prot · H20914 · 2014-10-24 00:00:00 — På grund av det är de instruktioner till som finns ganska tydliga med att man ska ta hänsyn till både miljö och ny teknik – som själv tar upp – men också konsekvenser när det gäller hälsa och intrång hos enskilda. I den instruktion som efterfrågar om jag redan nu vill förändra står det ganska tydligt att ska ”främja forskning, utveckling och demonstration av ny teknik av betydelse för verksamheten”. På samma sätt är många av de frågor som ställer del av de prövningar som ska ske när väl har genomfört de samråd som de måste göra och sedan ansöker hos . Då ska man utifrån tillämpliga delar av och lagen gå igenom och titta på vad som är lämpligt just med hänsyn till ändamålet men också till att det sker med minsta möjliga intrång och olägenhet för människors hälsa och miljö. Detta ska prövas. Om det ändå finns sakägare som av olika anledningar inte tycker att det har gjorts utifrån gällande lagstiftning har de möjlighet att överklaga beslutet till regeringen. I det läget måste regeringen naturligtvis göra en avdömning. Det är mot den bakgrunden jag menar att det vore alldeles för tidigt och dessutom skulle föregå ett sådant regeringsbeslut att här , i , i ett så tidigt skede säga att vi är beredda att genomföra en rad förändringar. Jag tror också att , som tillhör det parti som fram till ganska har haft ansvar för den här verksamheten i regeringen, både ser och kan känna respekt för det. 11 (C): Jag tror att statsrådet och jag har samma syn i grunden. Det är viktigt med modern transportinfrastruktur, oavsett om det handlar om elström, järnvägar, vägar eller telekom. Det är en del av ett modernt samhälle. Jag vill också understryka för herr talman och för statsrådet att i dialogmöten som har hållits i de här bygderna och i andra delar av vårt land är det ytterst sällan som man hör någon som ifrågasätter behovet. Snarare vill de föra en djup och utvecklande dialog om på vilket sätt vi uppnår den här funktionen. Mot bakgrund av den erfarenhet som finns, inte minst i sydöstra , kan man se ackumulerade effekter av väldigt många ledningsdragningar och väldigt många vägbyggen. Jag talar om den ackumulerade effekten i en bygd av flera parallella, över tiden lite fördröjda infrastrukturprojekt. Då undrar givetvis folk i bygden om det inte finns någon förmåga till samordning mellan de olika aktörerna – , etcetera – i det samhälle som vi lever, verkar och är medborgare i. Det är en klassisk frågeställning. Utifrån detta är jag bekymrad över att vi får ett över tiden växande motstånd och en minskad förståelse. Tiden när gubbar och gummor i bygderna stod med mössan i hand och var glada över att elströmmen kom är förbi. har man ström. Man har hygglig tillgänglighet till det mesta, och man ställer med rätta också andra frågor inför den här typen av infrastrukturbygge. Som statsrådet säger är det helt riktigt att en ansökan om nätkonsumtion ska innehålla en miljökonsekvensbeskrivning. Den ska omfatta en utredning av olika alternativa ledningssträckor och tekniska lösningar. Jag vill då uppmärksamma statsrådet på att det som sker just nu i de småländska och blekingska skogarna är att man utreder en mångfald av alternativa ledningssträckor. Men i direkt dialog med affärsverkets ledning förnekas att det finns någon som helst annan teknologi än den som innebär ledningsgator med upp till 100 meters bredd. Folk i bygden vet att ledningsgata innebär nedblåst skog och förändringar för långa tider av miljömässiga värden, ekonomiska värden och synintryck i bygderna som är svåra att leva med. Jag tror att det är anledningarna till att de 1 100 eller 1 200 markägare som just nu är berörda av det aktuella ledningsbygget ned mot i stor utsträckning och samfällt reagerar hårt mot de olika ledningsalternativen. Det handlar inte om att det är många ledningsalternativ. Det handlar om det ensidiga förnekandet av att det skulle finnas någon annan teknologi än den vi införde i vårt land för att överföra högspänd