prot · H20919 · 2014-11-11 00:00:00 — Därför är jag också glad över att regeringen nu föreslår mer resurser och väl tilltagna volymökningar men också fortsatt i sin strävan efter den lägsta arbetslösheten i EU . 218 (M) replik: tar upp en viktig fråga, nämligen långtidsarbetslösheten. När var i opposition senast, på tid, framförde vi tesen att långtidsarbetslösheten i är mycket högre än vad vi ser i statistiken. Människor gömdes och glömdes helt enkelt i förtidspensioneringssystem och i olika bidragssystem där de inte räknades som arbetslösa trots att de var utan arbete. Det här har minskat. De räknas nu i alla fall som arbetslösa, och många av dem har kommit i arbete. Därför är det lite häpnadsväckande att väljer att jämföra de här två olika datapunkterna. Vill ni tillbaka till den modell där ni gömde och glömde människor i olika bidragssystem utanför arbetskraften? Vill ni klassificera om dem i olika system så att de inte längre räknas som arbetslösa? 219 (S) replik: Det finns framför allt en stor och väsentlig skillnad mellan den politik som du företräder och den politik som jag försökte spegla i mitt anförande. Det handlar främst om synen på människor, inte minst synen på människor som långvarigt har varit utan arbete. Jag noterar att medan ni förespråkar att människor ska kastas ut i socialbidragsberoende, eftersom ni förespråkar att man ska fortsätta med de utförsäkringar som ni har infört, vill vi, till skillnad från er, se till att människor ska ha en värdig sjukersättning när de är sjuka. Men om man kan arbeta ska man naturligtvis arbeta, och man ska få meningsfulla åtgärder – inte fas 3 och andra passiva pysselsättningar. Det ska vara utbildning och åtgärder som leder till arbete. Den som kan arbeta ska arbeta, men den som är sjuk ska också få ett mänskligt och värdigt liv man är sjuk. 220 (M) replik: Min fråga handlade inte om vilka åtgärder ni vill vidta. Min fråga handlade om huruvida ni kommer att vilja förtidspensionera, gömma och glömma människor i olika bidragssystem så att de inte klassificeras som arbetslösa. Det var det som var min fråga. Den gällde inte vilka ersättningar de ska få och inte vilka ersättningsmodeller eller plusjobb ni vill placera människor i. Kommer ni att räkna dem som arbetslösa, eller kommer ni att gömma dem och glömma dem i olika bidragssystem som ni har gjort? 221 (S) replik: Mitt enkla svar på frågan är just att den som är sjuk också ska ha rätt till en värdig tillvaro man är sjuk. Men den som kan arbeta ska naturligtvis få all hjälp och allt stöd att ta sig ut på arbetsmarknaden, oavsett om man har haft en sjukdomsproblematik eller inte. Den som kan arbeta ska få stöd och hjälp att komma ut i arbetslivet, men den som är sjuk ska inte kastas ut i fattigdom. Det kommer inte att bidra till att man blir frisk och klarar av att försörja sig själv på arbetsmarknaden. 222 (M) replik: Jag vill börja med att upplysa om att ni inte höjer ersättningen i sjukpenningen. Den ligger kvar på samma nivå som när vi styrde. Jag kan tycka att ditt anförande var bra, och jag kan hålla med om mycket. Jag tror att vi alla delar beskrivningen av att det blir allt färre jobb inom industrin och att vi kommer att behöva fler jobb i den kunskapsintensiva näringen. Därför är utbildning det absolut mest centrala. Men alla människor kan inte eller vill inte utbilda sig, bli akademiker och bege sig in i den kunskapsintensiva näringen. Det måste finnas en arbetsmarknad för alla; det tycker vi i . Då gäller det att skapa även enklare jobb och jobb som man använder sina händer för att fullgöra. Då måste det också löna sig att arbeta, för de här jobben är inte alltid så himla kul. Det är inte alltid man får drömjobbet, och då kanske man måste ta ett jobb som inte var det man hade drömt om. Om det inte lönar sig att arbeta kommer många människor att välja utanförskap i stället. Er främsta satsning är höjda bidrag. Hur skapar det fler jobb? 223 (S) replik: Det kom en fråga där på slutet, i alla