prot · H109132 · 2014-06-26 00:00:00 — Det är förstås svårt att mäta, men tydliga indikationer just från visar på att den svarta ekonomin sammantaget är på väg att minska. Det hänger i hyggligt stor utsträckning samman med flera politiska reformer: RUT- och ROT-avdragen, som inte bara har skapat sysselsättning utan också har stärkt vårt skattesystem, avskaffandet av förmögenhetsskatten, krav på kassaregister, krav på personalliggare, informationsutbytesavtal med skatteparadis, tilltäppta hål med begränsningar av möjligheten till ränteavdrag, kampen mot skattefusk och skatteflykt och också i detta sammanhang kontinuerligt ökade anslag till kontroller. Det spelar roll för den mycket positiva utvecklingen, de starka trender som vi ser kopplade till svenska skattesystemet. Vi får ofta beröm av andra som bedömer den svenska ekonomin för att vi i ordnad form har genomfört skattereformer utan stora underskott i statens finanser tillsammans med stora resursförstärkningar till välfärdens kärna, som vi har bland starkaste statsfinanser och – inte minst – den svenska statsskulden har minskat under en mycket tuff period. kommer starkare ur krisen än vad vi var när vi gick in i den. Centralt i detta har varit investeringar i drivkrafter för arbete, som har bidragit till att sysselsättningen har ökat med omkring en kvarts miljon nya jobb. Vi har haft av låg inflation och låga räntor. Tillsammans med lägre inkomstskatter har det medfört att nu har en växande – inte krympande, som i många andra länder – medelklass. Vi har stigande reallöner i . Vi har sett historiska förstärkningar av vanligt folks inkomster. har i praktiken fått en månadslön extra . Det har under tuffa år bidragit till att hålla uppe efterfrågan i vår ekonomi. De nyckelord, ledord, som har styrt skattepolitiken är sysselsättning, sammanhållning, konkurrenskraft, tillväxt, förtroende och legitimitet. Till detta ska nu också adderas skyddsvallar, vägen tillbaka till överskott. Vi blir ofta påminda om att det nya normala i den ekonomiska utvecklingen är kriserna, som återkommer. Vi ska möta nästa kris med överskott. För att göra det krävs det att vi säkrar finansieringen av den offentliga sektorn. Det föreslås också skattehöjningar, men inte på ett sätt som gör det mindre lönsamt att arbeta eller dyrare att anställa människor. Det finns skäl att välkomna en debatt om skattepolitiken, om skattepolitikens inriktning. Mot Alliansens fyra partier står en alltmer vänstertung opposition, som vill göra det som ser ut som ett klassiskt vänsterupplägg för att vinna valet: uppträda med stor retorik och ge sken av att lova allt till alla, som det inte finns någon gemensam finansiering av förslagen. Det finns heller inga gemensamma förberedelser av förslagen. Jag tror att vi har provkört detta i . Vi har sett det. Det är vänsterregeringar som går mot svåra utmaningar, som går mot kriser, underskott och löftesbrott. Vi ser det i , som följer så nära, och vi ser det också i . I ser vi nu en vänster där flankerna växer. Om detta vill jag gärna åka runt och prata i valrörelsen, klargöra de förslag på ökade kostnader som läggs fram på bord. Jag tycker att skatteutskottets yttrande är en utmärkt sammanställning över detta. Socialdemokraterna vill öka kostnaderna för att arbeta och för att driva företag med omkring 30 miljarder. Kostnaden för att anställa unga ska öka. Momsen och kostnaden för delar av tjänstesektorn ska höjas. Det folkligt förankrade och uppskattade RUT-avdraget ska halveras – taket ska halveras – som marginalskatterna på arbete ska . OECD-områdets kanske högsta marginalskatter ska bli ännu högre. Det påminner en hel del om , Hollandes skattehöjningar och vilka effekter de fått för den franska ekonomin. Socialdemokraterna vill regera tillsammans med och och möjligen också Feministiskt initiativ. Det betyder att till de 30 miljarder i kostnadsökningar för hushållen som Socialdemokraterna föreslår ska skattehöjningar läggas. Det handlar om – det är viktigt att