kraftledning. Jag skulle vilja be statsrådet utveckla olika tekniska lösningar utifrån svårigheten att få ansvarigt verk att ens resonera om det. 12 Statsrådet (S): Det är en viktig aspekt som tar upp. Jag tror att det är något som vi alla har varit med om, oavsett vilka delar av landet vi representerar eller har representerat i . Vi har stora brister i vår infrastruktur . Det kan handla om vägar, järnvägar och som i det här fallet stamnätet för elöverföring. Det finns ofta en ganska stor samsyn kring att det behöver byggas ut. Men på samma sätt som tar upp leder det ofta till ganska stor oro och ibland också ganska mycket protester. Jag tror att det vore välgörande om man kunde åstadkomma det som tar upp, nämligen bättre samordning när man genomför stora ingrepp, stora infrastrukturprojekt av olika slag. Det är en god tanke som jag gärna tar med mig. Det vore väldigt bra om det går att samordna bättre mellan till exempel och , som har ansvar för större delen av väg- och järnvägsinfrastrukturen. Man får ha respekt för att det alltid kommer att finnas en oro när det gäller den här typen av stora ingrepp. är den dessutom befogad, och därför ska det prövas i enlighet med det regelverk som jag tror att vi i grund och botten ändå är överens om. Så länge den prövningen inte har skett – vi är fortfarande i en samrådsprocess – vore det fel av riksdag och regering att gå in och ingripa i enskilda fall. Den uppfattningen tror jag att också delar. Om det skulle visa sig att det finns bekymmer i själva instruktionen eller i regleringsbreven till berörda myndigheter måste naturligtvis både och regeringen vara beredda att gå in och göra förändringar så att de intentioner som finns i och ellagen uppnås. Det är jag beredd att göra om det skulle visa sig vara på det sättet. Det ska väl dock sägas att vi inte är riktigt där. Jag tror också att förstår att jag inte kan stå här och recensera myndigheten, eller myndighetschefen för den delen, utifrån tidningsuppgifter eller hörsägen. är en process på gång. Man får ha stor respekt för att många människor berörs. Vi är alla överens om att utbyggnaden behövs men att den ska ske utifrån den oro för vad som händer i närheten, vad som händer på den mark där jag bor, där jag verkar eller där jag har skog eller annat kapital. Jag förstår oron, men detta ska prövas helt och hållet i enlighet med de lagar och förordningar som vi har. Skulle det vara så att det efter beslut ändå finns frågetecken om teknologi eller för den delen andra delar har man möjlighet att överklaga detta till regeringen. Då kommer regeringen också att ta ett beslut. 13 (C): Jag vill tacka för det som jag tycker är ett uttryck för en vilja att dela ett resonemang. Land ska med lag byggas. Det är utomordentligt viktigt, och låt mig vara tydlig med att jag delar statsrådets uppfattning på den punkten. Jag tycker att jag fångar upp en signal från statsrådet om att bejaka ökad samverkan mellan olika samhällsaktörer, i synnerhet statens samhällsaktörer. Jag menar då och som, om jag får ta som exempel igen, med stor sannolikhet kommer att projektera väldigt stora kraftledningar framgent men också infrastrukturprojekt som Europabanan med mera. Effekterna av det hela är alltid efterfrågade, men när någonting ska dras fram i naturen måste man också – land ska med lag byggas – möta människors oro på ett begåvat sätt. Där tror jag, herr talman och statsrådet, att det på sina håll kanske finns en utvecklingspotential för hur man för dialog med människor i syfte att inte i onödan reta upp dem mot det aktuella projektet. I den översyn som jag är alldeles övertygad om att statsrådet kommer att göra av direktiven till de myndigheter som statsrådet har ansvar för är det viktigt att tänka på detta med hänsynsfullhet och dialog inför samråd och lyhördhet inför att också diskutera moderna tekniska lösningar vid planering av viktig samhällsinfrastruktur. 14 Statsrådet (S): Jag vill börja med att tacka både för interpellationen och för den konstruktiva anda som denna dialog har förts i. Vi är alla överens om att det i grund och botten finns stora behov av att bygga ut och förnya delar av det svenska stamnätet. Behovet av el kommer ju inte att minska. Snarare tvärtom finns det mycket som tyder på att vårt sätt att leva och vår utveckling av teknologi i och i gör att vi kommer att ha stora behov av överföring av el. De planer för utbyggnad som finns omfattar redan stora belopp. Jag tror att vi alla är överens om att detta ska göras så kostnadseffektivt och så bra som möjligt, så att tillägget för elkunderna i slutändan blir så litet som möjligt. Men jag inser naturligtvis – precis som tog upp – att detta leder till stor oro. Jag är visserligen ny på energiområdet, men satt jag som ordförande i trafikutskott, som ju hanterar liknande frågor. Jag fick då i detalj ta del av de prövningar som gjordes på det området, och de liknade väldigt mycket prövningarna på det här området. Det är viktigt att vi försöker hitta sätt att genomföra de här processerna så smidigt som möjligt. Det är precis som säger, att alla är överens om att det behövs, men det blir det alltid en oro om det är en väg, en järnväg eller – som i det här fallet – ett stamnät som ska dras förbi där man själv bor. Kan vi hitta ett sätt att samordna detta och minimera det obehag eller intrång som det innebär för enskilda människor ska vi naturligtvis göra på det viset. Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2014/15:18 om brandbekämpningshelikoptrar 15 Försvarsminister (S): har frågat mig vad jag avser att ta för initiativ för att förbättra försvarets möjligheter att delta i bekämpningen av stora bränder. Den skogsbrand som drabbade är den största skogsbrand som inträffat i i modern tid. I inledningsskedet låg ansvaret för räddningsinsatsen på nivå. Efter att branden pågått och spridit sig till ett allt större område tog i över ansvaret för räddningstjänsten i de berörda kommunerna. Räddningsarbetet utfördes av kommuner, statliga myndigheter, privata aktörer och frivilliga. Ett antal helikoptrar, både civila och från Försvarsmakten, deltog i släckningsarbetet. Efter bedömningen att resurser inte var tillräckliga, efterfrågades hjälp via EU:s civilskyddsmekanism, som på begäran koordinerar hjälpbehov mellan EU:s medlemsstater. och bistod med flygplan för brandsläckning, och bistod med helikoptrar. Försvarsmakten har och på ett väl fungerande sätt lämnat stöd till samhällets aktörer vid hanteringen av allvarliga olyckor och kriser. Försvarsmakten är enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor skyldig att delta i räddningsinsatser om det finns lämpliga resurser och om deltagandet inte allvarligt hindrar den vanliga verksamheten. Försvarsmaktens medverkan i brandbekämpningen var viktig, och stödet bestod av fyra till fem helikoptrar över tiden, enligt Militärregion , inklusive det stora antalet hemvärnssoldater som deltog på marken. Försvarsmaktens stöd till det civila samhället utformas efter tillgängliga resurser och vad som begärs i det aktuella fallet. kan bara bistå med vattenbombning, medan övriga helikoptersystem kan bistå med exempelvis överblick och räddningsinsatser. Både och 16 kommer dock att utrustas för att kunna bistå vid brandbekämpning. Utbildning och övning för denna uppgift pågår. Försvarsmakten ska därmed kunna lämna stöd med befintliga förmågor och resurser i den mån de inte behövs för att lösa Försvarsmaktens huvuduppgifter. beslutade den tidigare regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdraget att beskriva och utvärdera den operativa insatsen och övrigt arbete under skogsbranden. Utredaren ska identifiera möjliga förbättringsåtgärder och, om det bedöms lämpligt, lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Syftet är att utredningen ska kunna användas i regeringens arbete med att utveckla samhällets förmåga att förebygga och hantera allvarliga olyckor och kriser. Uppdraget ska redovisas . I utredningsuppdraget ingår bland annat att belysa förutsättningarna för brandbekämpning från luften. Utredaren ska bland annat bedöma tillgången till helikoptrar och flygplan som kan användas vid brandbekämpning nationellt och internationellt. Jag vill inte i detta läge föregå utredningens resultat. 16 (V): Låt mig först gratulera till utnämningen till försvarsminister. Det känns väldigt tryggt att ha en före detta kommunstyrelseordförande på en så viktig post i landet. Jag vill också tacka för svaret. Jag har full förståelse för att statsrådet inte vill föregripa den utredning som bland annat ska bedöma tillgången på helikoptrar som kan användas vid brandbekämpning. Men, precis som statsrådet skriver, det finns redan beslut om att inte bara utan även och 16 ska kunna bistå med vattenbombning. har även helikopterbristerna i samband med ubåtsjakt varit uppenbara, men inte ens fullt utrustade och levererade kommer att kunna bomba annat än med vatten. Det är verksamt vid skogsbränder, dock har de mer tveksam effekt vid ubåtsjakt, tror jag. Statsrådet skriver att det pågår utbildning och övning för denna uppgift. Han skriver också att det är mer än utbildning och övning som saknas. Både och 16 kommer dock att utrustas för brandbekämpning. För en lekman är detta lite svårt att förstå. Upphandlingen av denna helikoptertyp inleddes ju , under förra årtusendet. skrevs kontraktet under, men inte landade den första helikoptern i . Trots att leveransen skulle vara klar var det först som FMV kunde inleda överlämnandet av helikoptersystemet till Försvarsmakten. I skrivande stund är det 7 av 18 beställda helikoptrar som är levererade. Slutleveransdatum antas nu vara 2019. Trots att upphandlingen började och leveransen finns det inte utrustning för brandbekämpning till dessa helikoptrar. Så det är mycket mer än utbildning och övning som krävs. I väntan på det beslutades det 2011 att komplettera med . Tyvärr är inte heller den färdigutrustad för vattenbombning. I avvaktan på vad utredaren och utredningen ämnar föreslå kvarstår min fråga: Vilka initiativ kommer statsrådet att ta för att de befintliga helikoptersystemen – efter att de tio såldes till ett privat företag i – ska utrustas och förses med utbildad och övad besättning? 17 Försvarsminister (S): Jag får gratulera till att ha kommit hit till . Det är ett fint uppdrag, och det ger en möjlighet att använda den erfarenhet man har som kommunstyrelseordförande . Jag får gratulera till den möjligheten. Jag upplevde det själv som positivt när jag kom hit. När det gäller själva sakfrågan ligger det mycket i det som beskrivs om förseningar av leveranser och att en hel del i övrigt återstår. Vi har i den nya regeringen haft väldigt på oss – vi har inte verkat särskilt länge i departementen. Det pågår naturligtvis utbildning och övning, och det pågår en beställningsprocess. Men det gäller också att se vad vi kan göra för att förbättra situationen. Den generella situationen just nu är att vi på olika sätt måste se över hur Försvarsmaktens styrkor och svagheter ser ut. En sådan viktig punkt blir när Försvarsmakten kommer att redovisa sin bild av inriktningspropositionen, där de kommer att ställa det som Försvarsberedningen har föreslagit på en lång rad punkter gentemot den verklighet vi upplever. Då ska olika förmågor analyseras och redovisas. Jag kommer att med en särskild utredare titta igenom styrkor och förbättringspotential inom svensk försvarsmakt så att det också finns med i ett underlag för inriktningspropositionen. Det finns oerhört många behov på en mängd olika områden. Det är enklare att räkna upp det som vi har förbättringspotential på än att bara peka på den situation som vi kan vara absolut nöjda med. Vi har alltså många utmaningar. Den sak som vi nu debatterar är en av de bitar som vi naturligtvis ska titta över. Jag vill också säga att Försvarsmaktens instruktion lyder så här: Försvarsmakten ska, enligt förordning med instruktion för Försvarsmakten, med myndighetens befintliga förmåga och resurser kunna lämna stöd till civil verksamhet. I lagen om skydd mot olyckor anges att en statlig myndighet är skyldig att med personal och egendom delta i en räddningsinsats på begäran av räddningsledaren. Om Försvarsmakten har lämpliga resurser och ett deltagande inte allvarligt hindrar myndighetens vanliga verksamhet är man således skyldig att bistå räddningsledaren. Självklart ska Försvarsmakten i sådana här sammanhang bistå med all tillgänglig personal och de resurser som finns. Men jag vill primärt peka på att det finns en kärnverksamhet i Försvarsmakten som måste gå före, och det är också lagreglerat. Jag tycker att det är intressant att ta del av interpellantens olika uppgifter och synsätt, och jag får ha det med i det fortsatta arbetet. 18 (V): Jag förstår fuller väl att det finns skäl att analysera styrkor och svagheter. Men som statsrådet var inne på handlar det också lite grann om ett inriktningsbeslut som har tagits. Det har ju skett ett skifte i synen på Försvarsmaktens bistånd till det civila samhället, så att Försvarsmaktens materiel inte ska vara dimensionerad för något annat än den egna kärnuppgiften och inga andra hänsyn ska tas när man dimensionerar utrustningen. Därför sades avtalet med upp i sin helhet 2002, och därmed hade man inte längre något avtal med Försvarsmakten om tillgång till helikoptrar för brandbekämpning. sades även Försvarsmaktens avtal med upp avseende helikoptrar i beredskap på olika platser i för sjöräddning. Det är inte så att man inte hjälper till – man gjorde jättebra insatser bland annat vid skogsbranden i . Men det kan bara ges stöd om det handlar om olycka, om att rekvirera räddningsledare och om Försvarsmakten har någon resurs, det vill säga vilket är säkert. I propositionen som ligger till grund försvarsbeslut anger regeringen att Försvarsmakten fortsatt bör kunna bistå det övriga samhället. Men förutsättningen är att det sker inom ramen för myndighetens befintliga resurser och förmåga. Stödet ska kunna inordnas i myndighetens ordinarie verksamhet och – där kommer klämmen – får inte bli dimensionerande eller utgöra ett hinder för den ordinarie verksamheten. Jag tror att är ett för litet land för att se så snävt på uppgifterna. Det var också med hänsyn till detta som den helikopterutredare som särskilt skulle utreda huruvida , , skulle avvecklas eller inte till slut rekommenderade avveckling. En utgångspunkt för utredningens ställningstagande i delfrågan om att helikopter 4-systemet inte borde vidmakthållas är att stödet till det civila samhället inte får vara dimensionerande. Det gjorde naturligtvis att vi stod där tämligen fattiga på brandbekämpningshelikoptrar när den största skogsbranden i moderna historia bröt ut. Det var ett aktivt beslut att det skulle vara på det sättet. Det tål nog att tänka på i väntan på utredningen och dess förslag. 19 Försvarsminister (S): Först vill jag markera ett stöd för den personal, de myndigheter och de kommuner – alla som var inblandade i detta arbete, inklusive Försvarsmakten – som jag anser gjorde ett bra arbete . Det var många som gjorde oerhört avancerade insatser för att klara situationen. Det gäller även färdig materiel som Försvarsmakten och dess personal bidrog med. När det gäller besluten bör man påminna lite om historien. Jag har inte varit inblandad i dessa frågor mer än under den förra valperioden, och tänker jag inte gå in i det på djupet. Men jag kan konstatera att man i försvarsbeslutet omriktade försvaret från invasionsförsvar till insatsförsvar. Där sade man att man skulle upprätthålla ett militärt försvar som i grunden ska ha förmåga till väpnad strid. Då dimensionerades helikopterorganisationen för de militära uppgifter som Försvarsmakten har. De resurser som man gick in med blir en reaktion på vad som begärdes och den tillgänglighet man förväntade skulle finnas. Dessutom har civilförsvaret, som tidigare ingick i en bred totalförsvarstanke, reducerats i betydande grad. I den försvarsberedning som har arbetat pekar man på att det är nödvändigt att återuppbygga ett civilt försvar också som ett stöd för det militära försvaret. Vi hade en annan organisation , och det är olika riksdagsbeslut som har styrt. Det sista stora beslutet i linje med att förändra hela organisationen var det beslut som togs av den gamla riksdagsmajoriteten när man avvecklade den allmänna värnplikten och gick in i ett renodlat yrkesförsvar. Det beslutet togs med tre rösters övervikt. har vi gått mot ett läge där den nationella dimensionen i Försvarsmakten återigen har kommit upp till ytan, där det tidigare var internationella operationer som skulle gälla och vara det dimensionerande. Men har den nationella dimensionen blivit väldigt tydlig, och den har inte minst blivit än tydligare när vi har haft underrättelseoperation i . Det är många funderingar och slutsatser vi måste ha med nu när vi går mot inriktningspropositionen 2015 i fråga om hur vi ska dimensionera de olika förmågor som svensk försvarsmakt har. Jag vill ändå understryka att vattenbekämpningsresursen finns i svensk försvarsmakt och att den är under uppbyggnad och utökande. Sedan kan man naturligtvis diskutera och fundera på hastigheten i det. Man kan också ägna stor kraft åt att fundera över hur leveranserna av dessa helikoptrar har pågått tidigare . Men den här debatten kanske inte var avsedd för det. Vi har stora utmaningar framför oss på en mängd områden inom försvars- och säkerhetspolitiken, och det här är en viktig del som vi får se över . 20 (V): Det är viktigt att vi ser över hur det civila samhället ska kunna stödja Försvarsmakten. Jag finner det naturligtvis lika viktigt att se det tvärtom, hur Försvarsmakten på olika sätt ska kunna vara ett stöd för det civila samhället. Inte minst klimatförändringarna kommer rimligen att göra att antalet skogsbränder, och svåra skogsbränder, inte minskar i detta land utan ökar. Det finns nog skäl att följa frågan. Jag ska inte förlänga debatten, utan jag ansluter mig till det sade angående att vi är överens om att det finns skäl att rikta ett stort och varmt tack till både frivilliga insatser och försvarsinsatser men också till de civila myndigheterna. Då inkluderar jag även den tidigare regeringen, som på ett snabbt och obyråkratiskt sätt löste en ganska svår penningfråga i sammanhanget – nog så viktigt för i de fyra drabbade kommunerna. Trots att det säkert vid utvärderingar kommer att visa sig att det har gjorts misstag av olika slag i den här stora insatsen är jag djupt imponerad av styrkan i det svenska samhällsbygget, som ändå klarade av att såväl hantera som koordinera en sådan enormt stor katastrof som detta var. Stort tack till alla inblandade! 21 Försvarsminister (S): Jag skulle vilja anknyta till förlängningen på det som riksdagsledamoten var inne på när det gäller samhällets organisation. En sak som jag tycker att det skulle vara särskilt intressant att titta på är var gränssnittet går mellan kommunernas och ansvar. I vilket skede ska man träda in, och vilken beredskap har för att klara av det ansvaret? Den bild jag har fått av operationen i var att man gjorde det på ett bra sätt men att man själv fick uppfinna mycket av metoderna och sättet att hantera den akuta situationen. Det gick bra, och man gjorde det på ett kompetent sätt. När det gäller civilt försvar och militärt försvar är det två sidor av samma mynt. Det är alltså två delar som ska byggas upp så att de stöder varandra. Vi måste nu bygga ett civilt försvar som stöd också för försvarsmakten. Det är klart att har man resurser, då kan man också använda dem över gränser på ett helt annat sätt. Jag vill också poängtera en annan sak. Det grundläggande ansvaret när det gäller räddningsinsatser vid skogsbränder är kommunalt. Då är det viktigt att man också på den kommunala sidan drar slutsatser om hur man kan utveckla samverkan med privata aktörer och statliga myndigheter innan något inträffar och titta på om man kan säkerställa att man i ett givet läge kan förfoga över helikoptrar.