prot · H109102 · 2014-04-16 00:00:00 — Vid större infrastrukturprojekt lånar delstaten av sin egen bank, och räntekostnaderna går på så vis tillbaka till statskassan, vilket drastiskt sänker totalkostnaden för omfattande projekt. Det är något som anses ha bidragit till North Dakotas starka statsfinanser. Bank of fokuserar på den reala ekonomin och ägnar sig inte åt derivathandel och liknande. Den har därför gått relativt oskadd genom finanskrisen. Med undantag har banken gått med överskott under sin nu snart hundraåriga historia. En del av överskottet betalas in till delstatens finansministerium, och resten stärker bankens likviditet. är den enda av delstater som håller sig med en egen offentligt ägd bank, men efter finanskrisen växer intresset bland både demokrater och republikaner för den typen av banker. I många andra amerikanska delstater pågår initiativ för att etablera en delstatsägd bank. Vad skulle en sådan liknande lösning innebära för ? Den frågan förtjänar att utredas grundligt. I betänkandet motiveras avstyrkandet av våra förslag i vår motion om att återdemokratisera med att i bred enighet beslutat att ska vara självständig och att som en följd av EU-medlemskapet har åtagit sig att stärka dess självständighet. Visst är det sant att EU-medlemskapet försvårar en förändring. Ändå måste vi komma ihåg att styrning och uppdrag inte är naturlagar. Lagar beslutade av människor kan ändras av människor – om det så behövs och vi finner det angeläget. En centralbank kan självklart ha andra mål än prisstabilitet. Exempelvis den amerikanska Federal Reserve har mål som även gäller arbetslöshet. Jag menar att det är vår skyldighet att stanna upp, tänka till och ompröva hur bäst ska användas för att tillgodose samhällets behov i den situation vi nu befinner oss. Om man sedan kommer fram till att något behöver göras får man naturligtvis tänka över hur det ska gå till. Jag menar att det därför vore både rimligt och angeläget att ta fram en färdplan för återdemokratisering och hur dess uppdrag kan utvidgas till att omfatta även mål om social rättvisa och naturresurshushållning. Med tanke på de enorma utmaningar som mänskligheten står inför behöver vi vända på alla stenar, vi behöver använda alla de verktyg, inklusive , som vi har för att hantera klimatkrisen och de sociala orättvisorna. Jag hoppas på en fortsatt debatt om dessa viktiga frågor i denna kammare och utanför. 67 (M) replik: Försiktigt uttryckt reste det fler frågor än svar att lyssna på . Jag blir inte riktigt klok på vad föreslår. Å ena sidan talar hon om 100 procents kapitaltäckning. Det innebär att hon i så fall förespråkar en kontraktiv penningpolitik. Å andra sidan talar hon om tillväxtbanker i . Vad jag förstår är det ingen av de bankerna som har en hundraprocentig kapitaltäckning. Hur som helst! Det är allmänt godtaget att kritisera finansmarknaderna och ge sig på finansbranschen. Visst har det funnits en hel del problem inom finansmarknaderna. talar om derivatinstrument. Det är kanske svårt att se betydelsen av dem för den reala ekonomin. måste vi ställa oss frågan vad det skulle få för implikation om får som hon vill, det vill säga 100 procents kapitaltäckning. Sanningen är den att det finns en multiplikatoreffekt av att det råder en expansiv finansmarknad. Jag skulle drista mig till att påstå att den har haft stor betydelse för fattigdomsbekämpningen i världen, en globaliserad ekonomi, mer av internationellt utbyte, mer av handel och mer av inkludering av andra delar av världen. Den har en enorm betydelse för det sociala deltagandet för de allra fattigaste. Även om detta inte drabbar oss i den utvecklade delen av världen och vi inte får det utbytet tillbaka i realekonomin finns det ur ett globalt perspektiv positiva effekter av den utvecklade finansmarknaden. 