fall. För att backa tillbaka till det anförande som jag höll inledningsvis, och som begärde replik på, menar jag att den kanske viktigaste insats som vi behöver göra nu på arbetsmarknaden handlar just om det utbildningspolitiska området. Vi behöver integrera det med jobbpolitiken, för jag är fullständigt övertygad om att det är efter de utbildningspolitiska investeringarna som också andra jobb följer. Det gäller inte minst i tjänstesektorn, som jag också nämnde i mitt anförande. Vi ska underlätta på många sätt för unga och andra att ta sig in på arbetsmarknaden. Men de sänkta arbetsgivaravgifterna, exempelvis, som den förra regeringen genomförde har inte bidragit till en lägre arbetslöshet. Arbetslösheten var högre när regeringen avgick än när den tillträdde och genomförde dessa förändringar. Vi vill använda pengarna på ett effektivare sätt. 224 (M) replik: Jag noterar att inte svarar på frågan. Vi är alla överens om att vi behöver satsa på utbildning och att vi behöver utveckla som kunskapsnation. Men med de Amsåtgärder som ni föreslår kan man inte som arbetslös utan gymnasieexamen knalla in på Arbetsförmedlingen, få ett Amsjobb och sedan helt plötsligt bli sjuksyrra. Det krävs reguljär utbildning. Det jag frågade var: Hur skapar vi en arbetsmarknad för alla om man höjer skatterna på servicesektorn och höjer bidragen så att det inte är någon som intresserar sig för att ta de här jobben? Det kanske inte är så roliga jobb, men de skapar en arbetsmarknad för alla. 225 (S) replik: Det kanske viktigaste vi behöver göra för att säkerställa att människor har tillgång till reguljär utbildning för att kunna bli sjuksyrra och annat som du gav exempel på är just att investera i fler platser inom vuxenutbildning, yrkeshögskola, högskola och universitet. Men vi behöver också reformera Arbetsförmedlingens sätt att arbeta så att de har möjlighet att erbjuda alla som kommer dit aktiva insatser. Det ska inte vara så mycket av fas 3 och andra pysselsättningsåtgärder, som den föregående regeringen blev expert på. 226 (M): Detta debattavsnitt handlar om jobb och tillväxt. Jag tycker att det är den absolut viktigaste frågan i politiken. Jobb är viktigt därför att det är en förutsättning för att människor ska stå på egna ben, ha makt över sin egen vardag, kunna forma sitt liv efter eget sinne, få möjligheter att tjäna pengar genom sitt arbete och förverkliga sina drömmar. Det är också viktigt därför att det är genom jobb och tillväxt som vi bygger välstånd och innovation. Alla de tekniska innovationer som vi har och som hjälper och underlättar vår tillvaro och all den medicinska och teknologiska utveckling och så vidare som vi har skapat och som har förändrat hela samhället har kommit till tack vare jobb och tillväxt. Inte minst är jobb och tillväxt så centralt därför att det är det som bygger välfärden. Det är genom att människor arbetar och genom att ekonomin växer som vi inbringar pengar genom skatter för att kunna satsa på skola, vård och omsorg. Just eftersom dessa frågor är så centrala är det ofta så att politiker i valrörelser lovar fler jobb. Det är ingenting nytt. Detta har politiker ända sedan demokratins införande lovat, och det har härskare, kungar och diktatorer lovat sedan tid. Man har lovat fler jobb, fler möjligheter och fler framtidsutsikter för alla. sade: Jag ska lösa jobbfrågan genom att anställa mina mannar för att gräva vallgravar, och sedan ska de få gräva igen dem. Men det är inte så man löser välståndsproblemet. Det gör man inte genom att anställa människor i låtsasjobb för att utföra en låtsasåtgärd, utan det sker genom människors uppfinningsrikedom, genom handel och genom att människor agerar på fria marknader. Det är det som gör att vi skapar jobb – inte bara jobb för syns skull utan jobb som också bidrar till att göra samhället bättre. Det är riktiga jobb. sade tidigare att det handlar om att människor vill framåt. Politikens roll måste då vara att skapa förutsättningar, underlätta och hjälpa till i den processen. är vi på väg i en riktning som är den motsatta. är vi på väg tillbaka – tillbaka till en enorm tilltro till politikens makt. Det är inte människors egen initiativförmåga, skapande kraft och innovation som ska skapa framtidens välfärd, enligt den nya regeringen och socialdemokratin, utan det ska ske genom traineejobb, extrajobb, plusjobb eller vad det nu än är som Socialdemokraterna just för stunden väljer att kalla de här Amsåtgärderna. Det är mycket som jobb: gräva gropar och sedan gräva igen dem. Det här är inte riktiga jobb, som bidrar till välståndets utveckling. Det är inte genom marknadsdriven kreativitet och konkurrens och genom att idéer och affärsidéer bryts på en marknad, utan det är genom möten mellan industrikanslerer och innovationsråd som den nya regeringen föreställer sig att jobben kommer. Det är inte genom arbete och genom att uppmuntra till arbete och företagande som den nya regeringen vill bygga , utan det är genom massiva bidragshöjningar så att det inte ska löna sig att arbeta. Det är fel väg att gå för . Därför har vi i Alliansen lagt fram en budget som fortsätter på den inslagna väg som vi har följt där det ska löna sig bättre att arbeta och löna sig bättre att driva företag. 227 (S) replik: Vi har hört tala om låtsasjobb. Jag skulle vilja ställa en kort och enkel fråga. Vad tycker du att fas 3 är, ? Tycker du att det är ett riktigt jobb? 228 (M) replik: Nej, fas 3 är ett alldeles utmärkt exempel på ett så kallat låtsasjobb. Vi har aldrig påstått att fas 3 är någonting annat. Vi marknadsför tydligt att fas 3, eller sysselsättningsfasen som vi kallar det, handlar om att arbetsträna människor som står långt ifrån arbetsmarknaden. Vi lever inte i en föreställningsvärld där det som vi politiker fattar beslut om, där program som vi skapar och där människor får gå skulle vara jobb. Att det skulle vara jobb är er syn på verkligheten. För oss är det arbetsträning för människor som har kommit ur fas i livet. Jag kan berätta om en nära släkting till mig som blev arbetslös. Han fick dåligt självförtroende, slutade höra av sig och slutade lämna lägenheten. Han mådde psykiskt dåligt, och det blev en nedåtgående spiral som ledde till att han inte kom upp . Han låg och sov dagarna i ända och mådde psykiskt dåligt. Sysselsättningsfasen har i liknande fall syftat till att arbetsträna tillbaka. Vi lever alltså inte i någon föreställning att det är jobb. 229 (S) replik: Jag vill tacka för svaret. Det är kul att vi är rörande överens om synen på fas 3. Det som är otroligt spännande är att ni har drivit det här så hårt och som en framgångsfaktor med 300 000 nya jobb. Hur många av de 300 000 nya jobben är fas 3-jobb? Hur många är visstidsanställningar? Hur många av de 300 000 nya jobben är riktiga jobb, en fast heltidsanställning? Det finns inte ens en kartlagd undersökning eller kartlagda fakta över hur många riktiga jobb det är i verkligheten. 230 (M) replik: Jag skulle rekommendera att gå in på en hemsida som heter . De gör en arbetskraftsundersökning där man kan se väldigt tydligt vad som är arbetsmarknadspolitiska åtgärder, till exempel fas 3, vad som är reguljär sysselsättning och hur många timmar de som arbetar har arbetat. När man pratar om sysselsättningen – nu kan jag ta lite fel på siffrorna – ska man ha jobbat minst . Det är bara att gå in där och kolla så kan man se hur det ligger till. 231 (M): Jag vill lyfta fram frågan om välfärdens långsiktiga finansiering, det vill säga hur vi i om 10–ska klara av att driva den skola för våra barn, den omsorg för våra äldre och den sjukvård för dem som behöver det som vi alla önskar. Vi vet alla att demografin innebär utmaningar. börjar vi 60-talister gå i pension. De lika stora kullarna med 40-talister kommer då att vara i en ålder med än större behov av sjukvård och omsorg. finns det färre personer som ska försörja sig själva, de äldre och barnen. Men demografin i sig är inte utmaningen. Det är standardförbättringarna. Vi kommer nämligen att kräva motsvarande bättre standard inom skolan, vården och omsorgen som i samhället i stort. Fler timmar kommer att behöva arbetas, men även ökad effektivitet i verksamheterna kommer att behövas. Vi vet också att hushållen kommer att ha bättre ekonomi samt att inte kan fortsätta höja skatterna. Vi har redan ett högt skattetryck och måste vara konkurrenskraftiga jämfört med andra länder. Vi har på oss att förbereda samhället för kommande utmaningar. Vad gjorde Alliansen? Jag vill lyfta fram tre av Alliansens många reformer. Arbetslinjen var ett stort reformpaket med totalt fokus på jobben, både på utbudssidan och på efterfrågesidan, genom bland annat jobbskatteavdrag, sänkta arbetsgivaravgifter för unga och äldre samt bättre villkor för företagen. Tack vare arbetslinjen skapades mer än 300 000 nya jobb i , trots finanskris. När det gäller socialförsäkringsreformen var svenskarna världens friskaste folk men världens mest sjukskrivna. Det kan helt enkelt inte vara ekonomiskt fördelaktigare att inte arbeta än att göra det. Alla som kan behöver bidra till vårt samhälle. Lagen om valfrihet, LOV, öppnar för ökad valfrihet exempelvis inom hemtjänst. Den som har hemtjänst kan välja vem som kommer hem till en. Dessutom tvingas kommunerna styra upp sina kostnader. När man får svart på vitt att den egna är väsentligt dyrare än grannkommunens, som har lika bra kvalitet, måste man jobba på ett annat sätt. Kommuner som har infört LOV har ökat sin effektivitet på det sättet. Sammantaget bidrar Alliansens olika reformer till att förbereda för 2020-talet. Vad gör då Socialdemokraterna? De lägger fram en budget som med precision hotar dessa reformer. De går till och med så långt att det i budgeten uttalas att de skatteförslag som läggs fram har negativa effekter på jobben och tillväxten. Och de kommer inte med nya fräscha förslag. Min slutsats är att inte har råd att slösa bort . Det är de som är allra svagast om 10–som kommer att drabbas när kommunerna då tvingas till radikala nedskärningar om vi inte förbereder oss . De som har det gott ställt kommer att klara sig när det egna ansvaret ökar. Det som vi borde diskutera är på vilket sätt vi ska förbereda oss. Ska var och en betala mer? Eller ska vi minska det offentliga åtagandet? Alla politiska förslag på nationell nivå borde ha fokus på att stärka landet för att klara skolan, vården och omsorgen om 10–. Med en långsiktig konsekvensbeskrivning av S och MP:s budget hade det varit tydligt att de tyvärr inte tar ansvar för landet långsiktigt. Det är allvarligt. 232 (S): De unga är de som i störst utsträckning jobbar under osäkra anställningsförhållanden. De blir slit- och slängvaror på arbetsmarknaden. Alliansen öppnade för ännu fler otrygga jobb när de röstade igenom lagen om allmän visstidsanställning, där arbetsgivaren inte ens behöver ange varför det är en tidsbegränsad anställning. När många människor arbetar under förhållanden med osäkra anställningar som kan staplas på varandra skapas en tyst arbetsmarknad, ett tyst arbetsliv. Vem vågar protestera mot en dålig arbetsmiljö när man kan bytas ut ? Personer med osäkra anställningar är dessutom sjukare och drabbas av olyckor på arbetsplatsen. Bland ungdomar har mer än hälften av de anställda en tidsbegränsad anställning. Med en otrygg anställning är det svårt att flytta hemifrån, bli vuxen, få ett hyreskontrakt eller ta ett lån på banken. Livet kan liksom aldrig riktigt börja. Vi socialdemokrater tror på ungas förmåga och vill att de ska ha friheten att växa upp och skapa ett eget liv. Inte ens efter kritik från EU har Alliansen velat rensa upp bland anställningsformerna. har arbetsmarknadsministern tagit på sig uppgiften att se till att skapa ett tryggare arbetsliv. Det är jag oerhört glad över. Jag ser fram emot de reformer som bara en socialdemokratiskt ledd regering har viljan att genomföra. Jag är nyfiken på hur Alliansen, som inte har velat göra någonting åt otryggheten på arbetsmarknaden och som dessutom har velat späda på den, kommer att ställa sig till förändringarna. Kommer de att fortsätta hävda att ungdomar gör sig bäst som slit- och slängvaror på arbetsmarknaden där företagens kortsiktighet premieras? Ska ungdomar verkligen betala hela notan för de svenska företagens flexibilitet? Eller ställer de upp på att unga ska ha möjlighet att skapa ett eget liv och få en bättre arbetsmiljö? När vi framför att vi vill skapa bättre villkor på arbetsmarknaden ställs det ofta emot att det väl är bättre att ha ett jobb med dåliga villkor än inget jobb alls. Det finns ingen motsättning mellan bra villkor och fler jobb. som Alliansen har styrt har anställningstryggheten försämrats, har fått mindre resurser, a-kassan har försämrats och arbetsgivaravgifterna för unga har sänkts. Men arbetslösheten är fortfarande hög och då speciellt bland ungdomar. Det verkar som att sambandet mellan sämre villkor och fler jobb är väldigt svagt. Då tycker jag att vi ska fråga oss hur vi vill ha det. Vilka villkor vill vi ha på arbetsmarknaden? Jag tycker inte att valet är så svårt. Jag vill ha fria och trygga människor som tillåts växa och som kan vara med och förbättra sina arbetsplatser. Unga människor ska rustas för framtidens jobb med kunskap och kompetens. ska konkurrera med kunskap, inte med sämre villkor. Jag är övertygad om att ungdomar har väldigt mycket att tillföra företagen med nya idéer, nya kunskaper och faktiskt ett jäkla driv. 233 HANS (M) replik: Det var en intressant odyssé över det stora problemet att få ungdomar i arbete. Jag tycker att det hade varit intressant om hade givit några som helst recept på hur det skulle gå till. Det var en exposé över olika problem. Ett problem var uppenbarligen att det skulle vara billigare att anställa ungdomar. Jag undrar: På vilket sätt hindrar det ungdomar att få jobb när man gör det billigare att anställa ungdomar? Jag skulle också vilja fråga: På vilket sätt blir det lättare för ungdomar att få jobb om man höjer prislappen för att anställa ungdomar? Det tycker jag att det är ganska viktigt att man ger svar på när man målar upp en bild av att det är så nattsvart. 234 (S) replik: Även om det har varit billigare att anställa ungdomar så är ungdomsarbetslösheten väldigt hög, och det är detta som jag angriper när jag säger att man har försämrat villkoren på arbetsmarknaden. A-kassan har sänkts. Trots att man har sänkt arbetsgivaravgiften för unga har det inte skapat fler jobb. Det är det som jag angriper. Därför ser jag det inte som något problem att man använder de pengarna i stället för att utbilda och rusta ungdomar för de jobb som växer fram. 235 HANS (M) replik: Att det inte har skapats tillräckligt många jobb för ungdomar, ska det vara ett skäl till att göra det dyrare och därmed ännu svårare för ungdomar att få arbete? Ni har på er för att utveckla denna logik. Men de ungdomar som står utanför Arbetsförmedlingens dörr, som skickar i väg flera ansökningar , är nog inte nöjda med de svaren. Vad ska man göra för att ungdomar ska få jobb, annat än att göra det dyrare att anställa dem? 236 (S) replik: Precis som jag sade tidigare vill vi satsa på utbildning av ungdomar, till exempel med traineejobben som vi har pratat om, där utbildning och arbete kombineras. Vi vill också ha fler platser på högskolan. Det är viktigt att man har kunskap och kompetens som driver utvecklingen i företagen framåt. 