prot · H20911 · 2014-10-21 00:00:00 — För att undanröja den onödiga oron, som man som seriös friskoleföretagare inte ska behöva känna, måste vi kunna garantera föräldrarna att skolvalet inte är en tombola med vinst- och nitlotter utan ett val mellan olika pedagogiska inriktningar, där alla skolor man kan välja är bra skolor. Det är grunden i det arbete som vi har gjort gemensamt i och som regeringspartierna har fört vidare med när det handlar om just frågan om vinst i välfärden. Interpellanten talar om behovet av dugliga lärare. Det leder till frågan: Hur blir man en duglig lärare? Jag skulle vilja säga att det som gör en till en duglig lärare är förutsättningar att ha tid för sitt uppdrag och möjligheten att få jobba länge på en skola och arbeta med ett kollegialt lärande på den skolan. Just det drabbas om vi ger möjligheter för några att tjäna pengar på att ha färre lärare bland eleverna eller sänka lärarnas löner så att kontinuiteten drabbas. Det är bakgrunden till att vi har lagt fram det här förslaget och utarbetar förslag om hur vi ska reglera frågorna om bemanning också i förhållande till skolan. Vi är för en mångfald av pedagogiska alternativ, men vi vill garantera att skattepengarna landar i det som de är avsedda för. 109 FINN (M): Tack, utbildningsministern, för ytterligare ett inlägg! Jag betvivlar inte alls att vill uppnå bra resultat med skattepengarna i välfärden. är det så att jag vidgar skolans välfärd till att inte bara vara själva innehållet i skolan. Det handlar faktiskt även om när skolor byggs, när man tar fram skolmateriel som vi köper för skattemedel och när vi har skolmaten, inte minst, ersatt av skattemedel. Det handlar om skolskjutsar med mera. Allt detta tillhör välfärdssystemen. Hur skulle det då vara om man till exempel har en kartell när man bygger en skola som inte använder skattebetalarnas pengar på bästa sätt? Jag undrar om man då skulle dra slutsatsen att, som ministern sade, vi har sett exempel på detta, och då måste vi lagstifta om hur en skola ska byggas. Det är lite grann i den andan som detta med att lagstifta om bemanning blir ett problem. Det handlar om när politiker, som nämndes här i debatten, är klåfingriga och ska ge sig in och styra verksamheten med lag i stället för med tillsyn och inspektion av kvalitetsmåtten. Det är det som allt detta handlar om. De nya direktiven syftar till att ta fram, i princip, en reglering av bemanningen. Det kan vara så att tycker att det låter rimligt att man får bättre kvalitet om man har fler lärare. Jag säger inte alls emot – så kan det ofta vara. Men man kan titta på forskningen. Det råkar vara så att det inte finns något strikt samband, att det när lärartätheten ökar skulle leda till en bättre kvalitet. Det finns faktiskt exempel på tillfällen när det kan vara tvärtom. Detta bygger på de, så att säga, affärsidéer som man har när man startar verksamheter. Man kan även vilja laborera med bemanningen på ett nytt sätt, ett annat sätt än vad kommunalt drivna verksamheter gör. Att det då ska bedömas utifrån kvalitetsutfallet måste vara oändligt mycket viktigare än att komma med lagstiftningsvapnet och tvinga in ytterligare anställningar som kanske inte passar i just den modellen. Lärarna kan kanske komma att jobba på helt nya sätt – vad vet jag? Men detta är det som verksamheten är bäst på att prioritera. Politikerna verkar i de här direktiven gå för långt. Man kan då fundera lite grann. Vi har , som har suttit och som förhoppningsvis levererar resultat , med tilläggsdirektiv. Ska man ta i beaktande vad den kommer fram till? Jag ställde också en fråga som inte har svarat på. Hur kommer man att hantera svaret från den utredningen? Eller vill man ha den här strikta nya uppdelningen? Bemanningen ska då möjligen komma att lagregleras. Vad kommer konsekvenserna att bli av detta? Jag är säker på att väldigt många kommer att välja att avveckla sin verksamhet om de tvingas till ett bemanningskrav som de inte själva bedömer är realistiskt utifrån den verksamhet som de vill etablera – men de vill ändå leva upp till kvalitetsmåtten, förstås. Ofrånkomligen kommer då mångfalden i valet av skolor att minska. Det finns, som jag sade, 500 företag som arbetar med detta. Majoriteten av dem tar ut förvånansvärt låga egna vinster. De återinvesterar det mesta i sin egen verksamhet. Måste man då komma tillsammans med , som vill utrota detta och monopolisera det tillbaka till offentligdriven verksamhet, med ett krav på att de inte heller ska få ta ut vinst de gånger de behöver det för att kanske etablera en investering och ge en investering ett rimligt utfall, sett ur ett fem- eller tioårsperspektiv? Jag tycker att man har ställt sig inför väldigt tveksamma frågeställningar. var ju från början ett parti som var för mångfald och ville ha en bredare möjlighet att etablera ny verksamhet. går man in, som jag tycker, i en väldigt tråkig och ohelig allians med , som har ett helt annat syfte, nämligen att i princip kväsa all denna mångfald. Det är lite synd att utbildningsministern, som jag tror skulle kunna ha väldigt goda chanser att komma fram med en bra politik, bakbinds av att behöva fjäska för . 110 (S): Det handlar både om personaltäthet och om lärarnas löner. Det har ju varit en stor diskussion om att läraryrket måste upplevas som attraktivt med tanke på hur viktigt jobbet är, och man kan se att läraryrkets status har fallit jämfört med tidigare. Det handlar alltså både om personaltäthet och om personalkostnader. Har man bra lärare och då drar ned på personalkostnaderna drabbar det ju dessa bra lärare, och därför är både personaltäthet och personalkostnader viktigt: Se till att det är tillräckligt många lärare, och se till att de har någorlunda bra betalt för sitt uppdrag. Därför kan jag inte förstå hur man ska kunna bedriva en verksamhet med väldigt få bra lärare när man drar ned så mycket på kostnaderna. Vill man ha bra undervisning kostar det också. Det är ju inte så att det här slår mot all skolverksamhet som inte är helt offentligt driven, för det finns ju väldigt många alternativ där huvudsyftet ändå är en bra utbildning. Men i de riskkapitalbolag vi har sett har huvudsyftet varit snabba vinster där man till och med kanske planerar att sälja verksamheten inom en ganska och hoppas kunna tjäna ännu mer pengar vid försäljningen. Det är inget långsiktigt bra intresse. Det här handlar om våra skattepengar, och då måste man kunna ställa krav. Kravet är att den privata verksamheten ska vara lika bra som den offentliga. När vi då säger att vi har höga krav på det offentliga när det gäller kvalitet och bemanning ska det såklart gälla även de privata aktörerna så att eleverna där inte får en sämre undervisning. Det här är något som är bra för all skolverksamhet, och jag tror att det framför allt är riskkapitalbolagen som är rädda i den här situationen. 111 (M): Den här debatten är hårt knuten till aktörernas politiska övertygelse. Vi vill naturligtvis framföra vikten av att inte låta verksamheten styras av politisk klåfingrighet. Vi vill även framföra uppfattningen att den bild som ges av en hel bransch och av väldigt många hårt arbetande i de fria skolorna är felaktigt vinklad och kanske når sitt mål genom att avveckla just den möjligheten och slå direkt mot medborgarnas fria val. Återigen: Man tar faktiskt en risk genom att gå in och genom lagstiftning styra verksamheten exakt. Man blir en osynlig verkställande direktör i dessa verksamheter, vilket faktiskt inte är riktigt. Däremot har staten en viktig roll att spela genom att minutiöst och noggrant kontrollera kvaliteten man får för dessa pengar. Dessutom kommer det att visa sig att de aktörer som inte presterar strax kommer att vara utan viktig roll i dessa sammanhang med tanke på att både elever och föräldrar kommer att avstå att anlita dessa skolor. Det finns därför en naturlig utveckling i saken. Återigen: Det är felaktigt att gå in så långt och med politisk klåfingrighet styra verksamheterna. 112 Utbildningsminister (MP): Jag måste erkänna att jag har lite svårt att förstå debatten, för jag upplever att det finns några inkonsekvenser i argumentationen. För det första säger man att det är ett problem att de som driver förskolor känner en oro för sin verksamhet. Men den oron kommer ju av att så många föräldrar och elever känner sig oroliga för vilka skolor de egentligen kan välja och vara trygga med. Vi har ju sett också seriösa friskolor som har drabbats av den bild som några aktörer har lyckats dra ned många friskolor till. När vi nu vill göra någonting åt den oron genom att skapa gemensamma regler som kan ge en trygghet till varje elev och förälder att den skola de väljer faktiskt använder skattepengarna som går in till att ge den bästa möjliga utbildningen till eleverna säger ni att det inte är vettigt att stifta regler. Jag har svårt att förstå det. Vill vi få bort oron för friskoleaktörerna måste vi få bort oron bland föräldrar och elever, och då måste vi ha ett bra regelverk som garanterar att det är seriösa aktörer som driver skolor. För det andra sägs det vara en felaktig bild att tala om att det finns, eller har funnits, aktörer bland friskolorna som inte har betett sig seriöst. Det borde vi inte upprepa. Men om det nu vore en felaktig bild är det väl inget problem att ha regler som garanterar att skattepengarna går till det de är avsedda för. Om alla aktörer i friskolevärlden nu är seriösa kommer de inte att ha några problem att följa dessa regler. För det tredje var det inte så länge sedan vi avslutade arbetet med . I den var vi överens – allianspartierna, Socialdemokraterna och – om att bemanning är en viktig faktor för att studera kvalitet. Det var ju grunden till att vi lade fram förslag om hur man ska arbeta med just bemanningen när man ser att en skola brister i kvalitet. När vi nu vill föra dessa förslag vidare och låta en utredning i ett större sammanhang fortsätta titta på bemanning är det plötsligt ett stort problem. Jag har svårt att förstå hur det vi kunde vara överens om i nu är någonting som vore fullständigt fel att göra. De här tre inkonsekvenserna i argumentationen gör att jag har lite svårt att förstå diskussionen, men jag vill tydliggöra en sak och även svara på en fråga. Jag vill tydliggöra att jag och regeringen menar att det inte är en fungerande argumentation att säga att vi kan lita till att vi bara får bra skolor genom att elever väljer bort dåliga skolor. När man väljer skola ska man vara trygg med att man bara väljer mellan skolor som håller bra kvalitet. Det ska inte vara så att man upptäcker i åttonde eller nionde klass att oj, jag har gått på en skola där jag inte fick den tid jag behövde, och börjar jag närma mig slutet och kommer inte att ha möjlighet att gå vidare till gymnasiet. Att välja skola är inte som att välja tandkräm. Väljer jag fel tandkräm kan jag välja en ny tandkräm , men när jag väljer skola gör jag det dels med begränsad information, dels med mycket stora svårigheter att välja något nytt . Därför måste varje skolvalssystem bygga på att de skolor man väljer mellan gärna har olika pedagogiska inriktningar och gärna står för en mångfald men är bra skolor som garanterar att eleverna får med sig det de behöver i livet. Slutligen, fru talman, kommer självklart den här utredningen att ta vid och studera lämnade förslag. 113 FINN (M): Det var ju glädjande att utbildningsministern åtminstone vill lyssna till när den nu landar i någorlunda närtid jämfört med den andra överenskommelsens utredning. Jag tror att och möjligtvis blandar ihop två frågeställningar. Den ena är om fler lärare ska anställas. I den frågan tycker jag att vi kan vara överens om att det ska anställas fler lärare. Så kommer den andra frågan: Hur ska lärarna arbeta? Hur ska deras arbetssätt vara? Det är där man med direktiven nu styr en möjlig bemanningsnumerär i stället för att kanske låta arbetssättet variera antalet lärare. Om man tittar lite djupare i PISA-undersökningen framgår där att det inte föreligger någon större