prot · H10995 · 2014-04-03 00:00:00 — Det finns också beroende av receptfria läkemedel, det finns illegala preparat, som sade, och det finns ett ganska vanligt blandmissbruk av allt möjligt: alkohol, narkotika, olika läkemedel och annat. Jag tycker att det viktiga är att vi får upp det här på dagordningen. Jag hade gärna sett det i målet. Vi har stött den motionen från , och jag kan också säga att vi i vår budget har avsatt pengar för ett för läkemedelsberoende som föreslog. Jag tänkte fråga om det här med en kommission för jämlik hälsa. Anser att det inte behövs en sådan och att det har gjorts tillräckligt på nationell nivå för att föra samman kunskaper och erfarenheter och få in ett folkhälsoperspektiv inom alla politikområden och kanske få en ganska bred enighet utifrån forskning och evidens om vad som behöver göras när det gäller folkhälsa? Jag blir inte riktigt klok på det. Jag tycker att det behövs ett sådant jobb, och det är därför vi driver frågan om en kommission för jämlik hälsa. 17 (FP) replik: När det gäller en kommission menar jag att vi har gjort om till , och de rapporter jag får visar, som jag sade tidigare, att det nu börjar kunna knytas fler experter från olika områden till myndigheten. Jag vet också att man arbetar på bredden, och man rapporterar naturligtvis till när man upptäcker att man behöver insatser från den politiska nivån. Det gäller också kontakterna med SKL, för kommuner och landsting är viktiga spelare här. Sedan kan det hända att det kommer någonting i budgetpropositionen , men jag är inte beredd att gå in på den diskussionen . Det kan hända att det behövs något som liknar den här tvärpolitiska eller tvärsektoriella bredden som jag tror att är ute efter. Det är inte bara inom hälso- och sjukvården som man kommer åt ohälsoproblemen, utan alla sektorer är inblandade. Det är utbildningsväsendet, det är arbetslivet och så vidare. Det är alltså möjligt, men jag kan inte säga något om budgetpropositionen mer än att jag inte kan utesluta att det kommer något. 18 (V) replik: Då hoppas vi på det bästa. Eftersom tog upp lagstiftning kan jag säga att det inte var som föreslog det. Men de tror nog inte heller att det skulle fixa alltihop. Jag skulle vilja ta upp en annan fråga som handlar om våld, våld mot kvinnor och våld mot barn, som är en stor folkhälsofråga, inte minst våld i nära relationer. Det finns inte med tydligt i folkhälsomålen. Vi vet att det handlar om tusentals människor. Vi vet också att det leder till väldigt traumatiska upplevelser. Och om man inte får tillräckligt stöd får man bära det med sig och må dåligt . Om man går in och tittar på till exempel kvinnor som mår dåligt – det finns även män som har blivit utsatta för våld – är det vanligt att de har varit utsatta för övergrepp, våldtäkter, våld på olika sätt tidigare i livet. Det hänger sedan kvar på så sätt att de mår dåligt, kanske resten av sina liv om det vill sig illa och om de aldrig får hjälp. Vi vill gärna ha ett tolfte folkhälsomål kring frihet från våld och våld i nära relationer, som man särskilt lyfter fram. Hur ställer sig och till det? 19 (FP) replik: Alliansregeringen har gjort mycket. Under tid kom det propositioner kring just våld mot kvinnor. har fortsatt med det arbetet. Det har legat i den ministerportföljen. Jag tror att det på ett sätt har varit bra att det har legat i en särskild portfölj, för att verkligen lyftas fram som det väldigt allvarliga samhällsproblem det är. Jag är faktiskt rädd för att om man lade det som ett tolfte mål skulle det nästan komma bort lite mer. Jag vill ha det tydligt för sig själv, och då vill jag också lägga till det som jag fick stöd för av när det gäller våld och övergrepp mot äldre personer. Då handlar det dock inte bara om kvinnor. Det handlar väl så mycket om män. Och där ser bilden annorlunda ut. Jag vill nog ha det särskilt som en väldigt viktig och prioriterad fråga. Den är svår på det sättet att den också är dold i många sammanhang. Tobaksrökning ser vi. Vi ser vem som röker. Däremot kommer det våld som försiggår i nära relationer inte alls upp till ytan på samma sätt. Om man ser i kristallkulan tror jag att vi kommer att utvärdera de elva målen framöver. De börjar bli lite . Då kommer vi att se över vad som ska läggas till eller om vi ska sätta upp målen på ett helt annat sätt än vi har gjort i . Andra länder har gått mer på sjukdomsgrupper. 20 (MP) replik: Det är väldigt mycket av det som säger som jag inte alls har svårt att hålla med om. Men eftersom vi tog upp det här med en folkhälsolag vill jag ändå förtydliga. Vår mening är inte alls att vi på något sätt ska gå in i detalj. Precis som tar upp är det meningen att vi ska ta fram mål och framför allt tydliggöra ansvaret på nationell nivå, på regional nivå och på lokal nivå. En folkhälsolag finns redan i , den finns i och den finns i . Det är alltså inte någonting konstigt på det viset. Det handlar om att se vad de olika politikerområdena har för uppdrag. Trots att vi har haft möjlighet att samverka, och trots att vi har haft propositionen En förnyad folkhälsopolitik har det tyvärr haft väldigt lite effekt. Det tror jag att vi är eniga om. Statskontoret tittade på de uppföljningssystem som fanns för folkhälsopolitiken. Man såg då att de hade så många delmål att det försvårade uppföljningen. De hade också 120 indikatorer. När det gäller en folkhälsolag är vi alltså definitivt inte inne på detaljer, visa av skadan. 21 (FP) replik: Jag tycker att vi ska vara stolta över de olika hälsoregister som vi har. Jag skulle vilja säga att det gör till det land där vi bäst kan följa de olika hälsopolitiska insatser vi gör, inklusive att förebygga ohälsa. Hit kommer forskare från olika länder inom forskningsområdet epidemiologi. Här kan de nämligen följa upp frågeställningar som inte är möjliga i deras egna länder. Det handlar just om att vi har personnummer. Vi har sjukhusstatistik. Vi har receptstatistik. Vi har cancerstatistik etcetera. Det är öppenvårdstatistiken som brister . Det skulle vara bra att ha den fullt utvecklad. Det är nämligen där de flesta söker hjälp med sina olika problem. Många av dem vore möjliga att förebygga. Jag håller inte med dem som utvärderar värdet av dessa register. Jag vet att min egen kår inte heller håller med. Kåren upplever nog att utvärderarna inte har levt med frågeställningarna på ett sådant sätt att de förstår hur viktiga de epidemiologiska uppföljningarna är. När det gäller antalet parametrar ska vi visst titta på om det finns något som vi inte behöver föra in – det gör det säkert – men det mesta ger oss en väldigt god bild. Om vi inte hade haft möjligheten att titta på statistiken hade vi aldrig kunnat få fram viktiga data om den ojämlika hälsan. 22 (MP) replik: Det här är som sagt var Statskontorets åsikter, framför allt att det är många indikatorer. De tycker inte att de många indikatorerna behövs eftersom att det helt enkelt inte har framgått att de har gjort någon skillnad. Det är det motivet man lämnar. Min sista fråga handlar om . Vi är nämligen även eniga – jag tror i alla fall att vi är eniga – om att det finns skillnader när det gäller kön, ålder, socioekonomiska förhållanden och så vidare. Det har ändå visat sig att på de tre områden – om vi bara håller oss till – där man har genomfört det som rekommenderar har det verkligen haft betydelse. Om man då gör det nationellt, på vilket sätt skulle det kunna gå åt det andra hållet, det vill säga att det skulle öka skillnaderna? Så fort det kan minska skillnaderna ser jag bara fördelar med det. Vad finns det för faror med att det skulle gå åt det andra hållet? 23 (FP) replik: Vi har ingen god erfarenhet av det här på toppnivå. Däremot tror jag att det är alldeles utmärkt om man i landstingen lägger upp arbetet på liknande sätt som i . Men då är man alltså närmare verkligheten än man är på den nationella nivån. Jag skulle vilja se att man inrättar den typen av verksamhet på fler ställen, men organiserad som det passar. I passar kanske inte det sättet som man har lagt upp det på i . Det måste man avgöra själv. När det sedan gäller att rapportera in till ansvarig myndighet, , har de ett ansvar för att föra det vidare till om det är politiska beslut som måste tas. Jag tror alltså att det arbetssättet ger mer effekt än att man har det där molnet där uppe. 24 (S) replik: Jag noterar att vår ordförande i socialutskottet inte deltar i debatten. Jag hoppas att det beror på att han har mycket att göra. Men är här och lika engagerad som jag i de här viktiga frågorna. När jag går in på och tittar är det svårt att hitta de elva folkhälsomålen. Det är säkert fler som varit inne och tittat och liksom jag blivit lite förvirrade. Gäller de fortfarande? Ja, de gäller. Jag tänkte fråga om de viktigaste faktorerna som påverkar folkhälsan, levnadsvillkoren. Jag tror att håller med mig. Hon är mer erfaren än jag, har varit med längre. Levnadsvillkoren återspeglas i de elva nationella folkhälsomålen som antagits i . Vad sker konkret när det exempelvis gäller folkhälsomålet delaktighet och inflytande i samhället? Har delaktigheten och inflytandet ökat så att folkhälsan blivit bättre ? Jag vill att svarar på det. Hur har de ekonomiska och sociala förutsättningarna förbättrats för hela befolkningen? Hur har den ökade boendesegregationen påverkat folkhälsan? Har det ekonomiska och sociala utanförskapet minskat eller ökat i ? Hur har det i så fall påverkat folkhälsan? Det är det första av de totalt elva folkhälsomålen. 25 (FP) replik: Det går inte att svara på alla de frågorna. Så är det bara. Låt oss ta det här med delaktighet. Jag ser hur patientorganisationer, pensionärsorganisationer och andra intresseorganisationer mer och mer kommer in som rådgivare och informationsgivare i de politiska församlingarna. Jag har mest erfarenhet av pensionärskommittéerna på och landstingskommunal nivå. Det är ett utmärkt forum för samhällsmedborgare att kunna föra fram vad de tycker är tokigt och fel och sedan faktiskt påverka besluten i den politiska församlingen. Jag kan nämna att lagen mot åldersdiskriminering, som vi beslutat om i , aldrig skulle ha gått igenom enbart på basis av enskilda motioner. Men vi hade LSU, ungdomarnas paraplyorganisation, och pensionärsorganisationerna som kom som en elefanthjord och sade: Vi måste ha den lagstiftningen. Vi accepterar inte att vi diskrimineras på grund av vår kronologiska ålder. Inom läkemedelskontrollen, framför allt inom TLV, alltså , tar man i bruk patientorganisationer när det gäller att bedöma olika typer av läkemedel. Jag har inte sett någon systematisk nylig undersökning av hur det ser ut. Det har gjorts studier av hur civilsamhället samverkar med de politiska makthavarna. Det är kanske dags att göra nya kartläggningar. 26 (S) replik: Jag fortsätter med levnadsvillkoren, för de är oerhört viktiga när det gäller folkhälsoarbetet. Vi har en , och utifrån den kan man fråga sig hur barns och ungdomars uppväxtvillkor har förbättrats. Hur går det med ungdomsarbetslösheten? Hur påverkar det den psykiska folkhälsan på kort sikt och den generella folkhälsan på lång sikt? Hur ser arbetsmiljön ut ? Som före detta byggnadsarbetare vet jag att det är tufft ute på arbetsplatserna. Hur klarar vi arbete, familjeliv och fritid , och hur påverkar det folkhälsan? Ökande psykisk ohälsa rapporteras allt oftare bland sjukskrivna. Miljö och hälsa har åter uppmärksammats genom den senaste klimatrapporten. Vad gör vi som arbetar med folkhälsa på det området? Den viktigaste frågan är fortfarande: Vart tog folkhälsoarbetet relaterat till våra levnadsvillkor vägen? 