prot · H109127 · 2014-06-17 00:00:00 — Regeringen har i den skrivelse vi samlats här för att diskutera klargjort hur den kyrkoantikvariska ersättningen använts –2012. Regeringen bedömer att ersättningen har fördelats på det sätt och enligt de principer som slogs fast i samband med att staten och kyrkan gjorde sin relationsändring. Jag finner ingen anledning att avvika från den slutsatsen. lyfter regeringen fram brister, inte i vården i sig, utan i kunskapen. har exempelvis anfört att det inte fullt ut går att bedöma huruvida vård och underhåll sker på ett ändamålsenligt sätt. Likaså verkar de långsiktiga förutsättningarna för att ta hand om sina byggnader inte fullt ut presenterade. konstaterar för sin del att de ekonomiska förutsättningarna för kyrkan successivt har försämrats efter relationsändringen mellan staten och kyrkan. Vad betyder det här ur ett längre perspektiv för de kyrkoantikvariska frågorna, och den kyrkoantikvariska ersättningen? Svaret är inte givet. För min egen del är jag inte främmande för att ett större statligt förvaltningsansvar kan bli aktuellt. Det är kanske inte en fråga som kommer att vara aktuell redan till nästa kontrollstation 2019, men att denna kammare kommer att behöva ta i frågan på allvar känns ofrånkomligt, förutsatt att medlemstapp fortsätter i den utsträckning som sker . Den gångna helgen tillträdde nya ärkebiskop . Vid Almedalsveckan hade jag nöjet att delta i en debatt i i om just kulturarvet där bland andra deltog. Jag vill i detta sammanhang ta tillfället i akt att önska henne lycka till, inte minst rörande de utmaningar som finns beträffande kyrkans kulturarvsförvaltning. En populär historia förtäljer hur en brittisk marinofficer en gång ska ha klagat på för låga anslag till flottan och inför föreslagit att man skulle kunna föra över medel från kulturen för att stärka sjöförsvaret. ska då ha svarat Vad skall vi då försvara?. Historien autenticitet lämnat jag åt sidan, men den sätter ändå fingret på någonting viktigt. Vårt gemensamma kulturarv kan i någon mån beskrivas just så, som en av vårt folks, vårt lands och vår stats mest grundläggande förpliktelser såväl mot gångna generationer som gentemot kommande. Ja, jag vet, det låter lite högtravande. Men det är svårt att understryka frågans vikt med ett mer alldagligt språkbruk. Det kyrkliga kulturarvet tillhör oss alla, oavsett tro eller samfundstillhörighet. Det är förkroppsligandet av århundraden av våra förfäders slit och umbäranden. Med de orden, fru talman, yrkar jag bifall till kulturutskottets förslag i betänkande nr 10. 103 Kultur- och idrottsminister (M): Precis som sade alldeles : Kyrkans kulturarv tillhör oss alla, oavsett trosuppfattning. Runt om i hela landet finns 3 400 kyrkor som både brukar och förvaltar många värdefulla delar av vår kulturhistoria. Det rör sig om kyrkobyggnader som rests från medeltiden ända fram till våra dagar. Men det är också viktigt att komma ihåg de kyrkliga inventarierna, textilierna, kyrkogårdarna och de kyrkliga miljöerna, liksom den musik, hantverkstradition och litteratur som skapats och fortfarande skapas inom kyrkan och som gestaltar människors tro och tolkningar av livet genom tiderna. Genom det kyrkliga kulturarvet kan vi skapa oss en tydligare bild av hur gårdagens samhälle såg ut, hur dagens samhälle har vuxit fram och hur människors uppfattningar och levnadsvillkor har förändrats under . Den lokala historien finns ofta bevarad och skildrad i våra kyrkor. Den hjälper oss att förstå tidigare generationers historia och minnen. Det kyrkliga kulturarvet är därför en angelägenhet för alla och den kyrkoantikvariska ersättningen en viktig och central del av kulturpolitiken. I skrivelsen redovisas hur den kyrkoantikvariska ersättningen har använts –2012. Skrivelsen behandlar också tillgängligheten till de kyrkliga kulturminnena, kompetens- och kunskapsfrågor liksom samarbetet mellan och myndigheterna inom kulturmiljöområdet. När det gäller fördelningen av den kyrkoantikvariska ersättningen är regeringens uppfattning att den har skett i enlighet med de principer som slogs fast i samband med relationsändringen . Det underlag vi fått visar att den kyrkoantikvariska ersättningen också har haft en avgörande betydelse för att vård och underhåll som är nödvändig också har satts in och haft goda effekter. Vården och underhållet har blivit mer långsiktigt, bland annat genom satsningen som har gjorts på vård- och underhållsplaner. I enlighet med vad som beslutades i samband med stat–kyrka-reformen är ansvarig för fördelningen av den kyrkoantikvariska ersättningen. Ett sådant system gör det också möjligt med långsiktiga prioriteringar i vården av det kyrkliga kulturarvet. Det är också en tydlig markering av att har ett eget ansvar för de kyrkliga kulturminnena. I det ligger bland annat att säkra att ersättningen går till de insatser som har störst betydelse för det kyrkliga kulturarvet, oavsett var det ligger geografiskt. De problem som vissa församlingar har haft med att finansiera den egna insatsen som krävs för att få del av den kyrkoantikvariska ersättningen finns kvar sedan förra kontrollstationen. , liksom då, vill regeringen framhålla att har ett eget ansvar för att göra det möjligt för enskilda församlingar att utnyttja den kyrkoantikvariska ersättningen. Ersättningen får inte bli en del av kyrkans utjämningssystem. Så, givet de utmaningar som sammantaget finns inom arbetet med den kyrkoantikvariska ersättningen, är det nödvändigt att formerna för fördelningen också utvecklas. Regeringen ser därför positivt på det arbete som bedriver, liksom att aktivt verkar för att minska de ekonomiska skillnader som finns mellan olika stift och församlingar. Vi kan tyvärr konstatera att det har skett en viss minskning av kyrkornas öppethållande –2012. Det handlar framför allt om kyrkor på landsbygden och i glesbygd, men det känns ändå uppmuntrande att minskningen verkar ha stannat upp . Regeringens uppfattning är att utvecklingen när det gäller tillgänglighet sammantaget uppfyller de mål som sattes upp i överenskommelsen mellan staten och . För att säkra en fortsatt god tillgänglighet till de kyrkliga kulturminnena bör dock tendenser till minskning av tillgängligheten inom vissa områden mötas med insatser. framhåller själv att det finns en stor outnyttjad potential för att, särskilt i glesbygd, i ökad utsträckning använda kyrkorummen för sammankomster också utanför kyrkans egen verksamhet, och flera talare här har också varit inne på detta. Även regeringen anser att det är angeläget att ta till vara de möjligheterna. Regeringen ser också positivt på att efter kontakter från vår sida har fortsatt att utveckla rutiner och strategier för att förhindra stölder i kyrkobyggnaderna. Stölder är illa nog, än värre när det drabbar våra kyrkor och deras ofta ovärderliga föremål. Så det är en grannlaga uppgift att anpassa de förebyggande insatserna, så att de inte mer än nödvändigt inskränker tillgängligheten till de kyrkliga kulturminnena. När det gäller kunskaps- och kompetensfrågor konstaterar regeringen att efter relationsändringen arbetat aktivt för att höja kompetensen. Det är positivt att tillgången till personal med kulturarvskompetens har ökat både på nationell nivå och hos stiften. En central utgångspunkt är att det kyrkoantikvariska arbetet ska vila på en solid vetenskaplig grund. Genom projekt som kyrkor och har stor och mycket kvalificerad kunskap om det kyrkliga kulturarvet byggts upp . Att den här kunskapen förvaltas och att det sker fortsatt utveckling på vetenskaplig grund är nödvändigt för att förvaltning av de kyrkliga kulturminnena ska vara långsiktig och hållbar. Myndigheterna inom kulturmiljöområdet har tillsammans med , universitet, högskolor och länsmuseer ett stort ansvar för detta. Regeringens bedömning är att det nära samarbete som har etablerats mellan och myndigheterna på kulturmiljöområdet har utvecklats positivt. Samrådsgrupperna är till exempel en bra form för att hantera komplexa frågor som rör de kyrkliga kulturminnena. Det är därför betydelsefullt att både och de kulturmiljövårdande myndigheternas perspektiv och kunskaper tas till vara och att dialogen hålls levande. Det behöver också, fru talman, finnas en nära koppling mellan arbetet på nationell och på regional nivå. För att nationella, regionala och lokala perspektiv i större utsträckning ska kunna mötas och berika varandra anser regeringen att interaktionen mellan de nationella och de regionala samrådsgrupperna bör öka. Den aktiva och inkluderande syn på kulturarvet som ger uttryck för är en god grund för det framtida arbetet. Systemet med den kyrkoantikvariska ersättningen är i sig ett uttryck för att det kyrkliga kulturarvet har betydelse för var och en och att hela samhället har ett ansvar för att de kyrkliga kulturminnena bevaras och vårdas. De samhällsförändringar som pågår kan innebära utmaningar för vården och bevarandet av de kyrkliga kulturminnena. Jag tänker bland annat på demografiska förändringar som kan föra med sig att vissa församlingar får svårare att sköta kyrkobyggnader på det sätt som man önskar. Också kommer det att krävas att , via utjämningssystem, gör det möjligt för dessa enheter att ta del av den kyrkoantikvariska ersättningen, bevara kulturarvet och hålla det tillgängligt. Vi är många som följer denna utveckling. Avslutningsvis, fru talman! Inför kontrollstationen 2009 kompletterades och rapporter av en granskning som genomfördes av . En sådan oberoende granskning och analys är ett värdefullt komplement. Inför nästa kontrollstation bedömer därför regeringen att en fördjupad utvärdering bör göras av den kyrkoantikvariska ersättningens användning och effekter. Regeringen har för avsikt att i budgetpropositionen lämna förslag till om den kyrkoantikvariska ersättningens långsiktiga nivå. I sammanhanget kan man konstatera att underlag visar att behoven av insatser kommer att vara fortsatt stora . I detta anförande instämde (M). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Lättare att läsa betänkande 2013/14:KrU11 Lättare att läsa (prop. 2013/14:134) föredrogs. 104 (S): Inledningsvis vill jag säga att vi socialdemokrater yrkar bifall till reservation nr 2. Vi står naturligtvis även bakom reservation 4, men för tids vinnande yrkar vi bifall bara till reservation 2. I övriga delar står vi bakom utskottsmajoritetens förslag. debatterar vi den förändring som föreslagits när det gäller möjligheten för alla att läsa och ta del av kultur, litteratur och samhällsinformation. Förslaget innebär att staten överför verksamheten från Stiftelsen till Myndigheten för tillgängliga medier. När vi i kulturutskottet gjorde en uppföljning av tillgängligheten till kultur för funktionshindrade lärde vi oss att det finns fortfarande mer att göra för ökad tillgänglighet. Vi lärde oss också att brister i tillgänglighet leder till att funktionshindrade själva deltar som kulturutövare i mycket mindre omfattning än befolkningen i genomsnitt gör. Det är alltså en mycket allvarlig följd av bristande tillgänglighet. Bristande tillgänglighet till språk och läsning gör att du som samhällsmedborgare inte kan utöva dina demokratiska rättigheter och delta i samhällslivet på lika villkor. Det är en mycket allvarlig inskränkning i dina demokratiska rättigheter. I propositionen föreslår regeringen att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur, , , ska avvecklas samt att staten ska fortsätta att stödja utgivning och distribution av lättläst litteratur och nyhetsförmedling inom de områden där utbudet inte kan tillgodoses av marknaden. Myndigheten för tillgängliga medier, MTM, ska bli ett nationellt kunskapscenter för lättläst och övriga tillgängliga medier. Därmed skapas ett kunskapscenter som kan utveckla verksamheten på vetenskaplig grund med utgångspunkt i användarnas behov. Regeringen föreslår även att myndigheten bör stödja utgivning och distribution av den oberoende lättlästa nyhetstidningen 8 sidor. Målgruppen för statens insatser