anmärkningsvärd lärartäthetsbrist, som ett diskussionsunderlag för de möjligen sämre svenska skolresultaten och prestationerna. De bygger mer på tidigare skolpolitik, gissar jag. Det är också viktigt att i det här läget fokusera på politikens uppgift. Om man vill ha en mångfald med hög kvalitet, precis som sade, med olika pedagogiska inriktningar måste detta komma från dem som arbetar i verksamheten, det vill säga deras sätt att styra arbetet. Sedan ska det finnas en tillsynsorganisation som tittar på kvalitetsmåtten. , eller om det var , sade att de privata alternativen måste vara lika bra som de offentliga. Hur var det med kvaliteten före friskolereformen, när det i princip enbart fanns offentligdriven verksamhet? Hur mycket granskades kvaliteten? Fanns det inte då skolor som kom till korta? Om det enbart finns en norm och det sedan finns lite olika utfall av den, och det inte finns en tillräcklig tillsyn, kan det ha funnits en undermålig offentligdriven verksamhet. Det är den som behöver matchas med en mångfald av andra entreprenörer inom skolverksamheten. 114 Utbildningsminister (MP): Stort tack till interpellanten som har väckt frågan och till övriga riksdagsledamöter som har deltagit i debatten! Jag är övertygad om att det här är en debatt som vi kommer att ha anledning att återkomma till både efter det att förslag läggs fram och efter de övriga förslag och utredningar som regeringen har aviserat i sin överenskommelse med . Det är lärarens tid som i stor utsträckning avgör vilken kvalitet som kan skapas i undervisningen. Det handlar om tiden med eleverna, elevernas möjligheter att få den tid de behöver för att få stöd, för de yngre barnen att knäcka läskoden, få grunder i läsning, skrivning och räkning, för de äldre barnen att få svårare abstrakta sammanhang förklarade för sig. Lärares tid har av olika anledningar offrats i skolsystemet, visar utvärderingar av det svenska skolsystemet. Det har handlat om att lärarna har behövt ägna sin tid åt andra saker och om att personalförändringar i skolan har lett till att lärare överlag har fler elever i klasserna. Fler elever ska dela som läraren har. Men lärarna har också färre kolleger av olika karaktär, vilket gör att fler uppgifter landar på läraren. Det är en av anledningarna till att bemanning hör ihop med kvaliteten i skolan. Bemanningen är en av de faktorer som styr vilken tid läraren har att ägna åt sitt uppdrag. Det finns också andra faktorer. Det finns tidstjuvar i lärarens vardag. Vi kommer att återkomma till diskussioner om hur vi kan minska tidstjuvarna och minska den administrativa bördan för lärarna. Men det är såklart en faktor hur många kolleger det finns i olika anställningsformer och med olika uppgifter i en skola som delar på arbetet. Förutom att jag vill tacka för debatten vill jag också understryka det mycket kloka som interpellanten sade om att ingen skola ska komma till korta, inte heller en offentligt driven skola. Där behöver vi stödsystem som gör att en skola som inte klarar att ge alla elever det stöd de behöver också får ett nationellt stöd så att alla elever kan nå kunskapskraven. Överläggningen var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2014/15:24 om politisk information i skolan 115 Utbildningsminister (MP): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att se till att alla elever kan känna sig trygga när de går till skolan – detta mot bakgrund av debatten om vilka politiska organisationer och partier som ska ges tillträde till skolor. Antisemitism, antiziganism, islamofobi och afrofobi ska inte ha någon plats i eller i svenska skolor. Rasismen och fördomarna i vårt samhälle begränsar människors liv. Det är en självklarhet att varje elev ska känna sig trygg i skolan. Det är en okränkbar rättighet för varje elev. Därför ska grund- och gymnasieskolor motverka rasism i sitt värdegrundsarbete. Elevernas tid i skolan är viktig, och det är upp till lärare och rektor att utifrån skolans styrdokument och i dialog med eleverna bestämma