prot · H109119 · 2014-06-04 00:00:00 — Låt oss börja med regeringsförhandlingar, eller rättare sagt: Låt oss börja med regeringsförhandlingar när vi har haft valet och vet hur det har gått! Det skulle vara fullständigt tokigt att stå här och föregripa vad som händer. Det vi kommer att göra i är självklart att söka så stort stöd som möjligt för vår gröna politik. Ju fler som röstar på oss, desto större chans har vi naturligtvis att få genomslag för vår politik. Det hoppas jag också att vi kommer att få. I det fall vi nu inte skulle få den stora lyckan att få egen – ensam – majoritet som miljöparti kommer vi naturligtvis att få förhandla med andra partier, precis som alla andra regeringar får göra. Så är det med den saken. Jag hoppas helt enkelt på starkt grönt stöd och tänker inte föregripa några regeringsförhandlingar. Det ser vi som sagt fram emot i stället. När det gäller längre och tyngre lastbilar är det lätt att gå i fällan här. Det är klart att man kan se en miljövinst på en enskild lastbil. Om man bara tänker på enskilda lastbilar kan man alltså luras att tro det, men det gäller att tänka på hela systemen. Gör man det lättare och billigare att transportera gods på lastbil, vilket man gör om man tillåter de längre och tyngre fordonen, är det ett hot mot hela järnvägssystemet. Man riskerar att slå ut det. Det är inte bara vi som har de farhågorna, utan det har framkommit också från forskare. Man måste se det här i ett systemperspektiv. Det är viktigt att kunna höja blicken här och tänka på det. Vi säger också att vi kan tänka oss undantag där det inte finns järnväg. Man ska även tänka på trafiksäkerheten. Att ha lastbilar på vägarna på landsbygden är inte särskilt lyckat. 81 (M) replik: Jag fick inget svar i den delen, men det är rätt allvarligt. Här pågår nämligen projektet trave till, och vi håller på att titta över och diskutera om vi kan införa det i . Vi undersöker möjligheten att gå vidare med elektrifiering av lastbilar för att underlätta minskningar av miljöutsläppen. Allt detta sätter ni er nu emot i reservation. Ni är emot tyngre lastbilar, ni är emot längre lastbilar och ni är emot att vi ska ha de undantag som kan förbättra för svenska företags konkurrenskraft. Även om du inte vågar uttala något sådant, , är jag rätt övertygad om att ni om ni går in i en regeringsförhandling inte kommer att gå lottlösa från den. Då kommer ni nog nämligen inte att delta i regeringsförslaget. Någonting kommer ni alltså att få med er. Det kvittar nästan vad det blir; det kommer ändå att bli väldigt dyrt för svenska företag och för åkerinäringen i . Jag fick inget svar på frågan hur man ser på styrningen av Besikta. Ni skriver i reservationen att ni anser att de ska behålla sin struktur på de besiktningsstationer som finns. Hur kan ni från politiskt håll gå in och styra över ett privat företag och hur det bedriver sin verksamhet? Följdfrågan är ju om ni kommer att tillämpa detta på fler områden. Kommer ni att gå in och peka med hela handen och säga att staten kommer att gå in och styra över utvecklingen i ett företag även om det är ett privat företag? Är det någonting ni kommer att applicera på fler företag i ? I så fall är det ju bra om väljarna får reda på det före valet. 82 (MP) replik: Ja, det var en mängd frågor, och vi får se vad jag hinner svara . Jag vill be att lyfta blicken och se: Vad är de stora utmaningarna för svenskar, för svenska väljare, för hela världen och för kommande generationer? Det är klimatfrågan. Vi har stora problem med vägtrafikens klimatpåverkan och annan klimatpåverkan. Vi har en seriös politik. Jag har räknat upp ett antal olika större och mindre åtgärder som vi är beredda att vidta genast. Då har jag inte ens talat om våra satsningar på järnvägen och allt annat som vi vill göra som inte handlar direkt om vägtrafik. verkar tycka att det stora hotet mot är att lastbilstrafiken skulle behöva betala för klimatpåverkan genom någon form av lastbilsskatt eller kilometerskatt, som man har i många andra