prot · H10962 · 2014-01-29 00:00:00 — Så det hela var ett luftslott och ytterligare ett exempel på att man säger en sak, men när politiken ska konkretiseras i verkligheten blir det inte så mycket av det. Jag noterar också att den så kallade sjöfartsstrategin skulle vara så verkningsfull, men jag har sett väldigt liten effekt av den. När den presenterades gick branschen och de fackliga organisationerna ut i debattartiklar och sade: Det här räcker inte. Det är bara en krusning på ytan. Vill man något måste man skapa likvärdiga konkurrensvillkor med övriga nordiska länder. Det som man inte ser från regeringen och den borgerliga majoriteten är att sjöfarten växer i andra nordiska länder medan den går baklänges i . Då måste man dra vissa slutsatser av det. Sedan kan ju en del saker accepteras, till exempel att man ska ha bemanning på fartyg som går runt Afrikas kuster. Det var naturligtvis viktigt för sjöfarten. Så det finns en del saker som vi tycker är okej. Men det är ju inga stora grepp som tas. blir svaveldirektivet verklighet för svensk sjöfart, och basindustrin ropar efter åtgärder från regeringen – bara tystnad. Enligt Trafikanalys rör det som om en kostnad på 4 ½ miljard. 98 (M) replik: Jag har haft diskussioner med exempelvis olika hamnar om ifall har fört en dialog om eventuella höjningar eller sänkningar av farledsavgifterna. För bara funderade man på att höja avgifterna, eftersom man inte fick plus och minus att gå ihop. Det är ett faktum att man tidigare stod inför höjningar som uteblir. Regeringen har inte utlovat att farledsavgifterna ska sänkas. Däremot kan den miljard som har anslagits till möjliggöra en sänkning eller åtminstone att avgiften inte höjs. Man bör ha hela bilden klar för sig, att det bara diskuterades höjningar. När jag har haft kontakt med näringen upplever jag att man har en väldigt stor förståelse för att man måste bekosta de insatser som man själv utnyttjar, lotsning och annat. Men vad man absolut inte vill är att bekosta de insatser som framför allt fritidsbåtlivet utnyttjar, till exempel sjö- och flygräddningsverksamheten, och det är ju en kostnad som finansieras genom ett permanent anslag. Dessa kostnader ska inte drabba sjöfartsnäringen i övrigt. Jag träffar många företrädare, liksom säkert gör, för sjöfartsklustret, och jag upplever inte att de är besvikna på den maritima handlingsplanen. Däremot har man sagt – de röster som jag har hört – att man är nöjd med många av de förslag som har presenterats. Men sedan säger man också att det inte räcker. Det är precis det jag säger, och det är precis det regeringen säger. I stället för att vänta med alla former av insatser har vi presenterat en handlingsplan som har dragit i gång ett reformarbete, där vi i denna kammare har röstat igenom ett flertal olika förslag. Sedan följer vi upp det med ytterligare en nationell samlad strategi för hur vi kan värna sjöfarten som helhet, och den kommer . 99 (MP) replik: Även jag var med och besökte och fick till min förvåning höra att den miljard som skulle användas till att sänka farledsavgifterna, som det trumpetades väldigt mycket om, kanske inte alls kommer att sänka farledsavgifterna. Jag tycker att det är väldigt märkligt, och jag tror att man nog är rätt besviken ute i näringen. Jag läste en artikel som handlade om den stora besvikelse man känner inom Mälarhamnar och andra hamnar över att det inte satsas ordentligt på inlandssjöfart och kustsjöfart och att det finns en stor outnyttjad potential. Jag pratade i mitt anförande om att utvecklingen går åt alldeles fel håll, att vi med regeringens politik nu ser att godset flyttas över från sjöfart till vägar. Jag lyssnade på anförande, men jag hörde inte riktigt om det fanns något förslag om att hejda den utvecklingen och gynna inlandssjöfarten och närsjöfarten. 