prot · H109130 · 2014-06-24 00:00:00 — Det är sant att det är många kommuner och regioner som har satsat mycket mer på cykling , och det är jättebra. Men det är väldigt tråkigt och illavarslande att staten inte hänger med och också satsar mer pengar till cykelvägar vid statliga vägar. Det är en sak. ser vi att det är precis tvärtom. Man bygger bort möjligheten att cykla vid många statliga vägar när man bygger två-plus-ett-vägar. Det är väldigt bra ur trafiksäkerhetssynpunkt, men ofta bygger man bort den vägren som människor förut kunde cykla på utan att bygga en cykelbana vid sidan om. Där behöver man mer pengar för att göra cykelbanor i anslutning till dem. Man behöver också pengar till statsanslag till cykelinfrastruktur i kommuner. Vi har föreslagit att det skulle läggas i ett stadsmiljöprogram, vilket också utredningen om den fossiloberoende fordonsflottan har föreslagit. Jag skulle vilja fråga varför ett förslag som sådana pengar inte finns med i regeringens förslag. 76 (M) replik: Prioriteringen har inte legat fullt och fast på cykel utan att få ordning på eftersatt underhåll på vägar och järnvägar. När jag till exempel talar med är de pengar som man har i regionen vad man hinner förbruka för att bygga cykelbanor. Det finns ett annat problem som kammaren skulle kunna åtgärda. Det är bland annat att se över lagstiftningen. När man drar cykelvägar blir det väldigt dyrt. Man får ofta gå runt markägarnas marker. Det är inte på samma sätt som när man till exempel lägger detaljplan i en stad. Vi skulle hand i hand kunna jobba för att kunna få i gång det. Vi kan titta på . Då talar vi mest om besöksnäring, men det är också ett bra sätt att pendla till och från jobben när det år något kortare sträckor. Den har blivit dyr därför att man har fått gå runt på många ställen och inte kunnat dra den gena vägen. Det är sådant som man ser ute i landet. Så här långt är man i de regioner som jag talat med nöjd med pengar som finns för cykelvägsinvesteringar. Jag ser det inte för omöjligt att vi i fortsättningen kommer att ha en nationell pott som kommuner och regioner kan söka pengar ifrån. 77 (M): Att höra beskriva situationen i är ungefär lika upplyftande som regn . När socialdemokraten beskriver situationen i kan man inte bara få för sig att vi är på väg mot avgrunden, utan man är ganska säker på att vi redan är framme. Jag unnar mig en fotbollsmetafor i tider av . är nämligen kommentatorn som skulle en 10–0-seger att låta som en förlust. Precis så låter socialdemokrater och inte minst i talarstolen. Jag tar gärna en seriös debatt om det var uppe i talarstolen och sade, att Socialdemokraterna alltid föreslår mer pengar än alla andra till infrastruktur. Så lät det. Men för att föra den debatten seriöst måste man konstatera ett par saker, till att börja med att bära regeringsmakt inte bara handlar om att fördela pengar. Politiska partier som vill satsa mer pengar på järnvägen, eller för den delen sjukvård, skola eller vad det nu månde vara, måste ha en politik för fler jobb så att skatteintäkterna ökar. Det är när fler jobbar och fler betalar skatt som pengarna växer. Det gör att vi kan satsa på det vi tycker är viktigt, till exempel järnvägen. Man kan bara påminna de som lyssnar på debatten och inte minst de socialdemokrater som varit uppe i talarstolen att när Socialdemokraterna satt vid regeringsmakten satsade de på drift och underhåll av den svenska järnvägen. Hur ser det då ut ? Vi har 250 000 fler som arbetar i . Skatteintäkterna har ökat, och vi kan också satsa mer på järnvägen och många andra områden. På järnvägen satsar vi . Det är en fördubbling av satsningarna på drift och underhåll av svensk järnväg. Det är möjligt därför att vi klarar de andra områdena. Det är bra att fundera på: Vad skulle hända om olyckan är framme och Socialdemokraterna vinner valet tillsammans med , och kanske till och med Feministiskt initiativ? Vad har man då för förslag för att komma till rätta med framtidens utmaningar? Man har förslag