europeiska länder. Det skulle dessutom göra konkurrensen mellan svenska och utländska åkare mer sund och rättvis. Det viktiga perspektivet är vad vi kan göra för att rädda klimatet, minska våra utsläpp och säkra framtiden. Det är det som kommer att ge människor jobb . Vi vill ha en omställning så att man kan jobba med till exempel förnybara drivmedel och producera det på landsbygden. Det är det som det handlar om. Det är det vi kommer att driva. Vi ser hela bilden. Det kommer vi att driva i valet och förhoppningsvis i regeringsförhandlingar. Jag vädjar till att se till systemeffekterna. Ser ni inga problem med att de längre och tyngre lastbilarna riskerar att tränga ut hela järnvägssystem? Har ni diskuterat eller funderat på det? Vi får ta det vid ett annat tillfälle, men jag ber att reflektera över det och ta det till sig och inte gå på den enkla, första tanken. Vi får återkomma till övrig diskussion vid ett annat tillfälle, för nu är min talartid slut. 83 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets ställningstaganden i betänkandet förutom under punkt 9, som handlar om fordonsbesiktning, och avslag på samtliga reservationer förutom reservation 13, som bland andra står bakom. Detta betänkande handlar till att börja med om lättnad i lagen om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel, den så kallade pumplagen, som enligt förslaget ska träda i kraft . har föredömligt beskrivit orsaksförhållandena, vad som egentligen har hänt och vilka riskerna är med den så kallade pumplagen. slutsats är att detta är ett väl avvägt förslag som ger en balans, där lagens grundläggande syfte är att tillgängligheten till förnybara drivmedel ska öka. Det är naturligtvis ett väldigt bra syfte – där kan vi vara överens. Men om vi talar om tillgänglighet i glesbygden är alternativet att inte ha någon drivmedelsförsäljning alls. Det är därför det har getts ett otal dispenser när det gäller pumplagen. Man kan säga att det här är mer en anpassning till den dispenssituation som gäller . Det grundläggande syftet med lagen är naturligtvis bra, men när alternativet är att glesbygden blir av med tillgängligheten till drivmedel över huvud taget får man faktiskt se till att ha en balans. Om jag då går över till frågan om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030 är det en av våra absolut största utmaningar, som kräver ett stort spektrum av åtgärder. Om vi ser på rapporten från Trafikanalys är det glädjande att konstatera att utsläppen av koldioxid från inrikes transporter nu beräknas vara något lägre än 1990. Det är naturligtvis olika för olika fordonsslag. Det handlar alltså om energieffektivare fordon – det är en viktig faktor – och en ökad andel förnybara drivmedel, främst biodiesel. Den mesta mängden biodiesel säljs inte som ren biodiesel, utan den säljs med en inblandning. Det finns ett oljebolag som har upp till 35 procents inblandning av biodiesel, så där används förnybara bränslen i stor omfattning. Vi måste naturligtvis blicka framåt, framför allt vidta rätt åtgärder och även tänka kostnadseffektivt. Där tror jag inte att det finns några motstående synpunkter. Den utredning om en fossiloberoende fordonsflotta som regeringen tillsatte , och som redovisades , visar på ett stort antal möjligheter att ta ställning till. Redan i direktiven handlade det om att hållbara, förnybara drivmedel och el ska öka sin andel parallellt med att fordonens energieffektivitet ökar, och tillsammans minskar det koldioxidutsläppen. Det var hela utredningens syfte. Bland förslagen kan nämnas ett ganska stort antal förslag om ekonomiska styrmedel för effektivare fordon, biodrivmedel och inte minst elektrifiering. Här pågår remissbehandling. När det gäller elektrifierade vägar vill jag framhålla det intressanta regeringsuppdraget till att bygga upp och finansiera samarbetsprojekt mellan näringsliv, akademi och myndigheter. Jag blir förvånad när närmast förlöjligar detta, förminskar den utveckling som pågår och menar att det inte är lösningen. Det