68 (MP) replik: Tack, , för att vi redan nu får tillfälle att påbörja den viktiga diskussionen. Det är riktigt att jag ställer frågor. Jag reser viktiga frågor, och jag gör inte anspråk på att ha svaren. Om lyssnade noga hörde han att jag inte sade att jag förespråkar 100 procents kapitaltäckning. Jag nämnde i stället att två ekonomer vid har fört fram tankarna. Jag sade tydligt att och jag anser att frågan om det är rätt väg att gå eller om man kan stärka ställning på andra sätt bör utredas förutsättningslöst. Det kan mycket väl vara så att det inte alls är bra. Vi måste titta på alla möjligheter, utreda och tänka nytt. Självklart har finansmarknaden stora problem, som också säger. Det är verkligen uppenbart. Det kommer inte att räcka med lite lappande och lagande, utan det kommer att krävas lite större grepp. Det är därför jag ville lyfta de olika stora frågorna, inklusive frågan om de offentligt ägda bankerna, som har varit framgångsrika på många håll i världen och fortsatt är det. Inte minst fokuserar man på den reala ekonomin, som i , och lånar ut pengar till och stöder små lokala banker. Det har varit oerhört betydelsefullt för småföretagare, lokalt näringsliv och vanliga människor, som får lån och som på många andra håll i inte skulle få det. Det gäller även övriga delar av världen. Det är ett stort och komplext område. Det kommer att krävas mycket. Som sagt är det jag vill att helt ödmjukt resa frågorna utan att göra anspråk på att sitta inne med svaren. 69 (M) replik: Jag tänkte nästan säga som de gör i de amerikanska advokatfilmerna: I rest my case. Men jag kan bara konstatera att förslag och diskussionerna däromkring direkt är skadligt för socialt ansvarstagande, direkt skadligt för innovationer när det gäller miljö och investeringar och direkt skadligt för tillväxt i ett vidare perspektiv. Det framgår med all önskvärd tydlighet. 70 (MP) replik: Hur kan det vara direkt skadligt att se på olika sätt att få det finansiella systemet att fungera bättre för många och för att hantera de ekologiska kriserna? Hur skulle det kunna vara skadligt att förutsättningslöst titta på olika förslag och lösningar för hur det skulle kunna fungera bättre och hur skulle kunna fungera bättre? Vi har en motion, som inte behandlas , med ett förslag om en grön investeringsbank för att främja investeringar i miljöteknik. Vi har också förslag om en sparbank. Allt skulle kunna göras bättre och måste göras bättre, om vi ska ha en god framtid vad gäller miljö, social rättvisa och ekonomisk stabilitet. Jag förstår verkligen inte hur det skulle kunna vara direkt skadligt. Det är möjligt att krav på hundraprocentig kapitaltäckning skulle kunna vara det, vad vet jag? Det är därför jag vill utreda det, och det förtjänar att utredas. Det här med kapitaltäckning kommer från IMF-ekonomer, och det finns många andra förslag som vi skulle kunna tala om, fast det hinner vi nog inte göra . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 9 §.) 8 § Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik betänkande 2013/14:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik föredrogs. 71 (S): I detta betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlas ett stort antal motionsförslag från allmänna motionstiden , 2011, 2012 och 2013. Den största delen av betänkandet handlar om flera av länder, där brotten mot de mänskliga rättigheterna är både omfattande och i många länder oerhört allvarliga och grova. Även ett par länder i , och , tas upp i betänkandet. Ett avsnitt tar upp , och det finns även med ett antal motioner om ett fritt och öppet internet som gett upphov till en av punkterna i betänkandet. Vi socialdemokrater har en reservation tillsammans med och om en MR-strategi, reservation 1, och en reservation tillsammans med om allmänt, reservation 2. Jag vill yrka bifall till båda dessa reservationer. Det har sagts från den här talarstolen, men det förtjänar säkerligen att sägas igen, att det är av största vikt att arbetet med att främja demokrati och mänskliga rättigheter ska genomsyra den svenska utrikespolitiken. En förutsättning för demokrati och ett fundamentalt uttryck för socialdemokratins grundläggande värderingar är just respekten för de mänskliga rättigheterna. Dessa är, vilket jag förutsätter att vi alla är överens om, en okränkbar helhet utifrån FN:s allmänna förklaring. Vi kan aldrig nog betona hur viktigt det är att stå upp för de mänskliga rättigheterna, oavsett var i världen de kränks och oavsett av vem – stormakt, diktatur eller den lilla staten någonstans långt borta. Det är precis lika illa och lika fel var än MR-brotten begås. Kampen mot diskriminering på grund av kön, etnicitet, sexuell läggning, funktionshinder och religion måste föras både nationellt och internationellt. Även de fackliga rättigheterna behöver stärkas, inte minst i . Kvinnor utgör en majoritet av jordens befolkning, men kvinnors rättigheter kränks ständigt, överallt och på alla kontinenter. Detta gäller även barnen. Därför, herr talman, anser vi socialdemokrater att det är mycket viktigt att svensk utrikespolitik prioriterar just jämställdhet och barns rättigheter. Det är angeläget att utvecklar en ny strategi för arbetet med de mänskliga rättigheterna i svensk utrikespolitik. Det ringa stödet för ett svenskt medlemskap i för mänskliga rättigheter visar mycket tydligt på behovet av nya svenska ansträngningar på det här området. hade tidigare ett gott anseende när det gäller främjandet av de mänskliga rättigheterna, men man kan fråga sig vart vi nu är på väg. Vi måste bli bättre. Därför, herr talman, är det viktigt att vi tar ett riktigt krafttag och ger arbetet för de mänskliga rättigheterna en rejäl nystart. En ny strategi måste utarbetas, och det tycker vi att vi ska göra i nära samverkan med det civila samhället. På det här sättet kan återställa de anseende som gått förlorat på MR-området sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006. När det gäller är det välkänt och omvittnat att byggde upp ett förtroendekapital som gett möjlighet till konstruktiv samverkan men även till kritisk dialog. är en kontinent som kan och vill utvecklas, men det är viktigt att vi har med oss att länderna och regionerna i är olika och att en politik för måste bygga på att de olika länderna har helt olika kulturer och synsätt men tillsammans har unika förutsättningar. Bara har vi fått uppleva att har fått många nya trevande, men ändock, demokratier. En grundförutsättning för en hållbar social och ekonomisk utveckling är förstås en fortsatt demokratisering med respekt för de mänskliga rättigheterna och för rättsstatens principer. Ett starkt fokus måste även fortsättningsvis riktas mot de stora utmaningarna för , det vill säga konflikter, hiv/aids, malaria, tbc, arbetslöshet, brister i demokratin, utbredd korruption, etniska konflikter, klimat och miljö, urbanisering – ja, listan kan göras längre än så. Det är bara att konstatera, herr talman, att utvecklingen är både sammansatt och tämligen komplicerad och att en politik för måste vara samverkande och mycket mångsidig. Min partikamrat kommer senare i debatten att gå in mer i detalj i frågor som rör några av olika länder. Även om avsnittet om är den lättast vägande delen i det här betänkandet vill jag ändå, herr talman, säga några ord om det. I betänkandet slås det bland annat fast att vi anser att det är viktigt att utveckla relationerna med . gjorde utskottet, uppdelat på tre delegationer, en studieresa till olika länder i . Det var väldigt bra och lärorikt och skapade många kontakter för oss politiker som vi har följt upp efter resan. När det gäller den diplomatiska närvaron på den här kontinenten finns det både funderingar och obesvarade frågeställningar hos oss; det vill jag betona. Vi ser ju tydligt att diplomatisk närvaro, och då inte minst i , bidrar till att utveckla demokratiska processer i landet, lyfta jämställdhetsfrågor och till att man aktivt deltar i debatten om och kring jämställdhet och SRHR-frågorna. Om jag håller mig kvar i , kan jag konstatera att det äntligen av intern väpnad konflikt ändå har skett en del framsteg, och det är positivt av många skäl, inte minst med tanke på att konflikten haft förödande konsekvenser när det gäller situationen för de mänskliga rättigheterna och för så många enskilda colombianer och colombianska familjer. Det har ju i alla dessa år egentligen inte varit något annat än ett regelrätt krig som det talats och rapporterats alldeles för lite om. Att regeringssidan och representanter för Farcgerillan kommit till förhandlingsbordet är bra, och att man dessutom efter viss påtryckning från olika håll tagit till sig kritiken och tydligen också läst på innehållet i FN:s deklaration och även har gett plats för ett par kvinnor vid förhandlingsbordet är ännu bättre. Men har fortfarande lång väg att vandra innan man kan hävda att den mångåriga interna väpnade konflikten med alla dess förödande följdverkningar är löst, och tyvärr är det så att det fortfarande begås många brott mot de mänskliga rättigheterna i . bidrag när det gäller fredsbyggandet i inleddes ju , 2003, genom vårt stöd till att ta fram human development report under rubriken med en utväg. Rapporten satte fokus på de strukturella orsakerna till den interna väpnade konflikten men presenterade också ett antal förslag till lösningar. Med den här rapporten som utgångspunkt utarbetade och UNDP ett regionalt freds- och utvecklingsprogram i sex svårt konfliktdrabbade regioner i . Det här initiativet är en modell för fredsbyggande i landet, och det känns ju oerhört positivt att vi kan vara med och bidra med en pusselbit i det svåra arbetet med konfliktlösning och fredsbyggande. Det här initiativet togs när vi socialdemokrater satt i regeringsställning, men jag vill ändå säga att det är positivt att vi från sida alltsedan 2003 genom uthållig politisk dialog, tillhandahållande av dialogutrymmen och stöd till olika lokala parter har bidragit till att man i har kunnat ta några steg framåt mot en förhandlingslösning. Situationen har plågat så många människor . Kan vi komma framåt är det bra. De båda samarbetsområden där vi från sida finns med är ju fred och säkerhet respektive mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsstyrning. Inom området mänskliga rättigheter och samhällsstyrning är det svenska biståndet inriktat på personer och grupper som har varit och är särskilt påverkade av den långvariga konflikten. Här är jag tillbaka vid det jag inledde mitt anförande med. Ska vi från sida kunna fortsätta att vara den starka rösten som påtalar brott mot mänskliga rättigheter och att vara ett land och en politisk kraft som alltid främjar de mänskliga rättigheterna, ja, då måste vi, herr talman, få en nystart och en ny svensk strategi på det här området, och det arbetet kan inte vänta. 72 (MP): När jag förberedde den här debatten gick jag in på nätet för att plocka fram betänkandetexten, och rubriken på nätet är följande: Nej till motioner om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Låter det inte märkligt? utrikespolitik har som grund de mänskliga rättigheterna och ändå blir rubriken att det är nej till motioner om mänskliga rättigheter. Det innebär att det inte är ett bifall till någon motion. Vad ger det för budskap till medborgarna om vad ägnar sig åt och vad vi ledamöter egentligen gör? Varför har vi 349 ledamöter som skriver en massa förslag när det ändå blir nej till alltihop? Vi i oppositionen kan ju åtminstone reservera oss och säga ja till de motioner vi väcker, men ni på allianssidan säger ju i praktiken bara nej – alltid och till allting. Det är svårt att förklara för medborgarna att vi i praktiken egentligen bifaller en motion eller föreslår en annan lösning när så gott som alla motioner av formella skäl avslås. Jag deltog i en debatt , och detta händer då och då. Alla tycker egentligen samma sak, men så säger någon: Ja, men ni avslog ju det, och kanske har inte någon reserverat sig. Vi behöver se över formerna för hur motionerna besvaras. Till exempel kan man ju använda sig av svaren ja, nej eller besvarad. Det är inte så pedagogiskt lätt att ta den här diskussionen med medborgarna, som förväntar sig att vi röstar för det som vi själva föreslår i . Det är ju så att vi diskuterar oss fram till helt gemensamma ståndpunkter i utskottet. Ett sådant exempel är när utskottet hade folkmord på kurderna på sitt bord , då vi gemensamt skrev en text som beskrev utskottets syn på händelsen. Och det är bara ett exempel på de som vi har haft samsyn. Jag tar upp det exemplet eftersom årsdagen för al-Anfalkampanjens påbörjande har inträffat. Bland annat har en domare i varit här på besök och talat om hur processen gick till, men jag har också lyssnat till människor som överlevde och kan vittna om de ohyggligheter som pågick. Och det är ju ingenting som någon här ifrågasätter. , mandatperiodens sista år, behandlar vi motioner om mänskliga rättigheter främst med inriktning på mänskliga rättigheter i vissa regioner och länder i världen. Motionerna som behandlas handlar om allmänt, Sahelregionen, , , , , , , , , , allmänt, , och . är inte palestinierna med. Men utanför står en grupp palestinier som kommer att utvisas till , trots att inte tar emot dem. Många av dem har befunnit sig här . Jag vet inte om ni har varit ute och pratat med dem. Jag gjorde det . Jag tycker att detta är någonting som vi verkligen behöver ta till oss. Hur ser det ut för de statslösa palestinierna runt om i ? Vart ska de ta vägen när de länder som de har bott i inte tar emot dem? Det här är någonting som har diskuterats här , så jag tänker inte uppehålla mig vid det. I årets betänkande behandlas också ett antal motioner om annat som rör mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik som inte behandlas , eftersom det som frågorna belyser redan har behandlats tidigare och eftersom utskottet arbetat med olika teman till de olika debatterna. Det finns många bra förslag där, och vi får väl uppmana motionärerna att återkomma till nästa allmänna motionstid och till nästa mandatperiod när det gäller de motioner som inte har hunnit behandlas. Mänskliga rättigheter är universella, likvärdiga och odelbara. De har fastslagits i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och i de två huvudkonventionerna om medborgerliga och politiska respektive ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Rättigheterna är också ömsesidigt förstärkande. Mänskliga rättigheter och folkrätten ligger till grund för svensk utrikespolitik. För att uppnå de mänskliga rättigheternas syfte – det vill säga att säkerställa varje människas möjlighet att leva ett liv i värdighet – menar att alla rättigheter måste ges samma prioritet, till skillnad från regeringen, som oftast brukar prioritera de medborgerliga och politiska rättigheterna. i utrikesutskottet har jag särskilt försökt belysa hur minoriteters rättigheter kränks runt om i världen. menar att rätten till den egna kulturella identiteten är grundläggande i länder med olika befolkningsgrupper. Att försöka assimilera människor till en annan kultur eller utplåna den kulturella identiteten genom förtryck leder bara till mer motsättningar och/eller mänskligt lidande. Att inte i frihet få vara mayafolk, kurder, västsaharier, samer eller katalaner på grund av ett majoritetssamhälles brist på förståelse för den kulturella bakgrund varje individ har leder till motsättningar i stället för till fredlig samexistens. Alla försök att hindra människor att tala sitt språk, leva med sina egna traditioner eller att uttrycka sin kultur på olika sätt är en provokation och måste fördömas av omvärlden. I svensk politik står vi bakom de mänskliga rättigheterna och folkrätten. De mänskliga rättigheterna innefattar folkens rätt till självbestämmande, asylrätten, minoriteters rättigheter, funktionshindrades rättigheter, kvinnors och barns rättigheter med mera. Det innebär att vi ska ta allas rättigheter i beaktande när vi tolkar folkrätten. Politiska överväganden beroende på vem som överskrider vad folkrätten tillåter är inte som vi ser det okej. Dödsstraffet till exempel är lika avskyvärt oavsett vem som utdömer det. Ett angrepp mot en annan stat är lika fel oavsett vem som genomför det. En ockupation