prot · H20920 · 2014-11-12 00:00:00 — Jag är medveten om att vägen här inte är enkel och att frågan tyvärr verkar splittrande mellan partier som egentligen skulle behöva samlas. Men vi kan inte acceptera att aktörer som har ett annat mål för ögonen än barnens och elevernas bästa får det viktigaste välfärdsuppdraget av alla, nämligen att ge våra barn en bra skola. Klokt avvägda regler garanterar trygghet och förtroende för friskolor och skolor med olika pedagogiska inriktningar. Detta är insatser här och för eleverna. Det handlar om att ta ansvar och om att samlas. Vi tar problemen vi har på allvar. Vi tar kritiken från och det som kommer att framkomma i deras djupstudie på allvar. Vi tar Flicka i årskurs 8 på debattsida på allvar. Därför gör vi de här investeringarna, och därför kommer vi att bjuda in till en skolkommission där profession och forskning möter de politiska partierna med mandat att lägga fram förslag för likvärdighet i skolsystemet, metodutveckling och samverkan mellan skola och arbetsliv. Jag vill avsluta med några ord från en av mina förebilder och företrädare, . Han skriver i sin bok om politik: Mamman som på promenad med sitt barn stolt pekar på den nya skolan och berättar att hon tillhörde utbildningsnämnden när man beslöt att bygga den, hon förverkligar sig själv i det hon säger. Jag har en längtan efter att göra det jag kan för den svenska skolan. Jag vet att jag delar den längtan med er. Jag vill att vi, tillsammans, stolt ska kunna peka på den svenska skolan och berätta för våra barn att vi var med och byggde den tillsammans, att vi tog ansvar, att vi gick från av hårda konflikter och hård skoldebatt till då vi samlades för våra barns bästa. Jag vill tacka för det samarbete som jag och regeringen ser fram emot. gör vi jobbet! 287 (M) replik: Alliansregeringen införde en rad reformer för att återupprätta kunskapsfokus och för att ge lärarna verktyg för att utföra sitt viktiga arbete. För att lyfta fram och premiera riktigt duktiga lärare införde alliansregeringen förstelärarsystemet där en förstelärare fick mer , en årlig löneökning på . Alliansregeringen tog också ansvar för det genom att i budgeten finansiera och prioritera de svenska lärarna. Under valrörelsen ordade högt om och lovade de svenska lärarna – jag tror att det var det – mer i lön om han hamnade i regeringen. Det gjorde han. Han blev till och med utbildningsminister och på något sätt i än högre grad ansvarig för att infria det löfte som han gett lärarna. Min fråga till blir då följande: Varför gör ni inte en skarpare satsning på förstelärare? Och varför finns det inga pengar över huvud taget till en höjning av lärarnas löner i regeringens budget när det var ett så skarpt löfte? 288 Utbildningsminister (MP) replik: Jag vill tacka för en bra fråga! Jag delar synen på att karriärutvecklingsreformen kan vara ett viktigt steg för att stärka kollegial samverkan och utveckling i läraryrket. Därför fortsätter vi också utbyggnaden av karriärutvecklingssystemet som vi gemensamt är överens om. Därför behöver vi också den typ av översyn för att säkra systemet som talade klokt om i ett tidigare inlägg. Vi behöver dock även satsningar för att stärka lärarkåren mer generellt. Två modeller stod mot varandra i valrörelsen. Alliansen gick till val på att föreslå att man ska ha 5 000 extra karriärlärare; det motsvarar av lärarkåren. Vi vill snarare ha en möjlighet för parterna att mer generellt stärka utvecklingen i lärarkåren och lärares möjligheter till högre lön. Vi kommer att investera 3 miljarder i samband med avtalsrörelsen . Det är den enskilt största investeringen i budgeten som vi har presenterat. Det är alltså svårt att säga att det inte finns några pengar. 289 (M) replik: Jag vill tacka för svaret, för den del som var ett svar på frågan. Så här lät det nämligen inte i valrörelsen. Då lovade den blivande utbildningsministern att de här pengarna skulle satsas för att öka lärarnas lön med . är det plötsligt arbetsmarknadens parter som ska lösa det. Betyder det att regeringen inte längre ska finansiera och ta ansvar för detta utan lägger ansvaret på arbetsmarknadens parter? Jag är intresserad av hur den modell ska se ut där regeringen fördelar pengarna. I alliansstyrda kommuner hade lärarna högre löner. Hur kompenserar man för de kommuner som inte har skött detta tidigare? 290 Utbildningsminister (MP) replik: Detta blir lite märkligt när vi precis har genomgått en valrörelse där har blivit hårt granskade för vårt skarpa förslag om att tillföra statliga medel till parterna för att höja lärares löner. Jag minns hur de moderata partikamraterna kritiserade mig skarpt efter en intervju i SVT där jag klargjorde att det måste vara ett ansvar för parterna men att vi måste skjuta till statliga medel för att parterna ska kunna ta det ansvaret. gör vi det. Vi gör precis det som vi sade i valrörelsen att vi skulle göra och som jag blev granskad för. Vi satsar 3 miljarder. Det är den enskilt största satsningen, och den kommer att ge möjligheter till höjda lärarlöner. 291 (M) replik: När höll sitt anförande och vi hade en debatt om det fria skolvalet blev jag djupt orolig. vill avskaffa det fria skolvalet, och det finns även distrikt inom Socialdemokraterna som vill göra detsamma. Jag funderar på om det här är nästa område där regeringen kommer att lägga sig platt för för att få igenom sin politik. Utbildningsministern talade väldigt gripande om en flicka som hade blivit utsatt för mobbning i skolan. Jag håller med utbildningsministern om att det är viktigt att vi bekämpar mobbningen. Däremot efterlyser jag konkreta förslag vilket jag inte har sett från regeringen över huvud taget än så . 292 Utbildningsminister (MP) replik: I mitt anförande försvarade jag just det fria skolvalet och klargjorde att vi måste värna det fria skolvalet genom att se till att alla skolor är bra skolor. Det är nämligen själva förutsättningen för att ha ett skolvalssystem. Annars upphör det att vara ett skolval och blir något slags tombola där man får hoppas att man drar rätt lott. Vi kan inte ha nitlotter. Då upphör det att vara ett skolvalssystem. När det gäller åtgärder mot mobbning är den allra viktigaste åtgärden enligt granskning av arbete mot mobbning att det finns fler anställda i skolan. Att anställa fler i skolan är också en av våra största investeringar. Då finns det mer tid för lärare att vara närvarande där elever finns, mer tid för att jobba mot attityder och för trygghet. En annan viktig satsning är på elevhälsan som ofta är motorn för trygghetsarbete på skolor. Där gör vi en stor satsning i budgeten. 293 (M) replik: Jag håller med utbildningsministern om att alla skolor ska vara bra skolor; det tror jag att vi kan vara överens om allihop i denna kammare. Men det som oroar mig är att redan har svängt när det gäller valfriheten. Det handlar om det kommunala vetot som man inte ville ha tidigare, men som man nu har gått med på. Det handlar också om den osäkerhet som man skapar för fristående skolors framtid i med diverse utredningar som ingen vet riktigt vad de landar i. 294 Utbildningsminister (MP) replik: Vi har ju mötts i diskussion om detta tidigare, jag och . Vi inför inget kommunalt veto. Skolor som drivs som idéburna skolor i icke-kommersiella verksamheter kommer inte att beröras av nya regler. Däremot har dragit slutsatsen att de som får förtroende att driva skola ska göra det därför att de har en idé om hur en bra skola bedrivs, inte för att tjäna pengar på det. Därför kommer vi att införa regler för skolor som har vinstsyfte. En av de reglerna blir att kommunerna ska ha ett avgörande inflytande vid nyetablering. 295 (SD) replik: Vi har ju en god tradition med en hundraprocentig svarsfrekvens från dig , herr statsråd. Jag har två frågor som jag hoppas hinna med på denna minut. Den ena frågan handlar om någonting som hände 1988, 2001 och 2011, alltså stora ändringar i skolans system och uppbyggnad. Jag undrar om statsrådet som utbildningsminister kan ge ett löfte till mig om att man inte går in och gör några förändringar. Hela systemet har egentligen återgått till det som vi hade för 20 eller . 296 Utbildningsminister (MP) replik: När vi i regeringen lägger fram förslag till reformer har vi tre utgångspunkter. Den första är att vi söker brett samförstånd för att kunna skapa en trygghet om att dessa förändringar gäller också över val. Den andra utgångspunkten är att reformerna ska bygga på forskning. Det ska finnas en forskningsgrund för de förändringar som genomförs. Den tredje utgångspunkten är att reformerna ska vara förankrade hos dem som arbetar i skolan. Där hör vi tydligt att nya stora reformer uppifrån, plötsligt uttänkta i , inte är någonting som man välkomnar. Så på den frågan kan jag ge ett tydligt svar: Nej, så kommer vi inte att arbeta. Däremot har jag varit tydlig med att vi kommer att bjuda in till en skolkommission. När granskning kommer måste vi ta tag i den och ta den på allvar. Den pedagogiska professionen, forskningen och de politiska partierna ska då samlas för att se vilka förändringar som behöver läggas fram. Dessa förändringar kommer att vara baserade på de tre utgångspunkterna. 297 (SD) replik: Tack så mycket! Jag anser att statsrådet fortfarande har en hundraprocentig svarsfrekvens. Det som du nämnde som tredje saken, herr statsråd, var just att lärarna, mina kolleger, jobbar fortfarande kvar i systemet , för att vara ärlig. Så tar det innan reformerna verkligen slår igenom. Fråga nummer två har lite att göra med vår tidigare debatt. Den handlar om förstatligande av skolan. har släppt några rapporter – visserligen muntliga; det finns ännu inte någonting på papper. 298 Utbildningsminister (MP) replik: Det är svårt att upprätthålla den hundraprocentiga svarsfrekvensen när det gäller frågor som man inte hör. Men jag gissar vilken fråga som var på väg. Just frågor som ansvarsfördelning är precis den typen av frågor om likvärdigheten i skolsystemet som man måste titta på bredare än bara genom enskilda partiers utspel. Det är därför som vi välkomnar en skolkommission. Sedan ska man vara medveten om att ansvaret för skolan alltid har varit delat mellan statliga och kommunala aktörer. Men ett delat ansvar måste inte vara ett otydligt ansvar. har pekat på att vi har ett otydligt ansvar i skolan. 299 (FP) replik: Statsrådet räknade upp ett antal reformer, och det kunde låta som att det var och den här regeringen som har satsat på läsa-skriva-räkna, fortbildning, lärarlyft och översyn av den administrativa bördan. Men det är ju en fortsättning på de reformer och de beslut som vi tog initiativ till. Eftersom det ibland förekommer kritik mot vår skolpolitik undrar jag vilka av förslagen ska slängas i papperskorgen. Vad ska rivas upp? Den andra frågan gäller ansvarsfrågan, det vill säga kommunernas och statens ansvar. Vi erbjöd karriärtjänster där kommunerna själva aktivt fick ansöka. Statsrådet lovar en lärarlönesatsning. och har kritiserat detta, vilken slutsats drar statsrådet? Är det dags att ta steget och förstatliga skolan? 300 Utbildningsminister (MP) replik: Låt mig först säga att jag är glad över att ser att vi måste ha samsyn i de stora skolförändringarna. Det handlar om tidigt stöd, om att satsa på lärarkåren, om likvärdighet och jämlikhet i skolsystemet. Då måste vi ha en samsyn och vara tydliga mot alla som jobbar i skolan. Det tackar jag för, och om du vill säga att det är ett folkpartiförslag, så varsågod. Sedan lyfter du fram frågan om ansvar. En del av problemet i debatten är att de som säger att vi ska ha en statlig skola aldrig riktigt kan definiera var gränserna då ska gå. Även som det var ett annat huvudmannaskap var ansvaret delat mellan stat och kommun. En hel del av dem som arbetade i skolan var kommunalt anställda. Byggnaderna var kommunala. Men det fanns också – det är bara att erkänna – en tydligare ansvarsfördelning än den som har vuxit fram . Det är en av anledningarna till att vi vill ha en skolkommission som ska titta på hur ett nytt styre av skolan kan skapa en tydlig ansvarsfördelning mellan de aktörer som måste vara med och styra svensk skola. 301 (FP) replik: Statsrådet ägnade stor del av sitt anförande till att prata om villkoren och förutsättningarna för lärare. Som det ser ut i skollagen ligger det ansvaret på huvudmannen. Staten har stimuleringsansvar, utvecklingsansvar, lärarutbildning, uppföljning genom och inte minst Skolinspektionen. Men när utbildningsminister går ut och lovar lärarlönehöjning, då är man direkt inne och petar i det som ligger på huvudmannen. Då måste frågan bli: Kommer statsrådet att gå vidare med att förstatliga skolan? 302 Utbildningsminister (MP) replik: Det har varit i många stycken en väldigt intressant debatt, framför allt för att det har varit lite oklart hur oppositionen egentligen ställer sig till det löfte som vi har om att 3 miljarder ska tillföras avtalsrörelsen inom ramen för den svenska modellen . Av Tobés inledande inlägg och hans replikväxling med förstod jag att han var skeptisk till detta och till och med emot det. Sedan nämnde från att det här var en fråga där det fanns samsyn. förstår jag att , också från , återigen är kritiskt inställd. Det är lite svårt att veta vad ni faktiskt vill, och då är det också svårt att svara på frågan. 303 (KD) replik: Det är mycket samsyn i skolfrågorna, som väl är. Det är inte bra för någon om skolan får nya premisser att jobba efter varje gång vi byter regering. Mycket på skolans område har ju genomförts av vår alliansregering tidigare. En helt avgörande fråga, som inte har tagits upp här , är hur vi ska få våra unga, duktiga studenter att vilja bli lärare. Det kvittar hur mycket pengar eller andra resurser som vi pumpar in i redan världens dyraste skola, om inte unga människor väljer läraryrket. Dessutom behöver man locka tillbaka de duktiga lärare som har lämnat yrket. Därför är min fråga till utbildningsministern: Hur har han tänkt att fler unga ska lockas till yrket och hur ska man få fler att komma tillbaka till yrket? 304 Utbildningsminister (MP) replik: Jag tror att man måste återupprätta läraryrket som ett kreativt yrke. En gång fick jag bilden av läraren och ingenjören . Då sågs ingenjören som en man i en styrd verksamhet, sittandes vid ett ritbord intill en annan man vid samma ritbord utförandes uppgifter som hade blivit givna uppifrån. Läraren sågs som den kreativa, bildade personen i samhället som hade gott om tid för sitt uppdrag, gott om tid för varje elev. Det där har ju vänt. tänker vi oss läraren som en kvinna som ska ta sig an uppgifter givna uppifrån i en väldigt styrd verklighet medan ingenjören är innovatören som löser spännande problem i en globaliserad samtid. Ingenjören får gärna fortsätta att vara det, men läraryrket måste också bli ett kreativt yrke. Då är det tiden som är mest avgörande, tiden som man får möjlighet att vara kreativ och lösa saker på sitt sätt. Därför är det viktigt att lärare får mer tid till sitt uppdrag, att den styrda arbetsbördan minskar och att fler anställs i skolan. 305 (KD) replik: Det är bra att utbildningsministern tar upp just detta . Fler och fler uppgifter har ju lagts på lärare som inte har med själva undervisningen att göra. Vi hör ofta utbildningsministern tala om att minska den administrativa bördan. Jag skulle önska att utbildningsministern var lite mer konkret: Hur ska det gå till, förutom de åtgärder som redan har vidtagits med slopad IUP och minskat krav på åtgärdsprogram? 306 Utbildningsminister (MP) replik: IUP:er och åtgärdsprogram är ett steg. Vi tar det lite längre genom den läsa-skriva-räkna-garanti vi inför i de tidiga årskurserna. En annan del är en digitalisering av de nationella proven. Vi ska se till att omfånget av de nationella proven minskar och inte tar så mycket tid som , som var inne på i sitt anlägg. Det är bra att vi kan bli eniga där. En tredje del är att genom ett nationellt skolutvecklingsprogram ge huvudmän och rektorer hjälp att minska den administrativa arbetsbörda de har lagt på. Dessutom måste vi anställa fler. Det finns alltså två sidor, att minska den administrativa arbetsbördan och att anställa fler. Det gör vi statliga satsningar på. 307 (SD) replik: talar väldigt mycket, bra och lovande om framtidens skola, om att ta ansvar, om tidiga insatser, om minskade barngrupper med mera. I ett av sina senaste inlägg talade han om att lärarna ska ha mer tid till sitt uppdrag. Det kan kopplas till mitt tidigare anförande, där jag pratade om arbetsmiljön för lärarna. av lärarna säger att de tvingas ta betydande lektionstid i anspråk för att lösa konflikter och skapa trygghet och studiero i klassrummen. Hur tänker om det här med lärarna och ordning och reda i skolan? Det pratas om väldigt fina reformer och saker man vill göra, men just den här biten saknade jag i ministerns anförande. 308 Utbildningsminister (MP) replik: En viktig sak som vi måste göra är att investera i elevhälsan, som ofta är motorn för trygghetsarbetet på skolan. Det är inte längre en skolsyster som sitter bakom en stängd dörr som man får gå och knacka på, utan det är den personal som jobbar för att skapa en trygg arbetsmiljö och som behövs i det arbetet. De investeringarna gör stor nytta. En annan sak handlar om tidiga insatser för att alla ska hänga med i grunderna för att kunna ta till sig andra ämnen. Vi inför en läsa-skriva-räkna-garanti från förskoleklass till årskurs 3. Vi vet att en stor del av otryggheten i klassrummen beror på att det finns elever i klassen som har väldigt svårt att hänga med. Resultatet av det blir för en del, framför allt killar, utåtagerande och destruktivitet, vilket stör och skapar problem för alla de andra i klassen också. Tidiga insatser är jätteviktiga för tryggheten i de senare årskurserna. 309 (SD) replik: Jag tackar för svaret. Jag tror att vi är alldeles eniga om detta med tidiga insatser. har gått ut och pratat om att det behövdes för att rädda skolan. Det ska bli väldigt intressant. Det har gått och runt , så det börjar bli lite bråttom under galoscherna. pratar om samsyn. Ingår i denna samsyn och detta samarbete? Om inte, innebär det att man inte alls vill ha stöd i några frågor? 310 Utbildningsminister (MP) replik: Jag trodde kanske inte att sverigedemokrater var de första att gå på olika kampanjer som drivs mot politiker. Ni har väl fått smaka på en del själva. Det här handlar om en artikel jag skrev om det arbete vi ville starta på departementet och som jag nu redovisat att vi drar igång. Vi talade om att det var vår 100-dagarsplan. Men i skolsystemet tar det än så. Enligt det globala utvecklingsföretaget tar det ungefär att ändra utvecklingen i skolsystemet. 311 (M) replik: Jag tycker att det är positivt att politiken är mer enad inom skolans område än vad den varit . Men det finns fortfarande några stora skillnader. Två av dem gäller gymnasiets obligatorium och kravet på högskolebehörighet hos alla gymnasieelever. Jag skulle vilja fråga hur dessa två reformer kommer att göra fler elever mindre skoltrötta och hur ett krav på högskolebehörighet gör att elever på yrkesprogram får lättare att komma direkt ut i arbetslivet efter avslutad utbildning. 312 Utbildningsminister (MP) replik: Jag tackar för frågan. Vet ni vad? Det finns ett obligatorium för gymnasiet , i varje fall när det handlar om att få jobb. Så ser arbetsmarknaden ut. Det är extremt svårt att få arbete om man inte har gymnasieutbildning. Därför måste vi tillsammans göra allt för att alla unga ska genomgå gymnasieutbildning. Vi kan inte ge upp om den 17-åring som börjar bli skoltrött och vill hoppa av, för då ger vi upp om någon som på många sätt riskerar att gå rätt ut i ett livslångt utanförskap. Vi vill samtala. Min kollega statsrådet , som befinner sig på en konferens om lärande och hållbar utveckling i men annars gärna hade varit här, har meddelat att hon gärna vill samtala och berätta om hur man kan möjliggöra att alla unga ska gå gymnasiet. Sedan är det viktigt att man i gymnasiet får de kunskaper man behöver och vill ha. Vi vet att den förändring alliansregeringen gjorde av vilka ämnen man läser i gymnasiet ledde till att unga flydde från yrkesutbildningarna. Därför vill vi återställa detta. 313 (M) replik: Om det redan är obligatoriskt, varför behöver man då en stor reform och en stor utredning? Jag förde en debatt om detta med tidigare, och det är bra att utbildningsministern tar upp det igen. Hon backade då, uppfattade jag det som, från att det ska behöva bli obligatoriskt och menade att utredningen snarare ska fokusera på hur fler elever ska vilja gå klart gymnasieskolan. Ska jag uppfatta även ståndpunkt så? 314 Utbildningsminister (MP) replik: Det som Socialdemokraterna och är överens om är målet att alla ska gå gymnasiet. Sedan vill vi samtala om hur det blir möjligt. Ett obligatorium eller en förlängd skolplikt kan absolut vara en sådan metod, men det finns också andra metoder och andra lösningar. Vi tillsammans måste faktiskt ta ansvar för att det händer. Svaret på frågan varför det behövs en reform är att vi inte kan fortsätta att ge signalen till den 17-åring som börjar bli skoltrött att det är helt okej att lämna skolan och att det kommer att lösa sig ändå. För vet ni vad? Det gör det inte. Det löser sig inte. Man hittar inget jobb. Då är det inte acceptabelt att ge den signalen. 315 (S): Det här är en utbildningspolitisk debatt som kanske snarare skulle vara ett kammarsamtal, och bitvis tycker jag att den också förs i den formen – inte för min eller regeringens skull, men för att elever, lärare och föräldrar krävde det i den valrörelse vi genomgått och för att skolan behöver det. Jag minns min egen skolgång med mestadels positiva förtecken, även om en och annan lärare inte föll mig i smaken, även om det visst fanns kompisar som störde lektionerna och även om jag inte tyckte lika mycket om alla ämnen. Jag tror att jag minns den med lust och glädje för att jag trivdes i min klass, för att jag tyckte om att lära mig saker och för att jag fick uppmuntran både hemifrån och av mina lärare. Kanske var det också därför som lärare var mitt drömyrke under hela uppväxten. Så var det inte för alla mina klasskompisar. Långt ifrån alla hade föräldrar som kunde hjälpa till med läxor. Att ha siktet inställt på eftergymnasiala studier var för många ingen självklarhet. Jag minns särskilt vårt möte med högstadiet, som det då hette, där jag och mina kompisar fick ett par parallellklasser med elever vars kollektiv man definitivt skulle kunna beskriva som vår socioekonomiska motpol. Jag tror att mycket mer av mitt jämlikhetspatos formades där än vad jag då förstod. Vi bemöttes nämligen olika, och förväntningarna på oss skilde åt. Värst av allt minns jag att vi såg på varandra och på oss själva inte som jämbördiga 14-åringar utan som de som var bättre eller sämre, som de med mer eller mindre status, som de som skulle gå praktisk eller teoretisk linje. Naturligtvis fanns det individuella undantag, ska jag säga, så att ingen före detta lärare mejlar eller facebookar direkt efter debatten. Men just detta kan överbryggas med en medveten politik som gör att det finns tillräckligt många lärare, att resurser fördelas efter behov, att uppföljning sker på ett sätt som ger läraren stöd i den fortsatta undervisningen, att det finns läxhjälp till alla som behöver, att det finns lärare som känner uppskattning för sitt yrkesval, att eleven känner stöd och uppmuntran, att inga oskäliga avgifter förekommer i skolan, att det är bra skolmat och sjysta lokaler och att elevhälsan fungerar, så att problem uppmärksammas och hanteras . Att alla kan delta i fritidsaktiviteter och bli en del i en gemenskap även utanför skolan påverkar både mående och lärande. Att ha lugn och ro är lika viktigt hemma som i skolan för att det ska finnas lust och ork att lära i skolan. Jag vill helt enkelt göra ett inlägg om behovet av alla barns och elevers lika rätt till utbildning, till kunskap och till drömjobbet. Det handlar om att alldeles oavsett uppväxtvillkor och föräldrars utbildningsbakgrund få gå i skolan.