är klart att en stor del av lösningen finns här. I det nummer av tidningen som kom beskriver man de fyra projekt som håller på att förprojekteras med stöd från . De finns i , , och . Man jobbar med olika tekniska lösningar. Det är nämligen så, , att man måste börja någonstans. Man kan inte säga att det inte går, för då sitter vi fast. El är då en stor del av lösningen. Målet är till och med så högt uppsatt att två av dessa projekt ska kunna vara i gång som demonstrationsobjekt . Det finns 100 miljoner avsatta i offentliga medel för att få i gång detta. Påståendet att alliansregeringen inte satsar på detta blir närmast ett märkligt påstående. Ordföranden i Näringslivets Transportråd uttrycker det så här i tidningen : Att kombinera lastbilens flexibilitet med järnvägens låga koldioxidutsläpp är tilltalande. Det kan vi bara hålla med om. Det pågår också ett viktigt arbete på EU-nivå, som vi i trafikutskottet har varit i kontakt med, med bland annat laddstationer och standardisering. Det är naturligtvis också en viktig del när det gäller elektrifieringen av fordonsparken. Om jag uppfattade det rätt tyckte att det här var ett dåligt förslag. Det kan han ju alltid kritisera om han får tillfälle. Då passar det bra att övergå till att säga något om möjligheten för tyngre och längre lastbilar. Redan uttryckte att det lättaste och bästa sättet att få ökad kapacitet på kort sikt är att utnyttja den befintliga infrastrukturen bättre. Ett sätt är att ha längre och tyngre lastbilar. Det är ett arbete som Socialdemokraterna efterlyser i sin reservation. Det verkar som att Socialdemokraterna inte har uppfattat att detta arbete pågår. Då kan jag upplysa om att Transportstyrelsen har ett regeringsuppdrag att identifiera de delar av trafiknätet där det går att köra med lastbilar på . Det arbetet pågår, och det ska redovisas så snart som . Jag vet inte om det ingår i tillkännagivandet, men jag hoppas att det gör det. Som har nämnts här har och en helt motsatt åsikt i detta fall. De vill inte tillåta arbetet med att optimera lastbilstrafiken, och det betyder väl i förlängningen att de vill förbjuda det. Allting talar för att det både gynnar miljön och ger ökad tillgänglighet och bättre kapacitet. Det ska naturligtvis inte ses som ett motsatsförhållande till järnväg, och även till sjöfart i förlängningen, utan man optimerar varje trafikslag. Här pågår också ett EU-arbete kring detta. Det handlar om gränsöverskridande transporter, kanske främst mellan och , som båda nu har undantag för åtminstone längd. Så till den numera årliga diskussionen om fordonsbesiktning. när vi diskuterade detta, , fanns det en reservation om ett totalt förstatligande av besiktningsverksamheten så att den närmast skulle vara mer reglerad än den var . har Socialdemokraterna, , och enat sig om en majoritetstext som utmynnar i ett tillkännagivande om att en utredning ska göras om konsekvenserna av försäljningen av AB besiktningsstationer och hur det har påverkat priser och tillgängligheten på fordonsbesiktningsmarknaden. I grunden tycker jag att det ett mycket märkligt krav. Här har vi ett väldigt gott exempel på hur man genomför en omreglering och redan från början skapar ett uppföljningssystem för Transportstyrelsen. diskuterade vi rapporten , och diskuterar vi rapporten . Jag frågade redan på utskottet vad den nu föreslagna utredningen ska tillföra för någonting. Är inte rapporterna från Transportstyrelsen tillräckligt dystra så att man måste få fram någonting ännu dystrare? Jag vill påstå att det är en stor hederlighet i rapporterna. Ni kan väl i oppositionen hålla med om att det här är ett föredömligt sätt att arbeta på när man gör en omreglering? Det finns andra områden där vi omreglerar, och jag tycker att vi kan säga att det är en bra arbetsmetod. Det som den samlade oppositionen skriver i sin text är rent spekulativa och hypotetiska påståenden. Det ifrågasätts till exempel om de nya aktörerna verkligen ser långsiktigt på sina åtaganden. Vidare ifrågasätts om aktörerna