på kilometerskatt och friår. Man ska stänga ned kärnkraften, fördubbla arbetsgivaravgiften för unga, avskaffa RUT- och ROT-avdragen, höja restaurangmomsen och införa sex timmars arbetsdag. Flygskatt ska införas. Man har till och med förslag på miljöskatter som får LO att bli oroliga för vad som skulle kunna hända vid ett maktskifte. Med alla de förslagen sammantaget kommer en sak att hända. Det blir mindre pengar i statskassan och mindre pengar att satsa på järnvägen och alla andra områden som vi står och talar oss varma för här i talarstolan. Saken är den att politik hänger ihop. Den som vill satsa mer pengar på järnvägen måste också klara utmaningarna på de andra områdena. Man måste se till att människor kommer i jobb. Jag skulle avslutningsvis vilja ställa en fråga till eftersom Socialdemokraterna presenterade sitt lokala valmanifest i i går. Har Socialdemokraterna förändrat sin ståndpunkt vad gäller satsningar på Norrbotniabanan? Kan det vara på det sättet? I går lovade man nämligen att Norrbotniabanan ska byggas. Mig veterligt har Socialdemokraterna aldrig lagt fram något annat förslag än järnväg till 2025. kan ju bara strunta i att gå upp och svara så har vi fått det bekräftat i så fall. 78 (S): Socialdemokraterna kommer att satsa på Norrbotniabanan; det kan vara på det klara med. Jag tänker avslutningsvis i denna debatt först instämma i de yrkanden som har gjort. Jag vill tacka trafikutskottets kansli och ledamöter för ett bra samarbete jag har varit med i utskottet. Jag vill då framhålla den särskilda rapport som kansliet har tagit fram. Det är en förstudie som handlar om sjöfartsnäringen och dess konkurrenskraft. Jag hoppas att kommande riksdag kommer att fortsätta att studera sjöfartsnäringen, för det är helt uppenbart att det behövs. Under de borgerliga åren då vi har haft en moderatledd regering har man struntat i sjöfartspolitiken, vilket har lett till en katastrofal utveckling för landet. I rapporten kan ni läsa om att riksdag på förslag av den socialdemokratiska regeringen fattade ett beslut om näringspolitiska mål för sjöfarten. fattade på regeringens förslag beslut om ett omfattande sjöfartsstöd. Sedan, 2005, fattade beslut om att man skulle utreda tonnageskatten, vilket också den socialdemokratiska regeringen gjorde. fanns detta på regeringens bord. fattade beslut om att införa tonnageskatt i . Sedan har ingenting hänt. Det har inte hänt någonting för att skapa förutsättningar för svensk sjöfart – detta trots att det här har varit något som har haft en expansiv utveckling i i övrigt. Näringen blir allt viktigare för , och allt fler fartyg får olika former av utländska flagg. I har det varit tvärtom. Våra nordiska grannländer har fått 111 fartyg inflaggade till sig från . 5 000 sjömansjobb har gått förlorade i . Den maritima kompetensen är allvarligt hotad. Sjöfartsskolorna kan inte längre få praktikplatser på svenska fartyg, utan de tvingas att söka hjälp på utländska fartyg. De borgerliga partierna skriver i betänkandet att de är nöjda och att de tycker att det går väldigt bra. Eventuellt ska vi införa tonnageskatt, skriver de, och de är positiva till arbete med avgiftsmodellerna. Vad är då verkligheten? Den är den motsatta. största rederi, , kommer att ha en nettokostnadsökning på 4,9 miljoner. Det ökar också på andra fartyg trots att Näringslivets Transportråd har varit tydliga mot regeringen och sagt att man nu måste göra någonting med tanke på svaveldirektivet. kommer kostnaderna att öka för sjöfarten och dess transporter i . Trafikanalys har visat att det handlar om kanske 4–7 miljarder. Regeringen presenterar dock ingen politik för att komma till rätta med de här frågorna. Det leder till att sjöfarten i fortsättningsvis, om vi inte får en annan regering , får en allt besvärligare situation. Vi tappar svenska jobb. Vi tappar möjligheterna till en bra samverkan mellan olika transportslag, som är så viktig för tillväxten i . Jag beklagar det, men jag hoppas att vi får en ändring till stånd . 79 (M): debatterar vi regeringens förslag till nationell plan. Det är historiska satsningar om 522 miljarder och dubblerade anslag till drift och underhåll. är en stolt dag för oss som alliansare. I betänkandet gör oppositionen ett par tillkännagivanden angående sjöfarten som jag dock vill belysa lite särskilt i mitt inlägg. Jag vill måla upp frågan i en bredare kontext än vad precis gjorde. Apropå dysterkvistar var det ytterligare ett sådant anförande vi just fick lyssna till. Jag har en annan verklighetsbeskrivning, nämligen följande: Som första regering någonsin har Alliansen presenterat en samlad plan för den svenska sjöfarten med en rad förslag som har syftat till och syftar till att stärka konkurrensen hos den svenska sjöfarten. Leverenstempot har inte varit lågt. Bara i den här kammaren har vi tryckt på knappen för många förslag som vart och ett stärker den svenska sjöfarten. För att bara nämna några exempel kan jag ta upp frågan om fler praktikplatser till sjöfartsutbildning, ett införande av för inre vattenvägar som möjliggör en helt ny typ av sjöfart, medfinansiering av statlig sjöfartsinfrastruktur, tillåtande av beväpnad personal ombord på fartyg som riskerar att utsättas för piratangrepp, ökad satsning på sjöfartsforskning, satsning på förbättrad landinfrastruktur, nyttjande av klassificeringssällskap och sjöfartsstöd till fler fartygskategorier så att även exempelvis kabelläggningsfartyg och muddringsfartyg kan omfattas. Listan kan göras lång på saker som vi bara i den här kammaren har röstat för. Däremot säger jag inte att det är lösningen på alla problem. Men det är fel att måla upp en bild av att tidigare regeringar har gjort allt och den här regeringen inte har gjort något. Tvärtom – den handlingsplan som regeringen har presenterat är som sagt ett unikt grepp om svensk sjöfartsnäring. Regeringen har också redan deklarerat att en fortsättning följer med en maritim strategi som kommer . I och med den tar man ett samlat grepp om hela den blå näringen och dess konkurrensförutsättningar med möjlighet till tillväxt och jobbskapande. Jag tycker därför att det är lite märkligt att oppositionen väljer att slå in öppna dörrar i sina tillkännagivanden. Först och främst nämner man att sjöfart bättre ska bindas samman med väg- och järnvägsförbindelser. Så är naturligtvis fallet. Därför tänker vi i stråktänkande, och därför satsar vi på anslutningar till hamnar och annat. Det har varit alliansregeringens främsta målsättning att tänka trafikslagsövergripande. Just därför skapades , exempelvis. Den kostnadseffektiva implementeringen av svaveldirektivet är en annan fråga som oppositionen tar upp. Vi vill naturligtvis ha en kostnadseffektiv implementering, och jag tror att vi alla är besvikna över att vi inte kunde få ett annat utfall till stånd i de förhandlingar som har skett på global och europeisk nivå. Regeringen har bland annat tillfört extra medel till så att man inte ska behöva höja farledsavgifterna till den nivå som man tidigare diskuterade. Vi har också avsatt särskilda medel, , som ett permanent årligt anslag för sjö- och flygräddningsverksamheten. Sist men inte minst handlar det om tonnageskatten – en evig surdeg i den här kammaren där olika partier har intagit olika positioner , ofta beroende på om man är i regeringsställning eller i opposition. Jag kan bara konstatera att vi nu har en utredning på plats som vill lösa de sista kvarstående problem som man hittade i den förra utredningen. Detta kommer att presenteras , och det är jag glad för. Sammantaget, herr talman, är jag glad över regeringens historiska satsningar på sjöfarten. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 11 § Uppskov med behandlingen av vissa ärenden betänkande 2013/14:TU21 Uppskov med behandlingen av vissa ärenden föredrogs. vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) betänkande 2013/14:TU18 Taxifrågor (prop. 2013/14:223) föredrogs. 80 (S): Den debatt som vi nu ska ha kommer att vara den sista som trafikutskottet har . Och den kommer att handla om taxifrågor. Det är frågor som vi har diskuterat med moderatledd regering. Den kanske viktigaste frågan av alla borde ha varit löst , nämligen den om obligatoriska tömningscentraler. Men det har inte gjorts. Trots att det fanns ett färdigt förslag som gått via Lagrådet fanns det inget intresse för att införa denna självklara åtgärd, från som uppenbarligen styrde frågan . År har vi återkommit med kravet, men de borgerliga här i kammaren har hävdat: Det där är onödigt. Ni slår in öppna dörrar. Det kommer snart. Det kommer om en månad. Det har låtit på det sättet. Det lät förresten på det sättet i debatten tidigare också: Nej, tillkännagivanden behövs inte. Det är redan på gång. Det är färdigt. Det är onödigt. Vi känner igen tonen. Det har låtit på det sättet i debatten om tömningscentraler i taxi också. Nästan desperat har Alliansen försökt hävda att det är en fråga som snart får sin lösning. Men efter en rad tillkännagivanden från står vi nu fortfarande här med en halvmesyr till proposition. Visst införs tömningscentraler med något slags obligatorium, men för den som vill fuska sig förbi är möjligheterna fortfarande stora. Åter ser vi en proposition som inte håller vad den lovar. De borgerligas storvulna prat om att det snart kommer har visat sig i all sin nakenhet. Det blev en tummetott. Det är på två avgörande punkter som det förslag regeringen nu lägger fram inte räcker till. Den första är möjligheten till undantag från taxameterkravet, och den andra är att överföringen mellan taxameter och central inte måste ske trådlöst. Samtliga tunga remissinstanser tillstyrkte att taxametern nu skulle vara obligatorisk i taxibilar och att överföringen skulle ske trådlöst. har riktat mycket skarp kritik mot just det faktum att undantagen kan fortsätta. Vi socialdemokrater kan bara hålla med. Taxametrar måste vara obligatoriska i taxibilar. Det handlar faktiskt om två saker. För det första handlar det om konkurrens på lika villkor, och för det andra handlar det om ganska stora skatteintäkter. här i och på andra ställen i landet samt taxiförare som jag har varit i kontakt med skakar bara på huvudet och säger samma sak som vi gör: Undantagen måste bort. I annat fall får vi inte konkurrens på lika villkor. Den andra huvudkritiken av förslaget om att uppgifterna från taxametern inte behöver överföras trådlöst grundar sig på precis samma saker, nämligen konkurrens och skatteintäkter. Den som vill manipulera uppgifterna gör det enkelt genom att använda en vanlig dator. Konkurrensen snedvrids, och samhället går miste om betydande skatteintäkter. Därför vill jag yrka bifall till punkt 1 i förslaget i betänkandet. Jag vill också ta upp den fråga som berörs i punkt 6. Vi måste få till stånd en utredning av följderna av avregleringen av taxibranschen. Det finns både positiva och negativa följder. Det måste belysas. Och vi måste rätta till det som blev fel. Varför vill ni inte vara med på det? Vad är problemet? Situationen för dem som kör taxi förtjänar att särskilt belysas i detta sammanhang. Här i är det inte ovanligt med arbetstider och mer för en taxiförare för att få ihop en lön som det går att leva på, inte för att få ihop någon drömlön. För att få ihop en inkomst på tvingas man köra ihop ca , vilket motsvarar per dag – dag ut och dag in. Hur många tror ni klarar av det? Följden blir i stället att förare lockas att köra sitt vanliga pass och sedan köra svart vid sidan om. Hela den sociala tryggheten riskeras, skatteintäkter förloras och – inte minst viktigt – trafiksäkerheten äventyras på ett påtagligt sätt. Avregleringen har lett till en överetablering där vinnarna är de mest skrupelfria. Överetableringen slår hårt mot taxiförare med de följder som jag just har berört. Det innebär också att många förare inte klarar kvalitetskraven som finns på taxiförare för att få köra taxi på ett för kunden bra sätt. Det är också talande att många av de uppgifter jag har med i mitt anförande har jag fått via taxiförare. Men de jag har talat med vågar inte stå med namn för sina uppgifter. De vill vara anonyma. Annars blir följden att de förlorar sina jobb. De blir helt enkelt svartlistade, precis som då många av dem som krävde åtta timmars arbete, åtta timmars fritid och åtta timmars vila tvingades emigrera till för att de inte fick arbeta i . Villkoren ser 2014 ut på samma sätt för arbetare i vårt land som kräver anständiga arbetsförhållanden. Vi ser det på område efter område. Så går det till när marknad till varje pris ska gå före all annan rätt. Så går det till när ett land styrs av en regering med nyliberala ideal. Man ska inte heller underskatta det bedrägliga förfarande som många mindre nogräknade inom branschen gör sig skyldiga till när de lurar turister. rykte som besöksland riskerar att starkt försämras. Jag tror inte att den som lurats att betala fantasipriser för en taxiresa kommer tillbaka till eller i första taget när alternativen är många. Man kan resa till många andra länder. Taxichaufförer vittnar om att de varje arbetspass får höra om turister, både svenska och utländska, som har blivit lurade. Jag har till och med hört talas om ledamöter i kammaren som har blivit lurade eftersom de inte har sett upp. Vi kan inte ha det på det sättet. Överetableringen är också en följd av detta. Det är den som är boven. kommer ett förslag från regeringen i mandatperiodens elfte timme om att man ska lämna över ett papper med prisuppgift. Blir det bättre om den kund som inte vet vad en resa ska kosta får det på papper och sedan i en prövning kan hävdas ha gått med på priset? Nej, det här duger inte. Någon form av reglering på detta område måste till. Men i den andra änden av skalan ser vi också avregleringens följder i många kommuner långt från storstaden. I dessa kommuner finns det ingen taxi att få tag på, framför allt inte på kvällstid. Anledningen är ofta att färdtjänst, skolskjutsar och sjukresor har upphandlats av det stora taxibolaget i den närmaste större staden eller att ett nischat taxiföretag har tagit hem upphandlingen. Underlaget för ett litet taxiföretag försvinner då. Följden blir att ingen taxi finns tillgänglig för vanligt taxiåkande på kvällstid eller för den delen även . Risken är då stor att någon även efter att ha druckit en öl eller två tar bilen hem, eller bort. Det är en direkt trafikfara som vi känner till. Det enda anständiga vore alltså att tillsätta en utredning som kan lägga fram förslag för att komma till rätta med taxibranschens problem. En prisreglering är en av de frågor som då måste tas upp. En annan är någon form av reglering eller liknande åtgärd som måste till för att taxibranschen ska fungera med konkurrens mellan företag på lika villkor. De offentliga upphandlingarna, där enbart lägsta pris avgör vem som får ett uppdrag, måste också ses över. Det här är bara en liten del av de frågor som en sådan utredning måste titta på, men det är viktiga frågor. Om vi vinner valet kommer det här att finnas högt upp på dagordningen. Jag yrkar återigen bifall till punkt 1 i förslaget i betänkandet. Jag står givetvis också bakom alla våra reservationer men vill för tids vinnande yrka bifall bara till reservation nr 5. I detta anförande instämde , , och (alla S). 81 (M): Vi debatterar nu ett betänkande om dels regeringens proposition om redovisningscentraler för taxi, dels motioner från allmänna motionstiden om taxifrågor. Taxi har en lång historia och har genom tiderna haft en viktig roll i vårt samhälle. Jag tänkte börja med en kort historisk beskrivning som kanske kan vara ren folkbildning. I början sköttes taxi av hästdragna vagnar, så kallade droskor. Den första motordrivna taxin med taxameter var en som levererades i . Sedan spred sig taxibilarna över världen, och i rullade den första taxin på 1901. Först blev det teknik i taxibilarna med tvåvägs kommunikationsradio så att beställningscentralerna kunde skicka ut till bilarna var de skulle hämta sina kunder. I var taxi