prot · H10990 · 2014-03-26 00:00:00 — Sätt upp tydliga mål för både djur och ekologiskt! Ha kvar så att man får ha kvar rådgivningen till upphandlare runt om i landet! Då kan det verkligen hända någonting. 66 (C) replik: Man kan sätta höga mål för ekologiskt, men man får inte stanna där. Det behöver kombineras med höga och tydliga djurskyddskrav som styr mot svenskt djurskydd. Man bör rigga upphandlingar så att det möjliggörs för lokala producenter att ha en närodlad produktion, både vegetabilier och animalier. När det gäller den svenska offentliga upphandlingen håller jag helt och hållet med om att man behöver minska köttkonsumtionen. Vi ska konsumera en mindre andel kött, men det ska vara av riktigt bra kvalitet. Det är klart att om man köper svenskt ekologiskt kött blir det dyrare. Men jag tycker att det är helt rätt att göra det om man dessutom köper rotfrukter efter säsong. Lägger man ihop allt detta med efter säsong och närproducerat får svenska producenter både en bra konkurrenskraft och ett fokus på – det blir en bättre matupplevelse, oavsett om det är i skolan, i äldreomsorgen eller vem som än äter köttet – och ett intresse för den svenska maten. När lagen om offentlig upphandling infördes hade vi en ekonomisk kris i det här landet. Då satte man fokus på lägsta pris. Men vi är på väg bort från det. Man kan faktiskt ställa kvalitetskrav vid offentlig upphandling, inte bara när man köper en brandbil utan också när man köper livsmedel, och jag är väldigt glad över det. Den här regeringen har, tillsammans med de myndigheter som jobbar åt oss, sett till att det har blivit tydligt att man kan ställa de kraven, och jag är väldigt glad och nöjd över det. 67 (KD): behandlas två olika betänkanden som berör oss på väldigt många olika sätt. Detta betänkande handlar om svenskt djurskydd och hur vi ska se till att det också fungerar internationellt. Grunden för det här betänkandet är ett stort antal motioner som visar på ett stort engagemang för dessa frågor. Det jag skulle vilja trycka på i det här sammanhanget är att vi som politiska företrädare på olika nivåer och som enskilda konsumenter måste uppvärdera det svenska jordbruket och den kvalitet som de svenska livsmedlen har. berörde i replikskiftet med en del av detta. Förhållandena för bland annat svenska grisar innebär en låg antibiotikaanvändning. Vi har tydliga och stränga regler för hur antibiotika ska hanteras jämfört med andra länder inom EU – för att inte tala om länder utanför unionen. Det gör att vi kan vara trygga och säkra också framgent och kan driva på internationellt i det här arbetet. När man lyssnar till ett antal av dessa företagare – senast nere i – kan jag konstatera att det finns en stolthet och ett engagemang för de djur som man är satt att vårda och sköta och som är en del av det företag som man driver. Det finns ingen djurägare som inte vill sina djur väl. Med kunskap och kompetens kommer man alltså väldigt långt i detta arbete. Vi har en myndighet som är villig att bistå med kunskap och kompetens och med att utveckla och stötta enskilda projekt. Inte minst ser man till att kvalitetssäkra vår djurskyddskontroll. Och det är . Det är ganska bedrövande att höra att det enda som man lyfter fram att regeringen har gjort är att vi lade ned och att det skulle vara förfärligt. Ursäkta, fru talman, men jag tycker att det var väldigt vällovligt gjort av alliansregeringen. Det handlar om att se helheten, om att se djuren i deras sammanhang tillsammans med deras vårdare och skötare. Djur har en ägare, om vi inte pratar om vilda djur. Där förhåller det sig på andra sätt när det gäller lagstiftning. Vår djurskyddslagstiftning rör de djur vi äger och har. Mycket av den diskussion som vi för här i kammaren och som även den här debatten har speglat handlar om de djur som finns på våra gårdar och de företag som på olika sätt bedriver djurskötsel. Många enskilda djurägare som har sällskapsdjur har inte den kunskap och kompetens som man kan förvänta sig. Det gör att dagens djurskyddskonsulenter får lägga ned oerhört mycket kraft på att göra kontrollbesök och omhänderta sällskapsdjur som far illa. Vi skulle nog behöva diskutera det betydligt mer för att se hur vi ska ge våra barn och unga kunskap om hur man hanterar djur, hur man lever med djur, hur man uppfostrar och förvaltar djur på olika sätt beroende på vad det handlar om för slags djur. Jag kan inte heller låta bli att lite grann beröra upphandlingsregelverket, som berör vårt djurskydd i allra högsta grad. Det är oerhört glädjande att se att det nu finns förslag på väg fram till bord om förenklade upphandlingsregler som möjliggör större direktupphandlingar. Detta kommer att leda till, tror jag, att det blir enklare för kommuner och andra aktörer att handla upp lokalt. Jag ska lägga mig till med det begrepp som lärde oss alldeles . Jag funderar bara på om fisken går in där, men det finns ju fiskare kvar i . En svegan klarar väl det också. Det är ett oerhört viktigt begrepp. Har vi inte ett svenskt jordbruk med produktion av animalier har vi heller ingen biologisk mångfald till slut i detta land. Jag är ganska trött, fru talman, på att konstatera att vi i denna kammare diskuterar dessa frågor så styckevis och delt. Jag brukar säga att vi har ett moraliskt ansvar att producera livsmedel i för oss själva och för kommande släktens behov såtillvida att vi därmed håller ängs- och hagmarker och åkrar öppna och möjliga för produktion av livsmedel. Vi vet inte när den dagen kommer att vi behöver stötta andra med vår livsmedelsproduktion, och då måste vi ha förutsättningarna kvar för att göra det. ska vi vara oerhört stolta konsumenter av det som produceras i och som, fru talman, vi behöver se mer av. Då är Matlandet en sådan satsning, som har berörts. Jag tror att vi behöver göra mer på det området. Vi behöver stärka förutsättningarna. Den svenska implementeringen av den europeiska gemenskapspolitiken vad gäller landsbygdsprogram och CAP är ett sådant instrument, som vi ska använda på ett sådant sätt att det kommer producenter av livsmedel och producenter av biologisk mångfald till del. Avslutningsvis skulle jag vilja beröra att även om vi ska ha kunskap och kompetens ska vi se till att det kan levereras frivilligt. Jag brukar säga att de lantbrukare som jag är mest stolt över, bland dem som jag har mött, är de som har ett djuröga. Det är de som har sett vilka djur som är värda att vårda och föda, hur man ska avla och vilka djur man ska avla på. Den kunskapen lär man sig genom att leva tillsammans med djur och fungera i de sammanhangen . Därför tror jag inte, fru talman, att man kan utbilda sig till allt. Vissa saker måste man lära sig av erfarenhet. Därmed är det också oerhört centralt att vi kommer att ha många lantbrukare kvar som är beredda att satsa för att utveckla det svenska lantbruket och därmed vara stolta över det svenska djurskyddet. Sedan har vi från denna kammare och vår regering med minister i spetsen att driva på – vilket görs – för att få upp kraven på gemenskapsnivå. Det är där vi ska lägga kraften på att utöka och stärka djurskyddet, och vi ska vara oerhört rädda om det djurskydd vi har i . Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Förändrad trängselskatt och infrastruktursatsningar i betänkande 2013/14:SkU24 Förändrad trängselskatt och infrastruktursatsningar i (prop. 2013/14:76) föredrogs. 68 (S): debatterar vi Förändrad trängselskatt och infrastruktursatsningar i . Inledningsvis vill jag anföra att vi socialdemokrater naturligtvis står bakom samtliga våra reservationer. Men av respekt för kammaren och för att spara tid vid votering yrkar jag bifall bara till vår reservation nr 4. Regeringen föreslår i sin proposition en höjning av trängselskatten i och att trängselskatt ska införas på . Det ger möjlighet att förbättra framkomligheten och miljön i samt att finansiera en utbyggd tunnelbana i huvudstaden. Trängselskatt har visat sig vara ett effektivt styrmedel för att minska trafiken och hålla tillbaka utsläppen i stadskärna. Redan vid införandet visade sig trängselskatten vara ett effektivt styrsystem. Det var kanske just det faktum att det fungerade väldigt effektivt som gjorde att de nuvarande borgerliga regeringspartierna – inte dåvarande – trots ett massivt motstånd valde att ansluta sig till och permanenta det försök med trängselskatt som gjordes i . har nödvändiga infrastrukturinvesteringar uteblivit i . Behovet har blivit allt tydligare i takt med att regionens invånare ökar. Det allra viktigaste är såklart spårbunden kollektivtrafik. Trängselskatten ger finansiellt utrymme för att bekosta den så efterlängtade tunnelbaneutbyggnaden. Det är minst sagt glädjande att regeringspartierna har tänkt om, kört över de lokala och regionala företrädarna och anammar våra tidigare förslag, genom att satsa på just en utbyggd tunnelbana. Därmed kan också återbetalningen påbörjas av den skuld staten har till stockholmarna, som så tydligt vid en folkomröstning deklarerade att intäkterna från trängselskatter ska gå till såväl vägar som kollektivtrafik. När det gäller utlandsregistrerade fordon föreslog det . Den frågan borde redan ha varit löst, men äntligen aviserar regeringen nu leverans . Det är naturligtvis bättre än inte alls. Det som återstår är att se vilken regering som lämnar förslaget . Jag hoppas och tror att det kommer att vara en helt annan infrastrukturminister än den nuvarande som blir ansvarig för detta. Behovet av en utbyggd tunnelbana kan inte nog understrykas. Det möjliggör för fler bostäder, fler arbetsplatser och fler arbetstillfällen. Den behövs verkligen, eftersom växer och fortsättningsvis kommer att växa så att det knakar. Vid de senaste prognoserna strax justerades siffrorna upp med 3 000 personer . invånarantal väntas öka med närmare 38 000 personer för att landa på nästan två och en halv miljon . Som stockholmare tycker jag naturligtvis att statens andel av de investeringar som ligger i såväl vägar som spårbunden trafik är på tok för liten. Staten borde naturligtvis bidra med mer än knappt 4 miljarder till en investering som omfattar närmare 26. Statens andel borde åtminstone ligga i paritet med hur stor andel man medfinansierar i andra delar av landet. Men att falla så lågt som gör i sin reservation – helt ofinansierat och utan precisering och koppling till sin egen budgetmotion – är ändå gränsen för hur populistisk man får vara. Vi socialdemokrater föreslår i stället att regionerna, i det här fallet , ska få en betydande bestämmanderätt över trängselskattens utformning och hur intäkterna bäst används för olika investeringar i infrastruktur och kollektivtrafik. Med en sådan ordning skulle det bli mycket tydligare vad som är statlig medfinansiering och vad som i själva verket är dubbelbeskattning av stockholmarna. I den frågan väljer regeringspartierna att ducka. Men ska man hårdra det är det så att samtliga partier utom och drar åt samma håll. Med andra ord finns det en kraftfull majoritet som rimligen borde kunna hitta en lösning. Men som vanligt tillåts dominera bland regeringspartierna, och , och tystas ned. I den valenkät som gjorde inför valet ställdes frågan huruvida man var beredd att driva igenom att beslut om trängselskatter ska fattas av landsting, region eller kommun, och inte av . Här svarade , : Ja, så borde det vara. Alla partier i regeringen utom säger sig vara beredda att driva igenom regional beslutanderätt eller ökat regionalt inflytande. Ändå blockeras frågan. Med kvar av mandatperioden konstateras: icke godkänt – icke levererat vallöfte. När det gäller detaljer i själva ärendet som vi behandlar här är det olyckligt att avgiftsnivåerna blir olika i och på . I det förslag som var ute på remiss framstod det som att skattebeloppen på och i innerstaden skulle vara lika. I det av regeringen justerade förslag som nu behandlar har nivåerna i innerstaden höjts för att finansiera tunnelbaneutbyggnaden. Det bäddar inte för ett tydligt och enkelt system, och jag beklagar det. Det hade varit mycket bättre och mer översiktligt att ha samma nivå på alla ställen. Detta behöver justeras framöver. Vi är dock inte, som regeringen, beredda att redan nu sia om hur framtida befolkningsökningar kommer att påverka situationen på , eller snarare hur Förbifart öppnande kommer att påverka trafikströmningarna. Men när Förbifart väl står färdig och öppnar är det nog läge att justera trängselskatten i igen. På det stora hela är det såklart angeläget att Stockholmsförhandlingens förslag till utbyggd tunnelbana kommer att förverkligas. Senast det byggdes tunnelbana i var , alltså den blå linjen. Så här en är det inte för tidigt att bygga igen. 69 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1 för del. Vi står bakom övriga reservationer, men för tids vinnande får det räcka med en reservation. Det är lite roligt att stå i talarstolen och se att en bred majoritet av partier vill införa trängselavgifter på . Som har slitit med den frågan! Det var också spännande att se att allianspartierna efter folkomröstningen i böjde sig för väljarnas votum och insåg att den här staden behöver trängselavgifter. Det var spännande. Det var bra att ni lyckades inse detta, ni som lovade dyrt och heligt att avskaffa trängselavgifterna. Den här staden behöver nämligen trängselavgifter. Den behöver avgifter för att ta ned trängseln. Men den behöver inga nya bilskatter. Det är det problematiska med denna proposition. I mångt och mycket är den bra, men en ny bilskatt är inte bra. Ni vill inte vara med och finansiera de nödvändiga investeringar som behövs i den här regionen, ni tar er vatten över huvudet och vill bygga Förbifart , och för att lösa den ekonomiska problematiken inför ni en ny bilskatt som inte har med trängseln att göra. Om den hade med trängseln att göra skulle ni ju inte redan nu vilja besluta att ni ska sänka avgifterna när förbifarten byggs – förhoppningsvis byggs den aldrig, men om den ändå byggs. Det är lite märkligt. Det är som om ni inte vill att förbifarten ska användas. beräknar man att det är mellan av trafiken som kommer att gå genom förbifarten. Mycket mer är det inte. Det är en extremt olönsam investering. Men ni vill dessutom sänka avgifterna och bestämma det . Det betyder att ännu mindre trafik kommer att gå genom den. Det är ett mycket konstigt förslag, ett mycket dåligt förslag, och är inte värt att rösta för . Däremot är det som sagt så att den här regionen växer. Som föregående talare väldigt tydligt tog upp växer den så det knakar, och det är mer och mer trängsel på vägarna. För att få en väl fungerande trafiksituation skulle vi snarare behöva en modernisering av trängselskattesystemet. Det är det som vi i skulle vilja lyfta fram på ett antal punkter. Det är väldigt viktigt att modernisera såtillvida att det blir ett bättre beslutsfattande med lokala beslut. Denna proposition har en viss tyngd, men låt oss tänka tillbaka några månader till när vi stod här i kammaren och debatterade en annan trängselskatteproposition som handlade om . Då skulle vi bestämma var de enskilda betalportarna skulle stå. Man skulle flytta dem hit och dit. I vissa fall var det inte ens bestämt exakt var de skulle stå eller på vilka gator. Det är ju patetiskt. Det är patetiskt att kammare måste ägna sig åt att bestämma var i dessa betalportar ska stå. Det vore mycket bättre och mycket effektivare om beslut fattades lokalt och regionalt, om vi decentraliserade beslutsfattandet i denna fråga. Det vore någonting för att driva. Ni brukar ju säga att beslut ska fattas lokalt, och översvämmas vi återigen av era annonser om lokalt beslutsfattande. Det vore ett bra förslag, tycker jag, som ni kunde ansluta er till. Som vi hörde var , och överens om att driva den frågan när de svarade på SNF:s frågor inför förra valet. Men ni har låtit er köras över av och driver inte frågan längre. Vi i är inne på detta fortfarande. Ni är välkomna att ansluta er. Vi skulle vilja modernisera trängselavgiftssystemet på flera sätt. Vi ser framför oss ett system som är avståndsbaserat och flexibelt. Vi skulle vilja ha ett system där det blir dyrare ju mer man kör inom trängselskatteområdet. Ju mindre man kör, desto billigare blir det. Om du bara kör behöver det inte kosta så mycket. Det vore väl ett effektivt system? Dessutom har vi inspirerats av , där det visst finns ett system som låter en styra trängselavgiften utifrån trafiksituationen. Tänk er bara situationen nu när man börjar bygga om . Det vore bra om det blev väldigt dyrt att köra runt när den har byggts om så att vi får mindre trafik där och trafiken leds till andra ställen, helt enkelt för att skapa en bättre trafiksituation. Som ni märker blir det här mer och mer någonting som kunde debatteras i kommunfullmäktige. Men det är det som är problemet med den här beslutsformen: Vi beslutar och debatterar saker som mycket väl och mycket bättre skulle kunna beslutas i kommunfullmäktige. Trängselavgiftssystemet har funnits ganska länge . Därför är det hög tid att man börjar utreda en modernisering och skapa ett nytt system som effektivt gör det som det ska vara till för, nämligen minskar trängseln. Systemet ska inte straffbeskatta bilismen. Det är det alliansregeringen föreslår. Det vore bättre om staten tog sitt ansvar för infrastrukturinvesteringar, tydligt visade hur mycket saker och ting kostar och sedan inte påstod att det här är statliga pengar när det egentligen är regionala avgifter. I det här fallet är det till och med kommunala avgifter från trängselskattesystemet, men man låtsas att det är statliga pengar. Det är inte det; det var i alla fall inte så avtalen såg ut från början. Från sida vill vi utreda det här. Vi vill decentralisera beslutsmakten. Inte minst tycker vi att det är utmärkt med trängselavgifter på . All forskning visar att de behövs om vi vill få ned trängseln. Vi vill också gärna att beslutet införs än föreslaget. Jag ska också passa på att framhålla att det finns ett enigt uttalande i skatteutskottets betänkande. Vi vill sänka straffavgiften, förseningsavgiften, som man betalar. betalar man när man missar att betala sin trängselavgift direkt, oberoende av hur hög den är. Vi i utskottet har enats om att man ska betala när själva trängselavgiften är och därefter. Jag tycker att det väldigt bra att vi fattar det beslutet. Jag hoppas att regeringen också genomför beslutet så fort som möjligt eftersom det har varit föremål för en del debatt – offentlig debatt menar jag då, inte kammardebatt. Jag hoppas att ni tar det på allvar och ser till att vi får ett modernare trängselskattesystem – om nu alliansregeringen mäktar med moderna beslut. Jag tvivlar på det. 70 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2, reservation i betänkande SkU24, Förändrad trängselskatt och infrastruktursatsningar i . Vi är alltså tillbaka för att debattera trängselskatt. Jag säger att vi är tillbaka eftersom vi har debatterat frågan . var jag för övrigt här och argumenterade för att det åtminstone borde hållas en folkomröstning i innan trängselskatt införs där, vilket samtliga partier utom här i kammaren var emot. Så var också fallet i : alla riksdagspartier utom var emot folkomröstning. visar det sig att det folkliga engagemanget i frågan var stort, och det visade sig finnas ett överväldigande folkligt stöd för en folkomröstning. Tänk så mycket trovärdighet många politiker hade kunnat vinna på att genomföra en folkomröstning från början, precis som vi i fick folkomrösta innan trängselskatt infördes i . Inför den folkomröstningen, som ägde rum , deltog vi sverigedemokrater på nejsidan i kampanjen, det vill säga att vi var emot att trängselskatt skulle införas. Det är ingenting jag förväntar mig att övriga partiers ledamöter ska komma ihåg, för satt inte i . Men jag kan upplysa om att en av anledningarna till att vi sade nej till trängselskatt då var att vi befarade den här utvecklingen – att när trängselskatten väl är införd kommer den att höjas och förmodligen även att börja gälla Essingeleden, trots att man bedyrade att det inte skulle ske. Detta är dock nu just vad regeringen föreslår i sin proposition. Även här är det en fråga om trovärdighet. Efter en folkomröstning bör man hålla vad man lovade innan. Låt mig komma in på den aktuella propositionen lite mer i detalj. Det högsta sammanlagda skattebeloppet per kalenderdygn höjs från till . Det är en höjning . Vissa skulle kunna kalla det chockhöjning. Som skäl för höjningarna anger regeringen att de ska förbättra framkomligheten och bidra till att finansiera utbyggnaden av tunnelbanan. ställer sig positiva till den tunnelbaneutbyggnad som föreslås inom ramen för Stockholmsförhandlingen. Det enskilt största tillväxthindret för är dock bristen på bostäder. Detta skapar en matchningsproblematik mellan företag som vill anställa och arbetstagare som anser att pendlingsavståndet är för stort – i kilometer eller – eller att det är osäkert. är en fantastisk stad som jag själv är mycket glad över att bo i. är också en tillväxtmotor som driver hela framåt ekonomiskt. Trots att det bara bor en femtedel av befolkning i produceras här en tredjedel av värdet av landets samlade varor och tjänster. är också en unik stad. Vi har en stadsbild som i mångt och mycket är en blandning mellan vackra byggnader och grönområden som inte förstörs av långa rader av grå skyskrapor. Det är en särprägel som vi bör värna. Dock innebär det en utmaning i termer av begränsningar vad gäller nybyggnationer. Många vill gärna bo i innerstaden, men många vill också bo i de yttre delarna. Exempelvis nämner befolkningsprognosen –2020 att kategorin småbarnföräldrar lägger större vikt vid barnvänliga områden med mer natur och grönområden än vad andra personer gör. Likaså lägger de stor vikt vid bostadsområdets rykte och dess lugn. är tillgången till arbete naturligtvis en viktig faktor för de flesta. Detta innebär att det finns en god tillväxtpotential i att flytta förorterna närmare innerstaden genom bättre kommunikationer. Förbifart , när den är byggd, bedöms bidra till framväxten av fler mindre stadskärnor i regionen och kan komma att göra det än mer attraktivt att bo en bit utanför stan. Som jag inledningsvis nämnde ställer sig positiva till förslaget om ett utbyggt tunnelbanesystem. Däremot ställer vi oss inte bakom regeringens finansieringsplan. Trots betydande roll för svensk tillväxt föreslår regeringen att staten ska bidra med bara ungefär en sjundedel av den uppskattade kostnaden. Det betyder ca 3,8 miljarder av totalt 25,7 miljarder. Resten förväntas stockholmarna själva stå för. Trängselskatter infördes – först som en försöksperiod, och sedan blev det permanent. Efter den inledande försöksperioden gjordes utvärderingar om vilka grupper som beskattas mest och vilka konsekvenser skatterna gav. Bland dessa finns föga förvånande både förvärvsarbetande och barnfamiljer bland dem som betalar mest. Förvärvsarbetande betalade hela så mycket som övriga. Dock var det sammantaget få som kunde klassificeras som mycket betalande. kom upp till en skatt på . Följden av införandet av trängselskatt blev förvisso en minskning av privattrafiken i innerstaden, men vi kan också konstatera att många fortfarande nyttjar bilen. Varför gör de då det? Jo, förmodligen för att de måste. Förvärvsarbetare måste ta bilen till jobbet för att kollektivtrafikens förbindelser tar . Barnfamiljerna måste ta bilen för att storhandla och ta barnen till fritidsaktiviteter eller skola och dagis. Oavsett hur mycket skatt som tas ut kommer det alltid att finnas grupper som måste ta bilen. Därför är det fel att straffa dessa. Man kan naturligtvis hoppas att fler med ett utbyggt tunnelbanesystem lämnar bilen hemma, men de som ändå måste nyttja den får nog anses betala tillräckligt som det är . anser därför att staten ska delta med en större finansieringsandel än den föreslagna. Genom detta vill vi heller inte se någon höjning av nuvarande avgiftsnivåer eller utökning till Essingeleden.