27 (FP) replik: Det är en fråga som lever i varenda debatt, tycker jag. Inte minst kan vi läsa om det i tidningarna, och ministrar och kommunpolitiker tar upp den. Eftersom tiden är begränsad tänkte jag bara ta upp en sak som lyser igenom, och det är att människor vill känna sig behövda. De vill ha en roll i samhället. Jag har nog nämnt det tidigare i , men jag vill ändå säga att jag ser tydligt att många i den årsrika generationen mår dåligt, också psykiskt. De känner sig inte behövda sedan de lämnat arbetslivet. De har inte hittat in i de olika organisationerna – Röda Korset, pensionärsorganisationerna och så vidare. De känner sig inte behövda av sin familj, upplever kanske till och med att de inte ska komma och lägga sig i. Vi måste skapa ett samhälle där alla känner sig behövda. Jag tror att de unga männen i gängen har känt sig obehövda i skolan, i familjen, i olika forum. Och var känner de sig då behövda? Jo, i det kriminella gänget. Det är jätteviktigt att alla i samhället arbetar för att barn och ungdomar ska känna sig behövda. När jag växte upp var jag på en fäbod i . Där var jag behövd med att mjölka, ta ut korna i skogen och sådant. Jag var mycket stolt över det. Det var inte barnarbete. Jag var en del av ett samhälle. 28 (KD): Det är inte så att jag lider av tvångstankar och måste citera sånger vid mina anföranden. I går tror jag inte att jag gjorde det, men kom jag att tänka på av alla människor. En av hans mer kända strofer lyder: Vem ska jag tro på, tro på, tro på? Den frågan ställer jag mig då och då, inte minst när det gäller kost och dess påverkan på hälsan. Här möts vi ofta av olika råd och information som kan skifta beroende på vem man lyssnar på, så det är inte alldeles enkelt att veta vad som är bäst. Det kan måhända också vara så att det i viss grad är individuellt. Allting passar inte för alla. Och vad är politikens ansvar, och vad är individens ansvar? En god folkhälsa är viktigt av många skäl. Det handlar verkligen om livskvalitet. Ett uttryck lyder: Den som är frisk har många önskningar, den som är sjuk har bara en. Det ligger mycket i det. Glädjande nog har vi på många områden i gjort stora framsteg när det gäller det fysiska välmåendet. Många tunga och slitsamma arbeten har försvunnit – inte alla, men en hel del. I stället har vi i högre grad fått det som vi brukar kalla vällevnadssjukdomar. Det finns naturligtvis mycket pengar att tjäna på att ha en god folkhälsa och undvika sjukdomar. Inte minst har vi vinsterna i form av mindre mänskligt lidande. Många sjukdomar är livsstilsrelaterade och skulle kunna reduceras till exempel genom förnuftigare val av kost, mer motion, mindre alkohol och tobak. Här tror jag att det råder god enighet om att det har en stor påverkan på hälsan. Enligt en folkhälsopolitisk rapport kostar den typen av livsstilsrelaterad ohälsa 120 miljarder eller ungefär hälften av den samlade kostnaden för vården. Det är en närmast ofattbar summa. Kunskap och information är viktigt för att medborgarna ska kunna fatta beslut om det som rör dem. Vi har samlat kunskapen om dessa frågor i den myndighet som heter just och som startade sin verksamhet . Syftet med bildandet av myndigheten var att förbättra förutsättningarna för ett mer effektivt och kunskapsbaserat arbete, att ta sig an folkhälsofrågorna på ett samlat och integrerat sätt och att utveckla formerna för ett kunskapsstöd som kan få ett bra genomslag hos olika huvudmän. Allt blir dock inte bra. Det finns väl knappast någon kampanj som blivit mer förlöjligad än den som hade om att vi skulle äta sex till åtta brödskivor ; jag tror att nästan alla minns den. Den kampanjen har fått symbolisera hur allmänheten upplever att myndigheter inte i alltför hög grad ska lägga sig i enskilda människors val. Dessutom var rådet i sig högst tveksamt, åtminstone utifrån dagens kunskapsläge. När information får karaktären av pekpinne riskerar den att motverka sitt syfte. Såväl kunskap som god pedagogik är viktigt när budskap ska kommuniceras. Hur mäter vi då folkhälsa? Ett tecken på att folkhälsan blivit bättre är att medellivslängden har ökat och är för kvinnor och för män i . Könsskillnaderna har minskat. Vi män tar sakta men säkert in på kvinnorna när det gäller medellivslängd. Prognosen är att vi kommer att leva allt längre och att vi – kanske än viktigare – lägger friska år till våra liv. Enligt en prognos jag hört om kommer hälften av dem som föds att få uppleva sin 100-årsdag. Det är en fascinerande och fantastisk utveckling. Det finns andra tydliga skillnader än de som gäller kön. En av de tydligaste gäller utbildning. Personer med kort utbildning har sämre hälsa än de med lång utbildning. En annan viktig faktor för god hälsa är att vara delaktig. Ensamhet är en mycket stor fara. Delaktighet i en gemenskap är en av de viktigaste sakerna för att må bra. Människan är en social varelse och lever och utvecklas i relation till sin nära omgivning. Att stärka små och nära gemenskaper, såsom familjen och ideella organisationer, tror vi kristdemokrater är väldigt viktigt för folkhälsan. Grundläggande för det folkhälsopolitiska arbetet är god kännedom om hälsotillståndet och hälsoutvecklingen i befolkningen och om de faktorer i människors livsvillkor och levnadsvanor som har störst betydelse för att människor ska må bra. En viktig uppgift är att ge personer de verktyg som behövs för att ta hand om sin egen hälsa. En metod som visat goda resultat är fysisk aktivitet på recept för att främja motion hos vårdsökande. Ett annat intressant exempel är skolor som har schemalagd fysisk träning . Det har gett väldigt positiva effekter, även på resultaten i de teoretiska ämnena och på det psykiska välmåendet. Ytterligare exempel som finns i många kommuner gäller förbättrade möjligheter till så kallad spontanidrott för såväl unga som vuxna. Tillgång till motionsspår och bollplaner är viktigt för att möjliggöra rörlighet. Alkohol och tobak talade vi en hel del om här i går. Det är kända riskfaktorer. Vi har en god enighet om att vilja minska skadorna av detta. Där ser vi i huvudsak en positiv utveckling. Konsumtionen av alkohol och tobak minskar, vilket också har en direkt effekt på hälsan. Det finns goda kunskaper om vad som åstadkommer en bättre hälsa. Vi har goda förutsättningar för att skapa ännu bättre välmående bland befolkningen. har en central roll för att utveckla formerna för ett bättre kunskapsstöd. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde (KD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 6 § Nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna betänkande 2013/14:JuU31 Nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna (prop. 2013/14:78) föredrogs. 29 (S): Vi ska nu debattera justitieutskottets betänkande JuU31 Nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Regeringen har lagt fram en proposition med ett förslag till en ny lag som behandlas och som anger hur nomineringar av domare och generaladvokater till Europeiska unionens domstol och av domare till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna ska beredas. Regeringens förslag kan ses som ett sätt att införa ett tydligare regelverk för hur nomineringsförfarandet ska gå till och är ett steg i rätt riktning. Men det som skiljer Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna från de svenska domstolarna är att dess verksamhet kan påverka svensk rättskipning på ett mer avgörande sätt i jämförelse med hur det fungerar i svenska domstolar. blir alltmer omfattande, och tolkningen av regelverket får allt större betydelse. Europeiska unionens domstol ser till att EU:s lagstiftning tillämpas på samma sätt i alla EU-länder och ägnar sig åt en betydande tolkningsverksamhet. Konsekvensen av den långtgående tolkningsverksamheten blir de facto att svensk inrikespolitik påverkas och även förändras. Detta talar för att regeringens inflytande bör vara större vid tillsättandet av domare till de europeiska domstolarna än vad som krävs vid tillsättningsprocessen vid svenska domstolar. Till viss del stärks inflytandet genom att regeringen ska utse en person med särskilda kunskaper om arbetet i berörda domstolar. Den personen bör ha ett starkt inflytande på arbetet i . Det är viktigt att det är regeringen som utser denna person. Denna uppgift bör därför inte kunna överlåtas till , som regeringen föreslår i sin proposition. Vi anser att den delen av förslaget bör avslås. Vi anser vidare att ska lämna fler förslag vid nomineringar till Europeiska unionens domstol och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Det räcker inte med ett förslag, vilket kanske kommer att vara verkligheten. Då finns det ingenting att välja mellan. Regeringen ska ha flera personer att ta ställning till. Det måste finnas en reell valmöjlighet för regeringen. Dessutom är det viktigt med ett jämställdhetsperspektiv. Det ska ske en jämn fördelning mellan könen. Det här har vi reservationer om, och jag yrkar bifall till reservation 2 i betänkandet, herr talman. 30 (M): debatterar vi, som föregående talare sade, regeringens proposition om hur förfarandet ska gå till vid nomineringar till och Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Propositionen En reformerad grundlag behandlades i under /10. ansåg i likhet med regeringen och att det i regeringsformen skulle tas in en bestämmelse om att grunderna för förfarandet vid utnämning av ordinarie domare skulle meddelas i lag. Vidare anfördes hur viktigt det är att markera domstolarnas oberoende. I propositionen Utnämning av ordinarie domare föreslogs att det skulle införas en domarnämnd med ansvar för beredningen av utnämningen av ordinarie domare. tas steget till att även utnämningen av domare och generaladvokater i och domare i ska beredas av , detta för att den vägledande principen om domstolars och domares oberoende ska markeras. Därför tas nu kallelseförfarandet bort även för dessa poster. I stället blir det ett öppet förfarande som tillgodoser intresset av öppenhet och demokratisk insyn liksom intresset av att kunna rekrytera självständiga och högt kvalificerade personer. Förfarandet kommer att gå till på det sättet att kontaktar när ett ärende som ska beredas har initierats. kommer att ta fram en kravprofil som tar sin utgångspunkt i de krav som ställs på den aktuella tjänsten. Kraven måste alltså ställas med beaktande av dels de krav som anges i de unionsrättsliga fördragen, dels de kriterier som den rådgivande kommittén i enlighet med artikel 255 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i sina verksamhetsrapporter angett som relevanta. Till det måste naturligtvis kriterier som juridisk kompetens, arbetslivserfarenhet, lämplighet att utöva domarämbetet, garantier för oavhängighet och opartiskhet samt slutligen språkkunskaper och förmåga att arbeta i internationell miljö med flera olika rättstraditioner vägas in. Därutöver ska domare i vara moraliskt oförvitliga och uppfylla de villkor som erfordras för utnämning till högre domarämbeten eller vara rättslärda med erkänd kompetens. Kandidater ska ha kunskaper i de nationella rättssystemen och i internationell rätt. Praktisk juridisk erfarenhet är också önskvärd. Listan över kandidater ska normalt sett innehålla en kandidat av varje kön om inte ett av könen är underrepresenterat i domstolen eller om det finns exceptionella omständigheter som kräver avsteg från den regeln. När ärendet har initierats hos ska nämnden förstärkas med en person utsedd av regeringen – eller av , om regeringen valt att delegera beslutet – med särskilda kunskaper om arbetet i den domstol ärendet avser. Denna person ska närvara och få yttra sig i , detta för att säkerställa att rätt kompetens finns hos i dessa ärenden. Efter Domarnämndens beredning har regeringen att fatta beslut om att nominera en kandidat till eller tre till . I denna debatt kan jag konstatera att Socialdemokraterna och anser att domarrollen i och Europeiska domstolen ska politiseras. Det är åtminstone den tolkning jag kan göra av vad de skriver i sin reservation. Socialdemokraterna och uttrycker det så här: att domstolarna på ett betydande sätt kan påverka svensk rättskipning. – – – att enligt regeringsformen är överordnad svensk lag samt att är svensk lag.