är beredda att investera i sina besiktningsstationer. Sedan konstateras det att – lyssna nu – om vissa besiktningsstationer skulle sluta att besiktiga tunga fordon skulle det innebära ett stort slag mot åkerier och bussbolag. Man kan sätta in hur många om som helst och beskriva en verklighet som inte finns och sedan angripa den verkligheten. Det är naturligtvis ett politiskt trick, men det är ganska oärligt i sammanhanget. När jag tar del av Transportstyrelsens rapport över utvecklingen kan jag inte alls läsa in denna dystra bild. I rapporten har man tagit upp och gjort en jämförelse med , som 2004 privatiserade sin fordonsbesiktningsmarknad. När vi ser utvecklingen i borde vi rimligen vara ganska glada att se att det finns utvecklingspotential. Det måste gälla även för . hade 2004 ett företag med 125 stationer. finns det 162 företag med 419 stationer. Det är klart att kommer det att hända något även på den svenska marknaden. Konkurrensen har ökat. Den geografiska tillgängligheten har ökat. I har antalet besiktningsstationer för lätta fordon bara ökat från 270 till 314. Totalt har det ökat från 190 till 334 fram till . Jag kan inte se annat än att det här måste vara ganska bra, eller hur? Besiktningskvaliteten är likvärdig, vilket visar att certifieringen av besiktningstekniker fungerar. I det sammanhanget kan jag tycka att det är lite märkligt, , att i talarstol påstå att det finns vissa bolag som släpper igenom fordon som inte skulle vara godkända. Det står inte i Transportstyrelsens rapport, men det kanske är en hörsägen. Kanske vi kan få höra varifrån påståendet kommer? Den farhåga som framfördes vid omregleringen var att glesbygden skulle bli den stora förloraren. Så är inte fallet vare sig tillgänglighetsmässigt eller prismässigt. Jag tycker att det är speciellt intressant att lyfta fram besiktningsföretaget , som har under 1 procents andel av marknaden. Men de har en affärsidé, en etableringsstrategi, att etablera besiktningsstationer på orter som inte haft sådana förut. Jag tror inte att , , , och tycker att det är dåligt med omreglering. I detta anförande instämde (KD). 84 (C): Låt mig inledningsvis yrka bifall till förslaget i betänkandet så när som på punkten och avsnittet om fordonsbesiktning, det vill säga punkt 9, och avslag på samtliga reservationer utom nr 13, alltså i likhet med ledamoten . Frågan om bilbesiktning har debatterats här i tidigare, . Då konstaterades att fordonsbesiktning visst kan utföras av en mångfald aktörer på en marknad och att det hela visst kan utformas på ett sätt som gynnar konsumenterna som högt ställda krav på trafiksäkerhet och miljökontroll uppfylls. Jag, och Alliansen är alltjämt av den uppfattningen. I sammanhanget är det rätt häpnadsväckande uppgifter som ledamoten från Socialdemokraterna tillkännagav från denna talarstol, att bilbesiktningsföretag i vårt land släpper igenom bilar med godkännande som egentligen inte borde bli godkända. Är det på det sättet är det ett lagbrott, och i så fall borde tillsynsmyndigheten agera. Jag tycker, fru talman, att den som påstår något sådant från talarstol borde kunna verifiera det och på något vis agera i kraft av riksdagsledamot. Det är ett hot mot den lagstiftning som med flera har varit med om att stifta i riksdag. Det är ett mycket allvarligt påstående. Det är ett stort ansvar, vilket Tysklind nämnde, att omreglera en marknad och gå från ett statligt monopol till en mångfald. Det kräver en väldig omsorg. Det är mot den bakgrunden som har beslutat att den statliga myndigheten ska kontrollera att fordonsbesiktningsmarknaden fungerar väl med avseende på trafiksäkerhet, miljö, prisutveckling, teknikutveckling och så vidare. Transportstyrelsen följer utvecklingen och återrapporterar marknadsutvecklingen till regeringen med väldigt täta intervall. Transportstyrelsen lämnar en rapport om fordonsbesiktningen. På Transportstyrelsens hemsida kan den som har intresse följa utvecklingen av hela fordonsbesiktningsmarknaden. , , gjorde en uppföljning av effekterna av omregleringen inom . Mot bakgrund av Transportstyrelsens årliga och VTI:s särskilda undersökning blir man väldigt frågande till den nya utredning som en utskottsmajoritet bestående av socialdemokrater, sverigedemokrater, vänsterpartister och miljöpartister vill genomföra. Det är det enda konkreta som finns i den snömosiga text som utgör majoritetstext av S, SD, V och MP i denna del av betänkandet. Det enda man orkade ena sig om är att ytterligare vilja utreda det som redan är utrett på längden och tvären. Varför gör man på detta viset? Är det därför att Transportstyrelsens grundliga granskande inte stöder den hypotes av jämmer och elände som majoriteten S, SD, MP och V predikar? Det blev inte så hemskt som ni sade, så låt oss mäta en gång till och kanske er eländeshypotes får stöd. Är det detta som driver majoriteten i denna fråga? Man har sedan omregleringen predikat utifrån ett eländesscenario. Då är det självklart bekymmersamt för utskottsmajoriteten i den här frågan att Transportstyrelsens årliga rapporter visar att den geografiska tillgängligheten till besiktning av lätta fordon har ökat med att det sker nyetableringar i kommuner som tidigare saknat besiktningsstation att antalet besiktningsstationer för lätta fordon ökat sedan besiktningsmarknaden avreglerades att de företag som har trätt in på marknaden för besiktning av lätta fordon håller en likvärdig besiktningskvalitet på sina förrättningar. Detta framgår alltså av den årliga kontroll som riksdag och regering ålagt Transportstyrelsen att utföra. Verkligheten sådan den beskrivs av statliga Transportstyrelsen är självklart återreglerarnas värsta fiende. Men hur var det då med prisutvecklingen? Det har väl blivit förskräckligt dyrt att besiktiga sin bil eller mc efter att det blivit fler stationer att välja på? Till min stora förvåning – säkert även till andras förvåning – drar utskottsmajoriteten in i den svenska debatten. Det man hade trott skulle ske i , en kraftig prisökning, skedde inte. Dock har det skett i , där man haft en tuffare prisutveckling. Vi har säkert anledning att diskutera en och annan gång här i kammaren, fru talman, men att använda det som skedde i som evidens för det som inte skedde i är bara ytterligare ett kvalitetsexempel på betänkandetexten just i detta avsnitt. Verkligheten är den – återigen enligt Transportstyrelsens rapport – att de farhågor som fanns inför omregleringen om högre priser i glesbygd där konkurrensen är låg liksom ett minskat utbud av besiktningsstationer inte har besannats. Det är givetvis bra att också vänsterpartierna i kammaren vurmar för att hela landet ska leva och ha tillgång till bilbesiktningar. Låt oss därför glädjas åt att utskottet i sin helhet är enigt i synen på en annan fråga som behandlas i betänkandet och som har ännu större betydelse för att hela landet ska leva. Jag citerar ur betänkandet: Utskottet noterar med tillfredsställelse att den statliga medelstilldelningen till enskilda vägar fortfarande ligger på historiskt höga nivåer. Allianspolitiken gör skillnad. I detta anförande instämde (KD). 85 (SD): Det är ibland en fördel att komma långt ned på talarlistan; det mesta är då redan avverkat. Jag börjar med att yrka bifall till reservation nr 4, som handlar om en fossiloberoende fordonsflotta. Vi vill slå det slag vi kan för utvecklingen av elbilar. Vi tycker att infrastrukturen för elbilar måste bli bättre om vi någonsin ska få någon fräs på den utvecklingen. I övrigt står jag givetvis bakom de ytterligare reservationer som SD har, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 4 under punkt 2. Jag vill gärna deklarera för räkning att vi står bakom och accepterar tyngre lastbilar. Vi följer också med största spänning utvecklingen av eldrivna lastbilar. Jag har pratat med dem som håller på med det här, och jag ska vid första tillfälle på plats ta del av hur detta går. Vad gäller de tyngre lastbilarna får man därvidlag inte glömma att vägarna också måste ha en viss anpassning. Det gäller i första hand skogslänen vad jag förstår, särskilt där järnväg inte existerar. Det gäller också gruvnäringen, där man glädjande nog redan har satt i gång med att förbättra och förstärka vägarna. Den fråga som uppenbarligen är kontroversiell här är fordonsbesiktningen. Jag kan väl säga att jag personligen var en av dem som bedömde detta vara en av de sämre av regeringens utförsäljningar, och det säger inte så lite. Den ifrågasätts nu med rätta. Jag ansåg vid införandet – och jag anser det än – att detta är myndighetsutövning som inte bör kombineras med vinstintresse. Det finns andra delar av samhället där man aldrig hade accepterat att så skett. Orsaken till vårt ställningstagande framgår av utskottets ställningstagande och vad bland annat redan framfört. Utskottet konstaterar att omregleringen av fordonsbesiktningsmarknaden inte har lett till förväntade pressade priser eller högre kvalitet. Transportstyrelsens rapport visar att besiktningsmarknaden i stort fungerar på samma sätt som före omregleringen. Dock har snittpriset ökat betydligt. Alla konkurrensivrare borde väl sträva efter att göra det bättre för konsumenterna. I det här fallet förväntade man sig bättre tillgänglighet. Man hade även förväntat sig sänkta priser. Det blev ingenting med det. Vad jag också tycker är synnerligen allvarligt är att man inte kan se någon teknikutveckling inom branschen. På min lilla hemort har det dykt upp en ny besiktningscentral. Jag tror att det är som ska driva den. Men lastbilarna får åka någon annanstans, för den delen har man inte tagit åt sig. Här är det bara att hänvisa till förslaget i utskottets betänkande, vilket jag yrkar bifall till. Jag skulle kunna säga mycket mer och läsa ur texterna, men det är redan gjort. En del anser att det är snömos. Det tycker inte jag. 86 (C) replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till företrädare i trafikutskott, . Transportstyrelsen säger i sin rapport, som jag tycker att vi kan förlita oss på, fru talman, att den geografiska tillgängligheten till besiktning av lätta fordon har ökat med , att det sker nyetableringar i kommuner som tidigare saknat besiktningsstationer för fordon, att antalet besiktningsstationer för lätta fordon har ökat från ca 190 till 334 sedan besiktningsmarknaden avreglerades och att de företag som har etablerat sig håller god klass. Såvitt jag bedömer det har servicen till företagare, bilägare och motorcykelägare i vårt land ökat. Vi har längre öppettider och fler platser, detta till priset av en kostnadsökning på . Jag skulle vilja fråga som företrädare för : det fler samhällsområden än fordonsbesiktningen som vill återreglera och förstatliga? Borde vi inte klippa till med apoteken också av samma skäl? 87 (SD) replik: Det var väl som använde ordet snömos . Att nu börja föra in apoteksväsendet när vi diskuterar bilbesiktningen är lite långsökt, tycker jag. Jag har inte klagat på tillgängligheten när det gäller besiktning. Det är mycket möjligt att den har blivit bättre. Jag har inte behövt använda den , men det sägs att den har blivit det. Men vad var utvecklingen av det här? Allt som står i utskottets betänkande är inte snömos. Jag tycker faktiskt att det är fakta om hur utvecklingen har varit. Någon klagar också på att vi begär en utredning om det. Ni blir upprörda över att vi då krånglar till det och begär det som redan är på gång. Att begära en utredning är ett sätt att granska de saker som har framkommit, vilket också framkommer av utskottets ställningstagande. Det är en sak att de som är föräldrar till den här så kallade reformen gör en utredning, men man kanske inte kan förvänta sig att de gör något annat än omhuldar sitt barn. Jag tror inte att en sådan utredning får den dignitet som vi efterfrågar. 88 (C) replik: Låt mig vara tydlig, . Snömos avsåg den del av betänkandet som är författad av en utskottsmajoritet bestående av , . I övrigt är det en utmärkt betänkandetext. brukar framhäva betydelsen av och tillmäta sig ansvaret för offentliga medel.