prot · H109120 · 2014-06-05 00:00:00 — Jag kan säga så mycket som att jag förstår engagemanget och att jag hoppas att det, om man beslutar om en nedläggning, finns möjligheter lokalt eller regionalt att ta över det som Marinens Musikkår gör och gläder många med. Men det är inte en fråga på . 76 (KD): Jag tackar för svaret. Jag är medveten om att detta är en fråga som kanske primärt ligger på Försvarsdepartementet. Men ligger den någonstans i gränslandet mellan kultur och försvar. Det skulle vara oerhört tragiskt om det skulle leda till en nedläggning bara för att detta faller mellan stolarna. Att lägga hela ansvaret lokalt eller regionalt tycker jag inte heller är en rimlig lösning. Som jag sade tycker jag att detta snarare är att betrakta som en fråga av nationellt intresse. Jag undrar därför om det inte är möjligt för statsrådet att tillsätta en utredning skyndsamt eller tillsammans med det statsråd som är ansvarig, , för att titta närmare på detta och se till att det blir en lösning som blir bra. 77 Kultur- och idrottsminister (M): Jag tror att försvarsminister har två interpellationsdebatter här i . När det gäller frågan om var vi kommer in från har jag som jag har varit minister varit mycket angelägen om att säga att kulturen aldrig bara kan bli en fråga för . Kulturen måste finnas på många andra departement och politikområden också. Jag ska ta ett aktuellt exempel. Jag läste i tidningen att man nu från och , tror jag, vid inventering har upptäckt att många fornlämningar har skadats vid röjningsarbeten i skogen. Det kan aldrig bli en fråga bara för bara för att det handlar om kulturarv. Det är också en fråga för andra delar av området. Jag vet att jag kommer att få följa denna fråga, och jag vet att engagemanget är starkt. Därför tackar jag för även ditt engagemang i frågan, . Den svenska produktionen av ekologiska livsmedel 78 (S): Ett enkelt sätt att bidra till en mer hållbar värld är att satsa på det ekologiska – ekologisk odling och ekologisk mat. Produktion av ekologiska produkter minskar nämligen vår klimatpåverkan och förbättrar den biologiska mångfalden eftersom kemikalier inte används. Efterfrågan på ekologiska produkter ökar också. Men tyvärr har inte den svenska produktionen av ekologiska produkter lyckats haka på den trenden. Här finns det spännande ekojobb att hämta hem. Min fråga går självklart till landsbygdsminister . Hur kommer det sig att landsbygdsministern så bestämt avvisar det ekologiska? 79 Landsbygdsminister (C): Det sista påståendet är felaktigt. Regeringen har under de år som jag har varit minister lagt i storleksordningen på den ekologiska produktionen. Vi har dessutom satsat specifika medel på forskning och innovation för att vi ska få fram bättre sortmaterial och så vidare inom växtodlingen. Därför vill jag direkt och skarpt dementera det påståendet. Den ekologiska produktionen är viktig av många skäl, dels därför att många av oss vill ha sund och hälsosam mat, dels därför att ekologisk produktion kan vara ett föredöme för den vanliga konventionella produktionen för att få fram metoder, sorter och liknande som passar även för den vanliga konventionella produktionen. Till detta ska läggas att vi i den övergång som vi nu har inom jordbrukspolitiken, mellan den period som snart är slut och den nya, faktiskt har förlängt specifikt den ekologiska produktionen därför att den är så viktig. 80 (S): Jag ska läsa upp vad sade i . Han sade: Det är inte så viktigt för mig om maten är ekologisk, kravmärkt eller rättvisemärkt. Det spelar inte så stor roll. Till skillnad från ministern tror jag att ekologiskt är viktigt. Allt fler bryr sig om den mat som man själv vill äta och som man ger sina barn. Allt fler bryr sig om vår gemensamma miljö, inte minst en sådan här dag när vi firar FN:s världsmiljödag. Om citatet är felaktigt, om ministern inte avvisar ekologiskt, när kommer då initiativet för ett nytt mål för om hur mycket ekologiskt odlad mark och hur mycket ekologisk konsumtion vi ska ha