hur den ska användas. Att elever inom ramen för sin utbildning får möjlighet att ta del av politisk opinionsbildning som en del av skolans uppdrag att förbereda eleverna för ett aktivt deltagande i samhällslivet är bra. Men skolan är ingen allmän plats, och det är rektor som bestämmer vem som får vistas i skolan. tillsattes, precis som påpekar i sin interpellation, en utredning som bland annat har till uppgift att analysera de bestämmelser som reglerar hur skolor ska förhålla sig när det gäller att bjuda in politiska partier i skolorna (dir. 2014:117). Utredningen ska överväga om skolan ska kunna begränsa det antal politiska partier som skolan bjuder in, till exempel till sådana partier som för tillfället är representerade i . En utgångspunkt för utredningen är att det är önskvärt att elever ges möjlighet att ta del av politisk opinionsbildning som en del i skolans uppdrag för att förbereda elever för att delta i demokratiska beslutsprocesser. Utredningen ska redovisa sina slutsatser . Jag och regeringen kommer att noga följa utredningens arbete och ser med stort intresse fram mot utredningens redovisning. Frågan om att alla elever ska känna sig trygga är dock bredare än politiska partiers närvaro i skolan. Regeringen kommer att redovisa ytterligare förslag för att öka elevers trygghet i skolan i kommande budgetproposition . 116 (V): Tack, utbildningsministern! Jag vill också passa på att gratulera till posten. Det är också första gången för mig i denna talarstol, och det ska bli spännande. Tack för svaret! Frågan har lyfts upp mer och mer . Inför valet kunde vi se hur representanter från olika partier var överens i frågan, nämligen att inga organisationer eller partier som kränker elevers nationella identitet ska få släppas in i skolorna. Inga homosexuella barn ska behöva bli kränkta och mötas av organisationer som på ett tydligt sätt står emot våra demokratiska värderingar. Inga judiska elever ska behöva känna att någon ifrågasätter deras existens. Vi är överens i frågan om skolans uppdrag och att frågan måste ses över och utredas. är frågan viktigare än vad utredningen kan komma fram till. Det handlar om normaliseringen av rasismen i vårt samhälle – där skolan har en viktig roll. Det handlar om något vi har sett , nämligen att rasistiska och nazistiska organisationer och partier breder ut sig i hela och där inte har varit ett undantag. Jag anser att skolan har ett särskilt ansvar och att vi skolpolitiker har ett särskilt ansvar att se till att skolan blir en plats där normalisering av rasism och nazism motverkas. Ett steg är att på ett tydligt sätt sätta ned foten vad gäller icke-demokratiska, nazistiska och rasistiska organisationer i skolan. Precis som utbildningsministern säger är skolan inte en offentlig plats. Däremot uppfattar rektorer att det är otydligt vad de får göra och inte göra i frågan. Vi i anser att det är helt nödvändigt för demokratin att politiska partier under ordnade former tillåts sprida information i skolan, självklart med rektorernas tillstånd, men vi tycker att det är orimligt att partier eller organisationer som är emot demokratiska värderingar tillåts sprida information, som det tydligt uttrycks i övriga lagar och författningar. Jag är glad att den förra regeringen tillsatte utredningen, men jag vill att den nya regeringen ska vara mer vaksam än att enbart följa utredningen. Regeringen ska uttrycka vad man själv vill att resultatet av utredningen ska bli. Oavsett vad utredningen leder till måste denna regering ha åsikter i frågan. Före valet var det tydligt. , och till och med statsrådet från har varit emot att nazistiska organisationer släpps in i skolor. Det vore bra att få veta hur regeringen ser på frågan. 