prot · H109124 · 2014-06-12 00:00:00 — Men vi får inte glömma att vi måste få till stånd en politisk dialog i landet och att valprocessen ska fungera och bli bra. Kulturen måste bevaras, för det är många kultursaker i landet som har blivit förstörda. Detta förutsätter ett giltigt mandat från . När det gäller FN är jag som socialdemokrat och mitt parti väldigt nöjda med att vi har valt att delta i en FN-ledd mission. Jag har stått tidigare i denna talarstol och pratat om missioner, men de har alltid haft Nato- eller EU-mandat. Den här gången tycker jag att vi äntligen har kommit på rätt väg. Regeringen har sagt nej till att vara med i FN-ledda missioner, men är vi på rätt spår. Regeringen har också sagt tidigare att man vill ha 2 000 soldater ute på missioner. Så är inte fallet och har heller inte varit. Just har vi strax under 500 personer ute på våra uppdrag. Vi har inte kommit upp i 2 000, så det har varit ett totalt misslyckande för det beslut som funnits. har vi tio man som går under FN-mandat. Vi ska ha ett underrättelsekompani. Sådana saker är vi duktiga på. Det handlar om att ta in information, och det är kanske inte det svåraste i detta. Det svåra är att analysera vad man egentligen ser i informationen. Vi ska också ha en nationell stödenhet som ska stödja Minusma i de uppdrag man är satt att genomföra. Det stämmer väldigt bra med vårt engagemang för fred och utveckling i . Vi kommer också i möjligaste mån att försöka placera stabsofficerare på olika nivåer i den här insatsen för att vara med och inhämta information. Jag var sedan tvungen att titta på den sida som jag ofta brukar prata om i talarstolen. Det handlar om kvinnligt deltagande, självklart för FN:s resolution och 1820 men också för alla andra följdresolutioner som finns. Då kan jag se att vi , i vårt bidrag i världen i missioner, är strax kvinnor. Jag hoppas verkligen att just den här missionen är den som kommer att öka det procenttalet. I de här delarna tror jag att om vi är mycket olika från kan vi analysera våra resultat på ett helt annat sätt än vad man gör när alla bara är män, som det brukar vara. Jag lovade att återkomma till detta med förstärkning. Alla här har väl klart i minnet hur det var med insatsen i Kosovo när det var som skarpast där och vi inte hade tagit beslut om att kunna förstärka. Den insatsen slutade tack och lov lyckligt. Men det var mycket nära, och det var andra länder som fick rycka ut till vårt försvar, så att det gick vägen. Därför bestämmer vi här och att vi kommer att ha en förstärkningsresurs på upp till 400 personer. De ska kunna finnas på plats om det behövs. Men de ska också kunna klara av att evakuera våra svenska soldater om läget blir instabilt på något sätt. Så till ekonomin. får det kosta högst och 2015 högst . Det finns ett särskilt konto för insatser internationellt. Det kontot används inte fullt ut, så vi socialdemokrater har sagt att vi skulle vilja flytta en del av de pengar som inte används till Försvarsmakten. skulle vi vilja flytta, där används till material och används till personal. Men det har vi fått nej på av regeringen. Vi står inför att ta ett betydande ansvar. Vi vet inte vad som kommer att hända. Men trots det vill vi lämna ett stort stöd till förslaget och också ett stort stöd till framtida FN-ledda insatser och önska dem som åker i väg ett stort lycka till och hoppas att det går riktigt bra. 57 (M): kommer riksdag att i bred enighet fatta ett beslut som medger att regeringen kommer att skicka en svensk väpnad styrka bestående av högst 400 personer till förfogande för den FN-ledda stabiliseringsinsatsen i . När skickar svensk väpnad styrka är det direkt olämpligt att agera kortsiktigt och ta partipolitiska poäng, och därför är det mycket bra att vi återigen har en bred samsyn om att göra detta tillsammans. Det svenska deltagandet kommer att gälla till utgången av , förutsatt att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt säkerhetsråd. Genom att delta i insatsen