i , så att vi styr politiken rätt? 81 Landsbygdsminister (C): Produktionen av saker och ting bestäms ju bland annat av hur mycket och jag köper av en produkt. Det är vi konsumenter som bestämmer vad som ska produceras och finnas på marknaden. Sedan är det min skyldighet att se till att all produktion av mat på marknaden är sund och säker. Det gäller också den produktion som vi kallar för konventionell eller vanlig. Det ska inte finnas någonting på butikshyllan som inte uppfyller de säkerhetskrav som man måste ställa på vår mat, eftersom vi alla äter mat . Vill man därtill bidra till en bättre miljö, bättre djurvälfärd och så vidare kan man välja olika saker utifrån de certifierings- och märkningssystem som finns på marknaden. Men jag vill inte att det ska finnas något på en butikshylla som inte är sunt och säkert eller innehåller saker som inte är nyttiga för mig och min kropp. 82 (M): Min fråga går till statsrådet . När det gäller könsfördelning eller kvotering i bolagsstyrelser är det en fråga som har varit aktuell under en väldigt . Jag tror att vi här i kammaren kan vara överens om att utvecklingen går lite för långsamt inom det privata näringslivet. kom Andra AP-fondens kvinnoindex som visade att andelen kvinnor i bolagsledningarna ökar och uppgår nu till . Vi har inte någon kvoteringslagstiftning i , men det finns en svensk kod om bolagsstyrning. Jag tror på självreglering, och jag vill helst inte se kvotering. Men, som sagt, vi har inte hunnit så långt som vi vill. Vi vet att det finns många bolag som skulle tjäna på att ha mer mångfald i sina styrelser. Jämställdhetsministern har här i kammaren sagt att hon i första hand tycker att detta är ägarnas ansvar och inte politikernas. Jag vill då fråga jämställdhetsministern om hon vågar göra någon tolkning av de nya siffrorna. Vad mer kan vi göra för att skynda på utvecklingen? 83 Statsrådet (FP): Tack för frågan, . Frågan om jämn könsfördelning i maktens rum är viktig på alla områden, också i det privata näringslivet. Vi har med stigande irritation sett hur långsamt det har gått. SIS ägarsiffror och Andra AP-fondens siffror visar att man nu visserligen går lite framåt, men med futtiga . Det tycker jag känns väldigt magert. Min tröst i detta är att styrelsen som står bakom den svenska bolagskoden har uttalat en 40-procentsregel och ett årtal när detta ska vara uppnått. Jag har i förstone valt att tolka det väldigt positivt. vill jag rikta in mig på oss i politiken och på de kommunala bolagen som inte är speciellt jämställda. 84 (M): Ja, det är fortfarande magert, det kan jag verkligen hålla med om. Jag hoppas att man inte behöver gå så långt som till kvotering. Men jag tycker fortfarande att det går för långsamt, och magert är ett väldigt bra ord. Men om jag förstår ministern rätt av hennes andra uttalanden i både tidningar och här i kammaren finns det goda exempel som kan lyftas fram. De statliga bolagen gör ju väldigt mycket bra saker. Finns det anledning att titta vidare på vad man kan göra på den här sidan? 85 Statsrådet (FP): Det som har åstadkommits i staten kan utgöra en förebild när det gäller styrelserepresentationen och styrelseordföranden. Men det återstår fortfarande en del att jobba med när det handlar om ledningsgrupperna och de verkställande direktörerna. I det politiska systemet och inom de statliga myndigheterna – där har ansvaret – har man kommit ännu längre när det gäller ledarskap och ledningsgrupper. Men jag tror att det som håller på att bli den kvarvarande bromsklossen är de kommunala bolagen som har en omsättning på 850 miljarder. Det är inte rimligt att vi tillsammans inte klarar av att ta ansvar för att sätta upp gränser och att sätta press på de kommunala bolagen. Jag ska träffa partiernas partisekreterare tillsammans med finansmarknadsminister för att se om vi kan hitta en strategi så att vi i varje fall inte ligger efter bolagskoden. 86 (S): De svenska tågresenärerna fick ju inget svar av genom fråga tidigare här när det gäller budgethålet på 6 miljarder på grund av det stora räknefelet som har skett. Om nu längtar sig bort till opposition må det väl vara en sak. Men det kan vara bra att påminna om att när ni var i opposition föreslog ni alltid lägre anslag till järnvägsunderhållet än vad vi hade. Dessutom har sagt att svensk järnväg är överinvesterad. Ni har ju höjt anslagen . Ni har kommit till insikt och det är bra, men det är alldeles för lite. Trots att det finns ett budgethål och ett stort behov av underhåll, till exempel på västra stambanan där tågen står stilla, är det 700 järnvägsunderhållsarbetare som blir varslade. Ska ni ta ansvar för budgethålet, ? 87 Finansminister (M): Låt mig för redovisa att vi har lagt fram två infrastrukturpropositioner som innehåller väsentligt större anslag än de som gällde under de socialdemokratiska åren. Det är alltså en höjning av anslaget med . Det är alltså en mycket kraftig uppskalning av anslagen. Detta gäller särskilt på järnvägsunderhållssidan där vi har fördubblat anslagen för drift och underhåll. Sedan finns det mycket som behöver betalas av – bara så att man förstår bakgrunden. När Socialdemokraterna och samregerade stoppade de ett stort antal högst viktiga väginvesteringar. Det gjorde att vi under vår första mandatperiod fick prioritera att jobba ifatt med till exempel Förbifart , östlig förbindelse och annat som då var eftersatt. Det gör att vi inte kommer ifrån frågeställningen: kan Socialdemokraterna tänka sig att lägga grunden för ett tvärstopp för svensk infrastruktur tillsammans med ? Det är ju det som kommer att hända om det skulle ske en olycka och stoppar Förbifarten, tunnelbanan och 78 000 lägenheter i . 88 (S): Det är som tågen står stilla på västra stambanan. tågresenärer är fruktansvärt irriterade på att det blir sämre och sämre på järnvägen. Jag vet att ni har höjt anslagen, , men det är för lite. Det är ni som sitter i regeringen och det är ni som ska ta ansvar. har det visat sig att det finns ett budgethål på grund av ett stort räknefel. Dessutom är det 700 järnvägsunderhållsarbetare som har avskedats eller blir avskedade under er regeringstid, trots att ni säger att ni satsar. Med andra ord är er politik jobbfientlig. När det är så många olika aktörer på marknaden som inte samverkar blir underhållet ineffektivt. säger man upp järnvägsunderhållsarbetare. Det har ju lett till att detta budgethål har uppstått. Jag undrar fortfarande: Tänker du som finansminister ta det ansvaret? 89 Finansminister (M): har de högsta offentliga investeringarna bland jämförbara EU-länder. Vi har alltså accelererat upp i toppen när det gäller att lägga pengar på att bygga vägar, järnvägar och att underhålla desamma. Sedan har de facto den socialdemokratiska, miljöpartistiska och vänsterpartistiska regeringen åsidosatt infrastrukturen. Då halkade vi efter, och då löstes inte trafikproblemen i storstadsområdena. Det enda man gjorde var att gräva Hallandstunneln för miljard efter miljard som aldrig kom fram någonstans. Det vi har gjort är att vi har fördubblat anslagen för drift och underhåll: Återigen: Vi riskerar alltså att få en regering som sätter tvärstopp i infrastrukturen när drar undan benen för Förbifarten, stoppar östlig förbindelse och stoppar 78 000 lägenheter i Stockolmsområdet. Det är en mycket märklig politik som naturligtvis kommer att kosta tusentals människor jobbet och tusentals timmar i förseningar. 90 TREDJE VICE TALMANNEN: Det fick bli dagens sista fråga. Jag tackar landsbygdsminister , finansminister , kultur- och idrottsminister , miljöminister och statsrådet samt alla frågeställare för dagens frågestund som härmed är avslutad. 