tala om hela , utanför de stora städerna – höjda bensinskatter. Det handlar om lastbilsskatter. Det handlar om flygskatter som slår direkt mot svenska familjer. Det handlar om tiotals ytterligare miljarder i höjda energi- och transportskatter. Till detta kommer med förslag på kraftiga skattehöjningar för låg- och medelinkomsttagare, återinförd fastighetsskatt och ett helt avskaffat RUT-avdrag, vilket skulle slå enormt hårt mot en hemsektorsbransch där av de anställda är kvinnor och är utrikes födda. De skulle i praktiken pressa tillbaka många av de vita jobben till ett utanförskap, till en otrygghet och till ett arbete i den svarta ekonomin. Socialdemokraterna vill inte berätta vilka eftergifter de är beredda att göra för att regera . Den som lägger en röst på Socialdemokraterna riskerar att också lägga en röst på bensinskattehöjningar och på fastighetsskatter. och växer på socialdemokratins bekostnad. Det är partier som stöder en politik som vill öka kostnaderna för alla hushåll och som kommer att öka kostnaderna för alla jobb. Tro inte annat – vi vet att det är hushållen som kommer att betala priset! Också skatter och avgifter som ökar företagens kostnader gör att företagen antingen höjer sina priser eller sänker lönerna för de anställda genom sämre löneutveckling . Höjd skatt på arbete ger mindre i plånboken för den som jobbar, oavsett om den ökade skatten ska betalas in av företagen eller av löntagaren. Vi ser att de kostnader som läggs på jobb och företagande i huvudsak ökas för att finansiera ökade utgifter i transfereringssystemen. Konsekvensen av detta är att det blir mindre lönsamt att jobba och anställa och mer lönsamt att inte jobba. Urholkas arbetslinjen kan vi heller inte ta ansvar för finansieringen av offentlig sektor och välfärden. Vi kommer bara att komma i en situation där vi får administrera växande utgifter för bidragssystemen och ett större och större utanförskap. Det, herr talman, tycker jag är helt fel vägval för . Rätt vägval är att peka som Alliansen, sätta upp ett mål att över fem miljoner människor ska ha ett jobb att gå till 2020. Vi kommer att fortsätta lägga reformförslag och pusselbitar för att nå det målet, som vi värnar arbetslinjen och ansvarstagandet för finansieringen av offentlig sektor. Skattepolitiken ger drivkrafter för jobb och tar ansvar för finansieringen av offentlig sektor. Mot detta står en alltmer vänstertung opposition utan ansvarstagande, utan arbetslinje och utan finansiering för utställda löften. Men det finns en annan ordning för skattepolitiken, och det är den som styrs utifrån prioriteringar av sysselsättning, sammanhållning, skyddsvallar, tillväxt, konkurrenskraft och legitimitet. Det är det valet som svenska folket har att göra . 76 (S) replik: och kom med en redogörelse för Alliansens politik. Det som hände var något slags försök att gifta ihop olika partier, och en del finns inte ens i . Det är ganska symtomatiskt för vad vi har hört tidigare under inte minst från finansministerns sida, alltså att inte på något sätt tala om den politik som man vill gå till val på utan bara tala om andras politik. Jag önskar er inte lycka till i valet. Men detta är ingen bra taktik. Väljare vill inte höra sådant, utan de vill höra vad man vill göra. Jag ska återgå till den huvudsakliga frågan eftersom ni gick till val 2006 på att ni skulle minska utanförskapet och minska arbetslösheten. För detta har ni satsat 140 miljarder i skattesänkningar som på olika sätt skulle öka sysselsättningen och minska arbetslösheten. Efter har arbetslösheten gått från , och långtidsarbetslösheten har tredubblats. De flesta människor skulle nog säga att det inte var rätt väg. Det fungerade inte. Så måste ni själva också tänka på er kammare. Vad ska ni göra nu då? Är det fler skattesänkningar som är metoden? Att bara utropa att man ska ha fem miljoner sysselsatta ett visst år funkar inte. Det måste till metoder och konkreta reformer. Vi har lagt fram massor av sådana förslag som har röstats ned i den här kammaren. Efter 140 miljarder fungerar det inte. Vad ska ni göra i stället? 