prot · H10973 · 2014-02-25 00:00:00 — Jag menar att vi måste försöka vara modiga nog att hitta styrmedel som förbättrar verksamheten långsiktigt , där vi låter de myndighetschefer och tjänstemän vi har att sköta sitt samt förväntar oss att de företag och branscher som är delaktiga i sköter sin uppgift. Överläggningen var härmed avslutad. 22 § Svar på interpellation 2013/14:289 om jämställdheten i bolagsstyrelser 129 Statsrådet (FP): har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till en lagstiftning om jämställda bolagsstyrelser samt om jag är beredd att ompröva min negativa inställning till EU:s jämställdhetsarbete på den punkten. Regeringens hållning är oförändrad när det gäller lagstiftad kvotering till bolagens styrelser. Det är ägarnas ansvar att se till att styrelsen präglas av mångfald och att den samlade kompetens som finns bland både kvinnor och män tas till vara. För att lyckas med att få en jämn könsfördelning i ledningen måste företagen bestämma sig för det på högsta ledningsnivå. Det är vad staten som ägare gör, och det är därför som av ledamöterna och av ordförandena i de statligt helägda bolagen är kvinnor. Regeringen har tagit olika initiativ för att stärka kvinnors företagande och ledarskap. Som exempel kan jag nämna programmet Styrelsekraft, som drivs av , och stödet till Golden Rules of Leadership. Regeringen välkomnar allmänt sett att tar initiativ till förbättrad jämställdhet. I fråga om lagstiftning om jämnare könsfördelning i bolagsstyrelser anser dock regeringen, i likhet med en majoritet i , att kommissionens förslag inte är förenligt med vare sig subsidiaritetsprincipen eller proportionalitetsprincipen. Jag håller med om att det är ett problem att utvecklingen går alltför långsamt. Jag fortsätter därför dialogen med näringslivet och andra centrala aktörer för att diskutera strategier för hur synen på bemanningen av ledande positioner och av styrelser kan utvecklas med en jämn könsfördelning som mål. 130 (S): Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen. Frågan om jämställdhet i bolagsstyrelserna har fått förnyad aktualitet, eftersom beskrivit sin syn på varför vi inte har jämställdhet i bolagsstyrelserna. De har sagt att det beror på att det inte existerar kompetenta kvinnor. Det är ett ganska provokativt ställningstagande, minst sagt. Jag hade väl hoppats och trott att detta provokativa ställningstagande skulle rubba jämställdhetsminister lite rigida inställning i den här frågan och möjligen fått henne att tänka till, tänka om och agera till det bättre. Jag ställde två frågor i min interpellation, herr talman. På frågan om statsrådet är beredd att ta något initiativ för att det ska bli jämställdhet i näringslivet är svaret ett mycket tydligt nej. Jämställdhetsministern är inte beredd att ta några initiativ. Den andra frågan var om statsrådet är beredd att ompröva sin negativa inställning till EU:s jämställdhetsarbete. Även där är svaret ett mycket tydligt nej. Detta är naturligtvis tragiskt. Det är tragiskt för jämställdheten som sådan. Det är tragiskt för män och kvinnor i det här landet. Men det är extra tragiskt, herr talman, eftersom härigenom befäster den negativa bild som man har fått i om att , som tidigare gick i bräschen för jämställdhetsarbetet, numera är ett drivankare, en bromskloss, någon som stoppar och förhindrar, säger nej och står i vägen. Det är mycket tragiskt när intar den ställningen i . Jag vet att många personer som brinner för jämställdhet i är chockade, förvånade och förtvivlade över det ställningstagande som jämställdhetsminister och regeringen gör i de här frågorna. Det var lite anmärkningsvärt i den tidigare debatten när jämställdhetsministern tog mothåll och jämförde de här två debatterna med varandra och gjorde något uttalande likt att politiker inte ska lägga sig i och att det skulle bli ett outhärdligt samhälle om politiker lade sig i. Ministern pekade på att det tydligen var något liknande ställningstagande i den här