prot · H10955 · 2014-01-16 00:00:00 — Den så omtalade Doharundan är det fortfarande en bra bit kvar innan vi ser fullbordad. Det finns fortfarande förhoppningar om att den ska kunna slutföras. Fram till dess ser vi att världen skapar plurilaterala avtal. Det är stora konstellationer av länder som tillsammans sluter separata avtal. Ofta är det de mest utvecklade länderna i världen och de mest utvecklade ekonomierna som det handlar om. Vi ser tyvärr inte att de mindre utvecklade ekonomierna är med på tåget. Det blir med andra ord någon form av A- och B-lag i världshandeln. Det skulle vara intressant att höra handelsministerns reflexion om hur vi från och EU:s sida kan jobba vidare inom WTO för att kunna uppnå ett bredare handelsavtal i världen där även de mindre utvecklade länderna kan få vara med och ta goda bitar ur kakan. 83 Statsrådet (M): tar upp en väldigt viktig fråga och säger också att rättvis handel kräver en friare handel. Det håller jag med om till , men det kräver också en hel del andra delar. Det handlar bland annat om transparenta och robusta rättssystem, äganderätt och möjlighet till kommunikation mellan människor och länder. I en hel del länder finns det mycket kvar att göra. Vi kan bidra med en friare handel. Vi kan bidra med bra avtal. Sedan är det en hel del annat som också behöver göras och som ligger utanför handelsområdet. Med detta sagt vill jag gå in på den fråga som ofta hörs: Kan vi verkligen förhandla om ett multilateralt avtal som vi förhandlar om plurilaterala avtal eller varför inte bilaterala avtal? Är inte de bilaterala och plurilaterala förhandlingarna störande för det stora målet, alltså att vi får ett multilateralt frihandelsavtal för WTO:s alla medlemsländer? Mitt tydliga svar är: Nej, det stör inte. Vi måste vara beredda att förhandla om alla dessa tre parallellt. Vi ser nu hur det har tagit att få fram bara en del av ett multilateralt frihandelsavtal. Vi har hållit på med det målet, och vi har ännu inte nått ända fram. Vi har helt enkelt inte råd att vänta. Världen har inte råd att vänta. Jag tror snarare tvärtom att de bilaterala avtal vi förhandlar fram – de mellan och , mellan och och mellan och samt ekonomiskt partnerskap med – snarare stimulerar till att skynda på ett multilateralt avtal. Om man ser stora effekter redan av bilaterala avtal blir det en positiv spiral. 84 (MP): Tack, handelsministern, för redogörelsen från ! Förenklade handelsprocedurer genom mindre krånglig tulladministration och minskad byråkrati är givetvis eftersträvansvärt. Bekymmersamt är däremot att jordbruksfrågorna och utvecklingsagendan mer eller mindre står och stampar trots att nu hela förflutit sedan utvecklingsdagordningen från , alltså Doharundan, sjösattes. För att ökad handel ska öka levnadsstandarden för världens allra fattigaste räcker det inte att förlita sig på fördelningspolitiskt blinda marknadskrafter, utan dessa måste regleras av politiska beslut. För att låna ett uttryck av den indiske ekonomen och nobelpristagaren är demokratin den riktigt fattiges enda mjölkko. När människovärdet kommer i konflikt med marknadsvärden anser vi gröna att de senare måste vika. Vi hälsar därför med tillfredsställelse att G33-länderna, med i spetsen, på Balimötet lyckades skydda utvecklingsländers rätt att genom subventionerade lagringsprogram säkra sin egen livsmedelsförsörjning. Denna, bokstavligt talat, för hundratals miljoner människor livsviktiga rätt är emellertid bara tillfällig och i begränsad omfattning säkrad och kommer att bli föremål för fortsatta WTO-förhandlingar. G33-länderna, där folkrika utvecklingsländer som , , och ingår, kräver att utvecklingsländer ska få permanent rätt att subventionera lagringsprogram för sin livsmedelsförsörjning. Jag skulle nu vilja höra hur handelsministern ställer sig till detta krav. 85 Statsrådet (M): talar väldigt tydligt om precis det som jag sade var knäckfrågan på och det som tryckte hårt på. Det inte talar om är att det faktiskt fanns flera utvecklingsländer som var starkt emot detta – de var väldigt starkt emot detta. För deras del handlar det också om rädslan för att det vill samla i sitt land ska läcka ut över gränserna och därmed naturligtvis störa andra utvecklingsländer. kom vi till en kompromiss där får fortsätta med sitt livsmedelsförsörjningsprogram. Beslutet innebär också att man inte kan ta existerande program till en WTO-tvistlösning även om landet i fråga, i detta fall , skulle överskrida sina åtaganden vad gäller handelsstörande stöd. Och det ska ske en förhandling om en permanent lösning . Men jag tror inte på protektionism, tvärtom. Jag tror på mer frihandel. Det gör jag i allra högsta grad för de minst utvecklade länderna. Jag gör det för de fattiga länderna. Det är väldigt viktigt att komma ihåg en sak. Varför startade vi förhandlingarna om det multilaterala frihandelsavtalet? Det hette dessutom att det var ett utvecklingsavtal, en utvecklingsrunda. Det handlade om att faktiskt öka möjligheterna för en friare handel för att de fattiga länderna också skulle kunna få en växande ekonomi, få hjulen att snurra och skapa egna jobbmöjligheter. Detta får man inte genom att stänga sina gränser. Man får det inte genom ökad protektionism. Man får det, tvärtom, med en friare handel. 86 (C): Det avtal som vi diskuterar här är utan tvekan av stor betydelse. För lantbrukare, såväl här i som i andra länder, är det oerhört viktigt med pålitliga och stabila internationella spelregler. Under en följd av år har vi kunnat se hur olika intressen kraftigt har försvårat tillskapandet av ett multinationellt handelsavtal. Att man nu har enats om att enskilda länder kan skydda inhemskt jordbruk i syfte att säkra livsmedelstillgången samt att världens minst utvecklade länder ges tillgång till nya exportmöjligheter måste ändå ses som ett tecken på att det finns en vilja till samförstånd. Det samförståndet tycker vi bådar gott. Vi hoppas på goda förutsättningar för en ökad och mer effektiv världshandel. är det viktigt att inte luta sig tillbaka. De stora globala utmaningarna ställer alltjämt krav på oss alla. Fattigdomen i utvecklingsländerna är en enorm sådan utmaning, likaså den långsiktiga tillgången på livsmedel samt klimatförändringarna. Ur mitt och perspektiv är det helt nödvändigt att handels-, klimat- och biståndspolitik samspelar. Det är nyckeln till en framtid med hållbar utveckling. Därför behöver vi redan nu blicka framåt. , som ministern har varit inne på, kommer arbetet att gå vidare på flera plan. Det kommer att ske inom WTO. Men det gäller också förhandlingarna mellan till exempel EU och . Och det gäller den klimatöverenskommelse som det ska fattas beslut om i . Här är mina frågor: Vilken betydelse, om någon, bedömer handelsministern att Baliöverenskommelsen kan få för strävan efter hållbar utveckling i ett bredare perspektiv? Vi hade ett 1995. är det 2014. Bedömer ministern att det kommer ett nästa, och i vilket härad kan det ligga? Och om handelsministern vill och hinner: Hur är läget i förhandlingarna mellan och om ? 87 Statsrådet (M): Tack, , för flera viktiga frågeställningar! Vi kan börja med det sista sade: TTIP. Förhandlingsläget är väldigt gott mellan och . Man går in i en mer detaljerad fas, där man också sitter och tittar på exakt hur ett avtal ska kunna se ut. Vi förväntar oss ytterligare förhandlingar . Båda parter, EU och , ser naturligtvis nyttan av ett sådant avtal, att två stora ekonomier ska kunna få frihandel mellan varandra. som det är oerhört angeläget att få det här snabbt gäller det att det blir så djupt, brett och omfattande som möjligt. Från svensk sida har vi varit väldigt tydliga med det när det gäller industri, när det gäller jordbruk och framför allt när det gäller en standardisering. Det handlar om hur vi ömsesidigt kan komma att godkänna varandras olika standarder. Jag ska gå tillbaka till WTO och det multilaterala avtalet. Naturligtvis hoppas vi på att man vill fortsätta driva de frågor som vi har sagt har varit väldigt viktiga. Det handlar om en mer grön inriktning av ett multilateralt avtal. Det handlar om att få miljövaror och miljötjänster tullfritt. Det handlar om att göra det så enkelt som möjligt för att få människor att välja rätt, det vill säga välja grönt och välja hållbart. Där är vi inte . Det finns inte tillräckligt många länder , vilket jag beklagar djupt, som lyfter det här på agendan. Men gör det. EU gör det. Vi blir fler och fler. Ju längre vi kan fortsätta den här debatten och ju mer intensivt vi kan bedriva den, desto fler kommer att lyssna på detta. Det är viktigt . 88 (V): Många länder, inte minst i , har gjort precis det som WTO, och förespråkar. Det gjorde man . Man avreglerade nämligen en stor del av sin livsmedelsproduktion. Man sänkte tullar och avgifter, och man öppnade upp för världshandeln. Jo, man blev snabbt beroende av import från och EU, som subventionerar en stor del av sin livsmedelsproduktion. En stor del av de här ländernas möjlighet att brödföda sin egen befolkning slogs sönder helt och hållet. Vi kan titta på ett land som . Så fort livsmedelspriserna går upp på världsmarknaden drabbas det av stora hungerkatastrofer. har gjort precis det som WTO vill att man ska göra, nämligen tagit bort tullarna på sina egna livsmedel. Vi i är väldigt kritiska till det ensidiga fokuserandet på den så kallade frihandeln, för det gynnar de starka aktörerna på världsmarknaden. Därför såg vi med stort intresse på den så kallade G33-gruppens förslag – den är ledd av men består av över 40 utvecklingsländer – om rätten att gå in med statliga subventioner för baslivsmedel och lagerhålla baslivsmedel för att garantera sin egen befolknings försörjning. har man kommit med en temporär kompromiss som bara ska gälla . Min fråga till handelsministern är: Vad händer efter de fyra åren? Det som de här utvecklingsländerna gör är egentligen exakt samma sak som EU och gör. Man går in med subventioner till sin egen livsmedelsindustri. Om EU och kan göra det, varför ska inte de här länderna få göra det? Jag har en fråga till. Får man möjlighet att ställa en följdfråga? 89 Statsrådet (M): lyfter som exempel. Jag tror att man bör tillägga att också har drabbats av en stor katastrof. Det handlar inte bara om handelspolitik i det fallet, utan det finns flera andra viktiga orsaker till att det ser ut som det gör. Vi har från svensk sida sagt att vi tycker att en tryggad livsmedelsförsörjning är en viktig fråga, och vi välkomnar också de konstruktiva diskussioner som har ägt rum i . Men vi anser inte att handelsstörande stöd är rätt väg att trygga livsmedelsförsörjningen. Dessutom är det inte effektivt på lång sikt. Det är också stor risk att man påverkar andra utvecklingsländer negativt, vilket också flera utvecklingsländer uttryckte farhågor om tidigare och även under detta möte. Jag är glad över att man nu fortsätter diskussionerna. har man på sig för att nå en permanent lösning. Om man inte kommer fram till en permanent lösning kommer interimslösningen att gälla även i fortsättningen. Min förhoppning är naturligtvis att man slutligen kommer fram till något permanent. Det är på lång sikt viktigt att programmen inte får snedvrida eller skada andra länders livsmedelsförsörjning. Det här är en svår fråga. Alla fokuserar på , men det finns flera andra länder i gruppen som också är inblandade. har blivit en allt större exportör av spannmål och ris, och landet har fördubblat sin risexport . Det är inte så enkelt att det är svart eller vitt, utan det finns många faktorer att ta hänsyn till i diskussionerna. 90 (V): Innan man pekar finger mot andra länder kanske man ska sopa rent framför egen dörr. I och med EU:s nya jordbrukspolitik inför man en så kallad särskild krisreserv . Den ska stödja den europeiska jordbrukspolitiken vid allvarliga marknadskriser. Det här är ungefär samma sak som och många andra utvecklingsländer vill göra. Då borde man i så fall verka för att ta bort sådana saker innan man moraliserar över vad andra länder gör. Jag undrar om tog några initiativ till att stärka möjligheterna till en progressiv miljöpolitik i händelse av att den hamnar i konflikt med WTO-reglerna. Vi vet till exempel att har fått stå till svars inför WTO för sitt beslut om att införa cigarettpaket utan reklam. Jag tycker att det borde vara en självklarhet att man kan göra så. Det finns andra tvister där miljö och frihandel står mot varandra, och då borde man lyfta upp miljön. Har handelsministern tagit några sådana initiativ? 91 Statsrådet (M): Låt mig starta med EU:s jordbrukspolitik. En majoritet i riksdag är överens om att vi inte vill ha jordbrukssubventioner. Det är också något som har arbetat . Så ser inte verkligheten ut inom EU . Det finns flera länder som fortfarande vill ha dessa subventioner, och jag tror att vi alla är medvetna om ungefär vilka länder det är fråga om. Detta är en knäckfråga i många frihandelsförhandlingar, inte bara i den multilaterala agendan utan även i bilaterala förhandlingar. Sedan var det frågan om miljöpolitiken och miljöfrågorna. Internationell handel bidrar till ekonomisk utveckling, som kan gynna både en hållbar utveckling och en förbättrad miljö – inte minst genom att finansiera miljöpolitiska åtgärder. Handelspolitiken ska verka för att förstärka handelns positiva effekter, särskilt avseende dessa frågor. är mycket väl medveten om att har drivit frågorna även i WTO. Jag var tydlig i slutet av mitt anförande att vi är besvikna över att man inte lyckades nå ens dit Apec har nått, det vill säga ett plurilateralt avtal, när det handlar om ett antal miljövänliga produkter som skulle kunna vara tullfria. Det vore ett viktigt första steg. Vi har gått så långt att vi har sagt att vi vill ha ett avtal för miljövänliga varor, tjänster och tekniker – allt för att stimulera att det som är grönt och hållbart ska också vara det billigaste alternativet för människor att välja. Det är den vägen jag är övertygad om att vi ska gå för att få mer miljövänliga varor, tjänster och tekniker i alla WTO:s medlemsländer. Men det är ett svårt och tufft arbete, och vi behöver fler röster som talar om just gröna frihandelsavtal. 92 (MP): Jag har en fråga som inte direkt berör på , men vi har berört frågan tidigare. Eftersom förhandlingarna om ett frihandelsavtal mellan och kan bilda skola inom WTO kan det ändå vara relevant att jag ställer min fråga om just dessa förhandlingar. Ministern berörde TTIP i ett tidigare inlägg och underströk vikten av detta avtal. Vi gröna ser en risk i att svenskt jordbruk kan komma att säljas ut i förhandlingarna. Det är för att få fördelar för svensk verkstadsindustri. Svenskt jordbruk kan aldrig konkurrera med ett jordbruk där bland annat tillväxthormoner används inom köttproduktion, genmodifierat foder används, antibiotika i foder tillåts för att öka tillväxt eller där djurhållningen inte lever upp till de krav vi har i . Detta gör att det svenska jordbruket upplever förhandlingarna som ett reellt hot, speciellt som de förs bakom lyckta dörrar. Vill handelsministern i skenet av vad jag har framfört kommentera jordbrukets roll i dessa förhandlingar, och vad gör handelsministern för att få mer transparenta förhandlingar? 93 Statsrådet (M): Tack till för att han tar upp en viktig fråga, trots att den inte hör till WTO:s multilaterala avtal! Icke desto mindre är det en fråga som verkligen ligger högt på agendan för regeringen. Jag vill vädja till alla riksdagsledamöter att försöka driva frågan om vikten av ett avtal mellan och så brett som möjligt i vårt land och i kontakter med andra europeiska länder. Med det sagt vill jag vara tydlig och säga att det inte ingår i det mandat som kommissionen har att på något sätt förhandla om att förändra jordbruket på det sätt som beskriver. Det handlar inte om att det ska bli tillåtet att importera hormonbehandlat kött, använda genmodifierat foder eller tillåta antibiotika i foder. Jag vill vara tydlig med det, och jag har varit det förut i riksdag – men jag har inget emot att vara det en gång till. Vi har även tidigare tagit upp frågan om transparens i förhandlingarna. Det har från början efterfrågats i EU om mandatet i sig kan vara transparent. Det är flera länder som har efterfrågat ett sådant mandat. försöker alltid driva att förhandlingarna ska vara så transparenta som möjligt, men alla EU-länder tycker inte likadant. Framför allt för handlar det konstitutionellt om att mandatet inte kan vara helt transparent. Det är där vi befinner oss . Med det sagt tycker jag fortfarande att man ska kunna vara så öppen som det bara går. Jag försöker också att vara så öppen jag kan när jag redovisar inför riksdag och inför . Men visst önskar vi att allt skulle vara helt transparent fullt ut. Dock ska vi komma ihåg att det handlar om förhandlingstaktik mellan och , och vi hoppas att det ska bli så bra som möjligt för båda parter. 94 (KD): Först vill jag tacka handelsministern för en utmärkt rapport från den historiska konferensen. Det råder inget tvivel om att ett ytterligare misslyckande på hade hotat inte bara världshandelsorganisationens existens i dess nuvarande form, reducerat den till någon sorts konfliktlösningsorganisation, utan också att den så kallade Doharundan aldrig hade kommit i gång efter det relativt långa stilleståndet. Min fråga handlar just om det som brukar kallas post-Bali. Generalsekreteraren framhöll under konferensen att det inte finns något post-Bali om inte Balimötet lyckas. Vi som hade förmånen att vara där kastades mellan hopp och förtvivlan. Det var olika signaler om mötet skulle lyckas. Vi i den svenska parlamentarikerdelegationen var tvungna att åka hem, och det var faktiskt först på , vid bagagebandet, som vi nåddes av det glada budskapet att mötet hade gått i lås. Hur bedömer handelsministern att förutsättningarna för den Doharunda som har fått en chans att komma i gång igen ser ut? Har det kommit några nya hinder efter Balimötet, eller verkar det som att det momentum som skapades där också kan bidra till att få i gång Doharundan? 95 Statsrådet (M): Tack till för frågan! Om det skulle vara något post-Bali var vi många som tvivlade på under dagarna på , egentligen . Risken fanns att WTO bara skulle bli en tvistlösningsmekanism och ingenting mer, inte förmögen att komma till några som helst tydliga resultat. Jag är väldigt glad att vi gjorde det. Har man klarat det en gång kan man klara det en gång till. handlar det om: Vad är det viktigast att fylla , post-Bali, med? För svensk del hade vi, som jag sade, två bakslag. Dels handlar det om förnyelse och breddande av det informationsteknikavtal som redan finns sedan 16 ½ år tillbaka och få fler länder att ingå. Dels handlar det om tjänster. Historiskt sett har jordbruksfrågorna varit de som har varit de absolut svåraste att förhandla. Tjänstefrågorna har inte alls stött på samma problem. Men eftersom man tidigt beslutade sig att man ville göra ett helt paket av innan man beslutade om några delar har frågan om tjänster fått vänta. Jag är väldigt positivt inställd till det. Jag tror att vi kan komma vidare, inte minst inom tjänsteområdet, inom en relativt snar framtid. Alla de plurilaterala avtal som vi förhandlar parallellt stimulerar till detta. är det så att om man ser att två parter lyckas kan nästa två, fem eller tio parter också lyckas. Det handlar om att komma med goda exempel och, det allra viktigaste, att visa på effekterna i verkligheten, visa att det blir billigare att handla, att det blir ökad handel mellan länder och att det framför allt ger fler jobbmöjligheter. När man ser det tror jag att förhandlingarna kommer att intensifieras ytterligare. 96 (S): WTO:s 159 medlemsländer lyckades vid sitt möte på nå en deluppgörelse i den pågående Doharundan. Viktigare än själva innehållet var sannolikt, som mycket riktigt har påpekats, att det blev en uppgörelse över huvud taget. Balipaketet är därför ett stort framsteg för WTO:s medlemsländer i och med att de nu kan gjuta nytt liv den Doharundan. Handelsministern nämnde i sitt anförande att resultatet ger generaldirektören möjlighet att ta nya initiativ. Det ger också medlemsländerna möjlighet att ta nya initiativ. Handelsministern nämnde vidare i sitt anförande, och har upprepat det , att det handlar om miljövaror och -tjänster som vi tycker är angelägna ur svensk synpunkt. Vad jag skulle vilja ha reda på är på vilket sätt som tar de här initiativen. Vilket tillvägagångssätt har , i och med att också är medlem i EU, för att få upp just de frågorna på dagordningen? Det måste vara ett stöd för generaldirektören när han försöker åstadkomma en ny uppgörelse. 97 Statsrådet (M): Tack till för frågan! Det stämmer mycket riktigt att det faktum att vi över huvud taget fick ett beslut var den kanske allra viktigaste signalen, det vill säga att WTO verkligen kan leverera. Jag vill gå tillbaka till det som tog upp tidigare i debatten, frågan om implementeringen. I alla avtal och beslut, hur bra, tydliga och vackra de än må vara, handlar det om: Vad händer sedan i verkligheten? Hur gör vi skillnad? Vad blir skillnaden för de minst utvecklade länderna? Det gäller inte minst dessa eftersom det var en utvecklingsagenda. Där handlar det om att lägga oerhört mycket tid och resurser för att se till att det sker i verkligheten. För svensk del är det viktigt med tjänster. Vi ser själva hur vår tjänstesida ökar ständigt. Vi ser när det gäller vår export att vår tjänsteexport ökar stadigt. För oss blir det allt viktigare att jobba med det området. är medlem i EU. Vi talar inte med en ensam röst; vi talar i stället med en röst som representerar 28 länder. Det är ett idogt arbete inom hela EU att lyfta de här frågorna när vi har möten i i rådet för handelsfrågor och att vara aktiv när det handlar om olika seminarier. Det handlar också om att bygga grupper av likasinnade som talar med en enad röst. Det handlar om att ge rapporter, att helt enkelt idogt arbeta för att visa hur mycket det betyder och vad det betyder i reda summor för varje enskild individ. Mycket sådant arbete gjorts, men det gäller att sprida informationen så att människor ser det viktiga i det. Det allra bästa tror jag är att peka på de avtal som redan existerar. Vi har ett alldeles utmärkt exempel i avtalet mellan och . Vi ser en stor skillnad i exporten. Vi ser att det är billigare varor. Det förstår de allra flesta och ser också vikten av ökad frihandel. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: 2013/14:227 Bisfenol A i dricksvatten av (S) till miljöminister (C) 2013/14:228 Flygverkstaden på F 17 av (S) till försvarsminister (M) 8 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Följande frågor för skriftliga svar hade framställts: 2013/14:321 och syriska fredssamtal av (S) till utrikesminister (M) 2013/14:322 Underhållsstöd av (S) till statsrådet (M) 2013/14:323 Framtida förutsättningar för den digitala tjänsteindustrins infrastruktur av (S) till finansminister (M) 2013/14:324 Statlig service på landsbygden av (V) till landsbygdsminister (C) 2013/14:325 Regelverk och finansieringsprinciper vid utbyggnad av bredband av (S) till landsbygdsminister (C) 9 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Skriftliga svar på följande frågor hade kommit in: