prot · H109113 · 2014-05-19 00:00:00 — Organisationer som inte har något särskilt samröre med eller några utgångspunkter i socialistiskt tänkande, som , varnar för att vi har för lågt skattetryck och säger att vi ska höja skatterna för att skapa en produktiv rättvisa. Men finansministern säger: Vi ska fortsätta att sänka skatter – det är enda möjligheten att hävda oss gentemot omvärlden. Då förstår jag varför han gav partivännerna i skatteutskottet carte att skriva motioner om avdrag för golf, ridning, segling och utförsåkning, avdrag för konstinköp, avdrag för familjens friskvård, RUT-avdrag för it-tjänster, ROT-avdrag för hela tomten, läx-RUT även för högskolestuderande – jag skulle kunna fortsätta så att jag tröttade ut kammaren. Alltså träffade jag nog rätt i min interpellation, för det som var frågorna har finansministern fullständigt vägrat prata om: att se över skattesystemet för att skapa ett större mått av rättvisa, att inte pensionärerna ska beskattas hårdare än andra och att säkra att ha kvar en värnskatt nästa mandatperiod. Två chanser till har finansministern att svara på dessa frågor. 44 (FP): Hur ser ett rättvist skattesystem ut? Vad är rättvisa i detta? Jag har hört och andra från den här talarstolen som har berättat vad ett rättvist skattesystem är. Jag, som har varit med länge i skatteutskottet, kommer ihåg när den dåvarande bostadsbeskattningen, fastighetsskatten, var höjden av rättvisa. har ni accepterat något helt annat, och är det tydligen rättvist. Är det rättvist att staten lägger beslag på av det folk tjänar? Det är en intressant fråga, . Eller ska det kanske vara ? En gång i tiden enades ditt och mitt parti om att var det man borde betala högst. De som skulle betala så mycket skulle vara högst , kom vi överens om. ändrade finansutskottet under ledning av till att det skulle vara . Det är väl okej, men är vi uppe i som betalar statlig skatt. Den här diskussionen handlar om det som frågar: Hur mycket ska folk få ha kvar av sin arbetsinkomst? Det är vad det handlar om. Går rättvisan vid bör ni säga det, och om den går vid 60, bör ni säga det. Jag säger inte att är optimalt. Men det är det som åtminstone jag står för och tycker är rimligt att man avstår till andra ändamål. Att det skulle vara 70, 80, tror jag blir för mycket, helt enkelt. Det tror jag är dåligt för , utöver att det är dåligt för dem som arbetar att staten lägger beslag på så stor andel av deras inkomster – det tycker jag inte är rättvist. Jag tycker att är skyldig att ge svar på: Vad är rättvisa i skattepolitiken? Är det att staten tar eller ? 45 (M): Jag skulle vilja ställa en fråga till , och han kommer att få två chanser att svara på den frågan. Jag hoppas att han gör det. Frågan lyder: Har du, , slutat slå din fru? Det är nämligen precis så som brukar ställa frågorna till finansministern och , formulera dem på ett sätt som gör att oavsett hur man svarar är hela bildsättningen att vi i och vi i alliansregeringen har agerat felaktigt på något sätt. Om inte vill svara på den frågan tycker jag att han ska sluta formulera frågeställningar på motsvarande sätt till exempelvis finansministern. Jag hoppas att det är många som sitter där hemma framför tv-rutan och lyssnar på debatten. sätt att argumentera, hans retorik och den politik som han säger sig företräda visar mycket tydligt på den vänstervridning som Socialdemokraterna nu är inne i. Alla partier, även om man håller sig inom ett visst ideologiskt ramverk, rör sig från tid till annan inom samma ramverk, och just nu är Socialdemokraterna på väg i en tydlig vänstervridning. Jag sitter och gör en sammanställning av vilka förslag som den samlade vänstern och socialdemokratin i lägger fram om hur de vill förändra sina respektive länder. Min slutsats där är att det inte finns någonstans i västvärlden där socialdemokratin så tydligt går fram med bidragshöjningar och massiva skattehöjningar för att finansiera samma bidragshöjning, alltså en tydlig vänstervridning. Jag tycker att man hör det mycket tydligt på argumentation, att det är ett egenvärde i sig att höja skatterna. Från allianssidan tycker vi att skatt är till för att finansiera välfärd. Då måste man se pragmatiskt på skattefrågan. Man måste se till att vi har ett skattesystem som uppmuntrar till arbete, som uppmuntrar till företagande och som gör att ekonomin snurrar runt. Man kan titta på de skattesänkningar som vi har genomfört under de snart åtta åren. Trots den enorma omfattningen av dem har staten ändå fått in mer pengar än vad som tidigare gällde, mer pengar till välfärden. Vi har totalt sett i satsat 46 miljarder mer inflationsjusterat på sjukvården. Vi har fått in mer än 70 miljarder totalt sett i statskassan för att kunna använda till välfärden, trots skattesänkningar. Det är för att vi har förstått att om man ska ha en växande ekonomi måste man ha rimliga skatter på arbete, så att det lönar sig att arbeta och så att det lönar sig att driva företag. Detta intresserar sig inte eller socialdemokratin för, utan de kan i sin nuvarande vänstervridning bara se den ideologiska aspekten av att det finns ett egenvärde i sig att höja skatterna. Det som är mest ironiskt är att det enda parti som föreslår skattesänkningar inför nästa val är Socialdemokraterna. Hur denna logik går ihop är svårt att förstå. Det är intressant att man angriper det som beskrivs som förmögenhetsansamlingar och en enorm rikedom som växer fram på olika håll. Men man lägger inte fram några konkreta förslag för att adressera just detta problem, nämligen kapitalbeskattningen, utan man angriper vanligt folk som har lyckats skaffa sig en utbildning och bli framgångsrika. Det är dessa människor man vill beskatta. 46 Finansminister (M): Konkurrensen ökar i världsekonomin, och länder sätter sig ned och funderar på vad de kan göra för att hänga med i detta race och klara trycket från omvärlden. Då vill , , och vända sig inåt och gå i motsatt riktning. Vi ska försvaga konkurrenskraften, vi ska undergräva förutsättningarna för jobb i och vi ska sänka potentialen för reallöneökningar. Vad är det som bygger välstånd långsiktigt? Det är utvecklingskraft, forskning och utveckling, kunskap och företagsamhet. Det är också att vi belönar ansträngning och arbete. När vi sparar, investerar, arbetar och utbildar oss växer ett land. Om man i stället försöker straffbeskatta bort företagsamhet, forskning och utveckling och utbildning, vad händer då? Till att börja med förlorar man reallöneutveckling. Den politik som och står för tillsammans med och är en politik som gör att förutsättningarna för reallöneökningar i blir sämre. Vi har haft 20-procentiga reallöneökningar . har andra länder har haft väsentligt lägre ökningar. I somliga länder har lönerna till och med fallit, och i många länder har de stått och stampat. Dessutom förlorar man förutsättningar för jobb. Har vi inte företag som utvecklar produkter och som har forskning och utveckling i kommer inte heller industriproduktion att ligga här. Då förlorar vi generellt sett förutsättningar för jobb och utveckling. Socialdemokraterna vill höja skatterna till , detta utifrån en frågeställning här om att vi ska se över skattesystemets struktur. Den första fråga som då bör besvaras är: Vilken struktur tänker Socialdemokraterna på när en skatt på ska gälla för ingenjörer, forskare, jurister, ekonomer och alla de som är med och driver svensk konkurrenskraft? Men sedan ska den ned till för bankdirektörer. För dem som har en lång akademisk utbildning ska vi alltså ha en straffskatt på . Men för riktigt framgångsrika bankdirektörer ska inkomstskatten ned till . Detta är en struktur som framstår som ytterst märklig och som är närmast obegriplig ur incitamentsperspektiv. Människor som har skaffat sig en lång utbildning för att bidra till ska vi alltså klämma åt. Men om man har blivit riktigt rik då ska skatten ned. Det är en mycket märklig struktur som Socialdemokraterna talar om. Vi ska vara klara över en sak. Enligt beräkningar tappar vi av intäkterna med denna typ av skatteförslag. Andra, till exempel den socialdemokratiska stjärnekonomen , har drivit tesen att det är av intäkterna som bortfaller. Vi tappar alltså mellan av intäkterna med denna typ av förslag. Ändå vill man genomdriva dem. Och man vill göra det i ett läge då svensk industris konkurrenskraft är mer ifrågasatt , då allt fler länder tittar på vad de kan göra för att ta över svenska verksamheter, locka jobb till sig och driva fram en utveckling i sina länder. Då vill Socialdemokraterna, möta detta med en antikonkurrenskraftspolitik. Man verkar inte heller vilja ta in att andra länder har gjort precis detta. har gjort ett experiment med att förstöra sin egen ekonomi med höga marginalskatter. Varför tar man inte lärdom av detta? Varför vill man upprepa andras misstag när vi borde vilja arbeta tillsammans för att stärka ? 47 (S): Jag repeterar och erinrar om att interpellationen handlar om två frågeställningar, och finansministern har avstått från att kommentera dem över huvud taget. Den första frågeställningen handlar nämligen om en översyn av skattesystemet i avsikt att göra det rättvist, bland annat att den orättvisa beskattningen av pensionärer ska uppgöra. Då säger finansministern att det skulle förstöra hela vår internationella konkurrenskraft om pensionärerna skulle betala lika mycket skatt som andra. Det är vad han säger. Min andra frågeställning är om han är beredd att låta ett viktigt element i rättvisan i skattepolitiken, nämligen värnskatten, vara värdesäkrad för kommande med de stora finansieringsbehov vi har. Men han glider runt även det. För finansministern finns det bara en enda väg för att ska kunna hävda sig i konkurrensen, och det är att vi ska tävla med andra länder om att sänka skatterna mest, detta i en värld där klyftorna blir större och välfärden och det som produceras fördelas alltmer orättvist. Finansministern försöker prata bort allt det som jag tror är den moderata strategin. säger man inför valet att det ska vara ett skattesänkningsstopp, men man vägrar gå in i diskussioner om mer specifika frågor. uttryckte det tydligare i Riksdag & Departement : Tittar vi framåt ska vi fortsätta den här vägen. Det måste bli större skillnader mellan att arbeta och att inte arbeta. Fortsatta orättvisor i skattesystemet är vad ni står för. 48 (M): Jag tror att vi skulle kunna nå enighet, , kring att utvecklingen globalt sett, alltså att klyftorna ökar, är ett problem. Mot den bakgrunden är det tråkigt att inte vill diskutera den frågan seriöst utan bara kör argumentationen att klyftorna ökar här i när det inte stämmer. Klassklyftorna har slutat att öka. Det var en period , och då klassklyftorna ökade enormt mycket. Men den ökningen har avstannat . Det beror på att vi har skapat reformer som har gjort att fler människor kommer i arbete och som har gjort att människor kan ta sig ur bidragsberoende och skaffa sig egenförsörjning. Om det finns något hot mot detta är det att skillnaden mellan arbetsinkomster och kapitalinkomster växer. Då finns det två sätt att hantera detta problem på. Det ena är höja skatten på kapitalinkomster. Det är det ingen som föreslår, inte ens socialdemokratin. Det beror på att det skulle skada svensk konkurrenskraft fruktansvärt mycket. Den enda slutsatsen av det är att vi måste få ned skatterna på arbete. Då är det tråkigt att Socialdemokraterna är så ideologiskt låsta att de inte kan diskutera denna fråga för att bekämpa klassklyftorna på ett mer konstruktivt sätt. Är ni beredda att förhandla om och diskutera en sänkning av skatten på arbete och höja andra skatter så att man kan få en bättre balans? är nämligen det stora problemet skillnaden mellan kapitalinkomster och arbetsinkomster. Där ligger du, , på exakt samma linje som regeringen. 49 Finansminister (M): Den här debatten har rätat ut de frågetecken som finns och tydligt visat att svensk konkurrenskraft är hotad av att vi internationellt ser allt fler länder kliva in i världshandeln, där man förstärker sitt företagsklimat, där man lättar på sin skattebörda, där man utbildar människor allt bättre och där man säkrar att man klarar av att driva en politik som ger tillväxt. I har vi försökt att möta den utvecklingen med en bred politik för att förbättra företagsklimatet. Det har gett stora resultat: Tillväxten har varit högre i än i andra länder, sysselsättningen har utvecklats starkare, arbetskraften har vuxit mer och vi har lägre långtidsarbetslöshet och väsentligt bättre sammanhållning. Vi har de minsta inkomstskillnaderna av de jämförbara industriländerna, och vi har den lägsta andelen med låg materiell standard. Detta har vi uppnått genom att konsekvent förbättra klimatet för entreprenörskap. Vi har konsekvent och långsiktigt försökt minska regelbördan i svensk ekonomi. Vi försöker förstärka konkurrenskraften och konkurrensen på inhemska sektorer, för det är hela ekonomins kostnadsläge man tar med sig ut på de internationella marknaderna. Vi har konsekvent bedrivit en politik för att förbättra kompetensförsörjningen i – vi har gjort stora satsningar på forskning och utveckling, där vi dramatiskt har ökat inom till exempel life science-forskningen. Vi har förbättrat arbetsmarknadens funktionssätt med större flexibilitet och fler människor som vill vara på arbetsmarknaden, därför att det lönar sig bättre att arbeta. Det har konsekvenser hur man bedriver politiken. Börjar man försämra konkurrenskraften och straffbeskatta utbildning sjunker och försämras också vår konkurrenskraft. Då blir det sämre reallöner, lägre tillväxt och färre jobb i . Då får vi en ökad utflyttning av jobb och utveckling från och därigenom sämre utveckling för alla medborgare. Det, fru talman, är vad denna debatt tydligt har visat. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2013/14:348 om gemensam välfärd eller Silver Life 50 Finansminister (M): har frågat mig om jag är beredd att under detta och kommande årtionden tillförsäkra sjukvården och äldreomsorgen tillräckliga skattefinansierade inkomster för att garantera våra gamla en trygg ålderdom. Regeringen värnar om en gemensamt finansierad välfärd som kännetecknas av hög kvalitet och tillgänglighet i hela landet. Under finanskrisen vidtog regeringen kraftfulla åtgärder för att säkerställa finansieringen till välfärden, och resurserna till sjukvård och omsorg om äldre ökade med eller 26 miljarder , justerat för pris- och löneökningar. Av de ökade resurserna har använts för att möta den ökade demografiska efterfrågan, medan har gått till att höja ambitionerna inom dessa områden. Regeringen har presenterat ytterligare satsningar på välfärden. ekonomiska vårproposition kan nämnas fler platser på utbildningar för specialistsjuksköterskor och barnmorskor. För att öka tillgängligheten i cancervården avsätter regeringen 2015–2018. Dessa och fortsatt nödvändiga reformer, vare sig de sker på utgifts- eller inkomstsidan av budgeten, kommer att behöva finansieras krona för krona. ökar den demografiskt betingade efterfrågan på vård och omsorg, till stor del som följd av att de stora åldersklasser som är födda blir äldre. Resurserna till sjukvården och äldreomsorgen bestäms främst av de kommunala skatteintäkterna, som beror på antalet arbetade timmar i ekonomin. Ökad sysselsättning är därför av största vikt och regeringens främsta mål för politiken. Den bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet som presenteras ekonomiska vårproposition visar att de framtida ökade kostnaderna för vård och omsorg kan finansieras utan skattehöjningar. 51 (S): Jag tackar finansministern för svaret. Finansministern verkar oerhört nöjd: Det finns inga problem, och det märks inte att skatterna har sänkts med 134 miljarder. Jag tror att väldigt många människor i vårt land inte känner igen sig i finansministerns beskrivningar av mer resurser till välfärden. Åk ut till förskolan där barngruppen är större! Åk till skolan där resultaten faller på ett oroande sätt! Besök den äldreomsorg där vinstjakten har släppts in! Eller åk runt och studera förlossningsvården i ! Kommuner och Landsting säger att det finns ett stort finansieringsbehov som inte täcks. Man anser att det kommer att behövas ytterligare 200 miljarder till den gemensamma verksamheten. säger nu att skattesänkningar har skapat en obalans med 80 miljarder. Besparingar eller skattehöjningar i den nivån är oundgängligt viktiga. Då minskar kvaliteten i den gemensamma verksamheten, och det allvarliga som då inträffar är att människor väljer med fötterna – de flyr när de själva har möjlighet att skaffa något annat. Då lämnas några ensamma, och så är det inte längre ett samhälle där vi är tillsammans. Ett exempel på det är inslag när det gäller friskolor. etableras ett nytt så kallat koncept av den kände moderaten : Silver Life. Kommunen ska stå för en grundfinansiering av äldreomsorgen, och sedan ska du ta dig in med din egen plånbok – du ska kunna köpa silver- eller guldkant. Det kan vara en bättre måltid, att få mer av omsorgen eller att ha någon som sitter och läser den älskade romanen. Är detta en utveckling finansministern anser rimlig? Det handlar om att öppna system i vårt land och blanda finansieringen. I grunden är den gemensam, men sedan bestämmer din egen plånboks tjocklek hur mycket kvalitet du kan få. Därför är mina frågeställningar: Är finansministern beredd att tillföra sjukvården och äldreomsorgen resurser för att mota en privatisering och splittring av välfärden? Är finansministern då beredd att avstå från fortsatta skattesänkningar, för att tillse att vi får resurser? Den mest intressanta frågeställningen är: Kan finansministern här och säga att en sådan inriktning som jag beskriver – Silver Life – är skadlig för jämlikhet och solidaritet och därför inte en önskvärd utveckling? 52 Finansminister (M): Låt mig redovisa hur sakförhållandena ser ut. Vi har för inte alltför länge sedan fått en gedigen och noggrann genomgång av hur svensk äldreomsorg står sig i förhållande till andra länder. har jämfört och tittat på hur utvecklingen ser ut och hur vår status är. Man konstaterar att har de mest omfattande offentliga resurserna av alla EU-länder och alla jämförbara industriländer. Vi lägger av bnp på långsiktig äldreomsorg, och det är mer än vad något av våra grannländer gör. Det är också väsentligt mer än vad några andra jämförbara länder gör. konstaterar även att har den högsta personaltätheten av alla jämförbara länder när det gäller personal i äldreomsorgen i förhållande till antalet äldre – den högsta i världen. Man drar också slutsatsen att har det högsta antalet långvariga vårdplatser för äldre i sitt sjukvårdssystem av alla jämförbara länder. Vi lägger alltså störst resurser, vi har mest personal och vi har flest äldreomsorgsplatser. Det är den situation vi har. Det är den vården beskriver på ett sätt som närmast för tankarna till helt andra länder med helt andra system. När man diskuterar äldreomsorgen i kanske det är viktigt att också komma ihåg hur den fungerar. I har vi via skatteutjämningssystemet en finansiering av äldreomsorgen som gör att vi kan erbjuda bra äldreomsorg i hela , också i de bygder och områden där den egna skattekraften inte räcker till. I är det också så att alla grupper får del av den offentliga äldreomsorgen – den är driven så att alla människor, oavsett inkomst, social status eller utbildning, har möjlighet att få del av världens mest välfinansierade och välskötta äldreomsorg. Det är viktigt, därför att det är ett bra sätt att bygga sammanhållning att vi erbjuder alla människor, oavsett bakgrund och oavsett var de bor i , en bra gemensam service. Det har inte alls så negativa och skadliga effekter på tillväxten och arbetsmarknaden som om man till exempel bygger ut olika typer av omfördelningssystem. Vad är det som gör att vi har råd att ha den här välfärden? Det är två faktorer. Den ena är att i arbetar fler människor än i andra länder. Vi har den högsta sysselsättningsgraden av alla EU-länder. Vi har passerat och tagit oss upp i topp. Vi har fler som kliver in på arbetsmarknaden och fler som vill betala skatt i vårt land. Det gör att vi har bättre intäkter att klara hög kvalitet i omsorgen och att omfördela över landet så att alla får en bra omsorg. Den andra viktiga faktorn är att vi har en konkurrenskraft som gör att lönerna i kan stiga. Det finns andra länder som har klarat sig bra på arbetsmarknaden, till exempel , men där har det köpts till priset av obefintlig eller mycket svag reallöneutveckling under de senaste 10–20 åren. Då har man inte de skatteintäkter som behövs för att ha den absolut bästa välfärden. Det här är alltså en politik som har fungerat väl. Om vi inte prioriterar att höja skatterna, så att vi flyttar ut från , om vi inte vill bygga ut bidragssystem som låser fast människor i utanförskap och om vi inte borrar hål i skattesystemet för att ge gräddfiler åt de allra rikaste, ja, då har vi resurser, tillväxt och reallönetillväxt nog för att få skatteintäkter som gör att vi har råd med en bra och högkvalitativ välfärd för alla. Det är här det blir så tydligt hur valen ser ut i svensk politik. Bygger man politik för konkurrenskraft, för att alla ska vara i arbete och för att man inte ska ha ett omfattande utanförskap, då klarar man välfärden. Börjar man undergräva konkurrenskraften, slå ut jobb och driva ut företag från försämrar man också förutsättningarna för välfärd. 53 (S): Jag tror att många människor har svårt att förstå finansministerns stolthet över det egna värvet. Det finns inte ett problem i det svenska samhället. Äldreomsorgen brottas med svårigheter att få ihop pengar och med besparingar, och det är problem i förskolan och med de fallande resultaten i skolan. Det är naturligtvis effekter av en politik som ensidigt handlar om att sänka skatter. Men den moderatledda regeringen försöker föra ett annat resonemang och framför allt att inte svara på frågor här i kammare. Återigen är min centrala frågeställning i den här debatten: Tycker finansministern att det Silver Life-koncept som håller på att etableras i landet är rimligt? Du tar med dig en grund av finansiering och köper sedan till dig och får en bättre äldreomsorg. Ska vi särskiljas på ålderns höst? Ska vi inte tillgodose behoven solidariskt, utan är det den egna plånboken som ska betala bättre mat, bättre service, mer upplevelser och lust för mig som gammal? Det är groteskt orättvist. Därför har socialdemokratin alltid tagit striden för jämlika former i skola, vård och omsorg. Det har inte . Jag tror att man försöker tala nästan socialdemokratiskt men har sedan den gamla strategin. Finansministern minns väl vad han skrev i boken välfärd – bara magiska ord? Att på ett rationellt och humant sätt nedmontera den generella välfärdspolitiken måste vara politikens viktigaste uppgift de närmaste tre fyra decennierna. Det var när du satt hos Bildt och skrev tal och politik. Och finansministern fick sällskap av statsministern, som skrev . Han jämförde där välfärdsstaten med pest, smittkoppor och aids. Den svenska modellen har gjort svenska folket mentalt handikappade och beroende av politiker. Det var faktiskt så som välfärdsstaten beskrevs av finansministern och statsministern för inte så länge sedan. När de här tankarna finns i grunden i Moderata samlingspartiet ideologiskt måste jag fråga finansministern: Du vill alltså inte ta avstånd från det som håller på att skapas i det svenska samhället, att man ska kunna köpa sig en bättre välfärd? Detta faller ut därför att ni sänkt skatterna massivt. Besparingarna gör att människor flyr, och de som har en tjock plånbok kan köpa sig en bättre välfärd. Tycker finansministern verkligen att detta är en rimlig utveckling, eller är han beredd att mota den genom att tillse att vi har tillräcklig finansiering av det gemensamma? Det är min fråga. 54 (M): Jag förstår att den retorik som använder säkert går hem och ger stora applåder på och ABF-föreläsningarna hemma i . Men är det någon som på allvar tror på detta?