prot · H20940 · 2014-12-17 00:00:00 — Det är viktigt att komma ihåg att det finns en bred uppslutning i riksdag och bland partier för enprocentsmålet, det vill säga tanken att ska bidra till utveckling i den fattiga och förtryckta delen av världen genom att sätta av av vår bruttonationalinkomst. Men det finns ett parti som har en annan uppfattning. Det är , som enträget hävdar att det räcker . Längre än så sträcker sig inte deras solidaritet, kan jag konstatera. Min, Socialdemokraternas och samarbetsregeringens uppfattning är att har råd och att vi till och med har en skyldighet att avstå . Om vi betraktar den orättvisa situation som råder i världen och beaktar de underpriser vi betalar i vår rika del av världen för råvaror och tjänster som vi köper från fattiga delar av världen tror jag dessutom att sannolikt är en ringa kompensation. Det viktiga är dock också vilket innehåll utvecklingssamarbetet ska ha. När det gäller det långsiktiga innehållet finns ett brett samförstånd i riksdag om många delar. Men det finns också saker som skiljer sig åt. har det varit överfokus på utvärdering. Det har gett en kortsiktig biståndspolitik som alltför ofta har fokuserat på korta, mätbara resultat i stället för långsiktig utveckling. Där gör samarbetsregeringen nu skillnad. Sakta men säkert kommer svensk biståndspolitik att kunna förändras, och vi kommer att kunna skapa mer utveckling för den procent vi sätter av. Men som jag sa är vi i en ekonomiskt hårt ansträngd situation . Det beror delvis på de stora avräkningarna för asylkostnader. Det är en avräkningsmodell som vi socialdemokrater fullt och fast står bakom och som vi har tillämpat åtminstone – kanske än så, fast jag kan inte bevisa det. Modellen är också i enlighet med de internationella regelverk som finns inom . Vi vet också genom historien att kostnaderna för asylmottagning går upp och ned i takt med antalet asylsökande. Det är inget konstigt, och det är inget orimligt att det ökar just . Vi vet att det kommer att sjunka, och vi vet av erfarenhet att vi kommer att klara de ansträngningar som vi har just nu med många flyktingar som söker sig till säkrare platser i världen, däribland . Man ska också komma ihåg att det är ett fåtal av världens flyktingar som kommer till vårt land. Man räknar med att det just nu finns totalt runt 50 miljoner på flykt i världen. Det är fler än tidigare efter . Med detta, herr talman, tackar jag för ordet. Vi har ett särskilt yttrande från Socialdemokraterna, vad gäller budgetramen. Vi kommer att avstå från att rösta i omröstningen. 85 (SD): Jag vill börja med att säga att vi givetvis står bakom samtliga våra reservationer och vårt särskilda yttrande, men för tids vinnande i ett pressat schema i kammaren väljer jag att yrka bifall endast till reservation nr 2. Vi debatterar som sagt utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. beslutade , som tidigare nämnts, om budgetens ramar. Då gav vi i i första hand stöd till vårt eget budgetförslag med våra egna ramar och vår politiska inriktning också inom biståndet. När vårt eget förslag föll återstod regeringens och Alliansens förslag. Då valde vi att rösta på Alliansens förslag, och Alliansens ramar vann alltså omröstningen. Detta innebär dock inte att ställer sig bakom Alliansens budgetmotion och politik i sak, utan det var ett resultat av regeringens ovilja att inte ytterligare förvärra en politik som i grunden skadar hela det svenska samhället. Det faller sig därför naturligt att vi i dagens debatt och votering följer upp vår egen politik vad gäller ramar och politisk inriktning inom biståndet. Men om regeringens biståndsbudget och Alliansens budget hade ställts mot varandra vid en votering hade vi även röstat på Alliansens förslag i andra hand. Den minskning på som Alliansen har föreslagit och som avser regeringens förslag på additionella medel för klimatinsatser i utvecklingsländer är vi nämligen överens om. Jag förutsätter att regeringen nu tar ansvar för att följa upp de