frågan. Det är just den inställningen som är så tragisk. Det här med att, som ministern sade i svaret, fortsätta dialogen med näringslivet och andra centrala aktörer för att diskutera strategier för hur synen på bemanningen av ledande positioner och av styrelser kan utvecklas, med en jämn könsfördelning som mål – det är på något sätt förbisprunget, för den som man ska ha dialogen med, näringslivet, har gått ut och sagt att det inte finns några kompetenta kvinnor. Då kan man naturligtvis ha en dialog hur länge som helst, herr talman. Det lär inte bli någon förändring om man har den inställningen. Då måste tyvärr jämställdhetsministern göra det som hon helst inte vill göra: lägga sig i. För mig som oppositionspolitiker är regeringens ställningstagande mycket märkligt. Jag skulle inte vilja något hellre än att lägga mig i och styra och regera det här landet och göra något bättre av det. Det känns egendomligt när man som regeringsföreträdare värjer sig för möjligheten att lägga sig i, göra landet och samhället bättre och öka jämställdheten. Det är en mycket märklig inställning. Men vi får möjlighet att ändra på det vid nästa val. Då får vi förhoppningsvis en regering som vill lägga sig i, som vill använda regeringsmakten och som vill det här landet något mer, större och bättre än vad vi har . 131 (S): En elefant som klampade in i en porslinsbutik – det var en av många målande beskrivningar efter intervjun i Ekot medJens , ordförande i . Hård kritik ska han ha, och hård kritik fick han för att ha förklarat den låga andelen kvinnor i bolagsstyrelserna med att det finns få kvinnor med rätt kompetens. Man kunde ha hoppats att det var en tillfällig blunder, en groda, men vid försvarstalen i morgonsofforna efteråt blev det inte bättre, och den efterföljande pudeln uteblev. I stället gick på om att antalet kvinnliga företagschefer fördubblats och menade att dessa chefer kan hamna i styrelser vad det lider. Simsalabim har världens bästa styrelser – en klockren ekvation, menar . Nej, herr talman, statistiken talar sitt tydliga språk. Det går långsamt. Det går väldigt långsamt. Och den uppenbara likgiltigheten och kunskapsbristen hos Svenskt Näringslivs ordförande ökar inte farten. Vad är problemet? Ja, gamla invanda rutiner är uppenbarligen svåra att bryta. Flera storägare väljer sina styrelseledamöter ur den egna kretsen av lojala och pålitliga själar, och i dessa kretsar finns få kvinnor. Den officiella förklaringen är att det saknas kompetens. Herraväldet paxar platser åt karbonkopior av sig själva, det vill säga andra herrar. Med andra ord går vänskap före professionalism. Frågan om kvotering har varit på agendan . har vi , . Våra nordiska grannar och och EU-länder som , och har redan gjort det. När tar nästa steg? 132 (S): Jag är en av dem som sedan riksdagsinträdet väckt motioner för kvotering i bolagsstyrelser. Jag har inte nöjt mig med bolagsstyrelser i privata börsbolag, utan har även väckt motioner om kvotering i kommunala bolag och landstingskommunala bolag. Det finns strukturer i samhället som vi måste göra någonting åt. Jag blir lika förvånad som över att vi har ministrar som inte vill agera politiskt utan hävdar att detta är någonting som ska lösa sig av sig självt. I svaret till säger jämställdhetsministern att hon fortsätter dialogen med näringslivet. Min fråga är: Vilken dialog? Hur kan man ha en dialog med några som inte ens är intresserade? Varför motsätter man sig kvotering? Jag får egentligen inget svar på varför regeringen inte vill att vi ska ha kvotering. Det framgår inte. Regeringens hållning är oförändrad när det gäller lagstiftad kvotering till bolagens styrelser, säger jämställdhetsministern i interpellationssvaret. Vi såg att det hände någonting när den socialdemokratiska regeringen sade att den skulle komma med lagstiftning. Då började det ske en förändring. Men sedan försvann hotet i och med att vi fick en borgerlig regering som sade: Det där får de sköta själva. Vi tror inte på