prot · H20929 · 2014-11-28 00:00:00 — Vad den nationella samordnaren ska göra tror jag är just att lyssna in hur situationen ser ut och bedöma om det finns ytterligare åtgärder som behöver vidtas på de olika nivåerna, beroende på vad som fungerar. Det är alltså ett ganska konkret arbete i den bemärkelsen. Regeringen ska inte gå in och tolka lagen. Men behövs det på något sätt ytterligare klargöranden från någon nivå är väl alla för det. Det viktiga är hur som helst att ta tag i frågan. Jag ser fram emot att samarbeta med alla goda krafter. Överläggningen var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2014/15:113 om personlig assistans 33 Statsrådet (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att insatsen personlig assistans ska leva upp till de ursprungsintentioner som angavs för lagstiftningen om personlig assistans och som fastslås i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Först vill jag lyfta fram att personlig assistans är en betydelsefull reform som på ett avgörande sätt har förbättrat levnadsvillkoren för många flickor och pojkar, kvinnor och män med omfattande funktionsnedsättningar. Reformen har generellt inneburit större inflytande och bättre livskvalitet. Regeringen anser därför, liksom den förra regeringen, att det är angeläget att värna reformen. Assistansen ger möjlighet till delaktighet i samhällslivet och bidrar till att livsförhållandena blir mer jämlika för människor som har stort behov av stöd. Antalet personer som beviljas assistansersättning och antalet timmar som assistansersättning utgår för har ökat kraftigt under de som ersättningen har funnits. fram ökade antalet personer som hade rätt till ersättningen från ca 8 500 personer till ca 15 900. Det genomsnittliga antalet timmar per person och vecka ökade från 81 till 121. Prognosen för är att både antalet personer och antalet timmar fortsätter att öka. Det har i stort sett inte gått utan att ersättningen har utretts eller granskats i något avseende. Det har rört stora kostnadsökningar, brister i lagstiftningen, brister i tillämpning och hantering av ersättningen, kostnadsövervältringar på grund av dubbelt huvudmannaskap etcetera. har prioriterat handläggningen av förmånen, och det pågår ett utvecklingsarbete i syfte att komma till rätta med de problem som har framkommit i olika sammanhang. Enligt Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, har vidtagit en rad åtgärder med sikte på en enhetlig och likartad bedömning. Detta utvecklingsarbete kan givetvis ha påverkat utfallet i besluten, vilket också har noterats av ISF. Som anger i interpellationen har ISF slutredovisat uppdraget att följa utfallet av beslut om assistansersättning. ISF har granskat ett stort antal akter och har genom detta arbete gett oss mer kunskap om vad som ligger bakom avslagsbesluten och att människor mist sin ersättning och vad de erbjudits i stället. Sammanfattningsvis redovisar ISF att det är de som har störst behov som får assistansersättning och att de flesta som mist sin ersättning får andra stöd, främst via lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Andelen som får avslag har ökat, men det har blivit vanligare att personer som ansöker om assistansersättning inte omfattas av personkretsen i LSS. I ansökningar åberopas inte heller alltid att det finns ett behov av assistans för grundläggande behov. De som får indragningar får oftast insatser enligt LSS, och en stor andel av dessa får personlig assistans. Enligt ISF finns det flera samverkande orsaker till förändringarna av assistansersättningens utfall och utveckling. För mig är det av central betydelse att bestämmelserna om assistansersättningen tillämpas likvärdigt och att systemet är rättssäkert. Det är också angeläget att vi kan minska möjligheterna till felaktiga utbetalningar. Högsta förvaltningsdomstolens domar bildar prejudikat för hur lagstiftningen ska tolkas. Det är den högsta rättsvårdande instansen i vårt land. Om fler ska omfattas av rätten till ersättningen måste lagen ändras. En sådan ändring skulle behöva utredas och kostnadsberäknas. Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att en central del i det kommande arbetet med assistansersättningen och personlig assistans blir att ta ställning till den fortsatta hanteringen av de slutsatser, åtgärder och förslag som har lämnats från olika myndigheter och kommer att lämnas framöver. Det finns problem, och en bredare översyn av lagstiftningen kan behöva övervägas. Vad en eventuell utredning ska innehålla får jag återkomma till om och när det blir aktuellt. Jag anser också att det kan finnas skäl att få mer kunskap om insatsen personlig assistans eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans som beviljas av kommunerna enligt LSS. 34 MAJ (V): Jag vill börja med att tacka dig, , för ditt svar, men jag måste tyvärr säga att jag blev lite besviken när jag läste det. Jag är trött på att vänta. är ett mycket viktigt år i historia. Det var då vi införde en av vårt lands mest betydelsefulla jämställdhetsreformer, lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, LSS. Det är , senare, nästan omöjligt att förstå vilken oerhörd betydelse den reformen har haft för vårt land. Många av oss kan knappt föreställa oss den tid då människor på grund av fysiska och psykiska funktionsvariationer var inlåsta på institutioner runt om i vårt land, den tid då människor här i helt saknade möjlighet att bestämma över sitt eget liv och än mindre kunde påverka samhället och dess utveckling. , senare, tar vi det som en självklarhet att personer med omfattande funktionsnedsättningar borde kunna arbeta, bilda familj, studera och vara delaktiga i sitt liv och i samhället. Men har vi gått i motsatt riktning. Du påvisar i ditt svar att allt fler har fått statlig assistans , vilket är sant. Men har tusentals personer fått avslag. Man ska vara medveten om att för de personer som har förlorat sin assistans innebär beslutet en inskränkning i livssituationen som för de flesta är nästan omöjlig att sätta sig in i. Statsrådet hänvisar till att de flesta som får avslag på statlig assistans får andra insatser från kommunerna. Men sanningen är att vi har väldigt lite information om vilken hjälp de får och i vilken utsträckning de får hjälp. Vi måste vara lyhörda för alla vittnesmål som beskriver hur deras insatser kraftigt försämrats. Det är trots allt stor skillnad på att leva och bara existera. har intresseorganisationerna och brukarföreningarna tillsammans med oss i uppmanat den förra regeringen att skärpa lagstiftningen genom en lagändring i 9 a § LSS. Det är en förändring som jag ser som i allra högsta grad rimlig, eftersom skiftet i tillämpningen har skett helt utan politiska beslut. Men ingenting har hänt. I stället ville den förra regeringen invänta rapporten från . har den rapporten kommit, och den bekräftar det vi redan visste: har utan politiska beslut skruvat åt bedömningarna och lagt tonvikten vid de integritetskänsliga delarna av de grundläggande behoven. Därmed är det ett faktum att inte efterlever intentionerna med lagstiftningen. Den oro som brukarna har vittnat om var befogad. har vi alltså stått och tittat på när människor har förlorat rätten att leva ett liv som andra. Jag vill därför fråga dig: Har vi verkligen tid att vänta med att skärpa lagstiftningen? Har råd att begränsa människors medborgerliga rättigheter och rätten till delaktighet och självbestämmande? 35 Statsrådet (S): Det här är också en stor och komplex fråga som berör. Jag tror att trots allt är ett av de länder som det är lättast att leva i för personer med funktionsnedsättningar, och så ska det vara. Eftersom jag är ganska ny i min roll träffar jag även i detta sammanhang organisationer. träffade jag organisationen Jag. Det är en organisation för personer med flera funktionsnedsättningar, där dessa personers röster står i centrum. Vi talade förstås om dessa frågor. Det är ett faktum att fler söker assistans och att fler får assistans. Vi vet också att många av dem som får avslag i stället får stöd av kommunerna. Men jag håller helt med om att vi borde veta mer om hur det fungerar. När det gäller lagstiftningen är det som hänt i stor utsträckning en effekt av Högsta förvaltningsdomstolens utslag . Som jag sade har den utredning som skulle granska vad som hände ganska kommit med sitt betänkande. Jag kan därför inte lova en förändring eller en utredning här och , men jag vill gärna titta på frågan. 36 MAJ (V): Jag vill gärna läsa ett litet stycke ur regeringsförklaringen: ”Personer med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att verka i vardagen på lika villkor vad gäller delaktighet och tillgänglighet. Ett nationellt regelverk och ett samlat huvudmannaskap för hjälpmedel tas fram. Den nya lagen om otillgänglighet som diskrimineringsgrund ses över och breddas. Hinder för människors delaktighet i samhället ska rivas. Det är en fråga om jämlikhet och rättvisa.” Detta är en mycket bra regeringsförklaring som visar vilken riktning ni vill ta. Men så här ser inte vårt samhälle ut . Medan vi står här och debatterar finns det personer som har haft personlig assistans under större delen av sina liv men som över har förlorat sin ersättning och bokstavligt talat är fångna i sina egna hem. Jag vet att flera personer just sitter och väntar på ett beslut som kan komma att omkullkasta hela deras tillvaro. Det är en väntan som skapar enorm oro och ångest eftersom de vet att det är säkert att de får behålla sin ersättning, även om deras behov inte har förändrats. Det är förfärligt. Det tror jag att vi från vänster till höger är väldigt eniga om. Det grundar jag på alla de vackra ord som sägs frågan är uppe på agendan om alla människors lika värde, alla människors rätt till delaktighet, jämlikhet och rättvisa. Men för dem som blir drabbade betyder dessa ord ingenting om vi inte agerar. Tomma ord betyder mycket lite för en person som från till en annan sitter inlåst i sitt eget hem. De är fullständigt värdelösa för den som kan ha kvar sitt jobb. Tomma ord är ett slag i ansiktet på den som kan vara förälder till sitt eget barn. Jag är orolig för att om ni inte skyndsamt agerar för att tillämpning anpassas efter det som är intentionerna i lagstiftningen blir den här delen i er regeringsförklaring just bara tomma ord. Min fråga till dig, , är därför igen: Hur och när kommer ni att gå från ord till handling? 37 (S): Egentligen är jag som partiföreträdare nästan jävig i den här frågan. Men om jag ska säga någonting om själva sakfrågan är det stora problemet den dom som har kommit. Det är den som har ställt allting på ända, och det är den som har gjort att nästan hela LSS-reformen har hamnat upp och ned. Det är det som är problemet. Då kommer det delikata politiska problem som vi har mött i denna kammare, nämligen: Hur hanterar vi att man har beslutat annorlunda i en domstol? Det krävs ett ordentligt analysarbete. Det kräver att man verkligen gör någonting och att man måste lägga pannan i mycket djupa veck. Det är klart att människor alltid har fått avslag eftersom det i lagen har satts upp vissa råmärken, och vi har varit mycket överens i den här kammaren om vad det är som ska gälla i dessa sammanhang. Men det har varit och ska vara en generös reform. Tyvärr har den här domen ställt mycket på ända. Det är en sak att säga att man vill ha en ny reform i fråga om någonting som inte finns. Det är mycket svårare när det har kommit en dom. Hur hanterar vi det? Jag kan påminna om en sak. Vi som har diskuterat migrationsfrågor av och till vet hur svårt det är när vi som lagstiftare upplever att de intentioner som vi hade med lagstiftningen inte följs i verkligheten när det kommer till de rättsliga instanserna. Hur vi hanterar detta är bland det svåraste som finns i hela politiken. Det är det som jag tror att man måste lyfta fram i detta sammanhang. Det må vara så att man inom handikapprörelsen ibland grälar med varandra. Men här tror jag att vi står enade. Jag som ofta företräder står naturligtvis bakom de förbund vilkas medlemmar har stora problem att röra sig. Sedan kan jag säga att det finns en mycket liten grupp personer med epilepsi som också är svårt handikappade på grund av hjärnskador. Jag tror att vi rör oss i ett område som kanske är det allra svåraste att hantera politiskt. Detta är en stor utmaning, och det kommer att ta innan man har löst detta. Men det är klart att detta ska lösas så fort som möjligt. Jag kan inte se det på något annat sätt. Jag lovar att vi från handikapprörelsen inte kommer att hålla käften om den här frågan, utan vi kommer att härja om den som vi har fått en reform. 38 Statsrådet (S): Jag tackar för dessa inlägg. Jag förstår att det finns mycket otålighet i den här frågan. Som vi har hört är den mycket komplex. Jag sade tidigare att jag har träffat organisationer. Det kommer jag att göra även framöver. ska jag ha flera möten och samråd med olika organisationer. Det finns också olika uppfattningar mellan dem. Det tycker jag måste kunna finnas. Man brukar ofta anklaga kvinnorörelsen för att alla inte har samma uppfattning. Men jag har aldrig förstått varför alla kvinnor ska ha samma uppfattning. Det brukar man inte kräva av män. Jag menar med det alltså inte att jag kräver att de olika organisationerna ska ha samma uppfattning. Men jag vill lyssna på deras olika syn på den här rapporten som har kommit eftersom den är viktig. Jag står naturligtvis bakom skrivningarna i regeringsförklaringen. När jag har träffat olika organisationer säger de att de är mycket glada över dessa skrivningar och ställer stort hopp till dem. Som jag sade kan det vara nödvändigt att det görs en översyn av detta och att man tittar på lagen och den paragraf som du nämner. Men jag kan inte utlova det . Jag vill först föra dessa olika samtal. 39 MAJ (V): Jag är faktiskt försiktigt positiv, . Jag har mycket stort förtroende för och stor tilltro till dig. Jag har lyssnat noga på dina inlägg, och jag är övertygad om att er ambition är att uppfylla de löften som ni har gett i er regeringsförklaring. Men jag måste säga att vi i är oändligt trötta på den utveckling som vi har sett i . Vi har påtalat den urholkning av LSS som har skett och vid upprepade tillfällen efterfrågat en skärpning av lagstiftningen, men utan resultat. har ni möjlighet att visa att vi inte bara har bytt regering utan också politik. I grund och botten handlar det om vilket samhälle vi vill ha. Vi i är trötta på ett samhälle som gör skillnad på folk och folk. Vi vill ha ett jämlikt samhälle där alla människor ska få de bästa förutsättningarna för att kunna leva ett bra liv – ett samhälle där det är människorna och behoven som styr och inte ekonomin. Det finns stora förväntningar på att den nya rödgröna regeringen tar ansvar för jämlikhet, lika rättigheter och lika möjligheter för alla. Men finns det en viss oro inom funktionshinderrörelsen för att socialdemokratin inte tar frågan om personlig assistans på allvar, att ni ska fortsätta att trampa vidare på de stigar som den förra regeringen redan har trampat upp. Jag vill därför avsluta debatten med en uppmaning till er att ta oron på allvar, vilket jag tror att ni gör, och agera skyndsamt. 40 Statsrådet (S): Innehållsmässigt har jag kanske sagt det som jag tänkte säga. Jag vill tacka för den här debatten och era inlägg och för att ni visar seriositet och inser betydelsen av den här frågan. Jag ser fram emot att prata mer om detta. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellationerna 2014/15:33 och 108 om effekter av särskild löneskatt för äldre 41 Finansminister (S): har frågat mig vilka risker jag ser med att den särskilda löneskatten blir en straffskatt för äldre. har i sin tur frågat mig vilka sysselsättningseffekter jag bedömer att den särskilda löneskatten för personer medför. Efter den förra regeringens mandatperioder ser vi stora underskott i statens finanser och en hög arbetslöshet. De stora skattesänkningar som den borgerliga regeringen genomfört i syfte att öka sysselsättningen och sänka arbetslösheten har helt enkelt inte fått avsedd effekt. Regeringen tror på andra jobbskapande åtgärder än bara sänkta skatter. För att genomföra angelägna satsningar som syftar till att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten krävs att vi höjer skatten. Det är missvisande att bedöma politiken enbart genom att se till enskilda finansieringsåtgärder. Man måste även se till vad pengarna kommer att användas till. En utgångspunkt för regeringens politik är att alla människors kompetens ska tas till vara så länge de vill och kan arbeta. För att få fler äldre att arbeta längre måste arbetsmiljön förbättras, och den arbetsrelaterade ohälsan måste förebyggas. De satsningar regeringen gör på exempelvis högre kvalitet och ökad bemanning inom äldreomsorgen, tillsammans med satsningar på att förbättra arbetsmiljön och att stärka arbetslivsforskningen, kommer att leda till att fler orkar och vill stanna kvar längre i arbete. De ekonomiska drivkrafterna för att fortsätta att arbeta är dessutom starka till följd av pensionssystemets utformning och det förhöjda jobbskatteavdraget för äldre. Utvärderingar visar att generella sänkningar av socialavgifterna är mycket ineffektivt som jobbskapande åtgärd. Det är svårt att se någon grund för påstående att den föreslagna särskilda löneskatten för äldre är en straffskatt eftersom arbetande äldre även efter förslaget är mycket skattemässigt gynnade, både på arbetsgivarsidan och på inkomstskattesidan. Då , som framställt en av interpellationerna, hade anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att fick ta emot båda interpellationssvaren. 42 (M): Svaren från finansministern i dagens interpellationsdebatter är precis lika svartmålande av läget i som dem vi hörde när vi debatterade andra frågor. Enligt färska siffror från SCB när det gäller tillväxt har haft en överraskande stark tillväxt , och det är den inhemska konsumtionen som drar upp siffran. Skattesänkningar är kanske inte så dumt, finansministern, om de ökar köpkraften och förbättrar tillväxten. Finansministern säger också att sysselsättningen i har minskat, men hon verkar ha missat att det är 340 000 fler människor som arbetar än 2006. Det är 90 000 fler äldre som har valt att arbeta efter pensionen . har högst sysselsättningsgrad i hela EU. Vi har högre sysselsättningsgrad än 2006 i alla åldersgrupper, inklusive bland äldre, men också sammantaget. Sanningen är faktiskt att Alliansens jobbpolitik har haft en mycket god effekt. Den har bidragit till att skapa fler jobb för såväl unga som medelålders och äldre. Finansministern upprepar givetvis också att Alliansen har skapat underskott i statens finanser. Men hon vet ju från våra tidigare debatter att är det enda landet i hela EU som väntas minska sin statsskuld i andel av bnp och att vi ligger bland de bästa i EU när det gäller starka statsfinanser. hade jag flera debatter med finansministern om regeringens ointresse att analysera politiska förslag och se om de leder till fler eller färre jobb. Jag påminner återigen om vad Socialdemokraterna sa före valet. Då hette det att man inför varje beslut skulle kräva besked av varje statsråd och varje myndighetschef om ett beslut innebär fler jobb eller inte. Redan i regeringsförklaringen var det storstilade löftet borta. Inte heller har regeringen gjort några analyser av jobbeffekterna av de förslag man lagt fram i sin budgetproposition. De tidigare debatterna handlade om jobbeffekterna av att höja skatterna på företagande och arbete och att höja arbetsgivaravgifterna för den som anställer unga. gäller interpellationerna regeringens förslag att göra det betydligt dyrare att anställa äldre. I takt med att människor lever allt längre är det för många naturligt att jobba högre upp i åldrarna, såväl för lönen som för att man trivs på sin arbetsplats. Det är också en bra möjlighet för en person med lång och gedigen erfarenhet att sprida sin kunskap till yngre kolleger. Att fler är kvar på arbetsmarknaden bidrar också till högre tillväxt och till att finansiera välfärden. I samhällsdebatten diskuteras höjd pensionsålder, men alliansregeringen valde en annan väg. Vi ville med morötter locka fler äldre att arbeta längre. är det alltså 90 000 fler personer som arbetar. Att fler arbetar är resultatet av bland annat Alliansens jobbpolitik. Vi gjorde det billigare att anställa personer , och glädjande nog berömmer finansministern det förstärkta jobbskatteavdraget för äldre. Det har också ökat drivkraften att jobba . rapporterar om en kraftig ökning i antalet nystartade företag bland äldre. I genomsnitt startar fyra pensionärer ett eget företag. Det är mycket glädjande. Trots alla dessa goda effekter av skatteförändringarna har finansministern nu lagt fram en budgetproposition med förslaget att den som vill anställa personer som passerat kommer att behöva betala en särskild löneskatt. Förslaget gör det dyrare att anställa äldre och mindre gynnsamt för egenföretagare att fortsätta arbeta . Jag vill börja med att fråga finansministern om hon verkligen tror att den särskilda löneskatten kommer att medföra att fler äldre stannar kvar på arbetsmarknaden. 43 (M): Jag vill börja med säga att jag har förståelse för hur svårt det i praktiken kan vara att minska utgifter. Antingen man styr i en kommun, ett landsting eller staten är det ofta lätt i teorin, men när man väl kommer till praktiken blir det konsekvenser. Det är svårt. Jag har förståelse för att det är svårt att minska utgifterna. har den nya regeringen lagt fram förslag till att införa löneskatt för äldre, personer , men det har jag ingen förståelse för. Anledningen är att det är en skatt som är kontraproduktiv genom att den går emot jobblinjen – jobblinjen som kommer att bli allt viktigare , och det är därför som jag har gått upp i talarstolen . Om vi ska få bärkraftiga pensioner som ökar, som går att leva på , finns det egentligen bara en riktigt bra linje, nämligen fler arbetade timmar i ett land, så även i . Vi måste se till att fler ungdomar, fler äldre och framför allt de som hamnat utanför systemet kommer i arbete. Det är det som ger bärkraftiga pensioner. Därför är jag förvånad över att man tar till ett sådant här förslag, för det blir kontraproduktivt. Precis som förde fram är utvecklingen nu väldigt positiv. Den ska vi försöka göda på olika sätt så att fler äldre arbetar förbi och längre upp i åldrarna. Vi behöver dem . Vi behöver deras kompetens på olika sätt. Det är inget motsatsförhållande till att ungdomar kommer in på arbetsmarknaden. Så kanske det var en gång, men så är det inte . Vi behöver alla på arbetsmarknaden. Dessutom är nuvarande och kommande pensionärer stora förlorare om förslaget går igenom. Systemet är till stor del uppbyggt på avgifter, och om det blir färre arbetade timmar och pensionsavgifterna till systemet minskar får vi bromseffekter och minskningar av pensionerna. Pensionssystemets viktigaste del för stabila och högre pensioner är fler arbetade timmar i , och det måste vi förmedla ut i samhället. Därför har jag med tillfredsställelse av olika undersökningar sett – jag vet att andra framfört annat – att det blivit en sysselsättningsökning. Det har blivit nära 350 000 nya sysselsättningstillfällen, vilket varit jätteviktigt för pensionssystemet. Om vi inte hade fått till dessa sysselsättningstillfällen skulle det ha blivit som . Då fanns både borgerliga och socialdemokratiska regeringar. Pensionerna gick ned mycket kraftigt . Det har vi glömt . Hög sysselsättning innebär bra pensioner. Därför är beslutet helt felaktigt och missriktat. 44 (S): Den här interpellationsdebatten handlar om särskild löneskatt för äldre, men det är också en interpellationsdebatt om den förra regeringens sätt att missköta statsfinanserna och skattepolitiken. Den särskilda löneskatten för äldre infördes i samband med skattereform. Det var en uppgörelse mellan Socialdemokraterna och men stöddes också av .