ramar det har beslutats om och inte betalar ut pengar utöver ramen på av bni. Vi har vårt eget budgetförslag och vår egen motion. Och vi tycker att det är dags för ett mer ansvarsfullt bistånd med bättre uppföljning av resultat och där varje satsad krona ska göra så mycket nytta som möjligt för att hjälpa de mest utsatta människorna. Genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd, större koncentration av biståndet till de minst utvecklade länderna och färre inriktningar kan vi effektivisera utvecklingsbiståndet och ha en biståndsram på av bni, vilket också är i linje med . Vi vill att fattigdomsbekämpning ska få ett mycket tydligare fokus i biståndet än och att tar ett större humanitärt ansvar internationellt inom biståndet. Vi står inför flera stora humanitära kriser. Över 50 miljoner människor befinner sig på flykt. Situationen i och är fortsatt mycket allvarlig, och miljontals människor har tvingats fly. Av dem är de allra flesta internflyktingar eller har flytt till närområdet. Det råder brist på resurser, och när vintern närmar sig är läget mycket allvarligt. Länder som , och de kurdiska delarna av har tagit ett mycket stort ansvar. Gång på gång har de ropat efter hjälp, och det är främst ökat bistånd som kan hjälpa dem att klara trycket på deras ekonomier. Oavsett flyktingpolitiken i kommer nämligen de allra flesta flyktingarna att söka sig till närområdet. har fört en oansvarig politik och inte prioriterat hjälp i närområdet. Nuvarande regering vill avsätta 8,4 miljarder för avräkningar för flyktingmottagning i , alltså av biståndet. Men regeringen vill inte ge klara besked om vad man avser att bidra med till internationell flyktinghjälp, förutom några olika punktinsatser. vill helt och hållet avskaffa dessa avräkningar inom biståndet . Jag menar att både föregående och nuvarande regering med sin orättvisa fördelning av resurser har medverkat till att och nu står i ett läge där den ekonomiska situationen är så pass allvarlig och belastad att de tvingas göra det svårare för flyktingar att ta sig in i och . Men det finns sätt att bistå de länderna. har upprättat fonder för att stödja samhällen i dessa länder med grundläggande behov då många flyktingar inte befinner sig i flyktingläger i FN:s regi utan också i värdsamhällen. Regeringen har utlovat 100 miljoner för det ändamålet. Det är jättebra, men det räcker inte. Och vad är 100 miljoner i förhållande till 8,4 miljarder i avräkningar? har budgeterat för att kunna avsätta 1 miljard för detta ändamål, alltså tio gånger mer. Vi måste fråga oss vad som är viktigast. Är det att statsminister eller kanske vår biståndsminister ska kunna sätta en gloria på huvudet för att har beviljat flest uppehållstillstånd i ? Eller är det viktigast att hjälpa flest flyktingar? För mig och är svaret självklart. Målet måste vara att hjälpa så många som möjligt. I vår biståndsbudget har vi därför avsatt 3,6 miljarder för internationell flyktinghjälp och 12,8 miljarder för internationell flyktinghjälp . Med vår politik och våra ekonomiska prioriteringar skulle vi kunna hjälpa fler på ett ansvarsfullt sätt. Vi har också valt att satsa pengar utöver vår biståndsram på för att kunna hantera det mycket allvarliga läget i med ebola och de akuta behoven för att rädda människoliv. Vi behöver naturligtvis också arbeta långsiktigt för att bekämpa fattigdom och förtryck i utvecklingsländer. Vi vill se ett bistånd som utgår från människors omedelbara behov i deras vardag. Vi vill bland annat öka satsningarna på vatten, sanitet och tillgång till livsmedel som är grundläggande mänskliga rättigheter och kan vara avgörande för människors överlevnad, hälsa, jämställdhet och utbildning. Vi vill alltså se ett effektivt bistånd som kommer de mest behövande till nytta. Vi vill upphöra helt med de katastrofalt stora avräkningar som nuvarande regering gör och kraftigt öka det humanitära biståndet för att bekämpa ebola och hjälpa fler flyktingar. Och vi vill lägga tio gånger mer än regeringen på att stödja länder i som tar ett stort ansvar. 86 (S) replik: pekar på hur vill sluta med avräkningarna för asylmottagning i . Vi vet också från andra sammanhang att vill minska antalet invandrare och asylsökande i väsentligt. påstående är alltså inte orimligt. Men inte ens de höga avräkningar som vi har räcker för att komma ned till de av bni som vill ha. Eftersom avräkningarna från biståndsramen är är det fortfarande kvar av biståndsramen för att komma ned till den 0,7-nivå som talar om. radar upp behjärtansvärda insatser som vill göra i olika sammanhang, bara de kan göras utanför . , hur får ihop det här ekonomiskt? Och vad är det ni ska skära ned på mer i biståndet för att komma ned till 0,7? Det räcker nämligen inte att stoppa antalet asylsökande och få bort alla avräkningar. Ni behöver ta bort mer. 87 (SD) replik: Först vill jag korrigera och säga att vi inte ska stoppa asylmottagandet. Det handlar om att förändra signalpolitiken och vilka rimliga krav vi ställer för asylmottagning i . Däremot vill vi ta bort avräkningarna och bekosta de kostnader som också vi kommer att ha inom ett annat utgiftsområde i stället. Sedan är det positivt att tycker att vill ha behjärtansvärda insatser i biståndet. För att få svar på vad mer vi vill minska på kan man läsa vår mycket utförliga budgetmotion och vår mycket utförliga partimotion om biståndet. Där kan man se vad vi vill minska på och vad vi vill öka. Ett exempel är att ett förutom enigt utskott vill bidra med ganska höga summor till den palestinska myndigheten, trots de brister som finns där och trots att den myndigheten år betalar ut löner till terrorister. En annan sak är att vi genom biståndet nu betalar länder i för att göra reformer för att kunna gå med i EU. Vi menar att vi redan betalar en hög EU-avgift, och även genom den betalas medel ut till länder för reformarbete. Vi tycker inte att det ska belasta det svenska biståndet. Vi är också kritiska till generellt budgetstöd. Det gynnar korrupta ledare, hamnar i fel händer och går till fel syften. Även sådant bistånd vill vi minska på. Jag skulle vilja ställa en motfråga. På vilket sätt anser det vara en rättvis fördelning av resurser och humant att lägga 8,4 miljarder på avräkningar i biståndet och bara kunna ge besked om några punktinsatser för humanitärt bistånd i närområdet? Situationen där är akut . 88 (S) replik: ska alltså inte stoppa asylmottagningen helt. Det har vi fått lära oss . kommer sedan med den vanliga sverigedemokratiska argumentationen om att finansiera neddragningarna av biståndet genom att bland annat stoppa biståndet till den palestinska myndigheten. Hon upprepar argument som har lärt sig av sina högerradikala kamrater i . Östbiståndet och det generella budgetstödet pekar hon också på. Det är två, möjligen tre länder som får generellt budgetstöd från svenskt bistånd. Det här räcker inte för att bekosta den neddragning av det svenska biståndet till av bni som ni vill genomföra. Du pekar på kostnaden för asylmottagningen här i i förhållande till insatser ute i världen för att ta hand om flyktingar. Vi i ger via vårt bistånd stora ramstöd till olika FN-organ, bland annat till UNHCR. Vi är aktiva på en lång rad olika platser för att hjälpa till både med att bekosta och med att ta hand om dem som flyr undan krig, konflikter och förföljelse. Men den breda majoriteten här i riksdag – till skillnad från er Sverigedemokrater – inser att alla människor som flyr i världen inte kan vistas i flyktingläger i närområdet – och i vissa fall inte inom sitt eget land – där de allra flesta finns. En del av dem måste för sin egen säkerhet och sin egen överlevnad fly längre bort från den konflikt eller katastrof som de flyr ifrån. Det har ni Sverigedemokrater en väldigt blind fläck för att se. Politik, som jag sade i en tidigare debatt, är inte antingen eller, det är att hantera både och. 89 (SD) replik: Jag kan nämna några ytterligare exempel, men det är bara att läsa i betänkandet. Där står det väldigt utförligt vilka prioriteringar vi vill göra i biståndet. Ganska mycket bistånd går till olika multilaterala organisationer, och där finns det en brist. Det görs ingen uppföljning, och det är ganska svårt att följa den typen av bistånd. Därför har vi valt att prioritera framför allt FN:s organisationer, bland annat UNHCR och Världslivsmedelsprogrammet. Det finns dock andra multilaterala utvecklingsbanker som vi inte har prioriterat eftersom vi tycker att det är för svårt att följa vad biståndet verkligen går till. Sedan har vi också en annan prioritering. Vi prioriterar ned bland annat ett bredare stöd till myndigheter och institutioner som vi tycker är svåra att följa upp och där det är svårt att se om pengarna verkligen går till de mest fattiga och utsatta människorna. Där vill vi göra en omprioritering för att satsa på utvecklingsbistånd i människors vardag i form av bland annat vatten och sanitet. Genom en sådan omfördelning av biståndet gör vi också vissa besparingar. Sedan vill vi också ha en viss nedskärning av förvaltningskostnaderna inom Sida. Eftersom det är en mindre ram räknar vi med lägre förvaltningskostnader. Vi vill också att det ska ske en neddragning till vissa myndigheter som sysslar till exempel med forskning. Det går ju inte främst till fattigdomsbekämpning. tog upp detta med utsatta flyktingar som inte kan vara kvar i närområdet. Där litar jag på att UNHCR kan göra en bra bedömning. UNHCR gör ett väldigt bra arbete med de människor som har behov av vidarebosättning och av att vara kvotflyktingar. Vi har aldrig någonsin kritiserat att det finns de som har behov av att komma till via kvotflyktingsystemet. 90 (MP): Rajo parlamenteskoro president! (: ”Herr talman” säger vi i riksdag.) Ärade riksdagsledamöter, åhörare på läktaren och ni som ser det via tv-apparaterna där hemma! Tack för att ni lyssnar! Tänk er att vi i den rika delen av världen har dukat ett vackert bord. Vi har frossat i överflöd i förrätt och huvudrätt. Vi har beställt in efterrätten, lika grandios som allt annat. och belåtna med stinna magar har vi varit på väg att resa oss upp och gå innan notan har nått våra händer. Men sakta har vårt medvetande vaknat – alltför sakta, men ändå. Vårt överflöd har kostat, förmodligen mer än det har smakat. Vår planet har drabbats. Framför allt är det våra vänner i utvecklingsländerna som drabbas. Klimatet har börjat ropa på oss. Här i behöver byggas om för att inte saltvatten ska tränga in i dricksvattentäkten . Oljesamhället har kostat. Öknar breder ut sig, paradisöarna är snart ett minne blott. Ja det har redan gått för långt. Det finns ingen Planet B. Men vad vi behöver är en plan B. Notan har kommit och den måste betalas – med ränta. Det är vår klimatskuld till världens fattiga. Det är vår klimatskuld till barnen som flyr undan klimatförändringar och skördar som slår fel, år . Det var som den förre statsministern stod inför klimattoppmötet i och lovade att en del av vår nota skulle betalas genom klimatfinansiering av insatser i utvecklingsländerna. Pengarna skulle vara additionella, det vill säga att de inte skulle tas från biståndet. Alldeles riktigt ansåg utvecklingsländerna att detta var ett rättmätigt krav. Men åren gick, och det hände inte så mycket med ”mänsklighetens ödesfråga”. står vi där: Vi ska betala notan för det som vi har tagit. Vi ska se till att utvecklingsländerna inte behöver gå via miljöfarlig energi och nedsmutsning i sin utveckling. Det är ett aldrig så litet rättmätigt krav från våra vänner i söder om . Men ingenting hände förrän den rödgröna regeringen tillträdde. Precis när vi skulle resa till klimattoppmötet i uppstod det en mycket allvarlig situation här i . Borgarna röstade ned vår budget med hjälp av , och vips var allt det som och lovat utvecklingsländerna som bortblåst. Återigen var det dags att göra en springnota och ta ytterligare en halv miljard från biståndet i stället för att göra det som vi lovat internationellt, att betala vår nota med riktiga pengar, vår nota till dem som hade drabbats hårdast av vårt klimatfrosseri, vår nota till pojken som inte får mat på bordet för att skörden återigen har slagit fel och till den lilla flickan som måste jobba för att försörja familjen i stället för att gå i skolan. Rajo parlamenteskoro president! Det spelar roll vilken regering befolkning väljer, för oss i och för alla dem som lever i den fattigare delen av världen. Den borgerliga Alliansen tar från de fattiga för att ge till de rika. Och säger de kanske: Vi har inte råd. Men visst har vi råd, bara man inte hade haft som sin grundläggande politik att sänka skatterna – förlåt, höja jobbskatteavdragen – för de rikaste i vårt rika samhälle . Visst har vi ojämlikhet även här, en ojämlikhet som har ökat på grund av att de allra rikaste i fått mer, och fått mest . Det vill vi rätta till. Jag är stolt över att tillhöra en regering som tar klimatkrisen på allvar och som är villig att betala notan. har vi tyvärr fått en alliansbudget och är på grund av det förhindrade att göra det rätta. Notan får ligga och förränta sig. De fattiga får ta ytterligare en smäll. För varje krona som tas från biståndet till klimatfinansieringen tas en krona från nödvändiga vacciner till barn, från utbildning för flickor, från mödrahälsovård till gravida kvinnor i länder där att föda barn är förenat med livsfara såväl för mamman som för barnet. Det är konsekvensen av att högerpartierna valde att köra över regeringens budget. En gång i tiden var banbrytande. En enig riksdag antog politiken för global utveckling. Det var en fantastiskt viktig politik som tyvärr inte tagits riktigt på allvar. Det är dags, mina vänner, att ta politiken för global utveckling på allvar och börja föra en sammanhållen politik. Vi kan inte fortsätta att ge bistånd med ena handen och sedan ta tillbaka mångdubbelt genom att till exempel understödja klimat- och skatteflykt. För som går in i utvecklingsländerna går ut. Vi måste få till stånd nya regler så att utvecklingsländerna får sin rättmätiga del av skatter. Och genom internationella lagar måste vi se till att omöjliggöra för företag att trolla bort pengar genom skatteparadis. Samma krav som ställs på biståndet måste också gälla för företag som tar del av svenska exportkrediter. Vi måste se till att EU:s jordbrukspolitik inte ohämmat gynnar storbönder i till men för utvecklingsländerna när EU dumpar jordbruksprodukter på världsmarknaden till vrakpriser. Vi måste se över patent och regelsystem för till exempel medicin och miljöteknik. Utvecklingsländerna ska inte behöva vänta för att få ta del av livsnödvändig medicin och klimatnödvändig miljöteknik. Vapenexporten till diktaturer och länder i konflikt måste upphöra. Rajo parlamenteskoro president! Det krävs krafttag för att göra politiken samstämmig så att den på allvar prioriterar mänskliga rättigheter, demokrati och klimatåtgärder. Jag är stolt över att tillhöra en regering som faktiskt vill göra det. Det är en regering som tar politiken för global utveckling på allvar. Rajo parlamenteskoro president och kära lyssnare! Det spelar roll vilken regering befolkning väljer . Det spelar roll för och för världen. Vi har tillsammans med S och V skrivit ett särskilt yttrande till betänkandet, och vi kommer därför att avstå från att rösta. 91 (SD) replik: Jag tycker faktiskt att vi ska följa praxis i och säga herr och fru talman. Men det var inte det vi skulle prata om . Jag har en fråga till . Regeringen och vill föra en feministisk utrikespolitik, även inom området biståndet. Det verkar som att även allianspartierna i utskottet är överens. Att kämpa för lika rättigheter, som har tagit upp i sitt anförande, för män och kvinnor, demokrati och jämställdhet i andra länder är bra. Där är vi absolut överens. Det sker allvarliga övergrepp mot kvinnor och flickor i utvecklingsländer. Det ska vi kämpa mot. Men feminism kan vara så mycket mer. Det finns många inriktningar inom feminismen. I har feminismen utvecklats till något som jag menar inte står för verklig frihet för kvinnor och män och lika rättigheter utan snarare till och med mansfientlighet. Politiker ska bestämma vad som är bäst för män och kvinnor när de ska ut i arbetslivet, inte tro på föräldrars förmåga att ta hand om sina barn, stå för den mest liberala abortpolitiken i och att begrepp som familj och äktenskap ska upplösas. Vad är det för typ av feministisk politik som ska föras i utrikespolitiken, menar , som också finns företrätt i regeringen? 92 (MP) replik: Tack så mycket! (: Herr talman!) Givetvis ska den feministiska politiken och jämställdhetspolitiken genomsyra allt vi gör. Inom utvecklingssamarbetet, där man skriver strategier, måste man titta särskilt på jämställdhetsfrågan. Jämställdhetsfrågan är feministisk politik. Det är rättigheter för kvinnor och för män. Detsamma gäller att lyfta upp kvinnor i olika sammanhang i utrikespolitiken. Det finns mycket att ta tag i även i när det gäller kvinnor på beslutande positioner i det svenska samhället, inom den svenska statsapparaten, när det gäller att understödja kvinnor i parlament i utvecklingsländerna, när det gäller att understödja kvinnor att nå de positioner som behövs för att kunna fatta de verkliga besluten. Vad är det för rätt man fråntar människor, , att välja i ? Vad är det syftar på? 93 (SD) replik: Vad är det jag syftar på? (: Herr talman!) Jag syftar bland annat på att på sin hemsida skriver att om pappor är hemma med sina barn kan kvinnor göra det de verkligen vill göra. På vilket sätt kan man avgöra vad det är kvinnor vill? Kvinnor måste själva få avgöra om de vill spendera med sitt barn eller om de vill arbeta. Det är att stå för verklig frihet. feminism, Socialdemokraternas feminism och vänsterfeminismen i vill sätta sig över kvinnor och avgöra vad som är bäst för dem. Det vill inte jag ska överföras i utrikespolitiken. Jag tycker inte att man helt och hållet kan likställa feminism och jämställdhet. Vi är överens om att vi vill se ökad jämställdhet och lika rättigheter för män och kvinnor, men det blir komplicerat när man ska sätta etiketten ”feministisk utrikespolitik” utan att tydligt kunna definiera vad den ska stå för. Vill ni i utrikespolitiken, , ha samma inriktning, att man ska bestämma över kvinnors liv och deras livsval? Eller ska man stå för verklig frihet för kvinnor och män att göra sina egna val? 94 (MP) replik: (: Herr talman!) Givetvis ska alla människor få bestämma över sitt eget liv. Jag är glad att även har fört en politik som har stått upp för jämställdhet såväl i som internationellt. Men det finns så mycket mer att göra. nämnde aborträtten, som ni inte står för. Tänk dig att du har blivit våldtagen i ett krig eller att du har blivit gravid när du var liten och inte har rätten att bestämma över din egen kropp. Den rätten ska väl ändå få förbehållas den kvinnan? 95 HANS (V): Världen är inte rättvis. Klyftorna är enorma mellan nord och syd, mellan fattiga och rika, mellan män och kvinnor. Nästan en miljard människor saknar tillgång till rent vatten. dör en kvinna eller en flicka i samband med en graviditet, och kommer 17 000 barn som inte har hunnit fylla att dö. Världen skulle kunna se i grunden annorlunda ut. Det finns tillräckligt med resurser för att utrota fattigdomen och ge alla människor ett värdigt liv. Vi har lyckats här i att i stort sett utrota mödradödligheten och hungern. Det skulle vi också kunna göra i och i . Världen är orättvis därför att det finns de som tjänar på orättvisorna. finns 85 personer på jordklotet som äger lika mycket resurser som världens 3,5 miljarder fattigaste. 85 personer – de ryms i en liten del av denna kammare – äger lika mycket resurser som halva mänskligheten. Ojämlikheten och de ökade klyftorna är utvecklingens och fattigdomsbekämpningens största hinder. menar att utveckling och fattigdomsbekämpning kräver en rad åtgärder på en rad områden. Det krävs skuldavskrivningar, och det krävs en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar.