prot · H20942 · 2014-12-19 00:00:00 — Det handlar också om trygghet och arbetsro i klassrummet och att eleverna får mer lärarledd undervisningstid. Som kristdemokrat och skolpolitiker vill jag poängtera att det som anses vara skolproblem kanske inte alltid börjar i skolan. Familjepolitik och skolpolitik hänger tätt samman. För att barn ska må bra behöver de en lugn start i livet. Därför är satsningen både på mindre barngrupper i förskolan och fritis och på mindre klasstorlekar i lågstadiet viktig. Barn är liksom vi vuxna olika, och de har olika behov och behöver olika lösningar. Därför behövs olika barnomsorgsformer – den barnomsorg som passar det enskilda barnet bäst. Trygghet och arbetsro är helt grundläggande för att man ska lära sig någonting över huvud taget. Förutom att barnen förhoppningsvis har en grundtrygghet med sig hemifrån måste lärarna ges de förutsättningar som krävs för att skapa en bra arbetsmiljö. Detta sker genom att det finns tillräckligt med stöd till de elever som är i behov av särskilt stöd. I Alliansens budget finns nu medel för mindre klasser, ökad lärartäthet eller fler speciallärare. Lärarna måste också ges tid för sitt uppdrag, både tid för undervisning och tid för planering och förberedelser. En väl fungerande elevhälsa är också viktig i detta sammanhang. Alliansregeringen gjorde stora satsningar på detta område tidigare. I vårt aktuella betänkande ser det ut som att det skulle fattas pengar till just elevhälsan, men det ligger alltså en hel miljard till barns och ungas psykiska ohälsa som i budgetpropositionen återfinns inom socialutskottets utgiftsområde. De saker jag nu nämnt är det viktigaste för att skapa förutsättningar för en god arbetsmiljö. Sedan finns förslaget om ordningsomdöme, vilket kan vara bra i den meningen att man på utvecklingssamtal och genom dokumentation faktiskt får uttrycka sig om elevens sociala kompetens – något som närmast varit förbjudet , där all dokumentation måste vara strikt kopplad till kunskapsmålen. Man måste kunna ha en helhetssyn på eleven där det ena faktiskt kan påverka det andra. Men jag vill verkligen poängtera att det inte är själva ordningsomdömet som skapar ordning, utan det handlar om de faktorer jag nämnde innan. Det är att lärare får vara lärare, att elever i behov av stöd får det stöd de behöver, att det finns en fungerande elevhälsa och att den lärarledda undervisningstiden ökar. Svenska elevers kunskaper i matematik har försämrats . Alliansen vill nu utöka undervisningstiden i matematik med för alla elever i högstadiet från . Alliansen föreslår också att undervisningstiden för ämnet idrott och hälsa i utökas från 500 . Detta är en framgång för oss kristdemokrater, som drev den frågan i höstens val. Det är bevisat att mer fysisk aktivitet i skolan höjer resultaten i de teoretiska ämnena. Vi kristdemokrater kommer också fortsättningsvis att arbeta för mer lärarledd undervisningstid i ämnet svenska med fokus på läsning. God läsförmåga är helt avgörande för att klara alla övriga ämnen i skolan. Sist men inte minst handlar det om den helt avgörande faktorn för att vi ska få en skola och en undervisning med kvalitet, nämligen lärarna. Vi måste börja känna tillit till professionen och politisera mindre. Tid för undervisning skapas bland annat av att man minskar administrationen genom att ta bort IUP:n i alla årskurser som får betyg, alltså från årskurs 4, framöver. Vi behöver se över digitalisering och central rättning av de nationella proven. Det behövs fler vägar in i läraryrket för andra akademiker. Möjligheten att göra karriär inom yrket samt en god löneutveckling är avgörande för att både locka de bästa studenterna att vilja bli lärare och få duktiga lärare att vilja stanna kvar i yrket. Om detta ska ske måste vi återprofessionalisera läraryrket. Vi politiker kan lagstifta kring vad-frågan medan hur-frågan, hur man utformar sin undervisning, hör hemma hos professionen, alltså lärarna själva. Lärarna är nyckeln för att höja kunskapsresultaten, och det är där fokus bör ligga när vi diskuterar skolpolitik framöver. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 91 Utbildningsminister (MP): Vi har nog alla varit med om det att man i vuxen ålder har återvänt till platsen för ett barndomsminne och blivit överrumplad av att det man som barn uppfattade som så stort när man är vuxen verkar så litet. Det stora berget visade sig bara vara en sluttning och det stora fältet där vi sprang oss trötta bara en liten bakgård. Det har helt enkelt krympt . Jag kom att tänka på det när jag funderade på det vägval som står inför för skolor. Med i sammanhanget ganska små insatser kan vi göra stor skillnad för elever. En människas livsbana kan styras i radikalt olika riktningar beroende på väldigt små knuffar i tidig ålder. Att ge en lärare lite mer tid för sitt uppdrag eller att satsa lite mer på elevhälsan är ju inte på något sätt revolutionerande för det svenska skolsystemet. Men för den enskilde eleven kan det vara den där lilla knuffen som behövs för att styra hela resten av livet i rätt riktning. Den som får må bra i skolan och får stöd och uppmuntran utifrån sina egna förutsättningar har goda chanser att klara kunskapskraven, få ett jobb och växa till att bli den människa man vill vara. Men ett politiskt vägval som i stället ignorerar den som känner sig otrygg i skolan eller den som är i behov av extra stöd – ja, ett sådant vägval ger också en liten knuff. En liten knuff för den som är liten får stora konsekvenser när liten blir stor. En elev som glöms bort i tidig ålder riskerar att hamna efter i skolan, lämnar kanske inte ens med gymnasiebehörighet och kommer sannolikt att få svårt att hitta ett jobb. Ekonomerna har visat att en enda ung person som tidigt hamnar lite av vid sidan av riskerar att kosta samhället uppemot 15 miljoner – ett enda barn. Ett felbeslut kan stå oss dyrt framöver. Det är detta vägval som gör . Det är det som denna budgetdebatt handlar om. Ska vi försöka se till alla elever får trygghet, möjlighet att lära under livet och en väg till arbete eller ska vi nöja oss med att några får det? När klockorna ringde ut för sommarlov lämnade 12 700 barn, , utan att kunna gå vidare till gymnasiet. Vi kan aldrig vara nöjda med det. Eftersom även minsta vägval har stor betydelse för våra barn är det viktigt att de insatser vi gör är väl förankrade i forskning och byggda på beprövad erfarenhet. Regeringen har lagt fram en budgetproposition och slagit fast en skolpolitisk färdriktning som bygger på tidiga insatser, ökad attraktivitet för läraryrket och en jämlik skola. Det skulle ha varit en knuff i rätt riktning för många elever. Och vi vet av forskningen att det skulle ha varit en knuff i rätt riktning för hela det svenska skolsystemet. Dessvärre bromsar de borgerliga partierna och flera av våra viktigaste satsningar. I stället för att låta skolan utvecklas och bidra till den utvecklingen vrids klockan tillbaka. Regeringen har lagt fram ett förslag för om att möjliggöra höjda lärarlöner med en investering på , inom ramen för för läraryrket. Det skulle ha bidragit till att öka yrkets attraktivitet, vilket bland annat pekar på som avgörande för den svenska skolan. Denna investering saknas i de borgerliga partiernas och budgetförslag. Regeringen har tillsammans med föreslagit satsningar på kompetensutveckling för lärare, förskolepersonal och rektorer. Det skulle ha fått stor inverkan på de viktiga tidiga åren i skolsystemet. De borgerliga partierna och SD tycker inte att det är prioriterat. Regeringen föreslår förstärkningar av det vi kallar nattis. Det skulle underlätta för de familjer där föräldrarna arbetar mycket på obekväm arbetstid. Det skulle ge också de barn som har föräldrar som jobbar natt en bra omsorg. De borgerliga partierna och stoppar denna satsning. Regeringen vill ge ordentligt med stöd till skolor med låga studieresultat. Det skulle vara en tydlig mekanism för ökad likvärdighet. Även detta är något som framhåller som viktigt och som nästan är