77 (M) replik: skatteutskott besöker återkommande för att få perspektiv på den politik som förs. Då lyfter fram att det som överraskar och som gör att sticker ut är att vi lyckas förena tillväxt med jämlikhet. Det som ligger bakom tillväxtsiffran är att vi nu har allra högsta sysselsättningsgrad. Vi lyfts fram som ett gott exempel på just hur man genomför strukturreformer som stärker ekonomin och gör att fler jobb skapas. Det bästa kvittot på de reformer som har genomförts är att det har blivit över en kvarts miljon fler nya jobb. Att jag talar om den utmaning som finns från vänsterpartierna – Socialdemokraterna, och möjligen också Feministiskt initiativ – beror på att dessa reformer nu hotas. Det är tydligt. En av de allra mest framgångsrika reformerna är RUT-avdraget. Jag vet att det finns ett motstånd mot det populära och uppskattade RUT-avdraget. Jag besökte ett företag som skapar sysselsättning genom att anställa unga människor, inte sällan kvinnor och inte sällan utrikesfödda. Det företag som jag besökte är ett hemserviceföretag där av de anställda är kvinnor och är utrikesfödda; man har 40 olika nationaliteter. Det är ett stort hemserviceföretag. Man pekade på att konsekvenserna av Socialdemokraternas förslag att halvera RUT-avdraget kommer att minska efterfrågan på vit arbetskraft och på vita tjänster. Det kommer att leda till att människor får sägas upp och till att de som jobbar, om de inte sägs upp, kommer att få gå ned i arbetstid därför att efterfrågan på vita tjänster minskar. Det är en direkt jobbförstörande politik. Varför vill Socialdemokraterna på ett generellt plan gå till val på att lägga krokben på en bransch där av dem som är anställda är kvinnor och är utrikesfödda? 78 (S) replik: Ineffektiva åtgärder som sänkningen av krogmomsen och sänkningen av arbetsgivaravgiften för ungdomar ska vi inte fortsätta med. Vi ska använda dessa pengar effektivare och bättre och se till att fler kommer i arbete. Man kan göra en bra jämförelse. Sänkningen av krogmomsen ger kanske 4 000 jobb. För dessa pengar kan vi anställa 10 000 lärare. Jag tycker att det är en ganska enkel frågeställning. Det är på det sättet vi måste gå fram. Det som oroar mig ordentligt är hur självbilden av har förändrats under dessa år. hänvisar till och så vidare, och finansministern brukar säga att vi inte har det som och . har faktiskt utmärkt sig när det gäller sysselsättning, jämlikhet och att jobba bort klyftor. Det har inte varit fråga om att vi har varit medelmåttor, som vi är nu när det gäller arbetslösheten, att vi har varit på den sämre halvan, som när det gäller ungdomsarbetslösheten, eller att vi har varit allra värst, som när det gäller PISA-resultaten där det framför allt handlar om att skolresultaten skiljer sig alltmer mellan de elever som har bra förutsättningar och de elever som inte har det. I har vi varit vana vid att vara jämlikhetens förespråkare och vara först med detta. försöker och regeringen på något sätt säga att vi i alla fall inte är sämst utan i mitten. Men för oss socialdemokrater räcker inte det. Vi ska toppa denna typ av benchmarking när det gäller sysselsättning och jämlikhet. 79 (M) replik: Då får svara på vilket samhälle som är en bättre förebild när det kommer till att lyckas förena ekonomisk jämlikhet med tillväxt. Vilket annat land är det? Var finns det? Det vore intressant om fick möjlighet att svara på just den frågan. Om han bryr sig och är angelägen om att behålla ekonomisk jämlikhet och behålla människor kvar på arbetsmarknaden i vita jobb, varför lägger då socialdemokratin fram direkt jobbförstörande skatteförslag som slår mot människor som har kommit från ett utanförskap, som har kommit från otrygghet och som tidigare kanske har kommit från en anställning i den svarta ekonomin och som får nya vita jobb? Det är så svårt att få ett svar på det, och det är så svårt att förstå det. Dessa jobb växer till . Varför ska den utvecklingen avbrytas och hämmas med socialdemokratiska förslag om att halvera RUT-avdraget? Dessa förslag lägger man fram och går till val på tillsammans med som vill ta bort detta helt. Jag förstår inte det. Det är möjligt att debatten framöver kan utvisa hur socialdemokratin kan tala om sysselsättning och jobb och gå till val på att lägga fram direkt jobbförstörande skatteförslag. Valrörelsen, herr talman, får ge svar på dessa frågor. 80 (MP): Det har här i kammaren diskuterats mycket vad som har hänt och ganska lite vad som borde hända. Därför vill jag börja mitt anförande med att berätta att jag läste . Den handlade om att man öppnar första tankställe för förnybart bränsle för flygplan på flygplatsen i . Det är ganska spännande. Till och med flygplanen kommer att kunna tankas med förnybart bränsle . Det hoppas vi. Det är underbart att det sker, och det är säkert inte någon tillfällighet att det sker i en kommun där finns med i majoriteten. Men detta visar lite grann vad som skulle kunna hända . Bränslet kommer att produceras bland annat av alger och restprodukter. förnybart bränsle kan blandas in med det fossila. Jag beundrar verkligen de näringslivsföreträdare som vågar ta det här steget, för när man läser deras önskemål i debattartikeln skriver de just att det behövs stöd för detta. Det behövs stödsystem och skattesystem som klart gynnar det förnybara, som vi har en regering som har minskat andelen miljöskatter under den senaste mandatperioden. Det som skulle behövas för att få det här att gå ihop – för att vi ska kunna flyga även , när flygbränsle och fossila bränslen har blivit för dyrt att flyga med – är koldioxidskatter som är så höga att det är ekonomiskt lönsamt att satsa på förnybart. Det är något den här regeringen inte klarar av. Det är lite grann som i , där jag kunde gå från debatt till debatt och höra näringslivet efterlysa miljöstrategier och framtidsvisioner från alliansregeringen. Man efterlyste långsiktigt hållbara överenskommelser som gör att man, eftersom man kan lita på politiken, vet att man kan investera miljarder och skapa tusentals nya jobb. Näringslivet kan nämligen inte lita på alliansregeringens politik när det gäller miljöfrågor och skattefrågor – man har lärt sig att det inte händer någonting. senast såg vi debaclen med kvotplikten och mikroproducerad el, där regeringen slänger in halvdana förslag som får stopp i . Jag läser vidare i , om statsminister , partiledare. Han säger att vi måste rusta för framtiden. Det är två helsidor om att rusta för framtiden, och vad hittar jag? Att rusta för framtiden handlar i stället om det förgångna och om att låsa in sig på sin kammare och samla lite pengar på hög. Det handlar inte om att rusta för framtiden. Vi fick ett annat besked i går. Då kom en ny undersökning om den svenska skolan, eller rättare sagt om lärarnas situation, som var totalt förintande för den skolpolitik alliansregeringen och framför allt och har fört. Det visar sig att lärarna inte vill vara kvar; de är så missnöjda med sina förhållanden att av dem inte skulle välja det jobbet en gång till. Det här är värre än kunskapsresultaten i . Det är nämligen själva grundbulten i hur en skola fungerar att man har utbildade lärare. Det är värre än mycket annat. Det är lärarna som ser till att eleverna når kunskapsresultaten. Om vi inte har utbildade lärare i har vi ingen skola, och då har vi ingen framtid. Det är därför har drivit frågan om höjda lärarlöner. Vi har en utbildningsminister som har pratat om det, men han har inte gjort någonting. Det är ju det: Om man har en utbildningsminister som framför allt ägnar sig åt att svartmåla skolan och låtsas att han är oppositionspolitiker – en minister som inte tar ansvar, trots att han nu har varit utbildningsminister – går det åt helsike. Det är vad det handlar om. I går läste jag i tidningen att både demokrater och republikaner i är eniga om att vi måste räkna med framtida kostnader på upp till 700 miljarder på grund av klimatförändringarna. Den kunskapen har alltså nått till och med republikanerna i , som annars alltid har motarbetat klimatöverenskommelser som Kyotoprotokollet. Här i vårt land har vi en regering som har minskat andelen miljöskatter och har färre styrmedel. I vårt land efterlyser näringslivet självt långsiktigt hållbara ekonomiska styrmedel på skatteområdet för att kunna bygga ett hållbart samhälle, men man får det inte. Det är det som oroar mig. Det är det som gör att jag när säger att vi ska rusta för framtiden måste säga: Men snälla någon – man rustar inte för framtiden genom att låsa in sig på sin kammare och drömma om fornstora dagar och skattesänkningar. Man rustar inte för framtiden om man inte möter framtiden. Då är det viktigt att vi tänker på två saker. Vi ska ta tag . Vi måste hitta långsiktigt hållbara överenskommelser, för del gärna över blockgränserna. Vi kan gärna ta oss bort från det lite halvunkna blocktänkande som har präglat politik i , och gärna med en långsiktighet så att vi både tar tag i de investeringar vi måste göra i samhället och skapar jobb. Det är det förslag på skatteområdet när det gäller miljön syftar till. Det handlar om koldioxidskatter, och det handlar om rättvisa vägslitageavgifter och kilometerskatter som kan garantera att alla åkerier betalar samma kostnader. Det handlar om att man ska betala för det man gör och det man förbrukar även på miljöområdet, och det handlar om att vi vill använda intäkterna till att skapa de jobb vi kommer att skapa när vi rustar för ett hållbart samhälle. Det är egentligen det som är själva grundbulten: ett konstruktivt miljöarbete som siktar och som bygger på en skattepolitik där man använder skatterna progressivt och som styrmedel för en framtida värld. Den skattepolitiken skapar också de nya jobben – de där jobben allianspolitiken aldrig lyckades skapa. När vi satsar på det sättet får vi också ett som håller för framtiden. Det är sådana besked jag skulle önska att vi i kammaren fick höra från allianssidan. Jag vill få lite besked om framtiden. Hur vill ni bygga framtid? Handlar det fortfarande bara om skatter, eller handlar det kanske också om en hållbar värld? Handlar det kanske om en framtid där vi både får jobb och en hållbar miljö? Jag vill gärna också ha lite mer blocköverskridande tänkande, men det verkar regeringen inte klara av. 81 (M) replik: Jag tackar för inlägget och för en mandatperiod där vi på en del punkter har varit överens. Jag tycker att vi har haft flera bra samtal om idén om en grön skatteväxling – eller ett grönare skattesystem i helhet, inte bara grön skatteväxling. Det som är olyckligt nu är att idén om grön skatteväxling för alltmer betyder enbart röda skattehöjningar. Jag tycker att vi ska utforma styrmedel; de är viktiga i miljöpolitiken, och de är viktiga i hållbarhetspolitiken. Vi ska utforma dem och använda dem för att nå de mycket ambitiösa klimat- och utsläppsmål vi arbetar med. Det är viktigt. Vi får dock inte och ska inte använda dem på ett sätt som leder till en överbeskattning och som gör att livet, tillvaron och jobben på landsbygden försvåras för alla. Vi vet att tillhör de länder som mest av alla har utvecklat koldioxidskatten. Vi är ett föregångsland i just detta. För att kunna möta framtiden tror jag att det är viktigt med fler nya jobb och en ökande sysselsättning. Då har ändå att försvara de tunga skatter lägger fram och som slår just mot jobb på landsbygden, där vi vet att transporter spelar en stor roll och där man kanske behöver bilen för att kunna ta sig till jobbet. Det gäller kilometerskatten, bensinskatten och flygskatten, som också slår mot människors möjlighet att röra sig och resa i . Det hämmar möjligheterna till fler jobb och ökad sysselsättning i . Där har att svara på frågan: För att möta framtidens utmaningar behöver vi resurser och fler jobb, och hur blir jobben fler av att vi ökar kostnaderna för transporter och ökar kostnaderna för att leva, arbeta och driva företag på landsbygden? 