reglerat fram till när den dåvarande socialdemokratiska regeringen avreglerade taxinäringen. Det blev då fri etablering, fri prissättning och fritt att ange namn på sina olika taxor. Allt detta hade tidigare varit reglerat i detalj. ökade antalet taxifordon i vårt land kraftigt. finns det ca 16 000 taxibilar som rullar. Det har således blivit en avsevärt bättre tillgänglighet till taxi. Det finns i vårt samhälle många olika grupper som är beroende av taxi för att få sin vardag att fungera. För många är taxi det enda alternativet för att kunna åka i väg och uträtta ärenden eller besöka olika serviceinrättningar. Det kan gälla de som saknar egen bil eller inte har körkort och det inte finns någon kollektivtrafik inom rimligt avstånd. Det kan gälla de som har något funktionshinder som gör att de inte kan åka med kollektivtrafik eller att det inte finns någon kollektivtrafik inom rimligt avstånd. På många ställen i glesbygden finns det inte underlag för traditionell kollektivtrafik. Ett alternativ är då att erbjuda anropsstyrd trafik. Det innebär att resenären då kan beställa en speciell resa och bli hämtad av taxi och för att sedan transporteras till reguljär kollektivtrafik. Sedan finns de grupper i samhället som vid olika tillfällen vill slippa att själva köra, och då väljer de i stället taxi. Det finns också de som snabbt behöver förflytta sig från punkt A till B, kanske i sin tjänsteutövning. Då är taxi ett gott alternativ. Som vi ser det finns det många olika grupper i samhället som taxi har en avgörande betydelse för. Taxi utgör också ett viktigt komplement till kollektivtrafiken. Taxi kan dessutom i många lägen vara ett miljövänligt alternativ för samåkning av mindre grupper. Taxiförarna har också tagit ett stort miljöansvar, och man använder en stor andel miljöfordon. Andelen gasdrivna fordon har ökat till . Antalet elhybrider har ökat till . har det skett en dramatisk minskning av antalet bensin- och dieseldrivna taxifordon. Taxiförarna har också en viktig uppgift som ambassadörer. För många som kommer till en ny ort är kanske taxiföraren den förste som man möter och den första kontakt som man har med orten. Det är då viktigt att detta möte blir bra och uppskattas positivt. Som vi ser av detta har taxi en avgörande roll för att alla funktioner i vårt samhälle ska fungera. Det är därför viktigt att vi har bra och fungerande lagstiftning och regelverk kring taxinäringen. Taxifrågorna är livligt diskuterade, och det tycker jag är bra. Jag tänkte här gå genom och kommentera några av de viktigaste punkterna som diskuteras. En fråga som diskuteras livligt är redovisningscentraler. Det är alltså ett ställe dit taxibilarna åker och lämnar över innehållet i sina taxametrar beträffande köruppdrag och ersättningar – detta för att förhindra fusk och förhindra att alla körningar inte redovisas. Regeringen har lagt fram ett förslag om obligatoriska redovisningscentraler som ska träda i kraft . Det har dock inte varit på det sättet att detta inte alls funnits tidigare. Tvärtom töms av innehållet i taxametrarna via beställningscentralerna, enligt . I utformningen av en lag om obligatoriska redovisningscentraler har regeringen varit noga med att det skulle bli bra och inte drabba taxinäringen ekonomiskt på ett orimligt sätt. Vi har ett heterogent land med väldigt olika regioner och förutsättningar inom taxinäringen. Det finns främst i storstäderna stora bolag med egna beställningscentraler med många anslutna åkare. På andra mindre orter finns det mindre bolag med ett färre antal bilar anslutna. Merparten av taxiåkarna är en- och tvåbilsägare. Det gäller 6 000 av totalt 7 000 företag. Det gäller då att ta hänsyn till alla dessa olika grupper när man lagstiftar så att någon inte slås ut. Mycket av det fusk som diskuteras är rena olagligheter som inte kan beivras genom förändrad lagstiftning utan enbart polisiärt genom ökad kontroll. En annan fråga som diskuteras livligt är möjligheterna till undantag från taxameterkrav.