prot · H109125 · 2014-06-13 00:00:00 — En viktig sak, som vi också har gått till med, är möjligheten att låta civila utredare göra lite mer för att kunna använda polisiär kompetens på de områden där det behövs ännu mer sådan. 20 (S): Jag vill förtydliga det jag sagt i tidigare inlägg. Jag har förståelse för flera av de saker som justitieministern tar upp. Vi har ett vidsträckt län och en stor glesbygd, och det är långt mellan tätorterna. Som justitieministern säger måste man anpassa verksamheten till det. Men man måste göra det utifrån de förutsättningar som finns uppe hos oss. Justitieministern beskriver uppdrag och talar om hur instruktionerna ser ut. Men regeringen kan de facto ändra de instruktionerna. De är inte skrivna i sten. Att det inte har blivit färre poliser håller jag också med om. Men de poliser som finns ska verka på ett stort område. Det är ett större område än för bara . Det här gör att mycket tid åtgår till att resa och transportera sig. Visst blir det märkligt. På ett av de här ställena hade man en ungdomsliga med ganska många unga människor inblandade. Då är det inte alldeles enkelt att kommunicera endast via telefon och nätet. Man skickar naturligtvis underlag, men det är klart att man behöver träffas och samtala och resonera kring frågorna. Jag ska inte gå in på alla de olika brotten, för detta vet justitieministern likaväl som jag. Men jag tycker att det är oroande att säger det de gör. Jag gör en koppling bland annat till det faktum att vi i inte har åklagare i och . 21 (): Jag delar inte uppfattningen att det som säger är oroande. Jag är en varm anhängare av , även när vi får kritik, av det enkla skälet att det är viktigt att någon granskar verksamheten. Det är ett seriöst underlag för att vidta åtgärder. Jag har pekat på de svar som regeringen gett på synpunkter och nämnt några av alla de åtgärder som vi vidtar. Sedan har jag också pekat på att det finns saker där vi inte riktigt håller med , men det är en annan sak. Vi tyckte att de var otydliga. Det finns dock mycket att göra för att öka effektiviteten. Låt mig sedan gå till Norrlandsproblematiken och åklagarkammaren. Det vore frestande att ställa en fråga till interpellanten, men jag tycker att det är ett oskick när statsråd gör det, så jag avstår. Det är dock intressant att fundera över om en omorganisation av åklagarkammaren i skulle öka effektiviteten. Jag konstaterar att åklagarkammaren i har bra genomströmningstider, ligger bra till när det gäller lagföring och även håller tidsfrister på ett bra vis, bland annat i barnärenden. Resultaten är alltså ganska bra. Sedan har vi enskilda ärenden där man kan önska mer. Där måste jag peka på de möjligheter som finns till att effektivisera kontakterna, men också på att vi gärna ser att det blir fler polisiära förundersökningsledare, så att man inte behöver ha distanskontakt för att kunna genomföra barn- och ungdomsutredningar i alla ärenden. Det är klart att det är någonting som vi önskar. Det finns mycket att arbeta med i det praktiska för att säkerställa detta, tror jag. Jag välkomnar naturligtvis konkreta förslag och synpunkter från polisen lokalt, andra medarbetare i rättsväsendet och allmänheten när man ser att det finns snedsitsar. Det finns nog inga enkla lösningar när det gäller , utan vi tvingas vara pragmatiska och kreativa, och då tror jag också att vi kan hantera det på ett bra sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:495 om arbete med utsatta barn 22 Statsrådet (KD): har frågat mig vad jag avser att göra för att förbättra arbetsvillkoren inom barn- och ungdomsvård för att få stopp på den alltför stora personalrörligheten. En trygg och säker vård bygger till stor del på goda förutsättningar för personalen att utveckla vården och på att kompetent och erfaren personal finns att tillgå. En viktig och prioriterad fråga för regeringen handlar om att stödja huvudmännen i deras arbete att stärka kompetensen i den sociala barn- och ungdomsvården. Det är kommunerna som ansvarar för att personalen har lämplig utbildning och erfarenhet för att klara av sina arbetsuppgifter inom . träder ny lagstiftning om krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården i kraft. ska ansvara för att använda handläggare som har avlagt svensk socionomexamen eller annan relevant examen på grundnivå i högskolan, eller som har en erkänd utländsk utbildning. För att stärka huvudmännens arbete genomför regeringen en långsiktig satsning för att stödja kommunerna i arbetet med kompetensutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården. Som ett första led har på regeringens uppdrag fördelat statsbidrag till kommunerna för en inventering av kompetensläget och kompetensbehovet på nivå och för att genomföra kompetensutvecklingsinsatser . Inventeringen har gett kommunerna en möjlighet och stöd i att inventera vilken kompetens som handläggarna besitter och vilken kompetens kommunen behöver för att klara sitt uppdrag inom den sociala barn- och ungdomsvården. Inventeringen beskriver den nuvarande situationen och utgör ett underlag för regeringens fortsatta kompetenssatsning och för ett långsiktigt utvecklingsarbete på lokal och regional nivå. Den primära målgruppen för statsbidraget för utbildnings- och kompetensutvecklingsinsatser är socialsekreterare, chefer och andra arbetsledare inom den sociala barn- och ungdomsvården. Statsbidraget omfattar också kompetensutveckling i form av stöd och handledning för oerfarna handläggare och behandlande personal. Under förutsättning att beviljar medel för ändamålet fortsätter statsbidraget till kommunerna för utbildningsinsatser och kompetensutveckling fram . Jag vill avsluta med att säga att det i landets kommuner pågår ett arbete med att utveckla kompetensen och få en större stabilitet. Jag kommer att fortsätta att föra en dialog med Kommuner och Landsting, och andra aktörer för att på bästa sätt stödja kommunerna i det pågående utvecklingsarbetet. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 23 (V): Läget i skulle kunna beskrivas i mycket positivare termer än vad jag är tvungen att göra . Den borgerliga regeringen kom till makten med löftet att bekämpa arbetslösheten och minska det så kallade utanförskapet. Vi ser att inget av detta uppfyllts. Vi har mer än 400 000 människor som befinner sig i arbetslöshet. Klyftorna i har ökat alltmer. Vi är ett av de länder inom den industrialiserade världen där klyftorna mellan fattig och rik ökar mest. Vi ser också att barnfattigdomen har ökat och att mer än 200 000 barn lever i så kallade ekonomiskt utsatta situationer, med andra ord i fattigdom. är det semestertider. Jag vet själv hur min dotter pratar med sina kompisar och berättar att vi ska åka på tågluff, att vi sedan ska ut till landet och att hon ska vara på sports camp . Det är jättespännande saker. känner jag en klump i magen när jag vet att ungefär 10–av min dotters kompisar inte kommer att få göra sådana saker. Deras föräldrar måste antingen jobba kanske med dubbla arbeten för att få vardagen att gå ihop eller har inget jobb och lever på ekonomisk ersättning från . Det finns väldigt mycket mer att göra, , för att överbrygga klyftorna och framför allt för att se till att alla barn ska ha rätt att växa upp i likartade situationer så att de får samma möjligheter. Läget belastar våra anställda inom socialtjänsterna runt om i våra kommuner extra hårt. Det har vi fått larmrapporter om gång på gång inte minst från socionomernas fackförbund . Men även politiker i , och på andra ställen har vittnat om att det är närmast kris för i många kommuner. Det har inte minst att göra med att pressen på har blivit otroligt hård. Människor som tidigare fångades upp av våra trygghetssystem, som sjukförsäkring eller a-kassan, måste nu allt oftare gå och söka socialbidrag. Vi vet att den vanligaste orsaken bland dem som kommer och söker ekonomisk ersättning från är att de har blivit arbetslösa. Vi måste göra någonting för att se till att våra socialsekreterare kan bemöta det på ett adekvat sätt. har föreslagit en handlingsplan för att komma till rätta med socialsekreterarnas situation och särskilt för hur de ska kunna arbeta med barn och ungdomar som är utsatta. De konstaterar att det är en väldigt stor personalomsättning. Cheferna har väldigt kort erfarenhet från arbetet ute på fältet. De vill ha mer resurser, bättre kompetensmöjligheter och framför allt att regeringen, fack och arbetsgivare ska sätta sig ned och arbeta fram en handlingsplan. Är du beredd att anta en sådan, ? 24 Statsrådet (KD): Det går verkligen att beskriva i positiva termer. Det är 250 000 fler personer som är sysselsatta i än när vi tog över regeringsmakten. Det är 200 000 färre som befinner sig i utanförskap. Klyftorna i har ökat . De ökade mest som Socialdemokraterna med stöd av regerade landet. Ökningen sedan vi tillträdde har varit marginell. Dessutom minskar fattigdomen bland barn nu i vårt land med regeringens politik. Det är faktum. Om man vill beskriva i positiva termer går det alldeles utmärkt, eftersom sanningen talar för det. När väldigt många av våra europeiska grannländer har en ökande fattigdom i absoluta tal går mot strömmen. Det är sanningen, . Den här debatten skulle handla om socialsekreterarnas situation. Men jag är tvungen att svara upp mot en helt annan debatt som här inleder. Med den bakgrundsteckning som har gjort blir jag väldigt förvånad att säger nej den satsning som vi nu vill öronmärka just till barn som lever i familjer med långvarigt försörjningsstöd. Den kallas för fritidspeng. Det är en öronmärkt del till barnen för att de ska kunna delta i fritidsaktiviteter på samma sätt som andra barn och få utveckla sina intressen och sin talang. Detta säger nej till. Det är för mig obegripligt utifrån den höga ton i retoriken som ni har i den här typen av debatter. Låt oss gå tillbaka till det som interpellationen verkligen handlar om, nämligen socialsekreterarnas utsatta situation. Jag vet inte hur många socialtjänster som jobbar med social barn- och ungdomsvård som har besökt. Det kanske jag kan få svar på . Jag har ägnat mig åt att resa runt rätt mycket i landet och just träffat socialtjänsterna i den del där de jobbar med den sociala barn- och ungdomsvården eftersom jag har varit så intresserad av att förbättra den verksamheten. Jag har besökt , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , och . Det har varit intressanta resor. Jag kan konstatera att det finns ett fantastiskt engagemang hos personal. De sliter med svårigheter. Situationen ser olika ut i olika kommuner. Men det finns också en fantastisk vilja och ambition att utveckla sin verksamhet. Många jobbar väldigt konstruktivt med det verktyg som finns som heter BBIC. Många har förutsättningar att också få en god arbetsledning. Jag har träffat kommuner där man har en väldigt liten omsättning, men det finns också kommuner som har problem. Det hoppas jag kunna återkomma till i mitt nästa inlägg, förutsatt att vi håller debatten om det som var ämnet för interpellationen. 25 (V): Jag har en magisterexamen i sociologi, och interpellanten , som inte kan vara här , är själv utbildad socialsekreterare, . Jag tycker att både och jag har ganska stor erfarenhet från området. Självklart träffar vi människor som arbetar på fältet med dessa frågor. Jag kan hålla med dig om att vi kan lämna frågan därhän om de ökade klyftorna i , den växande arbetslösheten och att det är 232 000 barn som växer upp i fattigdom i . Det viktigaste, , är om man vill göra någonting åt det. Jag vill direkt bemöta ert förslag om fritidspeng. Vi avvisar det. Det gäller för barn som går i årskurs 4 upp till årskurs 9, såvitt jag vet. Vi vill i stället höja i försörjningsstödet för alla barn. Vi vill höja den med . Det är ett mycket bättre stöd. Vi har förslag till konkreta åtgärder för alla barn. De ska få tillgång till gratis läkemedel och gratis glasögon om de behöver det. De ska få tillgång till frukost i förskolan. Vi anslår mest pengar av alla partier i form av statsstöd till våra kommuner och landsting så att de ska kunna arbeta mer med frågorna. Min konkreta fråga till dig, , var om du är beredd att sätta dig ned med arbetsgivare, fackliga organisationer och kanske andra berörda och ta fram en handlingsplan för att komma till rätta med bristerna inom den sociala barn- och ungdomsvården. Är du beredd att arbeta fram en sådan handlingsplan? Detta är vad vi hör när vi talar med de väldigt hårt arbetande men tyvärr väldigt hårt belastade socialsekreterarna som arbetar med frågorna . De vill ha en handlingsplan för att komma till rätta med detta. De vill ha bättre utvecklingsmöjligheter. De vill till exempel att det ska finnas en specialistutbildning för socionomer. Vi i tycker att det är ett bra förslag. Vi har avsatt pengar för att vi ska kunna inrätta just en sådan specialistutbildning för socionomer. Framför allt tycker vi att det är viktigt att vi har en minister som ser problemen och är beredd att sätta sig ned med alla berörda för att lösa dem. Vad är då ministerns svar på den extremt svåra situation som socialsekreterare befinner sig i? berättar att regeringen har avsatt pengar för en inventering av vilken kompetensutveckling som behövs för våra socialsekreterare. Om jag har förstått saken rätt har ni också avsatt pengar via statsbidragen till kommunerna så att de verkligen kan göra kompetenssatsningar. Jag skulle vilja veta, : Exakt hur mycket pengar avsätter ni för kompetenssatsningar för dem som arbetar inom våra socialtjänster? 26 Statsrådet (KD): Jag noterar att har ett vuxenperspektiv när det gäller frågan om fritidspeng. Jag försöker att alltid ha ett barnperspektiv. Det är skillnaden mellan ert och vårt synsätt. Vi vet att även om man höjer – för det har vi också gjort – kommer det inte alltid barnen till del. Det finns barn som växer upp i hem där det finns missbruk och där pengarna kanske inte prioriteras till barnens fritidsaktiviteter. Detta förslag har vi hämtat upp från barnrättsorganisationerna i . Jag tycker att det är tråkigt att inte klarar att ha ett barnperspektiv på frågan. Låt mig säga att det är få frågor som jag har jobbat med så mycket som när det gäller att tillskapa handling för att förbättra den sociala barn- och ungdomsvården. Jag är lärare till professionen, och jag har mött många barn i utsatthet . Jag har jobbat som lärare, så detta är ett hjärteområde för mig. Det är därför jag har gjort så många förändringar både när det gäller att stärka lagstiftningen och att stärka barnrättsperspektivet där och när det gäller att ge goda förutsättningar att göra ett bra jobb. De handläggare som arbetar med detta område har ett svårt jobb. anklagas de för att göra för lite och ibland för att göra för mycket. De är värda allt stöd de kan få. Men låt oss inte glömma, , att är en angelägenhet. Jag hoppas att vi är överens om detta. Kommunerna har huvudansvaret. Trots det har vi bistått kommunerna så mycket som möjligt för att de ska kunna se till att säkra sin kompetens. Det är därför vi har denna kompetenssatsning. Det är en varaktig höjning, , med . Satsningen tar alltså inte slut, utan detta är en varaktig höjning som ligger kvar i budgeten. Den är destinerad till den sociala barn- och ungdomsvården för förbättringar där. Det är en kompetenssatsning, men det är också en lagförändring som vi gör. Man måste ha formell behörighet för att jobba med dessa svåra frågor. Satsningen träder i kraft . Detta är alltså ett område där handlingsplanen är påbörjad, . Trots att det är kommunerna som har huvudansvaret går vi in med kompetenssatsningar eftersom vi ser det som så viktigt. I en del kommuner har man en hög personalomsättning, men inte överallt. Där man har förstått betydelsen av en bra arbetsledning finns personalen kvar. har man ett roterande system, och ibland har man coachning för att ge stöd i de svåra besluten, som man inte kan arbeta med om man är nybörjare eller nyutexaminerad. Men SKF:s kartläggning visar också att drygt hälften av de anställda handläggarna på området har erfarenhet som handläggare inom verksamhetsområdet. Många stannar alltså länge i uppdraget, och det är jag glad för. Om det finns en erfarenhetsbakgrund och kontinuitet på de här posterna blir man mer säker på att besluten blir riktiga och kloka. Låt mig dock säga igen att detta är ett av de svåraste jobb man kan ha. Det är många ingripande åtgärder som man ibland tvingas besluta om, och man får sällan uppskattning för alla de riktiga och kloka beslut som man fattar i i det här landet. 27 (V): Till vill jag börja med att säga detta: Du talar om ett vuxenperspektiv. Vi har verkligen ett barnperspektiv i vår politik. Så sent som i går, , röstade vi om ett rödgrönt förslag om att göra till lag i . Det röstade ditt parti och alla andra borgerliga partier med stöd av emot. Jag förstår inte varför vi inte kan göra till lag så att den verkligen implementeras i . har gjort det, och det borde vi också kunna göra. Jag såg en opinionsundersökning från Novus där det konstateras att av socialsekreterare inom barn- och ungdomsvården upplever att de nu har ökade administrativa krav och att de får mindre tid för klientarbete. av socialsekreterarna sade att de funderar på att söka sig bort från sitt arbete. Just barn- och ungdomsvården – det som vi debatterar här – håller tyvärr på att bli både ett ingångsyrke och ett genomgångsyrke. Det är ett yrke som man får som sitt första jobb, och man söker sig bort därifrån så fort som möjligt därför att det är så otroligt betungande. Man känner inte att man klarar av det som man borde klara av. Det är därför vi i delar synen i fackets förslag om att det behövs en handlingsplan där vi sätter oss ned gemensamt från politiken, från arbetsgivarna och från facket – professionen och de som arbetar med dessa viktiga frågor – och försöker lösa problemen. På så vis kan socialsekreterarna få bättre karriärmöjligheter och bättre kompetensutveckling, man kan ta ned den administrativa bördan och framför allt kan man kan se till att alla barn och ungdomar får det bemötande och den hjälp som de förtjänar. 28 Statsrådet (KD): Det som efterfrågar är redan på väg. Jag kan upprepa det igen: Vi bidrar till kommunernas möjligheter att ge kompetensutveckling till sin personal. Jag hoppas också kunna återkomma när det gäller specialistutbildning. Det är massor med saker som är på gång och som är påbörjade. Vi har genomfört en rad olika lagförändringar för att stärka barnrättsperspektivet. Läs vad vi har gjort! Jag skickar gärna över en sammanställning till . Låt mig också säga att när det gäller tycker även , som är mitt parti, att den ska bli svensk lag. Men till skillnad från har vi respekt för att saker och ting måste konsekvensanalyseras och utredas först. Det är därför vi har tillsatt en utredning som just nu sitter och arbetar med detta. Det är klart att man i kan bestämma sig för att genomföra detta med en gång utan att titta på vad utredningen kommer fram till. Jag förstår att det är det som vill. Men det är inte så svensk parlamentarism och svensk demokrati är uppbyggd. Först gör vi en utredning, konsekvensanalyserar, tittar på resultatet och låter många komma till tals i en remissomgång. Sedan går vi till beslut. Det är den vanliga ordningen. Den har jag respekt för, och så tänker jag gå till väga också i den här frågan. Barnperspektivet visade vi i allra grad från Alliansen när vi tillsatte utredningen. , som har kunnat påverka regeringspolitiken , har aldrig tillsatt någon utredning för att titta på frågan. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:511 om stödet till svensk idrott 29 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig vad jag tänker göra för att möjliggöra för fler att ta del av en aktiv fritid i form av idrottsaktiviteter. Låt mig börja med att vara tydlig med att jag till fullo delar interpellantens oro över att alltför få barn och unga idrottar. Alla människors möjlighet att utöva idrott och motion har länge varit central för statens stöd till idrotten, och 2009 skrev vi också in barnrättsperspektivet i idrottspolitiken. egna undersökningar av kostnaderna för barns idrottande avseende tio av de vanligaste idrotterna visar att den genomsnittliga totalkostnaden låg på . I motsvarande undersökning låg kostnaden på – en kostnadsökning som är något större än ökningen av konsumentprisindex för den perioden. är det alltid vanskligt att jämföra siffror, men –2008 mer än fördubblades det statliga stödet till idrotten. Min poäng med just denna sifferexercis är att det inte är självklart att ett ökat statligt stöd med automatik medför att familjernas kostnader för barnens idrottande minskar. Jag tror att det är väl så viktigt att studera hur idrottens föreningar och förbund själva agerar för att göra det möjligt för barn från socioekonomiskt utsatta familjer att delta i verksamheten. Mot bakgrund av detta gav regeringen i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av i vilken utsträckning idrottsrörelsen gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion. Analysen ska i första hand omfatta frågan om idrottsrörelsen når olika grupper i befolkningen utifrån till exempel ålder, kön, sexuell läggning, socioekonomiska förhållanden, geografisk hemvist, funktionsnedsättning och utländsk bakgrund. särskilt analysera utifrån vilka kriterier och synsätt olika delar av idrottsrörelsen väljer att fastställa nivån på sina medlems- och träningsavgifter. peka på goda exempel samt belysa metoder och arbetssätt inom idrottsrörelsen som bidrar till att få fler människor att utöva idrott och motion. Resultatet ska redovisas . Jag ser fram emot att få ta del av detta. Som interpellanten känner till träder nu förändringar i socialtjänstlagen i kraft. De syftar till att förbättra möjligheterna för barn i ekonomiskt utsatta familjer att delta i organiserade fritidsaktiviteter i samma utsträckning som andra barn. Hushåll med barn i årskurs 4–9 ska ha rätt till ersättning från för barnets deltagande i fritidsaktiviteter om hushållet vid ansökan har försörjningsstöd och har haft försörjningsstöd den senaste tolvmånadersperioden. Det är regeringens sätt att ta ansvar för att en utsatt grupp i samhället ges bättre möjlighet att delta i fritidsaktiviteter. Jag hoppas att idrotten och det övriga föreningslivet kan svara upp mot detta. När det gäller barns deltagande i idrott är det inte enbart familjens kostnader som är avgörande. Lika viktigt kan övriga krav och förväntningar på föräldrarna vara och inte minst att det överhuvudtaget finns ett fungerande och inkluderande föreningsliv i närområdet. Här har den samlade idrottsrörelsen en verklig utmaning, och har stor frihet att använda det statliga stödet på för att ta sig an utmaningen. Det är en utmaning som måste tas. Det handlar i grund och botten om att förverkliga såväl statens idrottspolitik som egen vision om allas rätt att få vara med. Det omfattande stödet till svensk idrott, friheten att använda detta stöd på bästa sätt och införandet av barnrättsperspektivet är, tillsammans med de årliga uppdragen till den snart införda fritidspengen, regeringens bidrag för att möjliggöra för fler att ta del av en aktiv fritid i form av idrottsaktiviteter. 30 i (S): Jag vill tacka idrottsministern för svaret. Det är glädjande att höra att ministern delar den oro som jag lyfter fram i min interpellation om att alltför få barn och unga idrottar. Även om många av våra barn och unga idrottar ökar klyftorna, och fler barn ställs utanför. I svaret lyfter ministern också fram hur anslagsförändringarna har sett ut under de senaste dryga tio åren. Det var främst den socialdemokratiska satsningen Handslaget som gjorde att idrottsrörelsen fick ett ökat anslag 2002. Jag är glad över att den sittande regeringen fortsatte med det, men kallas det för Idrottslyftet. En annan förändring var att pengarna som gick från till idrotten flyttades över till ett anslag.