prot · H10976 · 2014-02-28 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2013/14:291 Till Interpellation 2013/14:291 Regeringens redovisning av överskottsmålet av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag 2 § Anmälan om faktapromemorior Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM57 För en europeisk industriell renässans KOM(2014) 14 till näringsutskottet /14:FPM58 Meddelande om skiffergas KOM(2014) 23, K(2014) 267 till näringsutskottet 3 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Redogörelser /14:RJ1 och RR3 till utbildningsutskottet 4 § Svar på interpellation 2013/14:284 om uteblivet stöd till kvinnojouren Terrafem 1 Statsrådet (KD): har frågat statsminister vilka åtgärder han avser att vidta så att kvinnojouren Terrafem kan garanteras den förstärkta finansiering som tidigare utlovats. Interpellationen har överlämnats till mig. Att stärka stöd och skydd till våldsutsatta kvinnor och deras barn är av största vikt, och regeringen har vidtagit flera åtgärder på området. Som jag tidigare nämnt i mitt svar till på fråga om stöd till kvinnojourer har regeringen beslutat att permanent öka de statliga medel som fördelar till ideella organisationer på det sociala området. Förstärkningen innebär i det närmaste en fördubbling av den del av medlen som bland annat är avsedd att stärka kvinnojourernas verksamhet. Det innebär att den tillfälliga förstärkningen om ligger kvar och förstärks med ytterligare , det vill säga sammanlagt . Som jag också nämnde är det som beslutar hur medlen ska fördelas. har beslutat att så gott som hela förstärkningen på fördelas mellan för kvinnojourer och tjejjourer i , Roks, och Kvinno- och , . Terrafem har erhållit statsbidrag för att täcka kostnaderna för organisationens rikstäckande jourtelefon för kvinnor med utländsk härkomst. Varken jag som enskilt statsråd eller regeringen har härvidlag någon rätt att överpröva beslut i enskilda ärenden. 2 (MP): Det känns viktigt att inleda denna diskussion med att understryka allvaret i den fråga vi talar om. För de kvinnor som behöver stöd från en kvinnojour kan det ytterst handla om en fråga om liv eller död. Det var också därför som statsminister , som jag ursprungligen ställde interpellationen till, valde att ha detta som sitt tema i jultalet 2011. Han lovade då – ett av de många löften som följt denna diskussion – att stödet till kvinnojourerna kraftigt skulle öka. Året efter, 2012, kunde redovisas att 3 319 av de kvinnor som sökt stöd från en kvinnojour hade behövt möta ett nekande därför att kvinnojourerna har otillräckliga resurser. En av de kvinnojourer som sitter i en svår sits, och som fått varna för att de inte kan driva vidare sitt skyddade boende, är Terrafem. blev det en stor diskussion om detta: Vad skulle man göra nu när Terrafems skyddade boende var under hot om nedläggning? Då lovade statsrådet tillsammans med sin kollega statsrådet stöd i en artikel i . Så här skriver ni: Det betyder en förstärkning för bland annat de kvinnojourer som arbetar nationellt, som exempelvis Terrafem, för kvinnojourer och tjejjourer i , Roks, och kvinno- och tjejjourers , . Som nu redovisas har Terrafem inte fått något ökat stöd för sitt skyddade boende, och än en gång är det skyddade boendet under hot. Statsrådet säger då att hon inte får uttala sig om huruvida Terrafem borde få medel. Det lämnar frågan: Borde ni inte ha tänkt på det när ni lovade just medel till Terrafem? De kvinnor som, ofta ideellt, arbetar inom kvinnojourerna lyssnar såklart på de löften som ges även om de skrivs i en debattartikel i och särskilt om de skrivs under av två statsråd. Sanningen är att Terrafem nu sitter i en situation där alla som skulle kunna ge dem medel pekar på någon annan därför att de är begränsade av regler. skriver tydligt i sitt beslut om medel till Roks att Roks inte får ge vidare medel till någon aktör som kan tänkas få nationella medel. Det innebär att det är oklart om Roks över huvud taget får ge medel till Terrafem när staten har gett medel till Terrafems stödtelefon. gör klart att de inte kan ge medel till Terrafem därför att i varje fall hälften av de kvinnor som får stöd till skyddat boende inte är från . Roks har att följa sina regler, som gör klart att de inte kan ge stöd till permanent verksamhet, för stödet till deras medlemmar ska i vanliga fall komma från kommunerna. Alla pekar alltså på någon annan, och anledningen till detta är de regler som i slutändan regeringen har satt upp för hur detta medel ska fördelas. Det innebär någonstans att när man ställer frågor på detta sätt i måste statsråden ta ansvar för hur regeltillämpningen slår. Efter statsrådets korthuggna svar hänger tre frågor i luften. För det första: Varför nämnde ministrarna explicit Terrafem i sin debattartikel om det nu är så att det inte var möjligt att förstärkning av medel kunde komma Terrafems skyddade boende till del? Varför lovade ni då det? För det andra: Hur kan ministern inte anse sig ha något svar för att täppa till de luckor som gör att de pengar de satsar inte hamnar där de själva lovat att de ska hamna? Varför lever ni inte upp till det löfte som ni gav i ? För det tredje: Varför uttrycker ministern inte ens att ni är bekymrade över att Terrafems skyddade boende, som ni själva varit med om att inviga och upprepade gånger sagt gör ett viktigt arbete, nu riskerar att behöva stänga? 3 AMINEH KAKABAVEH (V): Tack, statsrådet! Och särskilt tack till , som lyfte upp frågan! och jag gjorde det också, och då var det som svarade. Den här frågan är väldigt viktig. Det är också väldigt viktigt att poängtera att regeringen vill att kommunerna ska ta större ansvar för jourerna. Det är en stor och betydande poäng i detta. Problemet är att alla jourer inte är knutna till kommunerna. Det är inte alla kvinnor, också med barn, som söker sig till dessa jourer som är klienter hos , tack och lov. Det är få av dessa kvinnor som är beroende av . De har eget arbete – det är vanliga kvinnor, helt enkelt, från vanliga förhållanden. När det kommer till detta med mäns våld mot kvinnor, när det gäller underordning och överordning, är kvinnorna utsatta. Då gör systemet att man ska vara beroende av . Det kommer inte att fungera i praktiken. Det har inte heller fungerat, inte när jag själv var socialarbetare och inte . Det finns prioriterade grupper. När det gäller hedersutsatthet är det ännu svårare för många tjejer och kvinnor att stanna i det område eller den kommun där man bor om man är hotad till livet. I de flesta fall är det inte heller första gången som kvinnor eller unga tjejer anmäler våld. Därför finns det all anledning att se till att förstärka till exempel en nationell jour som Terrafem och andra jourer runt om i landet. Det arbete man gör där är ett frivilligt arbete. Det är kvinnor som utför ett socialt arbete där det viktigaste är kvinnor och barn. Arbetet med utsatta kvinnor och barn värdesätts inte, och jag tycker att det borde vara tvärtom. Staten och kommunerna borde finansiera det arbetet också. Det finns många bitar i denna debatt som är väldigt viktiga att betona. Det är jourernas verksamhet och det viktiga arbete som många kvinnor och jourer gör, särskilt när det gäller hedersproblematiken, tjejers och kvinnors utsatthet på grund av heder. Det komplicerar problematiken och fördyrar hela situationen eftersom det är många parter involverade. Det är många kvinnor, och särskild kompetens och särskilda boenden behövs. Därför tycker jag att regeringen ska lyssna, åtminstone de två ministrar som har givit löften men också statsminister . Vi i har i vår budget lagt in 200 miljoner som ska täcka både nationella och kommunala kvinnojourer. Det tycker vi är nödvändigt eftersom vi värdesätter feminism, jämställdhet och barnperspektiv. I det här måste allt det vävas in. Jag hoppas att statsrådet kommer att svara på frågorna. Vad anser ministern om dessa löften? Kommer man att fullfölja detta? 4 (FP): Låt mig börja med att understryka den väldigt viktiga insats som de här jourerna och jourtelefonerna har gjort. Den är väldigt betydelsefull. Som någon redan har varit inne på har det offentliga förlitat sig på dessa ideella krafter i en utsträckning som kanske har varit för stor. Det offentliga , det vill säga stat och kommun, bör ha en större roll som finansiär. Det är också det som återspeglas i regeringsbesluten . Vikten av den här verksamheten gör också att interpellanten har ett särskilt ansvar att vara väldigt noga med fakta och resonemang så att inte verksamheten blir om inte svartmålad så i alla fall nedsvärtad av oriktiga uppgifter. Kortversionen av frågan är att det statliga anslaget till nationella verksamheter har fördubblats. har betalat ut dessa ökade anslag till Roks, där Terrafem är med. Om Roks inte vidarebefordrar anslag till sina medlemmar är det naturligtvis inte regeringens fel. Den del av Terrafem som är riksomfattande, telefonjouren, har fått ett extra anslag. Övriga delar är lokala – det är ett kommunalt ansvar att besluta om extra stöd, vilket till exempel gjorde . Det var kortversionen. Låt mig ta upp några av de påståenden som har gjorts. Uppgiften att Terrafem inte skulle ha fått några pengar från stämmer inte. Både 2013 och 2014 har Terrafem fått till sin hjälptelefon eftersom man anser att denna är ett riksintresse. Terrafem har inte fått pengar i egenskap av en organisation eftersom den inte är en rikstäckande organisation. Anledningen till detta är att man inte har verksamhet i minst hälften av landets län. Det är kriteriet. har beslutat att lägga alla extrapengar på SKR och Roks. Terrafem kan alltså få pengar ur Roks pott, som är betydligt större. Roks har som sagt också fått från kommunen. Terrafem anser att regeringen har svikit. Terrafem tillhör ju Roks, som har fått kraftigt förstärkta medel. Att Terrafem skulle få pengar från staten till särskilda boenden har aldrig utlovats – inte heller i artikeln som det refereras till. Särskilda boenden är ansvar, inte statens. Det har heller aldrig utlovats att det statliga verksamhetsbidraget skulle kunna användas till att finansiera driften av verksamheten. Också det är ett kommunalt ansvar. Jag ska återkomma till detta i senare inlägg, men jag vill understryka att jag har full förståelse för att personer som inte sitter i regering eller riksdag eller förekommer i politiska sammanhang inte har rollfördelningen mellan stat och kommun klar för sig. De har heller inte anledning att sätta sig in i vad som bestämmer den och vilka principerna för den är. Det har jag full förståelse för. Men det lägger ett särskilt ansvar på interpellanten. 5 Statsrådet (KD): Låt mig, precis som övriga har gjort, understryka den viktiga verksamhet som alla de kvinnojourer som finns runt om i landet bidrar med. De har gjort ett fantastiskt jobb . Det här är ett område där vi fortfarande ser ett stort samhällsproblem som vi inte riktigt kommer till rätta med. Jag ska återkomma till det i ett senare svar. Men det känns oerhört viktigt att stöd och hjälp ska kunna erbjudas där det behövs i varenda kommun i , för kvinnorna som drabbas finns i varenda kommun. Därför införde vi 2007 en förändring av lagstiftningen. Jag hoppas att tycker att det var bra att vi gjorde det, för det har tidigare regeringar inte gjort – inte heller de som har haft stöd av . Vi ändrade i socialtjänstlagen. Ett bör, att kommuner bör ge stöd och skydd till kvinnor, ändrade vi till ett ska. Det innebär att kommunerna är skyldiga att ge stöd och skydd. De kan göra det genom egen verksamhet och genom att stödja kvinnojourers verksamhet, men det ska finnas på plats. Det ska vara ordnat i varje kommun. Socialtjänstlagen är tydlig. Det är därför det inte är statens uppgift att stödja stödboendeverksamheten direkt. Därtill är inte de utvecklingsmedel som finns som statliga medel tänkta, utan det är just utvecklingsmedel för att förbättra informationen, opinionsbilda kring verksamheten och öka rättssäkerheten, dokumentationsmöjligheterna och så vidare. När det gäller nationellt betingad verksamhet är det två organisationer som är rikstäckande. Precis som vi hörde är Terrafem medlem i den ena av dem. Terrafem har också ett nationellt uppdrag i form av en jourtelefon. För den har Terrafem också fått särskilda medel. De hade naturligtvis kunnat ansöka om medel också inom ramen för det nationella uppdraget. Man kan alltid fundera över om det kunde ha uttryckts tydligare i artikeln, men det är inget löftessvek. Vi har fördubblat stödet, och vi skriver exempelvis i artikeln. Den är alltså helt i enlighet med den faktiska verkligheten. Låt mig säga att detta har varit ett hårt och högt prioriterat arbete för regeringen. Den första mandatperioden satsade vi på att förbättra möjligheterna för kvinnor som utsatts för våld att få stöd och skydd. Den här mandatperioden har vi satsningar på 500 miljoner, en halv miljard, inom det här området. Vi har förändrat lagstiftningen i flera avseenden. Vi har försökt bygga upp ett metodstöd, utveckla kunskapen och sprida kunskap om att verksamhet finns att få och att den finns tillgänglig på alla språk. Vi har vävt in hedersproblematiken. Vi har en nationell samordnare, , som arbetar fram ytterligare förslag som kan förstärka verksamheten i . Hon kommer med förslag , och det blir naturligtvis väldigt intressant att se hur vi ytterligare kan jobba framåt med den här viktiga frågan. 6 (MP): Arbetet mot mäns våld är inte lätt. I ett ojämställt samhälle är det kanske en av de svåraste uppgifter man kan ta på sig. Detta uppdrag har staten, det offentliga, dragit sig tillbaka från och förlitat sig på civila organisationer, ofta ideella krafter, att sköta. Därför var jag med och var väldigt stolt över att vi i förhandlingen lyckades få Socialdemokraterna att införa ett nationellt stöd till kvinnojourerna. Jag har också varit glad när det har lovats och skett att det här stödet har ökat under den nuvarande regeringen. kräver ännu mer pengar i nationellt stöd, för vi måste vara med och ta det ansvar som det faktiskt är att arbeta mot mäns våld mot kvinnor. diskuterar vi det beslut som håller på att innebära att ett skyddat boende, särskilt inriktat mot kvinnor som lever med hedersproblematik och har utländsk härkomst, riskerar att läggas ned. Det pekas i debatten på att andra ska ta ansvar. Man säger att kommunen borde ta ansvar. Men var tydlig med att man anser sig inte kunna ta det ansvaret därför att åtminstone hälften av de kvinnor som får hjälp i det skyddade boendet inte är boende i , och det är oklart enligt kommunallagen om man då kan ge gemensamma medel till en verksamhet som inte riktar sig till de egna kommuninvånarna. Man pekar på Roks, men i det beslut som har skrivit gällande Roks står det att verksamhetsbidraget beviljas enbart för de mål, aktiviteter och förväntade resultat som beskrivits i organisationens ansökan. Det framgår tydligt att Roks regler inte tillåter medel för permanent verksamhet, precis som ministern också redovisade. Där står också att bidraget inte får användas till verksamhet som har fått annat statsbidrag. Det faktum att Terrafem får medel till sin stödtelefon hindrar alltså att de får medel från Roks för sitt skyddade boende. Det är så beslutet uppfattas. Vi är alltså i ett läge där staten pekar på kommunen och Roks. Roks är förhindrat att ge medel. Kommunen är förhindrad att ge medel. I slutändan har vi ett skyddat boende som inte vet om det kan överleva. Det ifrågasätts också om Terrafem egentligen är att betrakta som ett nationellt intresse. I den förordning som är grunden för reglerna står det: Med ett riksintresse avses i denna förordning att organisationen bedriver en verksamhet som är av allmänt intresse för hela samhället och inte endast lokalt. Detta är en beskrivning som också är giltig för Terrafems skyddade boende. Terrafems skyddade boende ger till hälften stöd till kvinnor som inte är boende i . Man har en kompetens som det är orimligt att tänka sig att varenda kommun i ska bygga upp när det gäller att möta kvinnor med utländsk härkomst och olika kulturell bakgrund i olika kontexter. Det är ofta en svår problematik som har drabbat kvinnorna i form av hot och våld. Detta var också skälet till att, när debatten rasade som hetast, Terrafem explicit nämndes av ministrarna. Då nämnde man Terrafem i sin artikel, precis som man har citerat här, jämte SKR och Roks som tre nationella verksamheter – kvinnojourer som arbetar nationellt. , när den publika debatten utanför har lagt sig, talar plötsligt ministern i stället om två nationella verksamheter. Man har sorterat bort Terrafem, och den bortsorteringen riskerar att leda till att Terrafems skyddade boende inte kan fortsätta. De senaste siffror vi har visar att över 3 000 kvinnor nekas stöd från kvinnojourerna därför att det saknas resurser. Därför återkommer jag till frågan: Är inte ministern orolig när ett skyddat boende, vars arbete regeringen har understrukit som viktigt och som man dessutom varit med och invigt, nu riskerar att läggas ned? 7 AMINEH KAKABAVEH (V): Det var faktiskt tack vare kvinnojourerna, socialarbetarna och de frivilliga organisationerna som ordet bör i lagtexten ändrades till ska. Kommunerna måste ta sitt eget ansvar, vilket är bra på många sätt. Tyvärr blir det dock ofta annorlunda än man tänkt sig när man implementerar regelförändringar. I detta fall är det inte alla jourer som är knutna till kommunerna. Det måste vi poängtera. Alla kvinnor som söker stöd kan inte bo kvar där, och därför behövs det nationella kvinnojourer som Terrafem. Roks har också sina egna ute i landet, men ändå är det över 3 000 kvinnor som nekas hjälp, och det är ett allvarligt samhällsproblem. Det är också ett allvarligt politiskt problem. När man nu har skärpt lagens formulering från bör till ska innebär det att vi alla har ett ansvar att se till att dessa kvinnor, och inte minst deras barn, garanteras skydd och säkerhet. Det måste också finnas kvalitet och säkerhet på de ställen de kommer till, liksom särskild kompetens när det gäller hedersproblematiken. Jag vet vad det innebär och vad som är svårigheten i detta. Därför är det viktigt att nationella kvinnojourer som Terrafem får stöd till sin verksamhet, och här pratar vi inte om telefonjour utan om den verkliga verksamheten, där kvinnor, barn och unga tjejer kommer och söker stöd. Det är väldigt viktigt att skilja på de två verksamheterna även om de bedrivs på samma jour. Det är ju två helt olika verksamheter med helt olika kompetens och möjligheter. 8 (FP): Vi är alla överens om betydelsen och vikten av den här verksamheten. Därför är det lite tråkigt att vi håller på att tvista om vad som egentligen är förvaltningspolitiska frågor. Jag tycker också att man ska lägga märke till att vad den här regeringen har gjort är att acceptera ett ansvar för den här verksamheten, så att det inte enbart ligger på ideella organisationer. Det har man gjort genom att skjuta till betydligt mer pengar än tidigare regeringar. Regeringen i kan inte gå in i enskilda myndigheter och styra vad de ska göra. Det är inte tillåtet. Man har en rollfördelning mellan regeringen och myndigheter för att politiken inte ska ha sina fingrar med överallt. Det är ett sätt att skydda det kommunala självstyret där kommunerna har ansvaret. Kommunerna har ansvaret för att ta hand om våldsutsatta kvinnor. Det är som statsrådet tidigare sade: Hur detta beskrivs har förändrats – ett bör har blivit ett ska. Det kanske låter blygsamt, men hur detta exakt formuleras har otroligt stor betydelse i den faktiska förvaltningspolitiken i kommuner och i staten. 9 Statsrådet (KD): Terrafem har två uppdrag, ! Ett av dem har en nationell betingelse, nämligen den nationella jourtelefonen. För det utgår ett statligt bidrag direkt till organisationen. För utveckling av verksamheten för stödboende ges bidrag till de organisationer som är rikstäckande, och i den delen är Terrafem en del av Roks. Men Terrafem har alltså ett nationellt uppdrag, och därför var det relevant att också nämna Terrafem i artikeln. Att 3 000 kvinnor nekas stöd är förfärligt, men låt mig säga att det finns en kommun bakom varje kvinna som har ett ansvar. Kommunen har , med den lagändring vi gjorde, en skyldighet att ge stöd till varje våldsutsatt kvinna. Om en kvinna får skydd i ett av Terrafems boenden kan Terrafem naturligtvis ansöka om medel från den kvinnans kommun. vill överpröva beslut när det gäller att tillämpa förordningen. Det vore förmätet av mig att göra det. Det vore inte heller tillåtet. Det är en ordning inom statsförvaltningen där regeringen beslutar om medel men våra myndigheter är satta att fördela medlen enligt de förordningar som finns. Låt mig säga att det är mycket viktigt att vi diskuterar hur vi säkrar skyddet för varje kvinna. Men det är också mycket viktigt att vi diskuterar hur vi kan hitta sätt att få problematiken att upphöra. Därför jobbar vi mycket med att få de män som slår kvinnor att sluta göra det och att hitta sätt som fungerar preventivt. Jag besökte och Sexualmedicin, som har ett uppdrag från regeringen att bland annat ha en stopptelefon, dit män kan ringa när de känner att de på något sätt är på gång att begå ett sexuellt övergrepp. Man får kartlägga verksamheter som finns i landet för att vi ska veta hur mycket som finns som kan vara till hjälp för män att bryta ett sådant här beteende. Man har också uppdraget att få fram evidensbaserade metoder som kan få män att förändra sitt förhållningssätt. Det här ser jag som ett mycket viktigt arbete. Ska vi få slut på problematiken måste vi nämligen jobba oerhört mycket med den del som handlar om att få män att sluta slå. 10 (MP): Jag kan bara sorgset göra ett konstaterande. Trots att vi har kunnat visa i interpellationsdebatten att problemen härstammar från regler som är beslutade av regeringen väljer regeringen att fortsätta att inte ta ansvar. Man kryper undan från det som uppfattades som ett löfte i och vill inte längre att det ska uppfattas så som det uppfattades då. Man ska komma ihåg när den här artikeln skrevs. Den skrevs när vi hade en stor publik debatt om att Terrafem riskerade att behöva lägga ned sitt skyddande boende. Gång efter annan hade vi alla som deltagit i den här debatten, och inte minst regeringen, understrukit vilket viktigt nationellt intresse det var. Då skrevs den här artikeln. Man skrev om att man skulle öka, till och med fördubbla, stödet. Man nämnde särskilt Terrafem, jämte SKR och Roks. Jag, Terrafem, Roks, när de gjorde sin ansökan till , och, tror jag, alla andra som följde den debatten uppfattade det som att regeringen nu lovade att Terrafem skulle få medel så att man inte behövde lägga ned ett skyddat boende som ger hjälp till kvinnor både i och i resten av landet och som har en särskild kompetens som omöjligen kan byggas upp i varje kommun i landet. Regeringen skrev, genom statsrådet och statsrådet , den artikel som jag uppfattade som ett löfte. Den artikeln har man utgått från som ett löfte. ser vi att det löftet tyvärr inte infrias. Det arbete som kvinnojourerna gör är svårt. De slåss mot många stora och tuffa utmaningar. De borde inte också behöva slåss mot stelbenta regler som gör att man hamnar mellan stolarna eller tomma politiska löften. Jag kan bara hoppas att någon annan av de aktörer som Terrafem tvingas vända sig till väljer att ta det ansvar som regeringen nu inte tar. 11 Statsrådet (KD): Vi kryper inte undan ansvar, tvärtom. Det här har varit en prioriterad fråga och är fortsatt en prioriterad fråga. Det visar inte minst medelstilldelningen. vill inte riktigt se det som vi säger vid upprepade tillfällen: att det skyddade boendet är kommunernas ansvar och inte statens ansvar, med den rollfördelning som vi har. Det vi bistår med är utvecklingsmedel och särskilda nationella uppdrag.