11 § (forts. från 9 §) Svar på interpellation 2013/14:434 om stöd till kvinnojourer 91 (S): kvinnojourer vittnar om att de nu har fler kontakter än tidigare med kvinnor. var det 5 000 fler kontakter än året före, alltså kontakter med utsatta kvinnor. Kvinnojourerna är tvungna att neka tre av fem plats på grund av platsbrist. Trycket är enormt. Det beror inte bara på att det är kvinnor och barn, hela familjer, som behöver hjälp utan det beror också på den svåra bostadssituationen. Det är tufft att ge sig ut på bostadsmarknaden och hitta en bostad när man kommer direkt från en kvinnojour och har förlorat sitt tidigare hem. Många av kvinnorna är sjukskrivna. De blir sjukskrivna på grund av misshandeln och terrorn. Dessutom kanske de har förlorat sitt jobb. Arbetsgivarna är ofta inte intresserade av en fortsättning, och när kvinnorna måste fly och gömma sig blir det svårt att fortsätta att arbeta. Det betyder att dessa kvinnor ofta har en tuff ekonomisk situation, och att då ge sig ut på den ordinarie bostadsmarknaden är svårt. Många får inte heller tillräcklig hjälp av kommunen, vilket naturligtvis beror på att kommunen inte alltid prioriterar det tillräckligt högt. Kommunerna är dessutom hårt drabbade av bostadsbristen, och därför krävs en statlig bostadspolitik. har det lämnats över till marknaden att lösa bostadsbristen. Konsekvensen blir att de som tidigare stod långt ifrån bostadsmarknaden står ännu längre ifrån. Det byggs alldeles för få hyresrätter, vilket det framför allt finns behov av. Hyresrätt kan man efterfråga trots att man inte har fast jobb eller stor förmögenhet. Även om man inte får lån skulle man kunna bo i hyresrätt, men de få hyresrätter som byggs är framför allt sådana med höga hyror. Ett av de mest akuta problemen för kvinnojourerna är att kvinnorna bor kvar , även barn bor kvar, för att de själva inte hittar bostad och inte heller kommunerna. Därför tvingas kvinnojourerna säga nej till nya kvinnor som kommer och söker hjälp. Det är alltså en akut och alarmerande situation. Som det sägs i interpellationen är det ett problem att kvinnojourerna tvingas söka nya projektbidrag. Det blir en osäkerhet vad gäller finansieringen och anställningarna. Det är till stor del fråga om ideellt arbete, men det finns även en del som är anställda för att det ska finnas kontinuitet i verksamheten. Det slår hårt mot de drabbade familjer som inte bara flyr för sina liv utan dessutom tvingas bo långa perioder på kvinnojourer utan att få ett eget boende. Det är också brist på skyddade boenden. Även om regeringen anslagit några miljoner räcker det inte på långa vägar. Vi måste ställa höga krav på kommunerna. Det borde vara en del i den ordinarie verksamheten. Det är inget extra. Det finns kommuner där det är de ideella kvinnojourerna som sköter verksamheten och skyddar kvinnor och barn, vilket egentligen borde vara kommunens grunduppdrag. Men det är också ett statligt ansvar att se till att människor känner sig säkra, oavsett vilken kommun de bor i. Bristen på bostadspolitik gör att kommunerna har en svår situation då det helt enkelt inte finns tillräckligt med bostäder, alltså bostäder med hyror som dessa familjer har råd med. Jag hoppas att regeringen tänker till ett extra varv vad gäller dessa frågor och gör mer. 92 (V): Jag vill börja med att instämma i det som sade. Många kvinnor har fått avvisas från kvinnojourerna. Om vi tittar på Roks, en av de stora kvinnojourerna – vi har ju även SKR – ser vi att de fick avvisa 2 212 kvinnor eftersom de inte hade plats. Det finns alltså en brist på platser. Det Roks tydligt pekar på är att de i många kommuner får mindre pengar. Behovet, trycket, har ökat men de har färre heltidsanställda och deltidsanställda då resurserna inte räcker till. Därför måste någonting göras. anser att man måste ta ett nationellt ansvar. Om kommunerna inte har ett eget ansvar är risken att de helt enkelt bara placerar kvinnor någonstans när de inte kan bo kvar hemma, någonstans där det inte finns stöd och kompetens att hantera våldsutsatta kvinnor och barn. Det är ingenting som man bara gör rakt av; det tror jag att vi alla kan vara överens om. Det kvinnojourerna behöver är inte utvecklingsstöd, som statsrådet hänvisar till, utan de behöver ett basstöd så att de kan garantera god kvalitet, att det finns anställda som är tillgängliga och att det finns resurser för stöd till barnen. Det har kvinnojourerna lyft fram. Då räcker inte ytterligare 10 miljoner som statsrådet hänvisar till, eller de 13,4 miljonerna . Det räcker inte långt när pengarna ska fördelas på flera olika organisationer. Det handlar ju inte bara om kvinnojourerna utan även om brottsförebyggande organisationer, Brottsofferjouren och andra, som också ska ha av pengarna. Det är som sagt inte utvecklingspengar kvinnojourerna behöver, utan de vill ha en stadig finansiering så att de inte behöver leva i otrygghet. Vissa jourer har fått läggas ned eftersom de inte klarat ekonomin. I stället för att ge stöd får man lägga ned en massa tid på att söka pengar. Den tiden skulle behöva läggas på de våldsutsatta kvinnorna och barnen. Vi i har i vår budget ett förslag på ett nationellt basstöd på . Det tycker jag är det som behövs. Mycket är på gång när det gäller mäns våld mot kvinnor, och det är positivt. Jag ser fram emot de konkreta förslag som ska komma från den nationella samordnaren. Det finns en grupp kvinnor som vi alltför sällan talar om och som bara i några få städer har rätt till stöd, och det är de papperslösa våldsutsatta kvinnorna. Dels kan de inte vända sig till rättsväsendet för då kan de bli utvisade, dels har de ingen som betalar för dem och inte heller har de egna pengar. Dessutom lever dessa kvinnor i en situation där de som vill utnyttja dem vet att de kan göra det utan att bli åtalade eller dömda. De vet att kvinnorna inte vågar anmäla dem. Jag skulle gärna vilja höra ministern säga att vi måste se till den gruppen, för vi är skyldiga att ge alla kvinnor skydd oavsett om de är papperslösa, medborgare i eller bara vistas här. Vi i är glada att vi under den här mandatperioden fått igenom fyra av våra krav på det här området, trots att vi är ett oppositionsparti. Ett av kraven har blivit lag. Det hela började hos en jurist vid i som hade ett ärende med en våldsutsatt kvinna som blev vräkt. Frågan har vandrat vidare och blivit en lag om stärkt besittningsskydd för den som blivit våldsutsatt. Vi har förslaget om att man får hjälp med att hämta sina saker när man flytt hemifrån, vi har det långsiktiga strategiska stödet för det hedersrelaterade arbetet och förslaget hur vi på ett bättre sätt ska kunna jobba med våldtäktsfrågor så att processen från anmälan leder till dom. Det är fyra förslag som gått igenom, och det är vi glada för. 93 Statsrådet (KD): Interpellanten säger att han hade velat debattera med . Men Per är en erfaren riksdagsledamot och vet hur det här fungerar. Det är det statsråd som har ansvar för frågan som besvarar interpellationen. Så fungerar det alltid. Det löfte som ställde ut i jultalet har infriats genom att vi tillfört mer resurser. Det här har varit en prioriterad fråga för hela regeringen sedan vi tillträdde. lades i samband med de första handlingsplanerna. Det är väldigt mycket pengar. Det har varit en samordning mellan flera departement. Precis som ni beskriver är det en komplex frågeställning, där inte hela lösningen finns på ett enda departement. Det krävs samarbete över departementsgränserna och insatser på flera olika områden. Därför har det också skett mycket samarbete. Detta är ett gigantiskt samhällsproblem, och jag kan bli förtvivlad över att vi inte har kommit längre med frågan. Kanske är det så att öppenheten har ökat kring problematiken, att det inte är lika tabubelagt och att anmälningsbenägenheten har ökat. Vi kan hoppas på det, men vi vet inte säkert. Jag tror att mörkertalet är mycket stort. Det är bekymmersamt, och naturligtvis måste vi arbeta mycket med den lösning som är hållbar mer långsiktigt, nämligen att få män att sluta slå och vice versa; ibland är det också män som är utsatta. Att våld i nära relationer är ett stort samhällsproblem är vi fullständigt överens om. Det är också därför vi har varit angelägna om att ta vara på goda idéer i det förbättringsarbete som vi har gjort under vår regeringsperiod. Vi är angelägna om att det blir en bra verksamhet överallt. kan vi se att den är av skiftande karaktär. Det finns kommuner där det fungerar mycket bra, och det finns kommuner där det fungerar betydligt sämre. Vår målsättning med att ha utvecklingspengar, att börja mäta kvaliteten och att ha indikatorer för mätning är att få en mer likvärdig verksamhet. Kommunerna ska stödjas genom att de får vägledningar i sin hand, framtagna av , till ett förbättringsarbete. Allt det här syftar till en förbättrad verksamhet för kommunerna, som är ytterst ansvariga, men också för kvinnojourerna. Det är därför vi ökar stödet direkt till kvinnojourerna, och det är därför det har ökat vid ett flertal tillfällen . Ni från Socialdemokraterna och står här och låter som att ni har satsat väldigt mycket pengar, men när jag tittar i era budgetar kan jag inte se att ni skulle ha lagt några stora pengar på det här området, även om det låter så på er när ni står i talarstolen. Jag såg till exempel att omvandlar 15 miljoner inom rättsväsendet för att utbilda polis, åklagare och domare, men det är en omfördelning inom området. Det är egentligen de pengar jag hittar från er. Om det finns andra pengar, Per , vore det intressant att få höra det. Det här är ett stort samhällsproblem, och det är därför regeringen har arbetat på ett långsiktigt sätt med att förbättra kvaliteten och likvärdigheten och markant öka resurserna på området. 94 PER (MP): Det är glädjande att vi åtminstone är överens om problembeskrivningen. Det här är ett stort problem, och dagens situation är inte acceptabel. Vi från är dock av den starka uppfattningen att det inte räcker att man bara ser på problemet. Man måste också vidta tillräckliga åtgärder för att möta det. Och det är väl det som är ursprunget till min interpellation. Vi och andra som lyssnade på jultal fick ett hopp om att man skulle vidta kraftfulla åtgärder som skulle leda till att problemet minskade, till att alla de kvinnor som drabbas av våld i nära relationer skulle få skyddat boende, skulle få hjälp, skulle få det stöd som de är i så enormt behov av för att kunna fortsätta sina liv. Andan var att man skulle vidta kraftfulla åtgärder för att förbättra situationen. Vi skulle inte behöva stå ut med rådande situation. Då blir vi såklart besvikna från sida när vi ser att antalet kvinnor som nekats plats på skyddat boende tvärtom ökat . Det är en utveckling som går åt fel håll. Det kan knappast ses som ett svar på det som statsministern uttryckte i sitt jultal. Utvecklingen går tvärtemot andan i hans tal. Varenda kvinna som nekas plats på ett skyddat boende när hon har behov av det löper en enormt stor risk att drabbas av hårt våld. Dessutom kan hennes liv vara i fara. Vi måste se till att det finns resurser som gör att de här kvinnorna, som hör till de mest utsatta i vårt samhälle, får det skydd och den hjälp som de behöver. Men när jag tittar på statistiken blir det uppenbart för mig att det inte är så . Då hjälper och räcker det inte att man som minister säger att man är förtvivlad över situationen. Den här regeringen har ändå suttit vid makten . Man har haft på sig att förbättra situationen och vända utvecklingen. Det kan jag tyvärr inte se att man skulle ha gjort, och jag kan inte heller se att de resurser som ministern pratar om i sitt svar skulle vara tillräckliga för att lösa problemen. Jag tycker också att det finns många verksamheter i vårt samhälle som kan skötas genom ansökningsförfaranden. Man ansöker om att få pengar för att driva viktiga projekt som drivs och sedan kan avslutas. Men här är det fråga om grundläggande verksamhet som handlar om att skydda kvinnor som drabbas av våld. Tyvärr är det inte så mycket som pekar på att det problemet skulle upphöra . Tyvärr kommer det problemet att finnas kvar i vårt samhälle framöver. Även om vi måste jobba enormt aktivt med förebyggande arbete, med att ändra lagstiftningen, till exempel genom en samtyckeslagstiftning, och med massor av andra åtgärder kommer problemet att finnas kvar.