen och mottagandet. Det är bra. I skuggan av vad som händer i tror jag också att det är helt nödvändigt. Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet Dagens betänkande innehåller förslag om en anpassning av svensk lag till det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Det är inte så många förändringar det handlar om, som vi har hört. Jag vill dock lyfta fram en sak, nämligen införandet av en bestämmelse som ger föräldrar till ett ogift barn som är flykting, alternativt skyddsbehövande, eller annan vuxen som trätt i förälders ställe, rätt till uppehållstillstånd som barnet, liksom att dessa personer, om de redan befinner sig i landet, inte behöver följa grundregeln om att tillståndet ska vara klart före inresa. Denna ändring gör att föräldrarna får en absolut rätt att få stanna på barnets skyddsskäl och att familjen hålls samman. Man utgår helt enkelt från barnets bästa, och det tillgodoses bäst genom direkta skrivningar i relevanta lagar, i detta fall utlänningslagen. 95 (MP): Just nu pågår den värsta humanitära katastrofen i modern tid i . Inbördeskriget i och våldet som också spridits till norra har tvingat miljontals människor på flykt och lett till att 200 000 människor förlorat sina liv . 10 000 barn har dödats sedan kriget bröt ut . Det smärtar något oerhört att omvärlden brustit så i sitt stöd och i sitt engagemang. grannländer tar emot de allra flesta flyktingarna som EU-länderna helt sviker sitt ansvar. I , ett land stort som med fyra miljoner invånare, finns nu en miljon syriska flyktingar. Human Rights Watch rapporterade att tvingar tillbaka flyktingar över gränsen till krigets . Flyktingar från har allt svårare att ta sig ut och möts nu av en allt hårdare behandling i grannländerna, som känner att det räcker. Grannländerna har tagit emot tre miljoner syriska flyktingar. De rika länderna i EU har tagit emot en bråkdel av det, trots att det i EU finns mycket bättre förutsättningar att ge flyktingar ett gott mottagande än det finns i de fattiga länderna i närheten av kriget. , generalsekreterare i , kallar det i en intervju i för en kollaps för den internationella solidariteten. I stället för att själva ta emot flyktingar har omvärlden valt att hjälpa i närområdet, men det är just den strategin som orsakat de stängda gränserna. Det som behövs är att andra, förutom grannländerna, tar emot många, många fler syriska flyktingar. Annars får vi leva med att vi stått och sett på medan människor vi hade kunnat rädda i stället dör. Det som händer är att fler kommer att dö inne i . väntar tiotusentals människor på den syriska sidan av gränsen, och om vi inte tar emot fler flyktingar från regionen kommer gränserna fortsätta att vara i realiteten stängda, och då kommer många fler människor att dö, och det sker medan vi alla står och ser på. Så är det tyvärr. De orden stämmer. Vi kan välja att stå och se på när fler människor dör i konfliktområden och när fler människor dör på sin flykt till när de är tvingade att ta farliga vägar med hjälp av flyktingsmugglare eftersom EU kriminaliserat själva flyktvägen. Eller så kan vi arbeta för att fler EU-länder ska ta sitt ansvar och för att skapa fler lagliga vägar för människor på flykt att ta sig till för att kunna söka asyl. Genomförande av det omarbetade skydds-grundsdirektivet har över 3 000 personer dött på sin flykt till . Eftersom EU lägger oerhört mycket resurser på att stänga människor ute tvingas flyktingar ta allt dyrare och farligare rutter för att kunna ansöka om skydd. Frågan om hur EU ska förhindra att fler dör på sin flykt till diskuterades på förra ministerrådsmötet i för rättsliga och inrikes frågor. Då enades EU:s medlemsstater om rådsslutsatser som prioriterade följande områden: samarbete med tredjeländer, förbättrad förvaltning av de yttre gränserna och Frontex samt åtgärder på medlemsstatsnivå – mottagande och upptagande av fingeravtryck. Detta är tyvärr inget annat än olika sätt att säga att EU:s fokus ligger på att stoppa flyktingar från att över huvud taget nå fram till unionen för att kunna söka skydd. Det är djupt beklagligt. står här ut som ett positivt exempel i . Vi hjälper till med katastrofhjälp i närområden, och vi ger skydd åt dem som kommer hit på flykt. Vi låter inte flyktingfamiljer bo på gatan, och vi låser inte in flyktingbarn i fängelseliknande förvar. I många andra europeiska länder är detta tyvärr en realitet. Men vi kan absolut göra mer i . Vi ska vara stolta över att vara en humanitär stormakt. ska vara det land som övertalar andra länder att göra mer, inte ett land som deltar i ett race to the bottom när det gäller respekt för mänskliga rättigheter. En kapplöpning mot botten där EU-länder tävlar om vem som kan behandla flyktingar mest illa slutar nämligen just på botten, när vi förvandlat våra egna samhällen till helvetet på jorden i syfte att skrämma andra från att komma hit. debatterar vi en proposition om genomförande av det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Syftet med det omarbetade skyddsgrundsdirektivet är att i förhållande till det första skyddsgrundsdirektivet åstadkomma en ökad harmonisering samt ett förtydligande och ett förenklande av reglerna inom EU vad gäller grunderna för skydd och skyddets innehåll. Därigenom kan ett mer effektivt asylsystem uppnås inom EU. Det handlar om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande och för innehållet i det beviljade skyddet – när individer ska ges skydd, helt enkelt.