117 Utbildningsminister (MP): Ett särskilt tack för gratulationerna, . Låt mig genast returnera dem: Grattis till platsen i riksdag! Jag ser fram emot ett gott samarbete inte minst i skolfrågor . Det är viktigt att diskussionen om politiska partiers informationsspridning i skolan utgår från elevers rätt att få del av information som är av värde för elevers delaktighet i demokratin och för elevers möjlighet att uppfylla de kunskapskrav som ställs i den svenska skolan. Det måste vara utifrån det som man bedömer lämpligheten och rimligheten i att politiska partier får utrymme i den svenska skolan. Utgångspunkten kan inte vara att partierna har särskild rätt att just på skolan, som är lika lite en allmän plats som någon annan arbetsplats, sprida information. Utgångspunkten måste just vara det arbete som skolan har med att förbereda elever för ett aktivt samhällsliv och möjligheter att bidra i demokratin. Med den utgångspunkten är det ganska självklart att samtliga partier som var med och initierade utredningen hade som grund att nazistisk propaganda inte, och definitivt inte sådant som konstituerar hets mot folkgrupp, ska spridas i skolor och att elever ska få vara trygga i sin skolmiljö. Det är grunden till att man tillsatte den utredning som ska se över hur reglerna kan bli annat än otydliga. Jag delar beskrivningen att såsom reglerna är och som reglerna har tolkats, också utifrån grundlagens skrivningar, finns det en otydlighet för rektorerna. Av just den anledningen behövs den här utredningen, och vi kommer att följa den. Ska vi verkligen stå för det som jag och delar med en stor majoritet av svenska folket och en stor majoritet av , att rasism aldrig får normaliseras och att skolan ska vara en från rasism och homofobi, handlar det såklart om mer än frågan om politiska partiers delaktighet i . Det handlar också om vad som händer utanför . Vi har sett exempel på hets mot folkgrupp vid flera olika tillfällen. Vi har sett ett behov av att polisen prioriterar upp arbetet mot hatbrott, något som regeringsförklaring innehöll ett besked om. Men det handlar också om vad man gör i skolan. Verktygen för att kunna säkerställa att skolan blir en från rasism ligger i att det finns en information och att det finns en möjlighet för lärare och engagerade elever att använda goda verktyg. Det är en av anledningarna till att den tydligt antirasistiska regeringsförklaring som avlämnade innehöll flera förslag om hur vi ska sprida det antirasistiska arbetet på skolorna. Den innehöll ett löfte om ett center för att sprida verkningsfulla modeller för hur man arbetar mot rasism på skolorna, ett kunskapscenter som baserar sin verksamhet på forskning och som ska kunna gå ut med information till grundskole- och gymnasieelever och deras lärare i svensk skola. Så visst finns det åtgärder som den här regeringen har aviserat och kommer att vidta. Det går inte att säga att vi inte gör saker för att se till att målet om att skolan ska vara en från rasism och homofobi verkligen ska uppnås. Frågan om politisk information i skolan är baserad i en otydlig lagstiftning som är svår för rektorerna att tolka. Det är just därför som den här utredningen är tillsatt. 118 (V): Tack till för svaret. Jag instämmer i mycket av det som han har sagt, och jag tycker att regeringsförklaringen innehöll mycket som är bra just när det gäller de här frågorna. Däremot finns det ett problem med att vänta på utredningen. Jag menar inte att man skrota utredningen. Jag tycker att det är jättebra med en utredning. Däremot finns det ett problem, och det är att det är kvar tills utredningen kommer att gå i hamn. Vad händer under det år som är kvar? Jag kan berätta hur det var när jag gick på gymnasiet ganska . Det som hände vad att en nazistisk organisation fick tillstånd att komma in till vår skola. Jag som elev kände mig tydligt kränkt. Även då var det otydligt vad som gällde, om man fick eller inte fick neka dem. Det här var människor som tidigare hade begått en rad brott, bland annat hets mot folkgrupp. Det var människor som fick eleverna i den skola jag gick i att känna ett stort obehag. Vi tog saken i egna händer. Vi anordnade protester. Vi gjorde en massa saker för att se till att höja vår röst. Men jag anser att det krävs mer tydlighet från vårt håll.