av ett land eller en landsdel är lika förkastlig oavsett vem som ockuperar. Det finns ett antal platser i världen som vi är märkligt tysta om. Så fort mediernas fokus är på en annan plats eller motståndet mot en ockupation sker i form av icke-våld lämnar vi scenen och ägnar oss åt nästa och den mest aktuella oroshärden. Vissa länder fördöms för det de gör, medan andra får fördjupade partnerskapsavtal. Beroende på våra egna eller EU:s ekonomiska intressen behandlar vi länder som inte följer folkrätten eller som bryter mot de mänskliga rättigheterna på olika sätt. Så borde inte få ske. När jag talar om folkens rätt till självbestämmande menar jag inte att en folkomröstning om att uppgå i ett annat land, som på , som utlyses från till en annan, är i enlighet med folkrätten. Detta till skillnad från folkomröstningen i , som av vissa staters politiska, inte juridiska, skäl inte kommer till stånd. Rätten till självbestämmande kan innebära att det leder till självständighet men också att man bestämmer sig för att stanna kvar – kanske under andra premisser. En folkomröstning måste alltid ske på ett sådant sätt att medborgarna har god tid på sig att sätta sig in i alla aspekter av vad fördelar och nackdelar med de olika förslagen innebär. Folkomröstningarna som utlysts i och i har förutsättningar att ge . I det senare fallet är det dock mycket osäkert om majoritetssamhället ens kan tänka sig att lyssna på katalanerna, med eller utan folkomröstning. Ursprungsfolk runt om i världen lever fortfarande under svåra förhållanden på grund av staters ovilja att erkänna och stödja deras mänskliga rättigheter. De diskrimineras och fördrivs från sina marker på grund av väpnade konflikter eller ekonomiska intressen. har fått internationell kritik för att inte ha ratificerat konvention om urfolks rättigheter, och för mänskliga rättigheter har kommit med ett stort antal rekommendationer som ännu inte har hörsammat. Detta är inte det enda fall där inte står bakom eller vill ratificera FN-dokument, som vi i många fall hänvisar till FN och att vi följer FN-spåret. Det är lätt att hävda att man följer någon annan, EU:s , FN etcetera, när det gynnar våra egna intressen, men regeringen gör lite som den vill i de flesta fall. I Ukrainakrisen tycker regeringen att EU gör för lite. Det tycker vi också, men det tycker vi även i andra sammanhang då väljer att bara hänvisa till EU:s gemensamma ståndpunkter etcetera. När EU-länderna ville dra inför motarbetade det och menade att det var fel tajmning och hänvisade då till FN-spåret. vill regeringen helst inte nämna den fadäsen. satte också stopp för tuffare sanktioner mot telekomsektorn, trots att oppositionen skrek efter just sådana då de insåg att de med hjälp av tekniken kunde punktmarkeras och spåras av regimen. Men åter till urfolken och närmare bestämt till , som har bedrivit ett biståndssamarbete med. Vi är en av de större biståndsgivarna, och vårt arbete har varit långsiktigt. Det har varit inriktat på mätbara och tydliga framsteg för fred, försoning, respekt för de mänskliga rättigheterna, bekämpande av den utbredda fattigdomen, politiskt deltagande och jämställdhet mellan könen. Kvinnor, barn och urfolk är prioriterade målgrupper. Inom sektorn för demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter är minskad straffrihet och ett stärkt rättsväsen ett viktigt mål. Allt detta står i betänkandet. Jag besökte och träffade där många representanter för urbefolkningen. De består av många olika grupper. är ett typiskt exempel på att allt inte är vunnet när en väpnad konflikt upphör och demokrati införs. Säkerheten i är i princip icke-existerande, och motsättningarna mellan olika aktörer är enorma. En av de stora konflikterna äger rum mellan urbefolkningen och multinationella företag som får statens tillstånd att exploatera markområden utan samråd i vederbörlig ordning. har människor dödats antingen vid manifestationer eller i utomrättsliga avrättningar. En av ledarna för de urfolk jag träffade mördades .