i tar ett solidariskt ansvar för fred och säkerhet, och vi gör det tillsammans med andra länder. Det är grundbulten i svensk säkerhetspolitik. Därmed fortsätter också traditionen av att regelbundet och återkommande delta i FN-ledda insatser. Det svenska deltagandet tydliggör de behov som finns och självklart också vikten av att inte bara tala säkerhetspolitik utan också använda detta som ett redskap rent praktiskt. Stabiliseringsinsatsen i initierades av , när man antog resolution med stöd av . Därefter kom en formell förfrågan till FN:s medlemsländer om styrkebidrag till stabiliseringsinsatsen. skulle ha skickat ett styrkebidrag inom ramen för Minusma , men tyvärr utgick det, på grund av praktiska omständigheter på plats och att det var bortom svensk påverkan. Men har haft tio militära instruktörer på plats inom ramen för en EU-insats i landet. fick återigen en förfrågan om att delta i Minusma, den här gången genom ett styrkebidrag för en underrättelseenhet i insatsen. Situationen i är mycket problematisk, och den internationella insatsen är nödvändig för att stabilisera säkerhetsläget i landet. Det råder etniska spänningar mellan å ena sidan folkgrupper i södra delen av landet, som traditionellt dominerar det politiska och ekonomiska livet, och å andra sidan olika minoritetsfolk i norr. Det dåliga säkerhetsläget i landet har också fört med sig en ökning av kriminella aktiviteter. Denna utveckling ledde till att ett väpnat uppror uppstod mellan grupperingar som tog kontroll över två tredjedelar av territorium. Situationen kunde hanteras först när hade begärt och fått militärt stöd från . Detta möjliggjorde för de maliska regeringsstyrkorna att återta kontrollen över merparten av landet. Det dåliga säkerhetsläget tillsammans med torka och problem med jordbruksutvecklingen har lett till att cirka en fjärdedel av befolkningen i direkt är beroende av humanitär hjälp. Det finns över en halv miljon flyktingar, varav drygt 300 000 inom landet. Därför finns det ett stort behov av ökad säkerhet så att hjälpinsatser ska ha möjlighet att innebära förbättringar på plats. Det är därför bra att fattar beslut om att bidra till stabiliseringsinsats. Styrkebidraget från omfattar ett underrättelsekompani för att stödja insatsens underrättelseenhet, där har en samordnande roll. I det svenska förbandet ingår även en nationell stödenhet, kvalificerade sjukvårdskomponenter och skyddsfunktioner som behövs för verksamheten. Dessutom avser att placera stabsofficerare vid flera relevanta staber. Det planerade förbandsbidragets huvuduppgift är att förse insatsens underrättelseenhet med information som kan användas för att uppfylla säkerhetsrådets mandat. Detta är en annorlunda insats än vad har deltagit i . Det ska bli oerhört intressant att följa detta bidrag. Det svenska bidraget förutses under normala omständigheter uppgå till ungefär 250 personer på plats. Numerären kan justeras efter behov, med hänsyn tagen till hotnivå, logistikförutsättningar och andra uppgifter som påverkar numerären. Den svenska insatsen kommer att stationeras i Timbuktu, som är huvudort i Minusmas västra sektor. Emellertid kommer det svenska styrkebidraget att kunna användas i hela operationsområdet för Minusma. Styrkan ska med kort varsel kunna tillföras förstärkningar för räddnings-, evakuerings- eller förstärkningsinsatser vid eventuella behov. Sammantaget ska det svenska bidraget uppgå till högst 400 personer. Avsikten är att det svenska deltagandet i insatsen ska inledas tidigast , även om redan har gjort sonderingsinsatser på plats i . Det är regeringens avsikt att styrkebidraget till Minusma ska vara långsiktigt. För den svenska är det en viktig signal att kunna tala om att vi bidrar med säkerhetsinsatser, att vi gör det på kort sikt men inte minst på lång sikt. Hotbilden för personalen kommer att variera. Försvarsmakten kommer att behöva göra löpande hot- och riskbedömningar för de insatser som ska utföras och vidta eventuella åtgärder utifrån den bedömningen. Insatsen i innebär en stor utmaning för den svenska försvarsmakten. Situationen här är mycket annorlunda jämfört med till exempel den stora insats som har haft under i . Det gäller till exempel infrastruktur och inte minst klimatet, som kommer att påverka strukturen på ett helt annat sätt. Den här gången har den svenska styrkan inte heller tillgång till det stöd som ISAF-strukturen i sig innebar på plats i . Det är därför en enorm utmaning för oss som folkvalda att fatta beslut om att skicka en svensk insats, en väpnad styrka. Det är svenska kvinnor och män som är beredda att riskera sina liv för att rädda andras. Det är beundransvärt, och det ska vi visa den största respekt för. Dessutom tillkommer alla de anhöriga som är på plats och kvar här hemma och som ska följa detta på avstånd – stor respekt för alla dem! Jag har haft förmånen att på plats se förberedelserna eftersom huvudinsatsen utgår från K3 , . Det krävs en enorm förberedelse för den här typen av insatser. Jag noterade att det sker med största noggrannhet utifrån att det är en helt annan kontinent och helt andra förutsättningar, och säkerhetsläget ser helt annorlunda ut än vad vi har erfarenhet av från insatsen i till exempel . Genom FN:s stabiliseringsinsats i ökas säkerheten för de nödlidande människorna, och möjligheterna förbättras för de humanitära biståndsorganisationerna att verka. Vi vill självklart för del bidra i detta. Det handlar om att främja politisk dialog, nationell försoning och skyddet av mänskliga rättigheter. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och regeringens proposition i sin helhet och vill tacka för den breda samsyn som finns i riksdag om denna insats. 58 (MP): Det här är min sista debatt i den svenska innan jag går vidare till mitt nya uppdrag i . Jag vill därför tacka alla kolleger, ledamöter och personal, både utrikes- och försvarsutskottet, ministrar med flera för ett väldigt gott samarbete jag suttit i . Det har varit väldigt roligt, ibland frustrerande, men det är en erfarenhet att ta med sig för resten av livet. Jag vill också tacka talmännen som låter oss tala länge, ibland längre än den tid som vi har anmält. Det kommer att vara en bristvara för mig framöver. I får man en talartid , om man över huvud taget får någon talartid. får jag lära mig att hålla mig kort, och det är inte min bästa egenskap. tog vi ett första beslut om att delta i den FN-ledda stabiliseringsinsatsen i . Det handlade då om att hjälpa till med bland annat transporter. Av olika skäl, precis som sade tidigare, blev det inte så mycket av den insatsen. Men har vi fått en ny fråga från FN att delta med underrättelseverksamhet från en bas i Timbuktu på ett regeringskontrollerat område. Dock är det fortfarande ett högriskområde. Det hörs inte så mycket om i de svenska nyheterna längre. Det man kan tolka positivt som att allt är lugnare. Att det är lugnare innebär dock inte att det är stabilt, och den FN-ledda fredsfrämjande insatsen kommer förmodligen att behövas framöver. Det svenska bidraget ska inte utgöras av stridande trupper, utan det handlar som sagt om att bedriva underrättelseverksamhet i syfte att bidra till FN:s uppdrag att stabilisera området. Man ska till exempel skydda civila och stoppa olika väpnade gruppers offensiver mot tätbefolkade områden. Den svenska styrkan har självfallet rätt att försvara sig vid eventuella angrepp men kommer i huvudsak att sitta inne på campen där riskerna inte är så stora att just det sker. står bakom även denna svenska insats. Det gör alla partier i svenska , även om finansieringsfrågan föreslås få en annan lösning i reservation. Vi i menar att bistånd aldrig ska bekosta militära insatser. Det är inte heller i enlighet med det internationella regelverket för bistånd att så sker. Vi menar att Dacreglerna inte skulle tillåta kostnaderna för militära insatser. är en viktig humanitär givare när det gäller bistånd, och jag utgår från att det humanitära bistånd som kan komma att behövas utöver det som redan ger kommer vi att se positivt på. I det här fallet finns det ett tydligt FN-mandat. Det är FN som leder insatsen, och regeringen i vill ha insatsen på plats. menar att det är lämpligt att vi använder det svenska försvaret i FN-ledda fredsbevarande och fredsfrämjande insatser ute i världen där de gör nytta för att bidra till fred och att vi får den erfarenhet som kan komma att krävas vid ett eventuellt, men föga sannolikt, angrepp mot . Vi menar att Försvarsmakten är mer behövd ute i världen än här på hemmaplan, där vi har helt andra utmaningar att ta itu med som i huvudsak inte kan lösas med militära medel. Den enda farhåga vi har känt inför den här insatsen, eftersom det handlar om underrättelseverksamhet, är att även andra än väpnade grupper skulle kunna omfattas eller indirekt omfattas av den information som inhämtas av den svenska truppen. Vi tänker då i huvudsak på eventuella flyktingar som korsar på sin väg mot . Det är en fråga jag lyfte med UD vid de diskussioner som vi fört i utskottet. Den analys som då gjordes är att det är ett mycket farligt område att vistas i och att även om vi inte kan veta säkert går förmodligen flyktingströmmarna en annan väg . En annan aspekt är att det inte ingår i mandatet från FN att stoppa flyktingar på väg till och därmed inte kommer att ingå i de insatsregler som de olika ländernas trupper ska rätta sig efter. Med tanke på att svenska Försvarsmakten i övrigt inte visat sig göra det vi i tyckt till om tidigare – om det inte ligger i linje med insatsreglerna – utgår jag från att de inte kommer att gå utöver sitt uppdrag heller . Jag tänker då på när vi från utskottet vad gäller Libyeninsatsen ville att Försvarsmakten också skulle spana efter flyktingar på i syfte att bistå människor i sjönöd. Det ingick inte i insatsreglerna, så det gjordes inte. För tydlighetens skull har vi ändå förtydligat i betänkandet att huvuduppgiften är att förse insatsens underrättelseenhet med information som kan användas för att uppfylla säkerhetsrådets mandat. Det som inte är huvuduppgift är att vi också måste ha en skyddsstyrka på plats till skydd för den svenska insatsen. Under förra årets debatt talade jag om som land och frågade om konflikten hade kunnat undvikas. Jag ska inte upprepa vad jag sa då, för den som är intresserad kan själv läsa i protokollet. Jag vill dock upprepa en aspekt som jag tycker är mycket viktig. sågs som en stabil demokrati. Det var och är ett mycket fattigt land, men det politiska systemet fungerade hyfsat. De problem vi i utrikesutskottet uppmärksammade när vi besökte landet var, utöver fattigdomen, instabiliteten i norr där tuaregerna ställde krav på ökat självbestämmande eller självständighet. Uppenbart var också att det var ett land som brottades med klimatpåverkans konsekvenser och därmed svårigheter att förse befolkningen med livsmedel. Ett annat problem var den narkotika, i huvudsak kokain från om jag förstått saken rätt, som passerade landet på väg till konsumenterna i , en handel som gynnades av och drev på de instabila förhållandena i norr, för man ville slippa inblandning av myndigheter. Inget av de problemen hann få en lösning innan kriget bröt ut. Fattigdomen är lika stor som tidigare, och klimatpåverkan har inte gjort situationen bättre. Inte minst i ökenområdena i norr torde det vara ännu svårare att livnära sig i förhållande till tidigare. Hur det ser ut med narkotikasmugglingen vet jag inte, men jag utgår från att den fortsätter. Den fråga man måste ställa sig är om en överenskommelse om större självbestämmande inom staten hade kunnat innebära att tuaregerna inte tagit chansen att i samarbete med andra väpnade grupper försöka skapa en självständig stat i efterdyningarna av slut och allt vad det medförde av mängder av vapen som florerade i området. Att kriget i utbröt tror jag att vi alla kan konstatera hade att göra med den stora mängd vapen som florerade efter kriget i och som fanns i området. Det finns ett antal andra länder att oroa sig för. Det är också länder som formellt sett är demokratier men som precis som består av olika folkgrupper som inte alla är överens om hur landets framtid ska byggas. är det som är i allas tankar. Kommer att ta kontrollen även över ? Kommer att hörsamma vädjan från att stoppa framfart? Kommer FN att stå handlingsförlamat som så ? Just nu är det mer frågor än svar som det är bråttom. Så här kände vi en gång när det gällde , när rebellgrupperna tillsammans med tuaregerna tog över stora landområden. Det kommer att komma fler konflikter, och vi kommer att få fler förfrågningar. är det det handlar om. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och tycker att det är väldigt bra att vi alla är eniga i denna fråga. Vi ska vara med och bidra i den fredsfrämjande insatsen. 59 (FP): Vi har att ta ställning till sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande Svenskt deltagande i stabiliseringsinsats i . Utskottet förordar, under förutsättning att det finns ett FN-mandat för insatsen Minusma, att ställer en väpnad styrka om högst 400 personer till förfogande för deltagande i styrkan. medgivande gäller , från till utgången av . Därefter kan vårt deltagande komma att förlängas genom nytt riksdagsbeslut. Det är också det sannolika, bör påpekas, eftersom vår bedömning är att insatsen är långsiktig. FN-insatsens mandat omfattar bland annat stabilisering av större tätbefolkade områden, skydd av civila och FN-personal samt stöd för att skapa förutsättningar för humanitärt bistånd. Det svenska bidraget föreslås utgöras av ett underrättelsekompani och en nationell stödenhet. Under normala omständigheter bör den svenska insatsen uppgå till ungefär 250 personer, men den kan komma att tillfälligt förstärkas upp till 400 personer om ett sådant behov skulle uppstå. är ett av världens fattigaste länder, i likhet med flera andra länder i västra och Sahelregionen. Landet har 15 miljoner invånare, och halva befolkningen är . Ytmässigt är nästan så stort som . En stor del av landets territorium tillhör den jättelika . Det finns, förstår vi då, enorma utmaningar för för att landet ska kunna häva sig ur fattigdom och skapa goda livsvillkor för alla invånare. Till detta kommer spänningar mellan olika folkgrupper i . Det gäller i huvudsak mellan grupper i den södra delen av landet, som har dominerat politiken och ekonomin, och grupper i norr – som tuaregerna och andra – som har ansett sig förfördelade. Fattigdom och svårigheten att kontrollera hela territoriet har öppnat dörren för andra problem såsom illegal vapenhandel, människohandel, drogtrafik och kidnappningar. Förhållandena som råder i har skapat en grogrund för insurgenter kopplade till i islamiska , vardagligt förkortat Aqim, som opererar över ett större område i västra och norra . Dessa extremister manövrerade ut den mer sekulära milisen i norra , och kontrollerade de två tredjedelar av territorium. senare påbörjade de jihadistiska extremisterna en offensiv mot huvudstaden . Det var då klev in och gav militärt stöd till , som därmed kunde återta kontrollen över större delar av landet igen. Det råder fortfarande en spänd situation i . Alla extremister har inte besegrats, och strider kan blossa upp på nytt. FN:s stabiliseringsinsats Minusma i har växt fram efter en rad säkerhetsrådsresolutioner. Först skapades en afrikanskledd internationell stödinsats i , och integrerades den insatsen i Minusma efter resolution , med stöd i kap. 7. Det finns således en folkrättslig grund för insatsen. Detta förstärks av att också inkommit med en inbjudan till i ärendet. Minusma får uppgå till högst 11 200 soldater och 1 440 poliser. Insatsen har sju huvudsakliga uppgifter, nämligen 1.stabilisering av större tätbefolkade områden 2.stöd för genomförandet av planen för övergångsperioden, efter de turbulenta åren med bland annat militärkupp 3.skydd av civila och FN-personal 4.skydd av mänskliga rättigheter 5.stöd för humanitärt bistånd 6.stöd för bevarande av kultur 7.stöd för nationell och internationell rättvisa. Insatsen leds av särskilde representant från . Högkvarteret för insatsen ligger i huvudstaden , och sedan finns några regionala kontor – bland annat i Timbuktu, där det svenska högkvarteret kommer att vara beläget. uppgick den militära personalen i Minusma till strax under 6 000 personer. Det svenska bidraget föreslås utgöras av ett underrättelsekompani för att stödja insatsens underrättelseenhet, Asifu, där har en samordnande roll. Vår huvuduppgift i är att förse underrättelseenheten med information som kan användas för att uppfylla FN:s säkerhetsråds mandat. I det svenska förbandet ingår också vissa stödenheter, bland annat trossfunktion, teknisk personal, skyddsfunktioner, sjukvårdskomponenter och annat som behövs för verksamheten. Vi har också för avsikt att placera stabsofficerare vid relevanta staber. Vårt styrkebidrag kommer som sagt att vara stationerat i Timbuktu i norra , men det kan naturligtvis användas i hela Minusmas operationsområde. Under normala omständigheter kommer den svenska insatsen som nämnts att uppgå till ungefär 250 personer, men den kan tillfälligt förstärkas upp till 400 personer om sådant behov uppstår. I den proposition som ligger till grund för detta betänkande beräknar regeringen att kostnaden för det svenska bidraget under detta år, alltså 2014, kommer att uppgå till högst . Om vårt styrkebidrag kommer att fortsätta beräknas kostnaden uppgå till . Dessa kostnader belastar anslag 1:2 i utgiftsområde 6 i stadsbudgeten, det vill säga i huvudsak försvarsanslaget. Det är också vår uppfattning i liberalerna att den här typen av militära och fredsbevarande insatser ska belasta vår försvarsbudget och inte biståndsbudgeten, vilket hävdas i en reservation från ett annat parti. Vi är också övertygade om att Försvarsmakten med sin kompetens och sina kompetenta medarbetare kommer att lösa uppgifterna på ett professionellt, målmedvetet och seriöst sätt. vet vi att det precis som i alla militära insatser finns en hotbild, och den kommer också att riktas mot svensk personal. Den kan variera – den kommer att variera – och Försvarsmakten gör löpande bedömningar av risker och hot och vidtar eventuella åtgärder utifrån dessa bedömningar. Parallellt med det internationella engagemanget för säkerhet och stabilitet i har varit engagerat för inom ramen för vårt bistånd. har ett långsiktigt bilateralt utvecklingssamarbete med . Huvudinriktningen är mänskliga rättigheter, demokrati, sanitet, naturresurser och stöd till strategi för fattigdomsbekämpning. uppgraderade vi i våra förbindelser med , vilket betyder att Sidas sektionskontor i huvudstaden omvandlades till svensk ambassad. Efter militärkuppen i drog in det bilaterala biståndet till , som det omfattande humanitära biståndet till civilbefolkningen bibehölls. återupptog vi det bilaterala biståndet till efter att den politiska processen förbättrats och antagit en färdplan för övergång till civilt styre med en nationell och förberedelser för att hålla val. ger också ett omfattande stöd till hela Sahelregionen. Det uppgick till och till 2013. En del av resurserna kanaliseras till – totalt drygt 200 miljoner inom den regionala potten för . ska vår resultatstrategi för revideras, varpå stödet kan komma att öka ytterligare för den kommande fyraårsperioden. Därtill har genom Europeiska utvecklingsfonden gett stöd motsvarande . För de kommande fem åren är förslaget från en höjning till . Därtill har Europeiska unionen sedan ett drygt år tillbaka en militär utbildningsinsats i , EUTM , som syftar till att öka kapaciteten för försvarsmakt och öka respekten för mänskliga rättigheter, folkrätt och skydd av kvinnor och barn. EU-insatsen upprättades dessutom efter önskemål från och efter begäran från . Jag tycker, herr talman, att det är viktigt att klargöra biståndsinsatserna för att sätta det svenska bidraget till Minusma i rätt sammanhang.