100 (M) replik: Vi har påbörjat arbetet, som alla här inne vet, med att införliva om inre vattenvägar. Det är inte till fullo slutfört . Det är kanske det mest avgörande för att vi ska få likvärdiga förutsättningar som övriga att bedriva inlandssjöfart. Det är A och O att vi får ett lämpligt regelverk på plats. Infrastrukturen är ett integrerat system, där sjöfarten är lika beroende av själva hamnen som av anslutningarna till hamnen, exempelvis landväg. Vi ser att den typen av satsningar behövs både på hamnar och på väg och järnväg in till hamnen för att möjliggöra sjöfarten. Jag skulle vilja säga att vi när det gäller inlandssjöfarten definitivt har tagit ett stort kliv, genom att börja införa regelverket och se till att satsa på att rusta upp slussarna i , som du var inne på. De bedöms än så länge kunna vara i bruk ett tag till, men under nästa mandatperiod måste vi börja kolla mer konkret på en upprustningsplan för dem. 101 (MP) replik: Tack för svaret! Men när jag är ute, till exempel hos Mälarhamnar i , säger de att problembilden är att det gods som de förut fick till hamnen nu åker på ett annat ställe, på vägen. Då hjälper det inte att man rustar upp hamnen eller rustar upp infrastrukturen – vilket man också måste göra – om man inte får godset att gå på vatten. Det är tydligt att det är andra åtgärder som behöver vidtas. Jag skulle vilja höra om det finns något mer som regeringen kan ha planerat. Vi har ju förslag som skulle underlätta detta. Eftersom du nämnde slussarna, , som jag pratade om i mitt anförande, skulle jag gärna vilja ha reda på vad som kommer när det gäller slussarna. Kan du ge mig något förhandstips? Om det inte finns med i den här nationella planen blir det alldeles för sent att börja planera först för slussar som måste stå färdiga 2030. 102 (M) replik: Förhandstips önskar jag att jag hade, men det har jag tyvärr inte. Det är ett arbete som pågår inom regeringen. Det jag kan konstatera, och som är min uppfattning, är att slussarna bedöms vara dugliga till – 2030 är ett årtal som nämns. Men ska vi kunna rusta upp dem på allvar krävs det att vi under nästa mandatperiod börjar titta på den frågan mer konkret. Det är vad jag kan säga om årtal, men förhandstips kring planen har jag inte. Vad görs och vad görs inte? Jag skulle säga att det på flera ledder inom tranportsystemet som helhet just nu ses över hur de olika trafikslagen på olika sätt kan bära sina egna kostnader och hur kostnadsfördelningen ska se ut. Därför har regeringen exempelvis givit ett uppdrag till VTI att se över hur de olika trafikslagen ska bära sina kostnader. Jag vet att också gör en utvärdering av hur deras avgifter ska se ut: storlek, utformning, vad som ska ingå och inte ingå. Allt detta är någonting som kräver en ganska noggrann analys, om man vill se till att näringen betalar för det som den utnyttjar men kanske exkludera de delar som den inte utnyttjar, exempelvis sjö- och flygräddningsverksamheten. Det är en del av svaret, att se över hur varje transportslag kan bära sina kostnader. Regeringen anslår medel för exempelvis forskning, som är en jättestor och viktig fråga, för att näringen ska kunna främja nya, alternativa drivmedel som ett exempel på att möta svaveldirektivet. Ja, det görs en mängd olika insatser. Det finns väl ingen quick fix, men det görs en satsning på forskning och utveckling och en satsning på att se till att varje transportslag kan bära sina kostnader. I den kedjan ingår hela transportsystemet. Det är några saker som regeringen arbetar med. 103 (FP): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Som vanligt när vi debatterar sjöfart har vi två huvudfrågor i fokus. Den ena är hur vi ska utnyttja sjöfartens fulla potential. Jag tror att vi är ganska eniga om att det finns en stor potential både i inre sjöfart och i kustsjöfart. Det är kanske just där som vi kan se den kapacitetsproblematik vi har i detta land. Den andra frågan är hur vi ska kunna ge den svenska sjöfartsnäringen bra konkurrensvillkor under svensk flagg. Här måste vi ha det internationella perspektivet. Det är en internationell bransch, och då måste vi naturligtvis ha internationella villkor som stämmer. Vi kan nog vara överens om att det är det som gäller. Både branschen och politiken går hand i hand i den frågan. Det handlar alltså både om sjöfarten som transportslag och om sjöfarten som en livskraftig näring i . Det har kommit en hel del propositioner från regeringen , men diskuterar vi 50 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. presenterade regeringen sin handlingsplan för att stärka den svenska sjöfartsnäringen, Svensk sjöfartsnäring – Handlingsplan för förbättrad konkurrenskraft. Det går säkert att hitta ytterligare punkter, och man kan tycka att det ska göras andra saker. Men det är ändå viktigt att ha med sig att det, mig veterligen, är första gången som en regering över huvud taget lägger fram en samlad handlingsplan för sjöfarten. Det har nog aldrig funnits så mycket politisk vilja i en regering att få bukt med sjöfarten som transportslag – detta oberoende av vad nu säger; han är en dysterkvist i sammanhanget. Handlingsplanen är framåtsyftande, och den innehåller många viktiga förslag som genomförs för sjöfarten, både som transportslag och som svensk sjöfartsnäring. Steg för steg omsätts nu planen i verkligheten. Jag vet inte om har noterat det, men jag ska rada upp en del saker som visar detta. Det ytterligare steg som tas för att ta fram en maritim strategi är betydligt bredare. Det handlar om tillväxt, välfärd och god havsmiljö, som måste gå hand i hand. Som jag sade har regeringen nu steg för steg fört utvecklingen framåt. nämnde en del saker, så det kan bli lite upprepningar. Jag ska ändå snabbt rada upp en del saker. Det är sjöfartsstöd till flera fartygskategorier – ett beslut som vi tog i . Det behöver noteras hos kommissionen. Det pågår en utredning om tonnageskatt som ska redovisas . Det här med tonnageskatt är en lite märklig historia. beskriver den som något Socialdemokraterna har kommit på. Vi som var med i 2002 vet ju vilka som då inte ville införa tonnageskatt. Längre tillbaka än så behöver man inte gå för att se vilken regering som inte ville det då. Att man sedan gjorde en utredning berodde på att man tvingades till det av oppositionen, som gjorde ett tillkännagivande i frågan. Det har skett en överlåtelse av tillsynsuppgifter. Den gäller från . När vi pratar om för inre vattenvägar har det också blivit som något nytt under solen, men det är ju inte sant. Det fanns , när vi var med i EU. Det var bara det att den dåvarande regeringen begärde ett undantag från det. Undantaget som har haft har gällt , så även andra regeringar har haft ypperliga tillfällen att upphäva det. Men när äntligen gör det går det för sakta. Det är klart att det skulle vara gjort för länge sedan, men är det som det är. går vi faktiskt framåt i den frågan. Det är naturligtvis viktigt att vi ska kunna utnyttja kapaciteten även hos den inre sjöfarten. Trafikanalys har återigen tittat på konsekvenserna av svaveldirektivet och fått fram att det skulle kosta mellan 4,5 och 6,4 miljarder. I budgeten har det satsats 1 miljard – 300 miljoner plus 45 miljoner permanent – på sjö- och flygräddningsverksamhet. Hur man än dribblar med den frågan är det 1 miljard i anslag. Tillför man 1 miljard i anslag torde all logik säga att det blir mindre belastning på avgiftsuttaget. Det kan ju inte vara så att det inte har någon betydelse att man tillför 1 miljard. Vi har fått regler för bevakning ombord på svenska fartyg. Det var någonting som branschen efterfrågade. Något som också efterfrågas när det gäller utbildningsfrågan, som är väldigt viktig och en av de saker som gör att vi måste ha en svenskflaggad sjöfart, är praktikplatser för våra sjöbefäl när de går sin utbildning. Där har regeringen satsat en summa – inte så stor, men den har varit till stor nytta – för att hjälpa och stödja både och Linnéuniversitetet i för att de ska få ut sina studenter internationellt och betala resorna för dem. Transportstyrelsen har fått ett regeringsuppdrag att titta på hur man ska efterleva svaveldirektivet och se över sanktionsmöjligheterna. Det är viktigt, för ska vi nu ha de här hårda reglerna ska de följas av alla. Man ska inte kunna smussla och vinna en konkurrensfördel genom att inte följa reglerna. Det tycker jag därför är en viktig punkt. Vi i är speciellt glada över det här med forskning specialdestinerad till sjöfarten. avsattes 35 miljoner till sjöfarten. 2014 är målet 50 miljoner. Det är väl första gången det riktas forskningspengar till sjöfarten på det sättet. Sedan jobbar vi naturligtvis internationellt inom IMO, EU, Helcom och så vidare. Miljödifferentierade farledsavgifter finns . Men gör en omfattande översyn där även koldioxiddifferentierade farledsavgifter kommer att analyseras. Det kommer att vara färdigt . Det finns alltså också med som någonting som efterfrågas. Sedan har vi det här med medfinansiering. tog upp det. Vi hade en stor debatt om det var bra eller dåligt, men tog det beslutet. Naturligtvis är det en ypperlig möjlighet som många kommuner, landsting och regioner vill ha att medfinansiera statliga farleder. Då handlar det inte om underhåll, utan det handlar om att skapa mervärden för dem. Men diskussionen om detta hade vi . Jag tar inte upp fler punkter; jag kan bara konstatera att det sker ett mycket ambitiöst arbete hos regeringen i de här frågorna. Jag har lite svårt att se det man skriver i en reservation, att det saknas politisk vilja. Om det skulle vara så, då skulle jag vilja se den fråga som det finns politisk vilja i. Det måste göras utomordentligt mycket arbete i den. Jag har fortfarande kvar förhoppningen att 2013 kommer att nämnas som året då sjöfarten fördes upp på agendan med sådan kraft att det var då trenden för svensk sjöfart vände. Den har vänt vid andra tillfällen, men har vi haft en kraftig nedgång. Det är naturligtvis helt bedrövligt, men 2013 var året då vi lade fram en handlingsplan och gjorde en omstart i frågan. Det handlar inte, herr talman, bara om vad regeringen gör. Jag tycker det är viktigt, precis som lyfte fram här, att även andra är med och jobbar med detta – framför allt branschen genom Sjöfartsforum, och även fackföreningen sjöfolk. Verklighetsbilden är ju densamma. Vi har lite olika infallsvinklar, men alla drar åt samma håll. Det är för att säkra de jobb som finns, skatteintäkter och hela den biten. Det är viktigt både för transporterna som sådana och för svenskt näringsliv. I reservationerna står det som sagt att handlingsplanen saknar politisk vilja och att åtgärderna inte är tillräckliga. Jag kan acceptera att man tycker att åtgärderna inte är tillräckliga. Jag kan säkert också hitta på någon ytterligare åtgärd. Men att det skulle saknas politisk vilja tycker jag är närmast oförskämt i sammanhanget. För den som läser reservationen om svaveldirektivet är det lätt att få intrycket att man är både för och emot. Man beklagar att sjabblar bort förhandlingarna och så vidare. Men har ju drivit den frågan – det har även socialdemokratiska regeringar gjort – och när vi äntligen lyckades var det naturligtvis en framgång för . Det var en framgång: genomför vi detta på bästa sätt. När det gäller de inre vattenvägarna jobbar vi som sagt kraftfullt med den frågan. När det gäller tonnageskatten har det som sagt gjorts en utredning. Jag är precis lika frustrerad som säkert är i den frågan över att det här inte är genomfört. Det är precis som det står i reservationen: Frågan har utretts och behöver inte utredas mer. Det skulle jag också vilja säga. Men någon mening senare står det att det trots allt finns problem med de latenta skatteskulderna. Då är det kanske inte så enkelt i alla fall. Det har jag personligen fått acceptera, fast jag har tyckt att det här väl inte kan vara så märkvärdigt. Detta måste ju göras rätt. Från sida har vi full förståelse och respekt för den frustration som finns över att det går bakåt för sjöfarten. Men precis som sade går det inte att vända en sådan här utveckling över . Det är viktigt att man jobbar målmedvetet och har en strategi, en handlingsplan, i botten. Det är precis det som händer . Jag kan i reservationerna egentligen inte utläsa någon konkret motsatsställning till det arbete som regeringen gör. Jag hade tänkt säga lite grann om fritidsbåtlivet också, men jag avstår av ren respekt för min tid. 104 (S) replik: Jag ska försöka att inte vara alltför pessimistisk, men jag måste ändå inleda med att säga att jag hade lite fel när jag sade att det bara är 120 fartyg kvar. Jag hade inte kollat den siffra jag hade . är det 100 fartyg – de har minskat med ytterligare 20 . Det är detta som är problemet. Det ni pratar om, det som även pratar om , har inte fått någon effekt. Jag tycker att det är det centrala i sammanhanget. När man nu ser att vi har en sådan oerhört negativ utveckling borde man göra någonting konkret för att öka sysselsättningen. Det är 5 000 färre jobb – drygt; det är kanske 5 500 – än det var 2009 när man granskar de siffrorna. Vi har hela frågan om det maritima klustret. Näringen kämpar med detta och försöker behålla det i . Men de märker att intresset för det i verkligheten minskar eftersom man flyttar över det till andra nordiska länder. Det är detta som jag menar borde göra att regeringen agerar kraftfullt i den här situationen. Likadant är det när det handlar om forskningsanslag. Okej, 50 miljoner, men det är inte tillräckligt för att ställa om sjöfarten och göra den intressant att utveckla i . Det krävs ökade resurser för att åstadkomma de resultaten. är kvar innan det nya svaveldirektivet kommer att börja gälla. Vad händer då? Industrin har framhållit att vi kan skapa en oerhört besvärlig situation när man ska ta ställning till hur man ska göra med sina investeringar framöver. När man nu tar ställning till var man ska investera är kanske inte längre intressant eftersom det blir så stora transportkostnader där, utan det är bättre att investera någon annanstans. 105 (FP) replik: Det är väl bra att och jag är lika bekymrade över detta. Men jag vill ändå påstå att alliansregeringen jobbar konkret efter en handlingsplan. I reservationerna och i inlägg här i talarstolen handlar det mest om att man ska ta krafttag och vara konkret. Han tycker att 35 miljoner plus 50 miljoner ska vara mer. Det görs ingenting, menar han. Då vill jag ställa en motfråga som jag också ställde i mitt huvudanförande. Vad är det jag ska utläsa ur reservationerna och som jag kan ta med till och säga att man borde göra? Det borde vara ett krav att man säger vad regeringen ska göra. Sedan kan vi se resultatet. Jag tror inte ens att det är 100 fartyg längre, , utan det är ett 80-tal. Det är möjligt att det blir några fler när vi utvidgar sjöfartsstödet. Det är en väldigt utsatt situation när det gäller att säkra kompetensen och miljöarbetet för del. Den verklighetsbilden tror jag att vi delar. , ni pratar om att man ska göra något annat, något konkretare och att man ska satsa mer på forskningen. satsas det på forskning. Jag tror inte att det någonsin har satsats så mycket specifikt på sjöfartsforskning som . Det måste ju vara bra, eller hur? 106 (S) replik: Vi har redovisat sju punkter. Låt mig ta en av dem: Vi har föreslagit ett system med tonnageskatt . Ni har tillsatt en utredning, men det kommer att gå två mandatperioder utan att den frågan är löst. har det varit en central fråga för sjöfarten under hela . Det är ett exempel. Det andra exemplet är att det är ganska krångligt, visar det sig, för redarna om de skulle vilja flagga in. Det är inte särskilt attraktivt att göra det. Det är väldigt många olika avgifter. Vi pekar på detta och att man borde skapa förutsättningar för inflaggning på ett helt annat sätt än man gör . Vi har beskrivit det i vår reservation, och det finns också i motioner. Vi har frågan om farledsavgifter. Det handlar inte bara om 1 miljard för att inte farledsavgifterna ska höjas – det var ungefär så uttryckte det – utan det ska vara farledsavgifter som främjar sjöfartens möjligheter att gå över till alternativa bränslen. Man ska göra så kallade miljöidentifieringar av avgifterna. Något sådant har regeringen inte föreslagit. Det finns ingen sådan proposition. I propositionsförteckningen finns det inga förslag som tar upp dessa väsentliga frågor för sjöfarten under vårriksdagen. Det kommer alltså inte att hända ett dugg, tyvärr. Jag beklagar det, , men det är tyvärr på det viset. Det är det som gör att vi är oroliga för den fortsatta utvecklingen. Omlandet, de andra nordiska länderna, agerar på olika sätt för att skapa förutsättningar för sjöfarten, och där ökar också möjligheterna, men det gör de inte i . Det är det grundläggande problemet. Sedan har vi inlandssjöfart, och det kommer att ge lite förstärkning när det gäller de mindre båtarna, men det kommer inte att påverka det stora. 107 (FP) replik: Jag ska hålla med på en punkt till att börja med: Det är väldigt viktigt att vi börjar se på som en sjöfartsnation. Det var det gjorde. Sedan tror jag inte att menar att vi ska göra samma insatser som . Det där danska och internationella registret är till exempel inget som tycker är bra, och vi har inte tänkt införa något motsvarande i heller. Sedan kommer jag till de frågor som han tar upp. Det är klart att tonnageskatten borde vara införd. Det tycker vi från sida, och det är många partier som tycker det. Men det är många som har varit med och fördröjt detta. Jag vet inte om har tappat den historien. När det första tillkännagivandet kom var Socialdemokraterna inte speciellt intresserade, utan det var de övriga partierna i som gjorde ett tillkännagivande som tvingade fram utredningen – den utredning som S hänvisar till. Det var en utredning som gjordes närmast under galgen. När det gäller detta med att flagga in kan jag hålla med om att vi måste se över regelverken. Det är något som ständigt pågår. Man försöker göra förenklingar i regelverken. När vi kommer så långt som att vi har jämbördiga konkurrensförhållanden måste vi naturligtvis se på möjligheterna att flagga in. Sedan har vi också detta med farledsavgifter. I mitt anförande sade jag att ser över detta precis med den inriktningen. Man ska titta på miljödifferentierade avgifter och även ta med CO2-faktorn i det hela. Det är detta som efterfrågas i er reservation. Det arbetet pågår . : 1 miljard i anslag är alltid 1 miljard. Om den tillförs en affärsverksamhet som i princip finansieras med avgifter borde väl rimligtvis trycket på avgifterna minska med just 1 miljard. Jag kan inte se något annat. 108 (MP) replik: Eftersom nämnde svaveldirektivet i sitt anförande och sade att han kände sig osäker på vad vi tycker om svaveldirektivet kände jag att det var bäst att jag slår fast att är och alltid har varit positivt till svaveldirektivets införande. Vi är väldigt glada över att dåvarande miljöministern tog till orda och fick stopp på infrastrukturministern och handelsministern när de var ute och pratade om att borde motsätta sig svaveldirektivets införande. Men precis som andra är vi medvetna om att svaveldirektivet innebär ökade kostnader för sjöfarten, och om vi får följden att ännu mer gods flyttas över från sjö till väg och också till järnväg har vi förlorat en del av miljöeffekten. Det är därför viktigt att vi möter upp detta. Ett sätt att göra detta är att, som nämnde, införa differentierade farledsavgifter. Något annat som man måste göra är att se till att det finns stödformer som underlättar för rederierna att ställa om båtarna till bättre bränsle. I har man en generell skatt på NOx-utsläpp, för det är inte bara svavel det handlar om, utan det finns andra miljöproblem för sjöfarten. De stora kväveutsläppen är ett. Man har kopplat dessa utsläpp till en fond, NOx-fonden, och de som är med i den kan få 75 procents delfinansiering om de presenterar kostnadseffektiva sätt att sänka sina utsläpp. Detta har lett till utsläppsminskningar med totalt . Detta är två sätt. Jag kan berätta om fler sätt som vi i driver för att möta upp svaveldirektivet. Jag undrar vad regeringen gör. 109 (FP) replik: Jag har aldrig tvivlat på att är för svaveldirektivet. Jag har aldrig hört någon sådan röst.