prot · H10997 · 2014-04-08 00:00:00 — Vi måste ha in nya resurser. Det måste gå före skattesänkningar. Ni har sänkt skatterna med 134 miljarder. Det säger sig självt att då kan kvaliteten inte hållas uppe. När vi ser sådana här avarter blir jag allvarligt oroad när förskoleministern säger att hon är stolt över mångfalden. Så mycket är mångfalden inte värd, inte för mig i alla fall. Jag vill att vi har mycket skarpare regler, kvalitetslagar, som jag sade, och spelregler för privata utförare inom välfärden. Personaltäthet och andra kvalitetsrelaterade kostnader ska inte kunna tummas på. I de få alternativ som ska finnas ska det vara ordning och reda och fullständig insyn om de ska leva på skattebetalarnas pengar. Det är ändå skattebetalarna som har betalat för detta och som får se hur barn svälter och hur skrupelfria kapitalister stoppar pengar i egen ficka. Så kan vi inte ha det. Det måste stoppas. 77 (S): I ministerns svar står mycket som kan vara bra för en väl fungerande förskola där vi har insyn. Men när det gäller de oseriösa aktörerna på förskolans område litar jag inte på att det kommer i goda händer, utan det kommer snarare i fickan på någon som inte alls gynnar det. Om satsningarna ska gå till några privata aktörer hoppas jag att man har stenkoll på att det går till verksamheten. Gör man så här med kost eller personalantal när det gäller så små barn gör man nog inget bättre här, för här är det ju ännu allvarligare brister. Jag har själv en bakgrund i förskolans värld. Jag vet hur det är om man som ensam barnskötare skulle råka ha 35 barn. Detta vittnade en förälder om. När hon kom och skulle hämta sitt barn hade en ensam barnskötare hand om 35 barn under . Detta är orimligt för en ettåring eller tvååring. Kanske var det någon som var fyra . Alla vi här och alla som har småbarn vet att ett, två och tre barn går ganska bra att hantera, även om det kan vara tufft. Men 35 barn på en barnskötare är helt orimligt, och detta är en förskola som haft stora vinstuttag. Jag kan inte med ord beskriva hur besviken jag är på de vuxna människor som äger och driver en sådan förskola. Det är inte bara ägaren utan också styrelsen som har ställt krav på att man ska göra det ännu mer kostnadseffektivt. Jag tror inte att de åtgärder ministern beskriver kommer barn i sådana här verksamheter till gagn, utan de kommer de seriösa verksamheterna och barnen i dem till gagn. Jag tänker på de små ettåringar som kanske fick det där knäckebrödet och fick sitta med det i gommen tills det hade löst upp sig. De var kanske tillfreds med det för att de inte visste om något annat. Som vuxen är det enormt att bara tänka på att en ettåring ska behöva leva på detta kanske under en hel dag. Om det var så torftigt till frukost tror man att det var lika torftigt till lunch och mellanmål också. De fick inte köpa hur mycket frukt som helst heller, så det var väl inte mycket vitaminer barnen fick. De svar ministern har är bra för dem som är seriösa, men de oseriösa får vi inte stopp på. Det blir bara ytterligare resurser de kan lägga i sin egen ficka. Man ser över och reglerar avarterna, men vi måste stänga kranarna till de vinstuttag som blir så enorma och lukrativa att man utsätter små barn för stor risk och fara. Om man erbjuder en sådan kost får de en bristfällig omsorg och omvårdnad. Barn utsätts och kan inte säga ifrån. Det behövs mer än det som har föreslagits. 78 Statsrådet (FP): Det finns ingenting eller kan säga om den förtvivlan de känner inför det vi har fått veta om Hälsans Förskola som jag inte instämmer i. Låt oss enas om att vi vill ta avstånd från det vi har fått veta. Vi tycker inte att sådant ska få förekomma. Frågan är vad vi ska göra åt det. I svaret passade jag på att berätta om saker jag tror är bra för förskolans kvalitet. Jag tror faktiskt att stödet till Skolinspektionen att göra fler och mer genomgripande inspektioner verkligen kommer att hjälpa också dem som går på dåliga förskolor. Jag hade också tankar om hur man skulle kunna använda de regler kommit fram till när det gäller förskolan. Jag undrar vad och har för ytterligare idéer, om det inte handlar om att helt förbjuda de privata alternativen. Jag tar gärna emot andra idéer om hur detta kan regleras på ett bra sätt. De misstag och fel som har begåtts är förskräckliga på många sätt. När vi diskuterar detta blir det lite för lätt kritik som faller mot alla som inte är kommunala. Det är inte riktigt rättvist. Den stora majoriteten av de privat drivna förskolorna är mycket bra, och det tycker jag förtjänar att sägas. Om det inte vore så skulle detta vara enkelt. Vi vill ha kvar alla de bra privat drivna förskolor som finns. Jag håller med om att det är lätt att peka finger mot dem som skor sig. Men det är kanske ännu viktigare att se sig själv i spegeln som och statlig politiker. Vad har vi gjort för misstag, hur naiva har vi varit för att detta ska kunna ske och vad ska vi göra för att få stopp på det? Jag tycker att jag har bidragit med några bra idéer när det gäller detta. 79 (S): Om var naiv eller ej när hon drev att det skulle vara alternativ inom förskolan vet jag inte, men hon säger själv att hon var det. Det är möjligt eftersom vi nu ser avarterna. är stolt över att det finns bra förskolor och att det är stora skillnader. För det blir det när det finns många som är bra och ett antal som är dåliga. Då har skillnaderna ökat. Vi socialdemokrater vill införa nationella kvalitetslagar som reglerar vilka spelregler som ska gälla för privata utförare inom välfärden, eftersom det är skattebetalarnas pengar och det handlar om människor. Det är anställda, små barn, skolbarn, äldre och så vidare. Vi ska ha personaltäthet och andra kvalitetsrelaterade kostnader som inte ska kunna vara väsentligt lägre i privata verksamheter än i offentliga. Vi ska införa en offentlighetsprincip med meddelarfrihet för personalen i hela välfärden och ställa krav på långsiktigt ägande – för att äga och driva offentligt finansierade välfärdstjänster. Vi ska ställa krav på öppna böcker och på att ekonomin ska redovisas öppet på såväl koncern- som enhetsnivå och uppdra åt stat och kommun att stoppa överetablering av skolor och möjligheten att köpa sig förtur, gräddfiler och så vidare. Det är sådana åtgärder vi socialdemokrater har föreslagit. Ta gärna dessa socialdemokratiska idéer. Vi kommer att genomföra dem efter höstens val när vi har vunnit. Men kan sätta i gång , för det är tyvärr barn som lider på förskolor för att politiker, som själv sade, har varit naiva tidigare. Så kan vi inte hålla på. 80 (S): Ministern hade frågor, men har svarat på de flesta. Jag hoppas att ministern är nöjd med svaren. För oss socialdemokrater är det oerhört viktigt att vinsterna går tillbaka till verksamheten. I detta fall hade det blivit ofantligt mycket pengar till att anställa mer personal, till näringsriktig kost och – det är jag helt övertygad om – till en helt annan pedagogisk verksamhet. Erbjuder man barn knäckebröd och vatten till frukost är jag övertygad om att man inte erbjuder en så hög kvalitet på det pedagogiska innehållet heller. Personaltätheten är oerhört viktig, men personalen är också viktig – att man utbildar barnskötare och förskollärare. Jag är övertygad om att det finns stora brister där också. Kvalitetslagarna är oerhört viktiga, och självklart är kontroll viktigt. Men det är precis som att det är för enkelt och lätt för oseriösa aktörer att komma in på en marknad där man vet att man kan tjäna pengar på andras bekostnad. Det får inte vara barn som bekostar det. Det som är olyckligt här är att seriösa aktörer också får en skopa ovett. Frågan är vad konsekvenserna blir för den ägare som utsatt barn och familjer för detta. Jag tror inte att det får någon som helst konsekvens för den här ägaren. Antagligen har han nya förskolor, och man kan undra hur mycket kontroll det blir på dem. Han har i och för sig fått negativ reklam efter den granskning som gjordes. Vad blir det alltså för konsekvenser för dem som är så oseriösa som i de här exemplen? 81 Statsrådet (FP): Jag känner inte till mer om den där förskolan än vad och gör. Det jag har hört, och som framgick av programmet, är att den förskola där det serverades vatten och bröd är stängd och inte fick fortsätta verka. Det finns faktiskt kommunalpolitiker som stänger förskolor. Här i har 14 förskolor stängts , så det finns verktyg för politiker som inte är naiva. Jag tycker att det är viktigt, som jag sade i mitt första svar, att man hittar mekanismer så att det inte ska gå att flytta omkring i olika kommuner utan att det ska finnas en bra informations- och larmfunktion mellan kommuner och också att den som är vitesförelagd inte ska få nya tillstånd. Jag tror att det finns mycket att göra både för kommunalpolitiker och för oss rikspolitiker för att stävja avarterna av det som jag är stolt över, nämligen den ökade, stora mångfalden i välfärden både när det gäller förskolor, skolor och annan skattefinansierad viktig verksamhet. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2013/14:388 om energieffektivisering inom industrin 82 Statsrådet (C): har frågat mig när jag och regeringen avser att för presentera ett förslag till nytt energieffektiviseringsprogram för svensk industri. Energieffektivisering är ett nyckelområde för att minska utsläppen av växthusgaser. Det kan även bidra till ökad försörjningstrygghet och har förutsättningar att sänka energikostnaderna och på så sätt öka konkurrenskraften för svenskt näringsliv. Det stämmer att fann att nuvarande PFE-program stred mot statsstödsreglerna, då dessa inte tillåter att företag medges total elskattebefrielse, utan att minimiskattenivån på el, ca , i EU:s energiskattedirektiv måste respekteras . De åtgärder som företagen vidtagit inom ramen för PFE, till exempel energikartläggning, hade dock inte kommissionen några synpunkter på. Regeringen överlämnade propositionen Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet till . I propositionen föreslår regeringen ett antal viktiga åtgärder som kommer att leda till ökad energieffektivisering i svenska företag i alla branscher. Särskilt viktigt är förslaget till ny lag om att alla stora företag ska göra en energikartläggning och förslaget om att främja insatser för energikartläggning i små och medelstora företag. Energikartläggningarna kommer att ge företagen kunskap om vilka åtgärder som de kan och bör vidta för att effektivisera sin energianvändning och minska sina energikostnader. i vår har jag och regeringen också överlämnat ett förslag till om att ta till vara industrins spillvärme i fjärrvärmenäten, vilket leder till att energin används mer effektivt som det kan bli en intäktskälla för företagen. beslutade regeringen dessutom om hur EU:s regionalfondsmedel ska användas i . Sammanlagt av de samlade medlen riktas till åtgärder inom energiområdet, vilket är en femdubbling jämfört med tidigare programperiod. Totalt satsas , varav hälften är EU-medel och hälften är statlig medfinansiering. Av detta satsas totalt på ett nationellt program för energieffektivisering riktat till näringslivet, särskilt små och medelstora företag. Vidare satsas på energieffektivisering inom åtta regionala program. Slutligen kommer en fjärdedel av pengarna att gå till en grön investeringsfond som kommer att investera i tidiga skeden i duktiga svenska miljöteknikföretag. Som framgår av svaret har regeringen gjort mycket för att främja energieffektivisering inom energiintensiv industri, och frågan om hur detta ytterligare kan främjas bereds inom . 83 (S): Jag vill inleda med att tacka statsrådet för svaret. Det var ett ganska omfattande och mångfasetterat svar, om än kanske inte riktigt på den fråga som jag hade ställt. Jag får väl försöka återkomma och specificera frågan lite längre fram. Svensk industri, som i mångt och mycket är den ekonomiska basen i den svenska modellen och i det svenska välfärdsbygget, är bland mycket annat en energiintensiv verksamhet. Det gäller inte minst den del som vi kanske lite slarvigt brukar benämna som basindustrin. Den elintensiva industrin står i runda tal för en tredjedel av den svenska elförbrukningen. Det är lite varierande beroende på säsong och konjunktur. Den här industrin är nästan undantagslöst föremål för tuff internationell konkurrens. Det har också lett fram till att de här branscherna inom den svenska industrin i mångt och mycket är världsledande när det gäller både effektivitet och produktivitet. Det är också orsaken till att merparten av dem har klarat en lång rad konjunktursvängningar, konjunkturförändringar och strukturförändringar. Det handlar i huvudsak om den svenska skogsindustrin, stålindustrin, en stor del av gruvnäringen och kemiindustrin. Det finns ytterligare några, men det här är de stora. införde den dåvarande socialdemokratiska regeringen det så kallade PFE-programmet för just de här industrigrenarna. Syftet var då att öka energieffektiviteten och därmed också konkurrenskraften i den svenska industrin, precis som statsrådet nämnde. Programmet innebar att den svenska elintensiva industrin efter att ha uppfyllt en rad krav befriades från energiskatt på det som benämns som processrelaterad el. Programmet hade och har för dem som fortfarande omfattas – det pågår ju fortfarande – en rad fördelar och har givit många positiva effekter. Jag vill nämna några. Energieffektiviseringsfrågorna lyftes upp till en helt annan prioriteringsnivå i de berörda företagen och kom upp på koncernledningsnivå. Det är många som har vittnat om det. Effekten av programmets insatser har summerats till ungefär i minskad elkonsumtion. Det har lett fram till avsevärda investeringar på det här området som annars sannolikt inte skulle ha kommit till stånd. I den rapport som har lämnat har man uppskattat det till bara under programmets första period, det vill säga 2005–2009. har statens kostnader för programmet inte varit större än . har vi alltså känt till att ansett att det svenska PFE-programmet strider mot . Det är beklagligt, men vi tvingas acceptera det. /14 kan inga nya företag komma in i programmet. I den efterföljande debatten har det rått en relativt stor enighet om att programmet har varit framgångsrikt och att det därför måste efterföljas av en ersättning som kan accepteras av . Regeringens företrädare har också vid många tillfällen bedyrat att ett sådant arbete pågår. Min fråga till statsrådet i den här interpellationen var således: När avser regeringen att för presentera ett förslag till ett nytt energieffektiviseringsprogram för den svenska industrin? Hon har bland annat hänvisat till den proposition som är lämnad. Men om jag specificerar frågeställningen lite ytterligare och snävar in den till att gälla den elintensiva industrin, kvarstår ändå frågan: När kommer regeringen med förslag till ersättning av PFE-programmet? 84 Statsrådet (C): är ett energiintensivt land, mycket beroende på vår basindustri. Vi har en utmaning i att ständigt effektivisera vår energianvändning, inte bara för miljöns och klimatets skull utan också för att fortsätta stärka vår konkurrenskraft. Det är klart att en industri som kan göra mer med mindre energiinsats kan hävda sig bättre mot sina konkurrenter. För vår basindustri är energin en av de insatsvaror som de förädlar i vårt land. är det också tydligt att ökad energieffektivisering kan stärka vår försörjningstrygghet. Det understryks av det som händer i och av stora beroende av rysk gas och olja. Effektivare energianvändning kan bidra till att vi kan minska vår ibland ganska osäkra import av dyr, miljöskadlig fossil energi. Det är glädjande att vi i är framgångsrika. Den svenska ekonomins energiintensitet har minskat , vilket är basåret för det 2020-mål som vi har satt upp. Den svenska industrin har en hög grad av energieffektivitet, och trots att den svenska industrin har vuxit kan vi glädjande nog se att industrins energiförbrukning inte har behövt öka. Vi ser en trend i vår ekonomi där de fossila bränslena minskar och den förnybara energin ökar. Det i kombination med att vi nu har historiskt låga elpriser ger industrin i väldigt goda förutsättningar både för att bli grönare och för att hävda sig ännu bättre internationellt. Att vi blir bättre på energieffektivisering behöver inte automatiskt leda till att energianvändningen i går ned. När man blir bättre på något, när man gör något mer effektivt, får man en konkurrensfördel och kan öka sin produktion. Det blir en slags rekyleffekt. Det ska vi inte rädas – tvärtom. Min och alliansregeringens tydliga uppfattning är att om svensk verkstadsindustri, svensk stålindustri, svensk skogsindustri och svensk massaindustri kan hävda sig gentemot andra länders mindre energi- och klimateffektiva industrier bidrar det till effektivare energianvändning och resursanvändning och till minskade utsläpp ur ett globalt perspektiv. Det som gläder mig med interpellationen är att det finns en viss samsyn mellan mig och eftersom ser energieffektiviseringens betydelse. Det gör mig däremot bekymrad att Socialdemokraterna när det gäller målet för energieffektivisering i har yrkat på och hävdat att vi i inte alls ska jobba med det energiintensitetsmål som vi har utan att vi tvärtom ska sätta ett tak för energianvändningen i . Med det synsättet är det inte klimat- och miljöpåverkan som är i främsta fokus utan energianvändningen som sådan. Och det skulle i Socialdemokraternas värld vara något negativt. kritik och oro för basindustrin klingar rätt ihåligt om Socialdemokraterna är beredda att lägga ett tak för hur mycket effektiv industri vi kan ha i . Regeringens syn är den motsatta. Det är väldigt bra om vi kan använda energin mer effektivt i våra industrier, vilket gör att de tar fler konkurrens- och marknadsandelar internationellt. Därför kommer regeringen att fortsätta prövningen och beredningen och se om vi kan hitta en bra modell som i samklang med gör det möjligt för oss att fortsätta stödja energieffektiviseringen i svensk industri. 85 (S): Det gläder även mig att det finns en samsyn mellan mig och statsrådet . Sedan kan vi säkert diskutera detaljerna. Låt mig bara konstatera att energieffektivisering – och där har vi nog samma uppfattning – utan tvekan är en av de absolut viktigaste delarna i en framtida energi- och klimatpolitik. Energieffektivisering beskrivs ibland som det glömda bränslet. Att öka energieffektiviseringen är också ett av de viktigaste bidragen i arbetet med att klara klimatmålen även på kort sikt, om vi nu väljer att använda 2020 som ett sådant mål. Det finns mål också . Därför är tydliga och långsiktiga spelregler viktiga, inte minst för industrigrenar – som vi talar om här – som ofta har långa investeringshorisonter och som behöver veta vad som gäller. Att regeringen nu också föreslår åtgärder – om än mest regelverk – för små och medelstora företag tycker både jag och Socialdemokraterna är alldeles utmärkt. Det har vi nämligen efterlyst länge eftersom det kanske enbart är fokus på det som vi brukar benämna den elintensiva industrin och för lite fokus på övrig verksamhet. Det är alltså bra. Tyvärr är det som jag kan se i propositionen och det som jag har kunnat läsa av det som har presenterats inte speciellt mycket nyheter, vare sig när det gäller åtgärder eller pengar. Till exempel har möjligheterna till de så kallade energicheckarna funnits , och de kan i varje fall inte påstås ha blivit någon överdriven succé. Och vad jag kan se av de pengar som aviseras i propositionen som lämnas till är det samma ekonomiska utrymme som lämnades i förra höstens budget. Det är alltså inte mycket nytt. Svaret innehöll inte det besked som jag efterlyste när det gäller den elintensiva industrin. I sammanhanget vill jag också säga att det finns en distinktionsskillnad. Vi använder begreppet energi, och jag talar om den elintensiva industrin. I huvudsak kan jag ge statsrådet rätt i att den totala energiförbrukningen – då är energi mycket mer än bara el – kan och måste sänkas . Det innebär inte att elkonsumtionen måste minska. Jag tror att el är en del av ersättningen för andra delar inom energisektorn. Vad är då statsrådets svar till de elintensiva industrier som efterlyser ett svar? De efterlyser faktiskt ett svar. Jag har ganska mycket kontakter med dem, och de efterlyser efterträdaren till PFE-programmet. Vad är alternativen till PFE-programmet? Svensk elintensiv industri konkurrerar i många fall i första hand med annan europeisk industri. Näringslivet och den elintensiva industrin har fört fram förslag om undantag från EU:s utsläppshandel. Det är undantag som finns, enligt den lista som har upprättat branschvis, och som är godkända för undantag från statsstödsreglerna. har valt att fatta beslut om att göra den typen av undantag. har gjort det, och våra vänner i EES-landet har också gjort det. Är det en svensk väg? Om inte – jag hoppas inte att så blir fallet – vilka alternativ ser statsrådet för den elintensiva industrin? Flera aktörer, som näringslivet naturligtvis men också , , har tagit fram en rad konkreta förslag för vad som skulle kunna ingå i ett nytt sådant program. Om det är bristen på inspiration som saknas i kan jag rekommendera att läsa dessa förslag. Det finns flera som förtjänar att funderas över. Jag tror att en del av dem kan bidra till ett nytt sådant program. De skulle kunna utgöra ett bra underlag för jobbet med ett effektiviseringsprogram som skulle stärka den svenska konkurrenskraften, vilket jag tror är nödvändigt. Den något njugga inställningen till den svenska industrin som ibland framskymtar från delar av är väl inte orsaken till bristen på förslag? Det har nämligen talats länge om att det finns förslag och att de är på väg. Eller är det så att det är Finansen som varje gång är vinnare i kampen om det utrymme som finns mellan och ? I så fall är den svenska elintensiva industrin och de viktiga jobb som finns där förlorare. Jag hoppas att så inte är fallet. Men det känns som att det är lite bråttom. Därför frågar jag återigen: Vilka delar kan komma att ingå i ett framtida program för energieffektivisering för den svenska elintensiva industrin? 86 Statsrådet (C): Det är lite intressant när säger att det är bra att vi är överens om mycket och att vi sedan kan diskutera detaljerna. Om man har uppfattningen att borde sätta ett absolut tak för vilken energianvändning vi ska ha är det inte en detalj. Det är en absolut grundläggande förutsättning för hur den svenska tillväxten och utvecklingen av vår industri kan se ut. ingår som en del i den energianvändningen. Om och får som de vill, om vi sätter ett sådant tak – vi vet att svenska pappersföretag, svenska skogsföretag, svenska verkstadsföretag är jätteduktiga på att energieffektivisera, vilket gör att de kan erbjuda sina produkter till ett bättre pris och ta marknadsandelar internationellt – och så slår vi i taket när det gäller energianvändningen för att vi förbrukar mindre energi än vad andra gör, vad ska hända då? Ska de industrierna flytta utomlands? Ska vi tacka nej till svenska jobb för att svenska företag har blivit för bra? Det blir den krassa konsekvensen om man väljer Socialdemokraternas modell när det gäller energieffektivisering. Alliansregeringen anser att för varje bil och varje rulle papper som produceras är det viktigare att vi kan producera den med mindre energi. Om det sedan leder till att svenska industrier kan ta order för att industrier i andra länder förbrukar mer energi och har högre kostnader är det mycket bra. Därför ska vi inte ha något absolut tak för vår energianvändning. Vi har i mycket goda förutsättningar att nå de 2020-mål som vi har satt upp. Vi ligger i linje med klimatmålet. Vi har redan överträffat förnybartmålet. När det gäller energieffektiviseringen behöver vi göra mer. Det är just därför som vi har pekat ut en rad nya åtgärder i den energieffektiviseringsproposition som just nu behandlas i , där inte minst förslaget om obligatorisk energikartläggning i alla större företag är en viktig insats. Det är också därför som regeringen ger besked om hur vi ska fördela strukturfonderna.