82 (MP) replik: Framför allt ökar vi jobben om vi skapar rättvisa förutsättningar. När vi skapar rättvisa förutsättningar, att svenska och utländska åkerier betalar samma kostnad per kilometer väg de sliter på, ökar jobben inom svenska åkerier. När vi har en koldioxidskatt som kan bära den kostnad vi verkligen förorsakar i miljöhänseende, och som dessutom gör att vi blir oberoende av fossila bränslen, då skapar vi jobb i i stället för i . Det gäller även flyget. Om vi i stället ska vänta tills den fossila bensinen kostar litern och vi inte kan köra på landsbygden där jag bor blir det mycket värre. Eller ska vi vänta tills svenska åkerier inte lyckas bära de här kostnaderna i konkurrens med utländska åkerier? Det finns inte tillräckligt många poliser för att låsa fast fuskande lastbilar, och jag har inget emot att man gör det. Men vi måste ha ett system som garanterar rättvisa villkor och som håller framöver. Det handlar inte om att snedbelasta landsbygden. , en statlig myndighet, gjorde 2007 en utredning som tydligt visade att det inte var några större problem. Det blev inte särskilt mycket ökade kostnader utan ganska marginella. Jag rekommenderar att läsa utredningen, så kan vi ta den diskussionen sedan. 83 (M) replik: Jag tycker inte riktigt att svarade på frågan på vilket sätt en kraftigt höjd bensinskatt eller en lastbilsskatt skulle göra att människor som bor utanför de stora städerna får en enklare vardag och större möjligheter till jobb. Det är väldigt viktigt för hållbarhet i hela . Replikskiftet pekar på att inte har en politik för hela . Det är annars svårt att förstå utformningen av skattepolitiken som slår mycket hårt mot orter som , , och orter i andra delar av . Frågan till , och den får han gärna svara på, är: Varför ska inte hela landet ha samma möjligheter till utveckling? Det är viktigt att vi utformar skatterna så att vi når våra klimatmål. Men bidrar inte de skatteförslag som vi just har pratat om till att det blir svårare i människornas vardag och för jobben att växa till utanför de stora städerna? 84 (MP) replik: glömmer bort en sak. Man får inte lura dem som bor utanför städerna. Man får inte lura i dem att det för evigt kommer att finnas billiga fossila bränslen och att de inte behöver betala för miljökostnaderna, för att dessa bränslen kommer att bli dyrare vet vi alla. Om de skulle bli så dyra att de skulle omöjliggöra för människor att bo på landet måste vi ha alternativ. Dessa får vi bara om vi tar hela kostnaden nu och ser till att vi även betalar för våra koldioxidutsläpp, för inte är det väl politik att negligera kostnader som existerar, att i princip skattesubventionera koldioxidkostnaderna? Men det är ju det vi gör. Vi tar aldrig betalt för miljöutsläppen och dess effekter. I stället är det staten och samhället som ska stå för konsekvenserna. Det kostar kanske en hundralapp för en genomsnittsfamilj ute på landet. Jag tror att den hundralappen är de flesta beredda att betala om de kan garanteras att de även om 30–har råd att bo kvar på landet och köra sin bil, men då behöver de inte köra den på fossila bränslen. Det är detta som ni har misslyckats med att garantera, nu senast med kvotplikten och etanolfabrikerna som avskedar folk i . Ni har misslyckats med att förvalta en sak som den socialdemokratiska regeringen med och stöd byggde upp . Den har ni egentligen bara låtit försvinna. 85 (FP): Den blomstertid nu kommer, eller den kanske redan har kommit. Jag ska försöka korta ned mitt anförande eftersom kommer att säga en hel del av det som jag hade tänkt säga om skatterna på landsbygden och om välfärd, kommuner och landsting. Alltför sällan får tidigare socialdemokratiska finansministrar beröm i denna kammare. Jag vill tacka för vad han gjorde vid skattereform, där han var med och avskaffade ett perverst skattesystem. Det var utmärkt! Det är han värd beröm för. Jag vill också berömma, och det är väldigt ovanligt i denna kammare, och ge honom en stor eloge.