att kvinnor är tillräckligt kompetenta. Därför ska vi inte ha någon kvotering. Jag kan informera jämställdhetsministern om att tillämpar kvotering till sin egen styrelse – utifrån branschtillhörighet. Jag utgår också från att jämställdhetsministern är inkvoterad i regeringen. Det är inte en ren tillfällighet att har fyra ministrar, fyra och tre och att övriga kommer från . Det har med storleken att göra. Det är alltså kvotering. Uppenbarligen tycker därmed regeringen att kvotering är bra. Varför tycker man då inte att kvotering är bra i just det här fallet? Vad är det som är så farligt med att säga att det underrepresenterade könet ska ha i en börsbolagsstyrelse och därmed låta företaget ta fram de kompetenta kvinnor som finns? Jag tvivlar inte på att de finns. Jag är helt övertygad om att de finns. Jag vet också att de undantas av de maktstrukturer vi har i samhället. Vad är orsaken till regeringens motstånd mot att införa en kvoteringslag i ? Som redovisade finns det många länder som har tagit de här stegen. Jag tycker inte att det går så jättedåligt för just , även om jag inte gillar den regeringen heller. De lyckas ändå hålla sig hyfsat bra framme. 133 Statsrådet (FP): Tack så mycket alla tre för en härlig debatt! Jag tycker att det är kul. Jag tillhör dem som tycker att kvotering är en mycket bra metod. Jag har blivit inkvoterad sedan jag var och blev inkvoterad i ungdomsförbunds styrelse, för det hade som då var ordförande bestämt. Jag tycker att kvotering är en utmärkt metod. Den tillämpas av så gott som alla politiska partier, vilket avspeglar sig i denna kammare. Det har avspeglat sig i regeringarna sedan dagar. Det avspeglar sig i de statliga bolagens styrelser. Tyvärr avspeglar det sig inte fackförbundens styrelser, inte i de kommunala bolagens styrelser och i alldeles för få av börsbolagens och andra privata bolags styrelser. Kvotering är en utmärkt metod för att få mångfald när det gäller kön men också när det gäller etnicitet och andra diskrimineringsgrunder. Det ska man inte glömma bort. Men att vara för kvotering som metod behöver inte innebära att man tycker att politiker ska bestämma att alla fackföreningar, privata företag och börsbolag ska kvotera. Att vara politiker innebär självklart, , att man tycker att det är viktigt att politiken tar ett ansvar. Det är befängt att påstå något annat. Jag är inte på den ändan av skalan att jag inte vill göra någonting. Jag skulle aldrig drömma om att beskylla för att vara på andra ändan och säga att var beredd att gå in och bestämma allting i enskilda människors, privata företags eller fackföreningars liv, göranden och låtanden. Självklart finns det en balanspunkt. Det kan inte vara så svårt för vare sig eller att förstå att det är den balanspunkten vi talar om. Jag är på principiella grunder tveksam till och motståndare till att politiker ska bestämma. Det var den parallellen jag drog, . De ska inte sköta enskilda utbildningar vare sig i eller någon annanstans eller gå in och tala om hur företag ska drivas och ledas. Det är förklaringen. Det hindrar inte att jag är beredd, villig och sugen på att göra vad som står i min makt utan att överskrida den gränsen för att föra dialog med de många näringslivsföreträdare som tycker att det är en viktig fråga och talar om den. Att påstå att har en gemensam uppfattning är helt felaktigt. Jag menar att de ord som fällde, och som vi också vet att han har nyanserat i efterhand, var ett ganska bra uttryck för hur det låter i många företagsledningar, organisationsledningar, fackförbundsledningar och på många ställen där makten finns. har också i handling motbevisat de orden genom att på de tre positioner han har innehavt som ledare i , Företagarna och senast i ha utsett mycket kompetenta personer som är kvinnor. Det finns en uppdriven ilska och missnöje med hur det är. Men det behövs någon nyans och balans i hur samtalen kan och bör föras om vart vi på väg. 134 (S): Statsrådet säger att kvotering är en bra metod. blir jag ännu mer förvånad och har lite svårt att förstå jämställdhetsministerns agerande. Om man tycker att kvotering är en bra metod, om många länder i nu går före och använder den i bolagsstyrelserna, om det finns ett starkt arbete i och kommissionen för att flytta fram jämställdhetsarbetet på den punkten och använda den bra metoden kvotering blir jag väldigt förvånad över att inte jämställdhetsministern ser en möjlighet och en chans. Att vara politiker handlar också om att göra det möjliga möjligt. Det handlar om att se chanserna när de kommer och agera när dörrar öppnas. Det handlar om att inte bara pannan blodig mot väggen som är stängd utan att ta tillfället i flykten. Det är vad som utmärker en handlingskraftig politiker i motsats till en politiker som inte får någonting gjort. Därför är det så konstigt när jämställdhetsministern får alla dessa möjligheter men väljer att inte göra någonting. Kvotering är en bra metod. En annan sak som också gör mig lite förvånad när jag läser tidningen är att det står i ett utdrag från att regeringen laddar för en kvoteringslag. Sedan är det en bild på bland annat jämställdhetsministern med anledning av debatten om Svenskt Näringslivs ställning i den här frågan. Det gör mig också förvånad över det mycket svaga svaret på en viktig fråga. Jag hade naturligtvis hoppats och trott att vi skulle få en framåtsyftande debatt och att vi haft en radikal och lite arbetsvillig jämställdhetsminister. I någon mening kan jag känna en viss sympati. Att vara oppositionspolitiker är inte alltid det roligaste. Det är att skriva i vatten. Man jobbar för saker, och sedan blir de inte genomförda eftersom man inte får igenom dem i kammaren. Men frågan är om inte att vara jämställdhetsminister i en moderatledd regering är värre. Det måste vara oerhört mycket mer frustrerande att ha möjligheterna inom räckhåll men inte använda dem. Kvotering är en bra metod, och det visar sig att det sker förflyttningar i , i , i och bland stora länder i som går mot detta, och man vill se den vägen och att skulle kunna vara med och bejaka detta. ifrågasätter jämställdhetsministern huruvida Svenskt Näringslivs ordförande har auktoritet att tala för sin organisation. Jag kan inte göra några sådana bedömningar. Jag förutsätter att en vald ordförande har auktoritet och legitimitet att uttala sig för sin organisations vägnar i frågor som är viktiga för organisationen. har den attityden. Det är ett skäl som pekar på att metoden att vänta och se och tro på frivillighet är diskvalificerad genom Svenskt Näringslivs agerande. Svenskt Näringslivs agerande, det faktum att jämställdhetsministern erkänner att kvotering är en bra metod, att det sker en rörelse i , allt detta sammantaget gör det obegripligt att inte jämställdhetsministern, om hon hade några visioner och ville någonting, tar de starka möjligheterna och gör någonting. Det hade varit skönt att få höra från talarstolen här . Men det fick vi inte. Det tycker jag är sorgligt. 135 (S): Kvotering är en bra metod. Precis som ministern redovisade har det i politikens värld länge varit en självklarhet. Män och kvinnor samsas om utrymmet, och det finns en hyfsat jämn fördelning mellan könen. Ministern redovisade också några av sina andra principer. Också jag har principer. Det är till exempel inte 2000-tal att bara ha män i toppen. Det är definitivt inte värdigt ett land som som kallar sig om inte världens mest jämställda så ett av dem. Det är ett resursslöseri. Om det går så här långsamt kommer varken jag eller min 17-åriga dotter någonsin att få vara med om ett jämställt Styrelsesverige. Det duger inte att som strutsen stoppa huvudet i sanden. Jag tycker att jämställdhetsministern ska sträva efter att gå till historieböckerna som den minister som verkligen satte ned foten i jämställdhetsfrågan. Om hon vill kan hon få lite stöd genom att hålla kollegan i handen. Han har gett positiva signaler i den här frågan. Då skulle jag bli glad som en lärka och sträcka på mig stolt som svensk kvinna och feminist! 136 (S): Vi ställer krav på börsföretag och bolag. Vi har massor med lagar som inskränker och påverkar företagsstyrelser. Det vet , precis som jag. Det har funnits ett motstånd till exempel mot att man skulle ha arbetstagarrepresentanter i styrelser. Det tycker väl alla är självklart . Men jag kan säga att den dagen fackföreningsrörelsen startade var det inte självklart att man också skulle vara representerad i styrelser för de företag man jobbade i. Visst har det funnits motstånd – det kommer alltid att finnas motstånd. Det jag blir mest upprörd över är faktiskt det hyckleri, herr talman, som jag tycker att jag ser från regeringen. syftar jag inte på statsrådet som står här, men vi har haft massor av statsråd som sagt att de kanske ska göra någonting. kommer det att man nu öppnar upp för det här. Jag ska citera , som sade: Det är uppenbart att det här löses i en väldigt, väldigt långsam takt. Jag tycker att argumenten mot lagstiftning gradvis eroderar och att skälen för att överväga lagstiftning har stärkts. Det där tolkade en del, herr talman, som att finansministern var för en kvotering. Det han sade var att skälen för att överväga hade stärkts. sitter han nog och väger på någon stol och funderar på huruvida det är bra eller inte med kvotering. Här har vi ett statsråd som säger att hon är för kvotering och tycker att det är en bra metod, men hon vill inte in och peta i företagsstyrelser. Då blir min fråga: Vilka andra förändringar tänker statsrådet göra som påverkar börsbolag, där vi verkligen påverkar dem med olika typer av lagstiftning? Vi kommer att göra det med våra politiska beslut, när det gäller arbetsgivarintyg för dem som blivit arbetslösa, sjukintyg för dem som är sjuka och så vidare. Vi gör det i politiska sammanhang, för vi tror att det är någonting vi vill åstadkomma. Vi vill åstadkomma en jämställd värld, där kvinnor och män får lika inflytande och makt i samhället, ekonomiskt också. 137 Statsrådet (FP): Jag vet inte hur sade förvånad och konstigt. Jag tänker: Vad är det som är så konstigt? Jag är för kvotering som metod. Jag är för en massa saker som det inte är självklart för mig att jag ska bestämma att alla andra ska göra. Men sedan inser jag att för är det som är bra för någon eller det som jag kan välja något som han och hans partivänner ska bestämma att alla ska göra. Så kan det väl inte vara! Nog går det väl att begripa att jag tycker att kvotering är en bra metod. Jag måste bara fråga: Vill också lagstifta om att alla fackförbund i ska ha av varje kön i sina styrelser? Det måste nästan vara den självklara följden av att inte förstår att det finns en avvägning att göra. Jag tycker att det är rimligt att vi fäller hårda ord i en hård debatt, för det här är en princip som jag tycker är viktig. delar jag interpellantens och de två andra riksdagsledamöternas ilska över att det fortfarande ser ut som det gör. Jag har förstått att det är obegripligt att jag när jag blir arg över någonting inte vill bestämma hur andra ska göra. Jag är inte lat – jag är rätt arbetsam. Jag försöker verkligen göra skillnad genom möten, diskussioner och samtal, för jag tror att den enda vägen att gå är att öppna för mångfald med metoden kvotering både för kvinnor och för andra underrepresenterade grupper. Jag vill i det längsta avstå från att göra detta lagstiftningsvägen. Det borde inte vara så svårt att förstå. 138 (S): Hög tid att könskvotera för bolagens och landets bästa. Argumenten emot kvotering blir allt svårare att förstå. Bolag med könsblandade styrelser sköts bättre och är mer lönsamma än andra, och det är en myt att det råder brist på lämpliga kvinnliga kandidater. Det skriver 17 företrädare för näringsliv och ekonomisk forskning. De säger just detta att argumenten blir svårare och svårare att förstå, utifrån att ett stort antal studier visar att bolag med fler kvinnor i styrelsen har bättre lönsamhet, högre aktieavkastning och tar större samhällsansvar. Bolagsstyrelser med balans av kvinnor och män är mer aktiva, kommer med fler förslag och kräver mer information av vd. Könsbalanserade styrelser fungerar bättre i sin kontrollfunktion och är mer benägna att byta ut bolagets vd när verksamheten går dåligt. När forskare och näringslivsföreträdare argumenterar på detta sätt, väldigt strikt, med en konkret argumentation om varför de är för detta – naturligtvis bortsett från alla andra aspekter man kan ha på frågan – blir det väldigt svårt att förstå argumenten. Det är när argumenten blir irrationella – det finns folk som bara inte vill – som man måste överväga politikens maktmedel. Med en rationell medmänniska kan man naturligtvis föra ett rationellt resonemang. Men om den medmänniska som man resonerar med är helt irrationell och dessutom besitter en massa makt måste demokratin använda makt, motmakt, för att samhället ska kunna gå vidare. Jag delar jämställdhetsministerns uppfattning, herr talman, att man inte alltid kan göra allting. Jag vill inte heller alltid att alla ska tvingas göra det jag vill. Men vi har just en unik möjlighet, en unik politisk möjlighet, att föra den här frågan framåt. Jag har i mina tidigare inlägg argumenterat för vari den möjligheten består. Kvotering kommer, herr talman. Var så säker på det! Frågan är om jämställdhetsminister ska vara ett drivankare som bromsar eller om hon ska skjuta på. 139 Statsrådet (FP): Jag håller med om att argumenten mot en jämn fördelning mellan könen i alla maktsammanhang blir svårare och svårare att förstå. Det gäller makt, och det gäller till exempel föräldraskap. har vi beforskat vad det betyder att dela lika på föräldraförsäkringen och vad det betyder med delad makt i styrelserum i både företag och organisationer. Jag håller verkligen med om att det blir svårare och svårare att begripa att de som har makt inte gör någonting åt det. Regeringen har visat att där vi har makt, inom bolag som vi äger och i de myndigheter som vi styr över, har vi lärt oss och tagit till oss denna kunskap. Jag förväntar mig, tror och räknar med att också företag, fackförbund och organisationer går i samma riktning. Jag försöker propagera för det på alla sätt jag kan. Jag förstod att retar sig lite på att man kan föranstalta om att förr eller senare kommer måttet att vara rågat. Men jag tillhör dem som unnar sig att säga att det finns en tidpunkt när det har stått stilla så länge att vi måste vara beredda att överge en princip för en annan princips skull. Det är klart att jag ser fram mot nästa debatt vi ska ha, , för vi brukar debattera detta rätt regelbundet. Då kanske du har funderat lite över vad du vill säga till de fackförbund som har en väldigt dålig representation i sina maktkorridorer. Tack för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: Proposition 2013/14:132 Några sjömansfrågor Redogörelser /14:ER1 Från delegation vid 2013/14:ÖN1 Verksamhetsredogörelse överklagandenämnd 2013/14:RAR1 Verksamhetsredogörelse arvodesnämnd 2013 2013/14:NL1 Verksamhetsredogörelse Nämnden för lön till ombudsmän och riksrevisorerna 2013 2013/14:PN1 Verksamhetsredogörelse Partibidragsnämnden 2013/14:RR2 redogörelse om revisionsberättelsen över riksbanks årsredovisning EU-dokument KOM(2014) 15 Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt En klimat- och energipolitisk ram för perioden –2030 Motioner med anledning av prop. 2013/14:76 Förändrad trängselskatt och infrastruktursatsningar i /14:Sk4 av och (SD) 2013/14:Sk5 av m.fl. (V) 2013/14:Sk6 av m.fl. (S) 2013/14:Sk7 av m.fl. (MP) betänkande 2013/14:AU3 Ungdomars väg till arbete betänkande 2013/14:FiU26 Kommunala frågor betänkanden /14:KU13 Allmänna helgdagar m.m. 2013/14:KU30 Regionalt utvecklingsansvar i , och betänkanden /14:JuU15 Straffrättsliga frågor 2013/14:JuU21 Förstärkt tillträdesförbud vid idrottsarrangemang 2013/14:JuU37 Översyn av våldtäktsbrottet 24 § Anmälan om interpellationer Följande interpellationer hade framställts: