prot · H10959 · 2014-01-23 00:00:00 — Om man lägger kursplanerna i till exempel samhällskunskap bredvid varandra kan man läsa att yrkeselever ska lära sig privatekonomi, hushållets inkomster och utgifter samt konsumenträtt, medan elever på studieförberedande program dessutom ska förstå ekonomiska strukturer och flöden, tillväxt och företagande. Elever på yrkesprogram ska förstå demokrati och politiska system på olika nivåer, men elever på studieförberedande program ska dessutom få insikt i politiska ideologier och hur dessa är kopplade till olika välfärdsteorier. Därtill talar man om att man ska arbeta med infärgning när det gäller yrkeselevernas gymnasieförberedande ämnen. Kort sagt blir yrkeselevernas kunskaper smalare, kopplade till ett yrkesområde och inte lika lätta att överföra från ett sammanhang till ett annat. Elever på studieförberedande program får däremot större möjlighet att delta i arbetslivet och förstå sin egen roll i samhället. vet vi, herr talman, vilka som söker de yrkesinriktade utbildningarna. Dagens gymnasieskola reproducerar inte bara klassmönster utan fördjupar dem. inte det till eftertanke, ? 11 (FP): Jag förstår inte riktigt syftet med interpellation om gymnasieskolans yrkesprogram. Jag blir lite provocerad när påstår att vi, genom vår gymnasiereform, anser att elever på yrkesprogram är mindre förmögna att lära sig praktiska eller teoretiska ämnen. Är det denna syn har när man lägger om eller har synpunkter på den viktiga gymnasiepolitiken? Det låter också som att och alliansregeringen har sänkt kraven för att komma in på yrkesprogram. Låt mig då avslöja att det är precis tvärtom. När parti hade regeringsmakten räckte det att ha matematik, svenska och engelska för att vara formellt behörig till de nationella programmen i gymnasiet. I och med gymnasiereform, som statsrådet nämnde, har vi infört sju ämnen som minimikrav för att komma in på yrkesprogrammen. Att rusta demokratiska samhällsmedborgare är i huvudsak uppdrag, och detta ska förstärkas genom gymnasieskolan. I gymnasieskolan och de nya yrkesprogrammen är det viktigt att titta på varför vi gjorde om gymnasiereformen. Det var dålig genomströmning, dåliga förkunskaper och avhopp. Man gick i fyra eller i stället för tre och fick ändå inte något slutbetyg, herr talman. Det är detta som skapar utanförskap. Eleverna går rakt ut i ungdomsarbetslöshet, och det skapar ett utanförskap som är mycket allvarligare jämfört med påståendet att bara för att man går på yrkesprogram blir man sämre för att vara en demokratisk medborgare. och har inga förslag för de ungdomar som kommer till gymnasiet utan behörighet. Det är det första. Det andra är att fyra av tio – – av dem som gick i era yrkesprogram i ert koncept aldrig fick något slutbetyg. Det blundar ni totalt för fortfarande, trots att vi debatterar gymnasieskolan intensivt. Om man går ned på kommun-, skol- och programnivå kan man hitta yrkesprogram där av eleverna inte får slutbetyg. Det är ett gigantiskt misslyckande för er gymnasiepolitik. Vi har lagt om det så att eleverna får tydligare krav på sig, en mer anpassad gymnasieutbildning med koppling till arbetsliv och branscher samt en rejäl chans att inte bara komma in på ett yrkesprogram utan också lämna det med ett slutbetyg och en studentmössa som inte bara är en mössa utan som står för någonting. 12 Utbildningsminister (FP): En tredjedel är en siffra jag tycker att man ska komma ihåg. En tredjedel av ungdomarna har slagits ut från gymnasieskolan – en tredjedel. säger att vi har en gymnasieskola som reproducerar klasskillnader. Jag håller med om det. Den största klasskillnaden är mellan dem som fullföljer gymnasieskolan och dem som inte gör det. Men ni talar aldrig om den tredjedel som hoppar av. Ni har nämligen ingen annan lösning än att säga att de också måste bli akademiker. Det är svaret på allting. andemening är att yrkesprogrammen ska bli mer akademiska och teoretiska. Det är själva syftet med interpellation. Tror att dessa elevers fullföljande av gymnasiet kommer att öka? Tänk om det vore så enkelt att vi kunde lagstifta om att alla ska bli akademiker, att alla grejar detta per automatik och att det sedan fungerar så. Men tänk, det gör det inte. För att ta studentexamen krävs motivation, höga ambitioner och hårt arbete, i alla fall i den gymnasieskola jag vill se. Vi måste inse att om vi ställer kravet att alla ska klara detta kommer många att slås ut. Det var precis detta som hände i den socialdemokratiska gymnasieskolan. Det är därför vi gör om den. säger att den borgerliga gymnasieskolan reproducerar klasskillnader. Ursäkta mig, men den första årskullen går ut Alliansens gymnasieskola . Alla som gått ut har gått i den socialdemokratiska gymnasieskolan. Den reproducerar klasskillnader. Jag håller med om det. Det har den gjort . Jag är rätt övertygad om att vår gymnasiereform inte kommer att räcka för att lösa problemen. Vi kommer att behöva göra fler insatser. Men att ha som övergripande målsättning att alla ska bli akademiker eller akademiskt behöriga är ett felskär. Inget annat land har den modellen. Det är intressant. Jag hörde och i partiledardebatten även . De talar nu lyriskt om den österrikiska modellen. Den modellen har låg ungdomsarbetslöshet. Då säger att det beror på utbildningssystemet. Ja, intressant, bra sagt av ! Tänk, jag tror också det. De har omfattande lärlingsutbildningar ute på arbetsplatserna, och de har inte kommit på tanken att ställa kravet att alla ska bli akademiskt behöriga. Säger man det så skrattar de. Jag tycker inte att man behöver skratta åt det, men det är inte realistiskt – det är problemet. Ni har slagit ut tiotusentals ungdomar i varje årskull med er gymnasiepolitik – det är vad det handlar om. En tredjedel har slagits ut. Det är det problemet vi måste attackera. Men vi löser inte det problemet genom att ytterligare höja kravet till att gälla alla, vilket Socialdemokraterna nu verkar föreslå. Gymnasiet ska bli obligatoriskt, har ni sagt, och dessutom ska alla utbildningar ha akademisk behörighet som slutmål. Ni kommer att öka utslagningen av ungdomar katastrofalt, och det är det som reproducerar klasskillnader, . 13 (S): Utbildningsministern kan höja behörighetskraven till gymnasiet eller sänka kraven i gymnasieskolan till nästan ingenting så att vem som helst kan klara av den helt utan ansträngning. Men det är i så fall bara en bluff. De blir ju varken anställbara eller får möjlighet att leva ett gott liv, om man gör så. Även om varken eller verkar vara orolig måste jag få säga att jag är det. Det är inte därför att vi har för få akademiker, för det är jag inte särskilt orolig för. Att det är för få som har möjlighet att läsa vidare kan man vara orolig för. Jag är faktiskt allvarligt orolig för att vi har för få som blir skickliga yrkesarbetare . Intresset för gymnasieskolans yrkesutbildningar och lärlingsutbildningar har minskat drastiskt sedan Gy infördes. Skolan generellt blir alltmer en skola i segregation. Vilka dina föräldrar är spelar större och större roll för hur det ska gå för dig i skolan och senare i arbetslivet, detta trots att vi vet att begåvning inte är något statiskt och medfött, utan att det är stimulans, motivation och höga förväntningar som styr i stor utsträckning. Vilka förväntningar tycker att vi skickar till den krympande skara som ändå väljer yrkesprogram, om inte att vi har lägre förväntningar på dem? De behöver klara sin privatekonomi, men de behöver inte förstå samhällsekonomi eller lönebildning. De behöver förstå politiska system, men de behöver inte förstå ideologier och kunna koppla dem till välfärden. Till detta kan vi lägga vår kunskap om att främlingsfientlighet och intolerans växer mest bland elever på yrkesprogrammen. Även det är såklart kopplat till bristande kunskaper och brist på helhetssyn och sammanhang. Eller hur skulle du tolka det, ? 14 (FP): Jag vill ge rätt på en punkt, och det gäller sista meningen i anförandet om ökat uttryck för främlingsfientliga åsikter just inom yrkesprogrammen. Det har jag själv uppmärksammat ett antal gånger. Problemet är att det var så också i den gamla gymnasieskolan, . Det är fel att ge en bild av att vi sänker kraven, för vi har höjt kraven för att komma in på gymnasieskolans yrkesprogram. Det är fel att ge en bild av att vi inte tycker att det är viktigt att man kommer och deltar i undervisningen. Det är precis det som är hela syftet med vår skolpolitik. Men ni säger att det är kepspolitik när vi säger att det är viktigt att komma och att det är viktigt med ordning och arbetsro. Men det är precis det som branschen säger är extra viktigt, speciellt på de här utbildningarna. Det är också en anledning till – för vi har ännu inte vänt utvecklingen – att branschen startar egna yrkesskolor. Man är inte riktigt nöjd med vad gymnasieskolan levererar. För sedan kom en rapport från Skolinspektionen, som hade studerat 63 skolor som bedriver lärlingsutbildning. Man var mycket kritisk till undervisningens kvalitet och utbildningen. Det gällde inte i första hand den praktiska delen, utan det var den teoretiska delen som man hade synpunkter på. Dels fick eleverna ingen bra utbildning innehållsmässigt, dels levererades inte alla undervisningstimmar som eleverna på yrkesprogrammen hade, och dessutom var det problem med sena ankomster och skolk. Det är problemet. Det är det som borde vara utmaningen. Skulle vi få dit dem och motivera dem skulle de få en bra utbildning och inte bara bli demokratiska medborgare utan också få med sig ett slutbetyg. Allt detta jobbar vi med, men så var det inte när regering hade ansvaret. 15 Utbildningsminister (FP): Den sista diskussionen om att Alliansens gymnasieskola producerar mer rasism eller vad det var sade, det var så lågt att jag inte vet hur jag ska förhålla mig till det. Allvarligt talat: De första eleverna har inte ens gått ut den nya gymnasieskolan, utan de går ut i vår. Att det är vår gymnasiereform som gör att fler blir främlingsfientliga är en så absurd anklagelse att jag avstår från att diskutera den vidare. säger: Om man inte låter alla bli högskolebehöriga kommer anställbarheten att minska. Hur förklarar ni då , ? De ställer inte alls krav på att alla ska bli högskolebehöriga, utan tvärtom är det ett otroligt fokus på yrkeskunskaper och yrkesutbildningar, och det är lärlingsutbildningar ute på företagen. De har lägsta ungdomsarbetslöshet. åker dit och studerar hur de gör. De kräver inte högskolebehörighet. Och de blir anställda! Är det inte märkligt? Det borde inte funka så, eller hur? Det är konstigt, men det funkar. Det är här det inte funkar, när man har ställt krav på att alla ska bli högskolebehöriga. Det är då man skapar utslagning. Det är riktigt att det nya teknikprogrammet har blivit en veritabel succé, ett fyraårigt tekniskt program som vi återinförde sedan avskaffade det. När vi nu har infört det nya teknikprogrammet har det blivit en succé, och då drar det elever från yrkestekniska program. Det innebär statistiskt att yrkesprogrammen minskar. Det är inget problem för industrin – tvärtom. Går många av ungdomarna fyraårigt tekniskt program är det ännu bättre för industrin, så det är inget problem. Men skulle vi kräva att alla ska gå fyraårigt tekniskt program skulle avhoppen öka. Det är det man måste förstå. Ungdomar är olika och låter sig inte strömlinjeformas i samma gjutjärn, utan de är olika. En del är mycket studieambitiösa och studiehungriga. Andra är mycket skoltrötta. En del har stor förmåga att lära sig snabbt, och andra har det inte. Om man utformar gymnasiet så att alla ska gå mot högskolebehörighet kommer man att få stora avhopp, och det är det har fått. gör det inte, och de har lägsta ungdomsarbetslöshet, . Det är det vi bör lära oss av. läser upp några avsnitt ur kursplaner. Men jag förstår inte vad slutsatsen är. Ska slutsatsen vara att elever som går på yrkesprogram ska ha samma kursmål i de teoretiska ämnena som elever som går på högskoleförberedande teoretiska program? Hur ska det gå? Då måste hela schemat vara teoretiska ämnen också på yrkesprogram, och då blir det inga yrkeskunskaper alls. Hela idén med att ha yrkesprogram är att det ska finnas ett utrymme för att lära sig yrkeskunskaper för olika branscher. får väl redovisa hur det ska gå ihop, om Socialdemokraterna vinner valet. Ni måste dra ned kraftigt på yrkeskunskaperna om ni ska fylla yrkesprogrammen med teoretiska ämnen. Vad är det för yrkeskunskaper som är överflödiga och ska tas bort, och vilka branscher kräver att man ska minska yrkeskunskaperna? Jag har inte hört en enda som kräver det. De tycker att eleverna har för dåliga yrkeskunskaper när de kommer ut. Det är den reaktion som vi får. Det är därför har så rätt på denna punkt. Just det, gör det! De har lärlingssystem. De har lägsta ungdomsarbetslöshet. De har inte en tanke på att kräva att alla på gymnasieskolan ska bli högskolebehöriga. De ser att ungdomar är olika och att arbetsmarknaden har olika krav för olika sektorer. 16 (S): Jag började debatten med att säga att jag är lite trött på att det alltid handlar om högskolebehörigheten, för den här debatten handlar inte alls om det. Debatten handlar om skillnaden när det gäller vad man får med sig. Ska man kunna fatta beslut när man ska delta i allmänna val, till exempel, även om man har gått ett yrkesprogram? Ska man kunna arbeta fackligt? Jag tycker att det är viktigt. Det är intressant att nämner att branschen startar egna yrkesskolor. Jag har besökt flera sådana. Vet du vad som ofta är deras framgångsrecept? Det är att de ger yrkeseleverna mer teori och de teoretiska eleverna mer praktik. Utbildningsministern gick till val på att uppvärdera yrkesutbildningarna. Det tycker jag var en god ambition. Man kan aldrig prata om dåtid och hur det var på 80- eller 90-talet, utan det är alltid bara framåt som gäller. Men alla steg som utbildningsministern har tagit har ju gått i helt motsatt riktning. Enligt utbildningsministern är receptet för uppvärdering att ge yrkeseleverna lägre kunskaper och yrkeslärarna hälften så lång utbildning – och inte behöver de någon legitimation heller. Det är en nedvärdering – ingen uppvärdering. Det är det dagens unga genomskådar, och det är därför man flyr yrkesutbildningarna. Jag tror på en riktig uppvärdering av yrkesutbildningarna, så att de anpassas efter kraven på dagens och morgondagens arbetsmarknad och samhälle där man efterfrågar mer och aldrig mindre kunskap. På köpet får vi mer motiverade elever som kan göra klassresor, förstå sin roll i samhället och agera demokratiskt. Innerst inne tror jag att det är något som också inser. Jag tror att han snart kommer att backa även på denna punkt och se över den misslyckade gymnasieskolan, om inte annat så för att begrava frågan och kritiken till efter valet. 17 Utbildningsminister (FP): Jag tycker att säger något som kräver en hel del reflexion också när det gäller hur ni ser på utbildning. Hon säger att vi har sänkt kunskapsnivåerna på yrkesprogrammen. Det intressanta är att det som då värderar är bara teoretiska kunskaper. Vi har höjt kraven på yrkeskunskaper på yrkesprogrammen. Sedan kan man diskutera hur man jämför det. Då säger jag att det är samma kravnivå totalt sett på yrkesprogrammen som . Men det är något lägre krav på teoretiska ämnen och högre krav på och mer tid för yrkesämnen. Detta ser inte eftersom hon struntar i yrkesämnena. Att värdera yrkesprogram för handlar om att akademisera dem så mycket som möjligt. Hur kan arbetarparti ha gått så fel när det gäller yrkesarbetarutbildning att alla ska bli akademiker? Hur kan man se det på det sättet? Det är det som är nedvärderingen. Jag medger att det är otroligt tungt att vända detta. Det handlar nämligen inte bara om skolreformer, utan det handlar om attityder i samhället. Det är bara akademisk utbildning som är värd någonting, och många föräldrar tycker inte att deras barn ska gå på yrkesutbildningar. Det är många föräldrar som har den uppfattningen. Alla ska gå på universitet och få en akademisk utbildning. Gör man inte det är det ett misslyckande. Det är många som ser det så. Men vi måste vända detta. Det måste vara fint att gå yrkesutbildningar. Ni har minsann inte bidragit till att vända detta eftersom ni hackar på att yrkesutbildningarna är kass. Ni bidrar till detta med ert resonemang. Det är bara det akademiska som ska räknas. Vi måste ändra den attityden. Vård- och omsorgsprogrammet är det program som har problem, tycker jag. Det beror inte på skolan, utan det beror på att vårdsektorn inte är tillräckligt attraktiv som arbetsgivare. Vård- och omsorgsprogrammet har haft problem . De övriga yrkesprogrammen är jag inte orolig för. Vi ser en överströmning från yrkestekniska program till fyraårig teknisk utbildning av de elever som är mycket studiemotiverade, och det är bra. Men det finns ingen anledning att ta några stora grepp för att förändra yrkesprogrammen mer än att vi behöver gå längre när det gäller lärlingssystem. Där borde vi lära av . är inne på något viktigt. Jag väntar på att ni ska våga dra slutsatserna av det. Ni behöver inte vara rädda för yrkesutbildningar, kära gamla arbetarparti. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellationerna 2013/14:208, 209, 210, 211, 222 och 223 om riskkapitalbolag i skola, vård och omsorg 18 Statsrådet (M): har frågat socialministern om han avser att verka för att riskkapitalbolagen fasas ut från hälso- och sjukvården, äldreomsorgen och personlig assistans och, om inte, mot bakgrund av vilka fakta och argument dessa bör få göra vinster på sjuka, äldre och funktionshindrade samt bedriva handel med verksamheterna. har även frågat finansministern om han avser att ta initiativ till åtgärder som minskar riskkapitalets engagemang inom skola, vård och omsorg och därmed riskkapitalets exploatering av skattemedel samt vilka långsiktigt uthålliga och kompetenta ägare utöver stat, kommun, kooperativ och ideella föreningar han ser inom skola, vård och omsorg. har också frågat utbildningsministern om hur han avser att förhålla sig till riskkapitalets engagemang inom utbildningssektorn och om han avser att lägga fram förslag eller stödja förslag efter 2014 som gör att riskkapitalbolagen som ägare helt försvinner inom grund- och gymnasieskolorna. har slutligen frågat näringsministern om hur hon avser att lägga om sin näringspolitik så att riskkapitalet avråds och avstår från engagemang i skattefinansierad vård, skola och omsorg. har vidare frågat hur hon avser att vägleda svenskt riskkapital bort från finansiell spekulation och uppköp eller försäljning av befintliga företag till produktiva investeringar i verkliga framtidsbranscher. har frågat socialministern om han avser att verka för att riskkapitalbolagen inte ska få äga skattefinansierade företag inom vård och omsorg och, om inte, mot bakgrund av vilka fakta och argument dessa företag bör få fortsätta äga skattefinansierade företag inom vård och omsorg. har även frågat näringsministern om hon avser att verka för att riskkapitalbolagen inte ska få driva välfärdsföretag och, om inte, mot bakgrund av vilka fakta och argument dessa företag bör få fortsätta driva välfärdsföretag. Interpellationerna har överlämnats till mig. Jag besvarar dem i ett gemensamt svar. Målsättningen med regeringens politik är att vård, skola och omsorg ska hålla en god och hög kvalitet. För att nå detta mål krävs att det finns valfrihet och en mångfald av utförare att välja mellan. Valfriheten och mångfalden behöver dock kombineras med krav på kvalitet och uppföljning. Ett flertal åtgärder har vidtagits i denna riktning. Som exempel kan nämnas den reform som genomförts när det gäller den statliga tillsynen av hälso- och sjukvården och , överenskommelsen om en etisk plattform inom vård och omsorg och Skolinspektionens utökade sanktionsmöjligheter. Eftersom välfärdssektorn finansieras av skattemedel och utför för samhället grundläggande tjänster är det av största vikt att de som äger och driver företag inom denna sektor har ett varaktigt engagemang. har ett antal händelser visat på att det finns vissa brister i detta hänseende. En betydande del av de större koncernerna inom välfärdssektorn ägs helt eller delvis av så kallade riskkapitalfonder. Typiskt för dessa är att de normalt investerar i en verksamhet med syfte att den ska växa i omfattning. I denna typ av finansiering av företag är det också ofta många aktörer involverade. Vanligtvis finns det en förväntan från den som investerat i en verksamhet att det satsade kapitalet ska ge en hög avkastning. Regeringen tillsatte därför den så kallade ägarprövningsutredningen som ska lämna förslag på vilka krav som kan och bör ställas på dem som äger och driver företag inom välfärdssektorn. Syftet med utredningen är att säkra att de som äger och driver företag inom skola, vård och omsorg ska ha ett långsiktigt och seriöst engagemang och att verksamheten som bedrivs håller hög kvalitet. I enlighet med den sexpartiöverenskommelse som träffades inom ramen för gav regeringen i uppdrag att utreda om det är rättsligt möjligt och lämpligt att kräva att ett aktiebolag som bedriver fristående skolverksamhet helt eller delvis ska ha till syfte att bedriva utbildning av god kvalitet för att få tillstånd att driva verksamheten. I uppdraget ingår även att utreda om det är rättsligt möjligt och lämpligt att införa kriterier för vad som ska betraktas som varaktigt ägande i friskolesektorn. Utredningen ska också bedöma om motsvarande kriterier ska gälla även för andra offentligt finansierade välfärdstjänster. I tilläggsdirektivet till anges att om ett bolag i välfärdssektorn enbart är verksamt för att göra en kortsiktig vinst eller till exempel genom sin investeringspolicy är inriktat på att sälja inom en viss angiven tidsperiod kan det bli svårt att uppfylla kravet på varaktigt ägande. Förslagen får emellertid inte utformas på ett sådant sätt att de skulle kunna utesluta vissa ägarformer. Detta handlar inte om att minska mångfalden och att begränsa etableringsfriheten. Att slå undan fötterna för den valfrihet och de aktörer som finns inom skola, sjukvård och omsorg vore ett allvarligt hot mot kvaliteten och tillgängligheten i skolan, sjukvården och omsorgen och ett dråpslag mot många människors sysselsättning. Utredningen ska därför inte begränsa möjligheten att bidra till välfärdens utveckling genom olika alternativ, däremot ska kravställandet på utförarna skärpas. Jag vill dock inte föregå utredningens bedömning utan avvaktar resultatet som ska presenteras . 19 (S): Tack för svaret, statsrådet , i stunden varande tre partiledare och en finansminister, ty jag hade ställt fyra interpellationer. Det var om riskkapital inom utbildningssektorn till , om skola, vård och omsorg till finansministern, om riskkapital inom hälso- och sjukvården till socialministern och mer allmänt om riskkapital i välfärden till näringsministern. Bakgrunden till mina interpellationer är naturligtvis den nyliberala flodvåg som svept över svensk välfärd. Privatisering, avreglering och marknadsstyrning skulle ge högre effektivitet, mer resultat för pengarna och så kallad valfrihet. Det har gett miljarder i vinst som finurligt till slut hamnat i skatteparadis. Det har blottat vägda blöjor och vanvård i äldreomsorgen, och konkurser och stängda skolor när vinsterna uteblev. När medborgarnas kritik stegras försöker regeringens företrädare avleda det genom retorik. Finansminister , tidigare i debatt med mig en ivrig försvarare av riskkapital, har sagt: Jag tycker att den ägarprövning vi ska göra bör landa i att det är långsiktiga, uthålliga ägare. Det tycker jag talar för att det inte bör vara riskkapitalbolag på det nuvarande sättet . Så sade han i en SVT-intervju. Utbildningsminister säger att riskkapitalbolagen inte längre ska få vara kvar i välfärdssektorn. Det är retoriken. Men politiken ligger fast, ty de tilläggsdirektiv som talar om, som getts till den utredning som finns i anknytning till friskolefrågan, är med förlov sagt ludd, ludd, ludd. Och redovisningen skjuts upp till efter valet.