frånvarande i det svenska skolsystemet. För de borgerliga partierna och är detta uppenbarligen inte lika viktigt. Regeringen vill investera i it i skolan, i bättre digital infrastruktur och i verktyg för att sluta de digitala klyftorna. Vi vill ge lärare möjlighet till fortbildning i normkritik och i att möta elever med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. Vi vill ge huvudmän och rektorer hjälp att minska lärares administrativa arbetsbörda så att de får mer tid med eleverna. Men alla dessa skolutvecklingsprogram stoppas helt av de borgerliga partierna och . Regeringen vill förstärka elevhälsan. Det skulle innebära stöd till de elever, inte minst unga tjejer och unga hbtq-personer, som inte mår bra i svensk skola. Skolpolitiken kan inte bara handla om prestationer om den inte handlar om att de som ska prestera får möjlighet att må bra. Men inte heller elevhälsan är tillräckligt viktig för de borgerliga partierna och . Regeringen vill att alla elever och lärare ska ha en bra arbetsmiljö. Luften ska inte vara så tung att man har huvudvärk i slutet av dagen – man ska kunna hänga med i matten även om den ligger längst ned på dagens schema. Därför vill vi investera i upprustning av landets skollokaler. Men den investeringen stoppar de borgerliga partierna och . Regeringen vill ge fler möjlighet att ta del av kultur- och . Vi vet att de estetiska lärprocesserna öppnar vägar för barn som annars har svårt att knäcka läskoden eller förstå matematiken. Då ska det inte vara tjockleken på föräldrarnas plånbok som avgör om man har möjlighet att ta del av kultur- och arbete. Men investeringen i kultur- och tillgänglighet stoppar de borgerliga partierna och . Jag skulle kunna fortsätta så här till, men jag tror att skillnaderna blivit tydliga. Det står klart att den budget som är på väg att röstas igenom av och de borgerliga partierna innebär en skolpolitik för de skolor och elever som redan från början har de bästa förutsättningarna att lyckas. De som drabbas är unga som mår dåligt, skolor som är i dåligt skick, barn till föräldrar som jobbar obekväma tider och många fler som skulle ha behövt en knuff i rätt riktning. På punkt efter punkt förenas de borgerliga och i att man vill stoppa regeringens investeringar i skolan. Vad vill man då satsa på? Vad investerar man i utöver regeringens investeringar? Jo, en hjärtefråga har man: att ändra betygssystemet. 10 miljoner avsätts för en utredning om hur man ska sätta betyg på tioåringar. Det är en åtgärd som det saknas vetenskapliga belägg för, som båda lärarfacken är klart emot och som enligt de utvärderingar som gjorts ytterligare kommer att göra skolan svårare för dem som redan har det tufft. har det funnits kritiska röster mot detta också inom de borgerliga partierna. Jag saknar den oppositionen. En fråga hänger i luften till och : ni verkligen gå till val på att driva igenom stora skolreformer med , mot lärarfacken? Är det ett seriöst sätt att behandla svensk skola? De borgerliga partiernas och skolprioriteringar ger elever och svensk skola en liten knuff i fel riktning. Det är ett vägval som säkert kan tyckas litet, men då glömmer vi bort det som våra barndomsminnen lär oss, nämligen att det som kan tyckas litet för en vuxen blir stort för den som är barn. Avslutningsvis, herr talman, vill jag tacka utskottets ledamöter och kansli för att de på ett mycket bra sätt lyckats hantera en komplicerad, ovanlig och svår situation. i talade mycket om behovet av samsyn, och jag kan hålla med om mycket av det. En sak måste jag dock opponera mig mot, nämligen att utskottet skulle ha presterat en inte helt lättgenomtränglig text. Jag tycker att det är ett mycket gott betänkande som har presterats utifrån de förutsättningar man hade. Jag tror att regeringen på ett gott sätt kommer att kunna hantera de medskick som utskottet förväntas göra. går vi alla på julfirande. Jag hoppas att det blir ett julfirande, ett chanukkafirande eller vilket annat svenskt firande man nu ägnar sig åt under den helg vi har framför oss som ger tid för lugn och reflexion – kanske också reflexion om hur vi ska kunna enas i skolpolitiken framöver. Det behöver vi, och det förtjänar lärare och elever. 92 (SD) replik: Tack, herr statsråd! Det är alltid intressant att lyssna. Jag skulle vilja ta upp en fråga som har dykt upp ganska aktivt , nämligen det epitet vi sätter på våra medspelare här – jag är nordkorean, fascist, rasist och en otäck person. Jag vet inte ens om jag kan få in det i en och samma person. Det är ett debattklimat som jag tycker är ganska otäckt. Vilka signaler sänder vi till våra barn som sitter uppe på läktaren och tittar på oss? Är det konstigt att världen ser ut som den gör? Med det sagt, statsrådet , är ditt parti och mitt parti de partier som står nästan absolut längst ifrån varandra ideologiskt. Om vi som människor, om vi båda två som lärare, kan komma fram till att vi kan ta samtalet, om vi kan visa för våra elever och för vuxna och andra människor ute i hur vi uppför oss i den här salen, på ett sådant sätt att vi kan samtala i god ton med varandra, kan vi, för att använda statsrådets egna ord, ge den här kammaren en liten knuff i rätt riktning. 93 Utbildningsminister (MP) replik: Jag gör mitt bästa för att undvika benämningar på personer som inte är kopplade till direkta handlingar från den personen. Däremot måste det finnas ett utrymme för att diskutera partiers bakgrund, ideologier och värderingar och också försöka beskriva dem från skilda utgångspunkter. Jag har hört skiftande beskrivningar av ideologi och grunder också från sverigedemokratiska företrädare, och jag förbehåller mig rätten att fortsätta att beskriva ideologi och ståndpunkter på skiftande sätt utifrån vad som framkommer i diskussionerna. Däremot tror jag att instämmer i att vi här i kammaren brukar lyckas ha en god ton i samtalet med varandra och att vi även fortsättningsvis bör ha det. Det som dock blir tydligt för mig i den diskussion som vi har är att mycket av det säger sig stå för – utanför det som jag och också de flesta av era medlemmar, tror jag, uppfattar vara ert kärnområde – i slutändan inte är så mycket värt. Många av de skolsatsningar som du talade om här i talarstolen har ni ju valt att rösta emot, när fattade beslut om budgeten. Många andra satsningar som var viktiga för er i valrörelsen – sänkt skatt för pensionärer, förbättrade förutsättningar för äldreomsorgen och förbättrade villkor för den som blir arbetslös – röstade ni också emot i samband med budgetbeslutet. För mig leder det till slutsatsen att ni är ett parti som har en fråga, att den frågan är den som är viktig för er och att vad ni säger på andra områden inte är så viktigt i slutändan. Det blir ett besked till väljarna när de går och röstar. 94 (SD) replik: Jag ska, , vara tydlig i sak. Vi röstade framför allt först för vår egen budget, och den innehåller alla de satsningar som vi avsåg att göra. Då tycker jag att vi för alla personer som sitter här inne och för de elever som är här ska visa att vi kan önska varandra god jul med en handskakning och visa att vi kan uppföra oss som vuxna människor. Jag har definitivt inte anklagat dig personligen, , för något, utan det handlar om debattklimatet här inne som har stigit i ton, tycker jag, vilket jag som lärare och de andra i utskottet som är lärare inser innebär att vi skickar felaktiga signaler. 95 Utbildningsminister (MP) replik: Jag har haft som vana att skaka hand med dem jag har replikväxlingar med och kommer att göra det också . För att förklara mitt resonemang: Jag förstår vad du menar med att ni i första hand röstade för er budget. Men sedan var det ett andra beslut om budgeten, och precis som redovisades var konsekvensen av ert agerande att kastades ut i en regeringskris som går mot ett extra val. har haft en minoritetsregering som ni i har opponerat mot på flera punkter. Ni har sagt att det är fel att man har gjort försämringar i a-kassan. Ni har sagt att det är fel att ha en särskild skatt för pensionärers inkomster. Ni har sagt att det är fel att det saknas investeringar i skolan. När ni nu stod inför ett vägval valde ni att inte fortsätta på den väg som ni har valt under den tidigare mandatperioden och först rösta för er budget och därefter följa praxis – det brukar ju ofta från sverigedemokrater framhållas som viktigt att följa praxis i olika omröstningar – utan i stället röstade ni på ett annat sätt och fällde de satsningar som var viktiga för er. För mig leder det till slutsatsen – det blir något jag kommer att säga i valrörelsen – att de andra sakerna i slutändan inte är så viktiga utan att det är en fråga som är er kärnfråga. Det blir min slutsats om er som parti, och det kan man också säga i en hyfsad debatt där man tar ansvar för debattklimatet och efteråt tar i hand. 96 (FP) replik: Jag lyssnade noga på anförande och tyckte att utbildningsministern beskrev något som var närmast ett katastrofläge när han beskrev den budget som han nu är satt att administrera. Det skiljer någon promille i offentliga satsningar totalt sett på utbildningsväsendet mellan det regeringsförslag som fanns och det alliansförslag som ska administreras av och den rödgröna regeringen. Jag måste ändå fråga utbildningsministern: utbildningsministern administrera den budget som är fastställd för statens utgifter för detta utgiftsområde? Det lät som om tyckte att det var en mycket bekymmersam budget, som skulle innebära en liten förskjutning för de små barnen och som skulle vara en katastrof för den enskilde individen på lång sikt. Det var en budget som skulle ta bort rätt mycket av de satsningar som utbildningsministern tycker är helt avgörande för svensk skolas framtid. Man måste ställa sig frågan varför ministern inte avgår när han är satt att följa upp en budget som han tycker så illa om. avsätter genom det beslut som med stor sannolikhet fattas för att förbereda och planera för införandet av betyg i årskurs 4. avsätter genom det budgetbeslut som förmodligen fattas senare för att förbereda införandet och planeringen för ordningsomdöme och andra insatser som kan öka ordningen i skolan. Tänker regeringen och utbildningsministern obstruera mot de förslag som fattar beslut om? Det är inte valfritt för en regering att genomföra riksdagsbeslut eller inte. Jag har uppfattat uttalanden kring detta, både här i kammaren och tidigare, som att man inte är så intresserad av att genomföra det som tänker fatta beslut om. Vad är planen, ? 97 Utbildningsminister (MP) replik: vill att jag helst ska avgå. Men jag tror att det du egentligen helst skulle vilja är att svenska folket röstade annorlunda i senaste valet än de gjorde. Problemet var bara att ni förlorade valet. Er statsminister valde därför att avgå på valnatten och klargöra att det fanns en annan majoritet i kammaren och att det var ett annat styrkeförhållande här i kammaren, och man släppte fram en annan regering i den omröstning som följde. Det har inte ändrats , även om Alliansen ibland verkar vilja ha glömt bort valresultatet. Om det är så att Alliansen behöver två valförluster för att förstå att man har förlorat regeringsmakten ska vi erbjuda er två valförluster. Jag välkomnar därigenom att vi kommer att mötas i en ny valrörelse. Nej, herr talman, den här budgeten innebär inte en katastrof för den svenska skolan. Men den kan innebära en katastrof för  den elev som inte får hjälp från elevhälsan men skulle ha fått det med den budget som regeringen föreslog  den elev som skulle behöva hjälp från en speciallärare men inte får det, därför att vi inte gör de investeringar som krävs för att fler ska välja att bli speciallärare  det barn som har föräldrar som arbetar på obekväma arbetstider men som inte kommer att få tillgång till barnomsorg på grund av att ni inte vill göra satsningar och har stoppat regeringens budgetförslag i den delen  den elev som vill komma in på musik- och men inte har föräldrar som är tillräckligt rika för att ha möjlighet till det och ni inte vill göra satsningar på tillgängligheten. För de barnen kan det innebära en katastrof. Det var det jag försökte beskriva. Jag har som statsråd att följa de beslut som fattar. Jag ska göra det i enlighet med de regler som finns för detta. Men den här regeringen kan inte i längden regera på en budget som vi tycker har fel prioriteringar för , och det är därför vi har nått en nivå där vi säger att om detta kvarstår kommer vi i slutet av detta år att utlysa ett extraval till . 98 (FP) replik: Man kan tolka ett valresultat på olika sätt. Men man kan inte tolka ett riksdagsbeslut om budgeten på olika sätt. Allt tyder på att kommer att rösta fram en alliansbudget som utbildningsminister har ett ansvar för att genomföra. Allt tyder ju på – om han inte själv avgår – att kommer att regeras av en rödgrön regering med som utbildningsminister. Det är klart att förväntar sig att de beslut som fattas här kommer att genomföras av den regering som sitter . Jag hoppas naturligtvis att det blir en annan regering än den som sitter , och mycket talar för att det kan bli så. Men oavsett om det blir så måste en regering varje kvartal genomföra den politik som här fattar beslut om. Jag tycker att det är bra att trots allt backar från den ganska hårda beskrivning som han just gav om Alliansens budget. Det är ingen katastrof att det satsas 2 miljarder på lågstadielyft i stället för 1 ½ miljard, som regeringen föreslog. Det är ingen katastrof, tycker jag, att man nu satsar hundratals miljoner på läxläsningshjälp till kommunerna, så som Alliansen föreslog. Det kan inte heller vara en katastrof att vi nu satsar hundratals miljoner på sommarskola och att vi nu satsar mer pengar på område efter område för att förbättra kunskapsresultaten i svensk skola. Det kan inte vara en katastrof att den alliansbudget som innebär 25 miljarder mer till skolan nu får stöd i denna riksdag. Jag tycker att det är viktigt att vi värderar ord på rätt sätt, sa tidigare. Jag tycker också att det är viktigt. När man beskriver den stämning som finns i denna riksdag och de beslut som fattas i denna riksdag på det sätt som utbildningsministern gjorde, då funderar man på om regeringen faktiskt tänker obstruera mot de beslut som fattar. Jag tycker att det är viktigt att under det kvartal då han i alla fall sitter kvar som utbildningsminister planerar och genomför det som nu beslutar. 99 Utbildningsminister (MP) replik: Jag får erkänna att det här blev en lite roligare debatt än jag trodde att det skulle bli när jag gick hit. Här har använt ett antal replikväxlingar för att förklara varför inte klarade att göra verklighet av vallöften . Men vill ha ett klarläggande från mig om att jag ska klara att göra verklighet av vallöften . vet nog mycket väl hur regeringsarbete fungerar. kommer att fatta beslut om en budget, och den budgeten överlämnas till . Det är sedan uppgift att, utifrån de pengar som är fördelade till myndigheter eller som kräver förordning för att huvudmän ska kunna ta del av dem, utarbeta uppdrag och förordningar. Jag avser att göra det på samma sätt utifrån denna budget och enligt samma regler som om det varit någon annan budget som gått igenom. Jag tänker följa de regler som finns för hur regeringen ska hantera beslut. Men på samma sätt som du väl beskrev och försvarade den tidigare utbildningsministerns resultat så tar regeringsarbete och politiskt arbete tid. Jag kan inte garantera att alla uppdrag är färdiga innan det extraval som vi ska ha . Det skulle inte heller någon annan utbildningsminister ha kunnat garantera. 100 (KD) replik: Jag tänker ta upp en fråga som jag tycker att utbildningsministern inte riktigt tog upp i sitt anförande. Det gäller de 3 miljarderna till generella löneökningar till våra lärare. Tidningen skrev om de generella löneökningarna som utbildningsministern utlovade i höstens valrörelse. Man refererar vad en lärarstudent har sagt, nämligen följande: på länge fick jag en härlig känsla i magen som lärarstudent när jag hörde att gick till val på att höja lärarlönerna med 10 000 .