237 (S): Jag skulle egentligen inte ha stått här . – – åkte jag in i gruvan där jag jobbade för att lasta ett malmtåg. Det var tur att det var jag som åkte in. Jag råkade ut för någonting som kallas för överhalning. Det som jag minns av händelsen är att fönstret i kuren där jag satt för att lasta tåget for in, och kuren fylldes med malmmylla. Jag skulle lasta en malmvagn som rymmer malm. In i kuren kom motsvarande det som får plats i två malmvagnar. Jag hann ut. Det var en fråga om sekunder, men jag hann ut. Jag var vid det här tillfället . Skulle min 62-åriga arbetskamrat ha klarat det? Skulle han ha hunnit ut? Jag frågade honom, och han trodde inte det. Jag önskar att min historia hade varit något unikt, att folk skulle ha hajat till när jag berättade den. Det gör de inte. De berättar i stället sina egna historier. De berättar om den gången som de eller någon de känner höll på att råka illa ut. De berättar om den gången då någon de känner råkade illa ut. De berättar om den förälder som inte kom hem till sina barn. De berättar om den partner som inte kom hem till sin kära. Vi har gått åt fel håll när det gäller olyckor och dödsfall på arbetsplatserna. Med den satsning som vi nu vill göra på kommer vi förhoppningsvis att kunna vända den här trenden. Vi måste vända trenden. Med specifika satsningar på regionala skyddsombud kommer brister i arbetsmiljön att kunna åtgärdas i ett tidigt skede, innan man råkar ut för tillbud eller ännu värre: olyckor. Jag hoppas att berättelser som min kommer att vara just det , alltså berättelser om som flytt. Det är dags för nolltolerans när det gäller dödsolyckor på arbetsplatserna. 238 (S): Vad kan vara viktigare än att ingjuta en känsla hos våra unga att det finns en plats för dem, att de är behövda? är det tyvärr många som upplever motsatsen, att det inte finns någon plats, att det inte finns någon som efterfrågar deras kunskaper, erfarenhet och kreativitet. Vi vet att människor som inleder sitt vuxenliv med av arbetslöshet riskerar att få en lägre livsinkomst och utsätts för en större risk för ohälsa och social utsatthet. För som arbetslös försvåras chanserna att få ett arbete. För minskar också självkänslan. Utan arbete ingen bostad, ingen möjlighet att planera för framtiden. Man hamnar i en negativ spiral, och i värsta fall ger man upp. Den kanske viktigaste åtgärden för att pressa tillbaka arbetslösheten bland unga är tidiga insatser i skolan. De som befinner sig i utanförskap är inte betjänta av ökad lärartäthet på lågstadiet. Vad de behöver är insatser här och utgående från deras situation. I den budgetproposition som ligger på bord finns ett antal åtgärder som syftar till att unga arbetslösa ska komma i jobb, utbildning eller praktik. Utgångspunkten är att vi måste agera snabbt. är 128 000 ungdomar registrerade som arbetslösa. Visserligen är det inte alla som sitter fast i en svår arbetslöshet, men den grupp som har det allra tuffast – de långtidsarbetslösa – har tredubblats . Vi hörde arbetsmarknadsminister redovisa att 30 000 unga har varit arbetslösa eller längre. Den förda politiken för att bekämpa ungdomsarbetslösheten har inte fungerat. Därför är det förvånande att oppositionen inte tycks beredd att ompröva sin politik, utan man framhärdar – nu senast i sin budgetmotion – med en strategi som har nått vägs ände. är det allas vårt ansvar att i ljuset av det utanförskap som följer av tilltagande arbetslöshet vara öppna för nya lösningar, särskilt när det har visat sig att de gamla inte har fungerat. Vi får aldrig ge upp om de unga. Offensiva åtgärder krävs. Det är dags att förverkliga målet att ingen ung ska behöva gå arbetslös i . Att studera, arbeta eller en kombination av båda måste vara bättre än den passivitetslinje som har rått. Faktum är att i många av landets kommuner arbetar man redan med modeller liknande den som finns i budgetpropositionen. Exempel finns från såväl borgerligt som socialdemokratiskt styrda kommuner där unga arbetslösa får praktisera och prova ett yrke. Vi som har fått förtroende att sitta i denna riksdag har ett ansvar att tillsammans arbeta för att alla unga ska få chansen att uppleva känslan av att vara behövd, att deras kunskap är efterfrågad. Historiens dom kommer att bli hård om vi fortsätter att låta tusentals unga gå ut i vuxenlivet som arbetslösa. 239 (M): Alliansens energipolitik har med stor framgång stått på tre ben: vattenkraft, kärnkraft och nya förnybara energikällor. Det är en solid grund som säkrar både dagens och framtidens elproduktion till konkurrenskraftiga priser och till förmån för klimatet.