prot · H10953 · 2014-01-14 00:00:00 — I den här kammaren är vi tre partier som tydligt säger att vi vill se tre mål. Jag tror att även vill se tre mål. Jag vet att hon har skrivit debattartiklar om hur viktigt det är med tre mål. Jag tror alltså inte att problemet ligger där utan hos andra partier inom regeringen. Jag skulle vilja fråga : Vad kan jag och alla de aktörer som vill se tre bindande mål som den ståndpunkt i den pågående striden i EU göra för att hjälpa till att övertyga dem i din regering som ännu inte är övertygade? 105 (V): vill påskina att det är för tidigt att här och sätta ned foten och uttrycka att det är bra med målsättningar på tre områden för minskade utsläpp för förnybar energi och för energieffektivisering. Men, , läste i alla fall jag på webben, på Supermiljöbloggen, att du hade uttalat dig så här: Både förnybart och energieffektivisering bör finnas med i målstrukturen . Det kunde du säga , åtminstone enligt Supermiljöbloggen. Stämmer inte det citatet? Varför kunde du så klart och tydligt säga att förnybart och effektivisering ska med i målet men inte säga så ? Det verkar märkligt. Kan energiministern svara ja eller nej på denna fråga som gäller brevet som de åtta relativt klimat- och energiprogressiva länderna skrev till : Blev tillfrågat om att vara med och skriva under brevet? Ja eller nej? Vi ställde den frågan förut, men jag tyckte inte att vi fick ett klart svar. Ifall det var så att inte blev tillfrågat vore det ändå intressant att veta om energiministern tycker att det var ett bra eller dåligt inspel. Vi har lyft upp det nu under debatten. Det vore bra att få veta vad energiministern tycker. 106 (S): Energiministern behöver ge besked i debatten om regeringens ståndpunkt och om hur långt man har kommit i sina analyser. Kommissionen är uppenbarligen beredd att lämna sitt förslag på hur man ser på dessa tre mål. Den här regeringen, med energiministern i spetsen, säger att man fortsatt behöver analysera. Om man ska vara drivande för att få fram vettiga, politiska förslag är det inte någon bra utgångspunkt att man fortsatt behöver analysera någonting. Energiministern behöver svara på de frågor som ställs. Du behöver också svara på den fråga som vi har ställt om ifall har fått frågan eller inte om att delta i det arbete som åtta andra länder drivit. Det handlar om länder som är progressiva i olika utsträckning när det gäller klimat och energi. och får väl i alla fall räknas till de progressiva länderna. Fick över huvud taget frågan om att vara med i arbetet med att driva fram en ambitiös klimat- och energipolitik? Det vore väldigt intressant att höra. Det är också intressant att energiministern gör ett stort nummer av att oppositionspartierna tidigt skulle ha tagit ställning för tre bindande mål. Om jag inte minns fel har också tagit ställning för det, men här driver energiministern en helt annan linje. Kan det vara därför att i regeringen har tagit ställning mot ett förnybarhetsmål? Är det vad knuten gäller? 107 Statsrådet (C): Jag ska börja med att svara på fråga från det förra inlägget eftersom jag inte hann med det i mitt förra svar. påstår att regeringen nu har givit besked om och har utlovat att propositionen om klimatfärdplan inte kommer att komma. Regeringen har i budgetpropositionen utlovat att vi ska återkomma om klimatfärdplanen . Den planen fortgår, och det finns många sätt för regeringen att återkomma i frågan. När det gäller klimat- och energiramverket i EU till 2030 kan man såklart ha olika strategier. Man kan bestämma sig för att man som enskilt medlemsland i detalj slår fast sin egen position på förhand, med risk för att skapa låsningar som gör det svårt att påverka tillräckligt mycket och tillräckligt offensivt i de fortsatta förhandlingarna. Man kan även ha åsikten att det är viktigt att vi får ett ambitiöst ramverk som också är välgrundat och välanalyserat. När kommissionen presenterar sitt ramverk, som väntas bli omfattande och bredare än det ramverk som vi såg 2009, presenterar de också mycket av den analys som krävs för att också vi här i riksdag ska se hur ett nytt klimat- och energipolitiskt ramverk till 2030 kommer att se ut för att driva denna omställning så effektivt som möjligt. Att en ökad andel förnybart behövs för att nå våra långsiktiga mål i EU och i och att vi behöver mer energieffektivisering i både EU och i vet vi. Frågan är på vilket sätt vi kan driva den utvecklingen framåt mest effektivt. Med vilken målstruktur gör vi det på rätt sätt? Om är orolig för klimatet ska hon vara tacksam för att leva i ett land som . Det är ett land som under årtiondena har lyckats minska sina koldioxidutsläpp och kombinera det med hög ekonomisk tillväxt och som kan rapportera till att vi är det land som ligger allra längst fram när det gäller att bygga ut den förnybara energin. har vi förnybar energi i . Är det att vara en föregångare? Ja, det är absolut att vara en föregångare i det europeiska och det globala perspektivet. Det är klart att det spelar roll när runt förhandlingsborden tydligt kan peka på att vi i praktiken och mycket konkret har visat hur man kan kombinera höga klimat- och energipolitiska målsättningar med god ekonomisk tillväxt. Jag har varit orolig för att tajmningen för diskussionen i skulle bli fel, att den skulle vara alltför färgad av den ekonomiska krisen, att inte skulle vara redo att anta tillräckligt ambitiösa målsättningar. ser vi en del glädjande tecken på att det kanske kan skapas ett momentum. Vi ser hur en tysk regering förefaller vara beredd att bli mer offensiv. Jag hoppas att en fransk regering inser att den för att lyckas med klimatförhandlingarna i behöver ha ett starkt EU, ett starkt åtagande och ett starkt ramverk för EU:s del i ryggen. Det finns goda möjligheter för länder som att påverka i praktiken. I de sammanhangen spelar det roll att vi kan peka på att det går att förena höga ambitioner när det gäller klimat och energi med god ekonomisk tillväxt så att hela , alldeles oavsett vilka länder man företräder och vilken regering man sitter i, är berett att anta de ambitiösa målsättningar som krävs för att vi ska kunna nå de långsiktiga mål som vi satt upp i EU och få ett tillräckligt tydligt ramverk till 2030. 108 (MP): Det förslag som kommer att presentera är ett resultat av de inspel som alla medlemsländer har gjort. I det arbetet har den svenska moderatledda regeringen valt att stå helt passiv och ännu inte ha en åsikt. De inspel som många länder har gjort om behovet av förnybar energi och energieffektivisering påverkar förstås det förslag som läggs fram. Den nuvarande har valt att stå passiv bredvid trots att började behandla frågan . Redan då sade tre partier tydligt att det behövs tre bindande mål. Låt mig få påminna om den utveckling som just nu pågår i . Kolanvändningen ökar i många länder. Även i ökar kolanvändningen. Det finns inte tid att slå sig till ro och göra som regeringen, säga att vi väntar med vårt svar. Det behövs ett agerande nu om det ska finnas möjlighet att få till stånd ett ambitiöst klimat- och energiramverk till 2030. När regeringen står och passivt tittar på den kamp som pågår i EU ansluter den sig till de länder som vill bygga ny kolkraft och subventionerad kärnkraft. Jag tror att vill detsamma som jag och , att det ska finnas tre bindande mål, men vi ser att regeringen är passiviserad eftersom den är så oense om dessa mål. har återkommit till att det behövs en tydlig konsekvensanalys av tre mål. Den finns ju på bordet. Den egna myndigheten säger att det behövs tre mål för att vi ska få ett hållbart och konkurrenskraftigt energisystem. konsekvensanalys pekar också på vikten av tre mål. Jag kan bara beklaga att regeringen inte står upp för att det behövs tydlighet för att vi ska klara klimat- och energiutmaningen. Min sista fråga till ministern blir: Är det sant att regeringen överväger att släppa målen om förnybar energi och energieffektivisering? 109 Statsrådet (C): påstår att inga inspel har gjorts av den till eller i . Ingenting kunde vara mer felaktigt. Jag svarade redan i mitt första inlägg och också i senare inlägg att den i många olika sammanhang – från till miljörådet och till energirådet, i bilaterala förhandlingar med kommissionärer och med tjänstemän i andra medlemsstater – mycket tydligt har pekat på att det är otroligt viktigt att återkommer med förslag till ett klimat- och energipolitiskt ramverk till 2030 som innehåller överväganden när det gäller såväl klimat, förnybar energi och energieffektivisering som konkurrenskraft och en del andra saker. Regeringen har alltså verkligen drivit på. I sitt förra inlägg ställde en fråga om det dokument som Ekot i sin rapportering hänvisar till. Det dokumentet är upprättat av opolitiska tjänstemän i som en del i att tjänstemännen just nu analyserar vilka positioner olika medlemsstater har, vad vi vet om diskussionerna inom kommissionen och vilka olika scenarier vi kan se framför oss i förhandlingarna inför , alltså för att förbereda oss inför de förhandlingar som kommer att påbörjas efter det att kommissionen lagt fram sitt förslag och som ska pågå fram till det att fattar beslut . påstår, avslutningsvis, att den skulle vara oense. Ingenting kunde vara mer felaktigt. Vi väntar nu in förslag. Vi kommer att förhålla oss till det och ta ställning till de resonemang som de har använt för att underbygga det förslag som de kommer att lägga fram. Jag kan försäkra och hela den övriga att den kommer att vara väl förberedd inför de förhandlingar som ska äga rum senare i vår. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2013/14:190 om stärkt skydd av bland annat våra nationalälvar 110 Miljöminister (C): Ärade ledamöter och åhörare! har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta beträffande 4 kap. 6 § tredje stycket . Som jag uppfattar det anser att stycket är obsolet. Bestämmelserna i 4 kap. 6 § innebär förbud mot vattenkraftsrelaterade verksamheter i bland annat de så kallade nationalälvarna. Det tredje stycket gör undantag för verksamheter som orsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Jag har uppfattat fråga på så sätt att han anser att undantagsmöjligheten inte behövs samt att han anser att har beställt att undantagsmöjligheten ska tas bort. I enlighet med vad civilutskottet konstaterade i sitt betänkande 2011/12:CU5, nämligen att bestämmelsen behöver ses över, gav regeringen i uppdrag att analysera 4 kap. 6 § och, om utredaren bedömde att det bakomliggande syftet med bestämmelsen inte uppnåtts, föreslå de ändringar som behövs för att uppnå ett väl fungerande skydd mot utbyggnad och ändrad vattenföring i de vatten som omfattas av bestämmelsen. Betänkandet överlämnades och har därefter remissbehandlats. Enligt utredarens mening fanns det för betänkandets överlämnande för få avgöranden i domstol för att kunna dra några säkra slutsatser om hur tillämpningen av 4 kap. 6 § överensstämmer med bestämmelsens syfte enligt förarbetena. Utredaren ansåg att endast det faktum att det förekommer tillståndsansökningar avseende åtgärder i de skyddade vattendragen inte gör det möjligt att dra slutsatsen att bestämmelsen tillämpas i strid med sitt syfte. Mot bakgrund av det relativt begränsade antalet tillståndsansökningar sedan trädde i kraft ansåg utredaren att just denna bestämmelse inte heller förefaller innebära en obefogad belastning på myndigheter och domstolar. Utredaren fann därför inte skäl att föreslå någon ändring i 4 kap. 6 § . betänkandet överlämnades och remissbehandlades pågick en domstolsprövning av en ansökan om tillstånd till uppförande av en ny kraftstation vid Untra kraftverk. Kraftverket ligger i ett vattendrag som omfattas av regleringen i 4 kap. 6 § . Tillståndsfrågan handlade om huruvida den planerade kraftstationen innebar en sådan obetydlig miljöpåverkan att en undantagsbestämmelse skulle kunna tillämpas. Avgörandet i målet har stor betydelse för regeringens fortsatta hantering av utredarens betänkande. Jag har därför valt att vänta på utgången i målet. Mark- och miljödomstolen gav tillstånd till kraftstationen med motiveringen att stationen inte innebar någon ändrad användning av det vattenområde där det befintliga Untra kraftverk ligger. Mark- och upphävde tillståndet med motiveringen att uppförandet av den nya kraftstationen skulle innebära mer än en obetydlig miljöpåverkan. Efter Högsta domstolens beslut, som kom , att inte meddela prövningstillstånd står Mark- och dom fast. Det betyder att undantagsmöjligheten inte kunde utnyttjas och att det fortfarande inte finns något belägg för att förbudet i 4 kap. 6 § tillämpas i strid med dess syfte. har lämnat ytterligare ett delbetänkande som även det avser förutsättningar för tillstånd till anläggande och drift av vattenkraftverk. Det betänkandet har varit ute på remiss och remisstiden löpte ut , alltså . De båda betänkandena har ett nära samband. Som jag redan har sagt finns det inget stöd för att undantagsmöjligheten missbrukas. Därför är frågan om översyn av 4 kap. 6 § sådan att den bör hanteras i ett sammanhang, alltså det första betänkandet och det andra betänkandet tillsammans. 111 (MP): Jag tackar för svaret. är jag lite besviken över ministerns ovilja att ta ansvar. beslutade beträffande ett motionsyrkande gällande 4 kap. 6 § tredje stycket att motionärens yrkande fick anses helt tillgodosett genom tilläggsdirektiv. Yrkandet som det syftades på var, med egen formulering på s. 8 i betänkandet, att regeringen bör utreda möjligheterna att upphäva 4 kap. 6 § tredje stycket . I ställningstagandet i betänkandet som antog hänvisade utskottet även till Kammarkollegiets yttrande. Det som ministern påstår i sitt svar, nämligen att det är jag som har uppfattningen att tredje stycket är obsolet, det vill säga omodernt och inaktuellt, stämmer inte. Det är faktiskt de berörda myndigheterna, alltså regeringens egna fackmyndigheter, som har den uppfattningen. Även om det bara är Kammarkollegiet som använder sig av det ålderdomliga språkbruket är det tydligt i remissvaren att uppfattningen delas av samtliga berörda myndigheter. Tredje stycket fyller inte längre någon funktion. Där är man helt överens. Till och med instämmer i detta. Vad är miljöministern så rädd för? av vattenkraften produceras i de områden som skyddas av 4 kap. 6 §. Var finns argumenten för att behålla tredje stycket? Vi har inte hört några sådana. Även om trädde i kraft har skyddet funnits i svensk lag ända . Endast , 1983, har en prövning lett till att tillstånd getts på grund av obetydlig miljöpåverkan. Det handlade då om ett mikrokraftverk på i en avlägsen bygd där det ansågs innebära större miljöpåverkan att dra fram el till fastigheten än att bygga denna lilla anläggning. Jag tror att det var i ett biflöde till som heter Girjesån. Så strikt har man tillämpat undantagsparagrafen. har vi erfarenhet av att det fungerat bra. Därför är jag så förvånad över att ministern gömmer sig bakom formuleringen från utredaren om att det är så få avgöranden i domstolarna att man inte kan dra några slutsatser. Kammarkollegiet har ju påpekat att utredaren bortsett från många av de tillståndsprövningar som skett. I en bilaga räknar man också upp ett stort antal sådana. Sedan finns det många fall som har pågått väldigt länge, till exempel Ejforsen, där prövningarna startade och det ännu inte har avgjorts. Att bara titta på domslut är helt fel. oro i det här fallet handlar alltså inte om att undantagsregeln i tredje stycket skulle utgöra ett hot mot den strikta skyddsbedömningen. Oron gäller onödigt slöseri med skattepengar och resurser. Varför behålla en lagtext som inbjuder till ständigt nya ansökningar, trots att alla som ansöker vet att de får avslag? I sak är det dessutom så att EU:s ramdirektiv om vatten, som ministern nämner, inte berör vår nationella lagstiftning i 4 kap. 6 §. De enda kopplingar som finns mellan de här frågorna är de praktiska kopplingarna. Så länge tredje stycket kvarstår kommer vi inte att kunna leva upp till kraven i ramdirektivet med de resurser vi har hos myndigheterna . Då hamnar vi i stället i en situation där vi tvingas betala en massa onödiga böter. Anser verkligen inte ministern att det är viktigare att leva upp till de åtaganden vi har som EU-medlemsland än att med de begränsade resurser vi har för vattenrätt hantera en massa förutsägbara, onödiga och till och med improduktiva tillståndsfrågor baserade på en undantagsformulering som regeringens egna fackmyndigheter anser är obsolet? 112 (S): Sedan delbetänkandena om vattenkraftsverksamheten färdigställdes har det förts en oerhörd debatt och diskussion om dessa frågor i alla former i alla medier. De väcker känslor; det inser man. Just den här frågan, som handlar om 4 kap. 6 § tredje stycket , är däremot en mycket liten del av utredningsförslaget och kan mycket väl lösas vid sidan om. Frågan om skrivningarna i 4 kap., som ett enigt civilutskott ville se över, hänger som ett svart moln över våra lagskyddade älvar. Ska regeringen koppla ihop denna fråga med det delbetänkande som levereras senare kommer inte frågan att lösas under det här året, och vi vet inte när den kommer att lösas över huvud taget. Mot bakgrund av det relativt begränsade antalet tillståndsansökningar anser varken utredaren eller att det finns fog för att ändra lagen. Men som vi har hört säga är detta fel utgångspunkt. Samma formuleringar som finns i 4 kap. 6 § har funnits i tidigare lagstiftning ända . De processer som drivits och kostnaderna för dessa har inneburit en ansenlig belastning på rättsapparaten. Det är slöseri med skattepengar, som sade. Frågan vi måste ställa oss är: Vem är regeln bra för? Detta skulle jag hemskt gärna vilja ha besked av ministern om. 113 (FP): tar i sin interpellation upp en fråga som vi i tycker är väldigt viktig. Som säger väcker det känslor när vi diskuterar vattenkraft. Det är helt klart. I har vi en tydlig uppfattning att vattenkraften ska utvecklas genom effektivisering, inte genom ökad exploatering, och att man ska leva upp till dagens miljökrav. Det måste finnas sådana funktioner. De nationalälvar vi har och de vattendrag som är skyddade i lag ska naturligtvis vara starkt skyddade även fortsättningsvis. Dessutom måste man minimera skadorna för vandrande fisk, vilket också har diskuterats i civilutskottet vid ett antal tillfällen. Därför välkomnar vi verkligen från sida de utredningsdirektiv som alliansregeringen beslöt . Det handlar om att se över regelverken för vattenverksamheten. Om vi nu talar om ansvar kan jag säga att man verkligen tar ansvar genom att ta tag i denna fråga, som inte direkt är ny. För oss och mig är det väldigt viktigt att vi nu får till stånd ett effektivt och långsiktigt hållbart system för nyprövning av äldre tillstånd för vattenkraft där det finns en avvägd balans mellan behovet av att skydda biologisk mångfald och miljö och de högst relevanta krav som finns på förnybar energi. Det finns naturligtvis en intressekonflikt här. På samma sätt välkomnar vi naturligtvis det tilläggsdirektiv som kom , . Då gällde det specifikt 4 kap. 6 §, som handlar om skyddet av de fyra nationalälvarna och andra namngivna vattendrag. Vi är nog alla besjälade av att detta är viktigt och ska gälla. Den fråga vi nu diskuterar har vi naturligtvis kunnat analysera noggrant. Den rör det tredje och sista stycket i denna paragraf. Där står det att förbudet inte gäller vattenverksamhet som förorsakar endast obetydlig miljöpåverkan. Detta kan låta lite diffust, men i förarbetena är man väldigt tydlig med vad detta gäller. Det gäller mycket restriktivt, och det gäller saker som ersättningsbyggnader, ombyggnader och sådant. Det finns verkligen restriktivitet i förarbetena. När vi diskuterade det i civilutskottet var egentligen kärnfrågan: Missbrukas detta? Försöker man att gå runt lagen med hjälp av paragrafen? När jag läste det delbetänkande som kom, som miljöministern redovisade i sitt svar, kan jag inte dra någon annan slutsats än att tillämpningen överensstämmer med syftena i förarbetena. Även det rättsfall som ministern hänvisade till indikerar att lagen trots allt uppfyller sitt syfte. Det har egentligen inte fattats några beslut som är tveksamma i det sammanhanget. Med andra ord gäller det som ministern säger. Det finns inget stöd för att undantaget missbrukas. Jag instämmer i ministerns svar att det är rimligt att vi behandlar frågan vidare i ett helhetsperspektiv. Jag utgår från det förslag som utredaren har lagt fram om att vi ska förtydliga. Det finns inga tveksamheter om hur bestämmelserna i 3 och 4 kap. ska tillämpas i dessa fall. Det är i den frågan vi fick ett förslag. Jag utgår från att den frågan kommer att behandlas vidare när vi gör en helhetsbedömning. Det är viktigt att vi nu får till en helhet och får ett fungerande system . 114 Miljöminister (C): Vi har några riktigt svåra problemområden som vi diskuterar i interpellationsdebatten, precis som säger. Ett område är vattenkraftens betydelse i energiomställningen. Den står för av elproduktionen. Det är någonting som är oerhört viktigt ur ett klimatperspektiv, ur ett försörjningsperspektiv och ur ett stabilitetsperspektiv. Vattenkraften har en ökande roll som balanseringskraft när vi har byggt ut vindkraften så att den är sju gånger större än när alliansregeringen tillträdde. Den balanseringsförmågan är oerhört viktig. Å andra sidan ser vi fysisk påverkan på våra vattendrag bland annat genom anlagda dammar och bortledning av vatten för kraftproduktion. Det har av vattenmyndigheterna identifierats som en av de största anledningarna till att man inte överallt uppfyller de kvalitetskrav på god ekologisk status och god ekologisk potential som vattendirektivet kräver och som ska vara klart . Sedan har vi ett tredje problemområde i detta. De regler som ska balansera de olika miljöintressena är av väldigt olika karaktär. Huvuddelen av våra vattenkraftverk bedrivs med stöd av mycket gamla tillstånd. Anläggningarna har i mycket begränsad utsträckning miljöanpassats sedan de togs i drift. regler som vattenverksamhet och vattenanläggningar är föråldrade. Det är därför regeringen beslutat att bestämmelserna behöver ses över av en utredning. Den vattenrättsliga regleringen behöver bygga på samma grundprinciper och regleras på liknande sätt som gäller annan verksamhet som regleras av , som till exempel vindkraft och biogasanläggningar. Den reglering som vi har är på många sätt fastighetsrättslig historiskt. Det ligger regler i olika skikt hela vägen ned till långt in . Det finns fem eller sex olika skikt av regleringar. Det gör att modernisering och effektivisering i befintliga anläggningar blir svår när man har olika regelskikt att ta hänsyn till. Det gör också att styrningen av detta blir svår. Det är anledningen till att vi har tillsatt en utredning. Av hänsyn till och och utskottets diskussion om just den biologiska mångfalden, som är en del av problematiken, har vi också gett utredaren i uppdrag att särskilt börja med att titta på frågan om just 4 kap. 6 § . Utredaren har gjort en sammanfattande bedömning. Vi har precis fått in 110 mycket intressanta och djuplodande remissvar. I det läget måste man som ansvarig departementschef och minister i en regering säga att det är klart vi måste analysera de 110 djuplodande remissvaren på ett seriöst sätt. Vi har en så komplicerad problembild att lösa på ett sätt som tar hänsyn till våra olika miljömål, klimatet, den biologiska mångfalden och naturligtvis stabiliteten i energiproduktionen. Jag tycker inte att det är konstigt. 115 (MP): Som jag befarade innebär hanteringen, som ministern nämnde i sitt svar, att man kommer att hantera frågan om tredje stycket i 4 kap. 6 § tillsammans med hanteringen av delbetänkande två, Ny tid nyprövning– förslag till ändrade vattenrättsligaregler. Det är mycket sorgligt. Sedan jag fick ministerns svar i går har jag hunnit ta kontakt med ett antal av ministerns myndigheter och även andra myndigheter som lyder under regeringen och frågat om detta. De anser att den hantering som ministern nu tänker vidta är direkt felaktig.