för lättläst bör bestämmas utifrån behovsanalyser. Vi socialdemokrater har inget att invända mot förslaget att avvecklas och förs in i Myndigheten för tillgängliga medier, MTM. Vi vill starkt betona vikten av att CLL:s erfarenheter tas till vara inom Myndigheten för tillgängliga medier. Därmed blir MTM ett gediget för lättläst, och ett vetenskapligt råd ska skapas. Vi har också vissa synpunkter avseende övergången till digital teknik. Vi motsätter oss att tidningen 8 sidor ska ägas av Myndigheten för tillgängliga medier och läggas ut på entreprenad. I stället bör tidningens organisatoriska status fortsatt utredas i syfte att tidningen ska få ett stärkt oberoende. nyhetsinformation instiftades av 1986 för att ge ut den lättlästa nyhetstidningen 8 sidor som skulle stå fri från partipolitiska, religiösa och ekonomiska intressen. Tidningen har varit framgångsrik och har 9 000 prenumeranter och bedöms ha 90 000 läsare. Den används mycket i olika verksamheter, inte minst i sfi-undervisning. Tidningen har hög kvalitet och är världsledande på området lättläst nyhetsinformation. har stiftelsen gett ut tidningen men också arbetat med många viktiga tillgänglighetsfrågor för att öka tillgängligheten till det svenska språket. Vi socialdemokrater är oroade över att läsningen och läsförmågan minskar i och har lagt fram flera förslag inom både kultur- och utbildningsområdet i syfte att vända den negativa trenden. Även inom lättlästområdet är det viktigt att berörda grupper stimuleras till läsning av nyheter samt skön- och facklitteratur. Att kunna vara delaktig i samhällslivet är en demokratisk rättighet. Vi delar regeringens uppfattning att det är positivt att samla statens ansvar i en myndighet. har gjort ett gediget och gott arbete under . Men ibland krävs förändringar när omvärld och förutsättningar ändras. MTM har mycket kompetens som kan föras samman med CLL:s kompetens. Det är naturligt att personal känner oro för att gå in i en myndighet. Men jag känner mig trygg med att det blir bra, och självklart är det viktigaste av allt att det ska bli bra för de berörda användarna. När CLL avvecklas och förs in i MTM är det ytterst viktigt att den erfarenhetsbas som upparbetats inom centret finns kvar och tillvaratas i myndighetens verksamhet. MTM har ingen styrelse men har ett uppdrag att samverka med dem som berörs av verksamheten, inte minst brukarna. För detta ändamål har MTM skaffat sig ett råd. Ett brukarråd för dialog mellan intresseorganisationer och målgrupper är av största vikt, och det nuvarande rådet kan och ska naturligtvis förändras och utvidgas med till exempel representant för FUB. Verksamheten med läsombud är viktig att värna och utveckla, och vi välkomnar utvecklingen att lättlästverksamheten även i fortsättningen ska riktas till skolan. När det gäller Lättläst-tjänsten vill vi betona vikten av dess betydelse för berörda grupper. Vi delar flera remissinstansers uppfattning att det vore olyckligt med en avknoppning, och vi förutsätter att MTM tar ansvar för Lättläst-tjänsten och integrerar denna verksamhet i myndigheten. Vi anser att det är mycket viktigt, när nu staten samlar ansvaret för alla tillgängliga medier i en myndighet, att den erfarenhetsbas som har upparbetats inom CLL finns kvar. När det gäller övergång från papper till digital teknik bör den ske i nära dialog med brukare av verksamheten. Några remissinstanser har uttryckt oro över att denna utveckling kan ske för snabbt och uttryckt att det är viktigt för vissa grupper att ha möjlighet att läsa tidningar och böcker på papper . Gällande utgivningen av 8 sidor anser vi likt flera remissinstanser att denna nyhetsverksamhet bör stå oberoende i förhållande till offentliga och privata särintressen. Nyheter på lättläst svenska gör det möjligt för människor med särskilda behov att ta del av information och skapar förutsättningar för demokratisk delaktighet. Tidningen riktar sig till en målgrupp med ett mycket begränsat utbud. Därför är det särskilt viktigt att nyhetsförmedlingen är fri och oberoende. En fri och oberoende press är en förutsättning för en väl fungerande demokrati. Vi ifrågasätter lämpligheten i att föra över det som i huvudsak utgörs av fristående publicistisk verksamhet till en myndighet. Utskottet anser att frågan om tidningens framtid inom ramen för ett public service-uppdrag måste utredas. Denna utredning bör genomföras skyndsamt, så att en övergång till en verksamhet inom till exempel public service ram skulle kunna ske från , då avvecklas. Om detta av tidsskäl inte är möjligt bör tidningen drivas vidare inom MTM. Tidningen bör alltså inte upphandlas, då detta omöjliggör andra alternativ för utgivningen. 105 (M): Demokratin inkluderar oss alla. Att man kan ta del av den offentliga debatten och det offentliga rummet är en demokratifråga. Det är därför den proposition som vi diskuterar är så viktig. Den handlar om att inkludera människor som, precis som du och jag, herr talman, behöver få samhällsinformation men på ett lite lättare sätt. I propositionen föreslås att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur, alltså text och tidning för människor med begåvningshandikapp, ska läggas ned och att det i stället bör inordnas under Myndigheten för tillgängliga medier. Frågan om tidningen 8 sidor är förstås en känslig fråga, men jag menar att regeringsförslaget ger en långsiktig stabilitet och en tryggare ekonomi än . Dessutom ges goda förutsättningar för att ytterligare utveckla tidningen. Jag menar att man med den kunskap som redan finns hos myndigheten mycket väl kan vidareutveckla 8 sidor när det exempelvis gäller olika typer av digital tillgänglighet. Vi har i utskottet hört såväl chefen för stiftelsen som generaldirektören. Vid dessa träffar skingrades i alla fall alla orosmoln som jag möjligen hade kring frågan. Det är mot bakgrund av detta som vi i majoriteten menar att regeringsförslaget är väl underbyggt och borde klubbas igenom. Det finns också en tidsfaktor att ta hänsyn till. Målet har varit att läsarna av 8 sidor egentligen inte ska behöva märka av någonting, när det gäller huvudman, vid övergången . Det som föreslås av Socialdemokraterna, är att man ska utreda om public service-verksamheten, det vill säga radio och tv i allmänhetens tjänst, kan vara bättre skickad att hantera denna publikation. Jag har för egen del en del invändningar mot detta. Jag noterar att man skriver att den här utredningen ska göras skyndsamt. Men det låter sig inte göras. Det här kommer att förhala och fördröja möjligheten att hitta en bra lösning. Detta skulle kräva en mycket långtgående och omfattande utredning. Detta är nämligen, i så fall, ett jättestort avsteg från det uppdrag som public service-bolagen har . är de avgiftsfinansierade. Hur ska man då hantera 8 sidor? Det finns en annan viktig fråga, tycker jag, om man vill glänta på dörren för att public service dessutom ska ägna sig åt tryckta medier. Vad säger tidningsutgivarna? Jag kan berätta att de, med de svårigheter de har att brottas med , inte är roade av att den dörren öppnas. En intressant fråga till Socialdemokraterna är: Har ni över huvud taget haft någon dialog med den till er närstående A-Pressen och hört vad de tycker om förslaget att public service ska jobba med textbaserad journalistik? Ytterligare en fråga gäller licenssystemet. är licenssystemet för radio och tv under press och ifrågasatt. Hur blir det med förtroendefrågan om även 8 sidor skulle ingå i det uppdraget, även om man hittar särlösningar för finansiering? Det är, som sagt, mycket som står på spel. Jag tycker att det vore olyckligt att inte godta Alliansens förslag. Jag yrkar bifall till utskottets förslag med undantag för punkt 3. 106 (MP): Jag vill inleda med ett citat av förra årets nobelpristagare : Under har jag inte haft en enda dag då jag inte behövt tänka på andras behov. Detta betyder att skrivandet har fått anpassa sig till det. Jag tycker att det passar att inleda med det citatet när det gäller betänkandet Lättare att läsa. Vi talar om statens insatser för lättläst. Vi talar om de förändringar som alliansregeringen valt att gå fram med, som innebär att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur ska avvecklas. Det finns en historia om detta som börjar någonstans, och det finns många årtal. startade arbetet med lättlästa böcker som ett experiment vid . fick den statliga taltidningskommittén i uppdrag att utreda hur nyhetsförmedling till begåvningshandikappade och vissa andra lässvaga skulle kunna ske. gavs det första numret av tidningen 8 sidor ut på försök. beslöt man att den skulle fortsätta permanent. bildades av för att ta hand om utgivningen. Regeringen fastställde stadgarna och utsåg styrelsen. Så fortsätter det. började läsombudsverksamhet på försök i några kommuner. Då startade man också Lättläst-tjänsten, som bearbetar samhällsinformation till lättläst svenska och ordnar kurser i att skriva lättläst. startar ett tvärvetenskapligt forskningsnätverk. finns också ett vetenskapligt råd knutet till . fick ett särskilt uppdrag att ge ut material för skolan. började Läskraft, ett landsomfattande projekt för att få anhöriga och andra att läsa tillsammans med personer med demens. Detta var nedslag i historien fram till det som finns och som regeringen vill förändra. Inom finns 8 sidor – en nyhetstidning. Jag har tagit med mig ett exemplar av tidningen här i talarstolen. Jag tror att de flesta har stött på tidningen. Den används i skolor och på många andra ställen. Det är alltså fråga om nyhetsjournalistik. Lättlästförlaget producerar lättlästa böcker för unga och vuxna. får i uppdrag att göra lättlästa bearbetningar av olika slags information och att utbilda personer i att skriva lättläst. har läsombud, som ska inspirera till högläsning bland äldre och personer med funktionsnedsättningar. Vidare finns Lärarrummet för lättläst, som håller lektioner för och ger ut handledningar för pedagoger som använder lättlästa texter i undervisningen. Vidare finns en bibliotekswebb, som ska ge inspiration till bibliotek som vill nå ut till lässvaga och läsovana målgrupper. Just nu har engagerat sig i att det är valrörelseår. Man har lanserat en sajt som heter Alla Väljare, och man producerar valmaterial. Det är otroligt viktigt för demokratin att vi känner till att detta fungerar, pågår och utvecklas. publicerade PIAAC en undersökning. Jag kan tyvärr inte läsa ut förkortningen riktigt eftersom jag inte har kunskap om exakt vad den står för. Det är en brist, kan jag erkänna. Det är en internationell studie som handlar om läsfärdighet bland den vuxna befolkningen . Man jämför ett tjugotal länder. Det går att följa och se resultaten. Undersökningen visar att av den vuxna befolkningen i , ca 800 000 personer, har en så låg läsförmåga att de enbart kan tillgodogöra sig mycket enkla texter. Undersökningen visar också på ett klart samband mellan låg läsförmåga och lågt deltagande i arbetsmarknad och samhällsliv. Det råder, herr talman, inget tvivel om att de politiska beslut som vi fattar i kammaren kommer att påverka alla människorna och ännu fler. har väckt en motion med anledning av regeringens förslag om att lägga ned . Vi tycker att propositionen bör avslås. Vi säger i vår motion att det viktigaste, självklart, är tillgången till lättläst text av god kvalitet och att en oberoende utgivning av nyheter på lättläst svenska kan garanteras. Vi tror att Myndigheten för tillgängliga medier skulle kunna överta verksamheten, som nämns i propositionen. Vi kan se att det finns vissa fördelar. Men vi ser ändå inte en tydlig, tillräcklig anledning att förändra den verksamhet som är . Det är en väl fungerande verksamhet, och det är en ståndpunkt som stöds av flera remissinstanser, däribland Tidningsutgivarna, , , det vill säga , unga och vuxna med utvecklingsstörning, samt . har i sitt remissvar över förslaget som finns i den utredning som ligger till grund för propositionen konstaterat att kostnadsberäkningarna i utredningen är bristfälliga.