prot · H109128 · 2014-06-18 00:00:00 — Vi måste naturligtvis vara öppna för att göra korrigeringar om vi ser att det inte fungerar riktigt som vi tänkt oss. De farhågor som lyftes fram 2008, när vi diskuterade frågan, har definitivt inte besannats. Det är ju inte så att åtstramningen inte fungerat i de högexploaterade områdena. Snarare har inte de lättnader som vi avsåg att lågexploaterade områden skulle få slagit igenom. Ledstjärnan vid varje förändring av strandskyddet måste vara att vi inte får äventyra de grundläggande syftena med tillgänglighet och skydd av strändernas natur och djurliv. Jag är dock övertygad om att det finns goda möjligheter att skapa bra balans mellan bevarande och utveckling. Jag är också övertygad om att det är absolut nödvändigt att vi har en ändamålsenlig och välmotiverad lagstiftning som givetvis ska uppfylla sina syften. ska man inte gå längre än vad som krävs för att syftena ska uppfyllas. handlar det om att ytterligare anpassa strandskyddslagstiftningen vid små sjöar och vattendrag. Det handlar inte om att generellt upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag. Att absolut definiera vad det betyder är inte speciellt viktigt, utan det kommer att prövas i varje enskilt fall. Det är viktigt att det finns två kriterier som båda måste vara uppfyllda. Det ena är att det verkligen rör sig om en liten sjö eller litet vattendrag. Det kommer praxis och de enskilda prövningarna att visa . Det andra är att aktuellt område har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syfte. Det är alltså fråga om ett dubbellitet som måste uppfyllas. I grunden, och i praktiken kan man säga, handlar det om att det i glesbebyggda områden med lågt exploateringstryck ska vara lite lättare att kunna bygga i strandnära lägen. Det ska tilläggas, återigen, att det naturligtvis inte får äventyra strandskyddets syfte. Skillnaden, som någon tidigare talare redogjorde för, är att man slipper åberopa särskilda skäl och inte behöver ompröva allt. Är det upphävt så är det upphävt. Det är viktigt att notera att annan lagstiftning gällande strandskyddet inte upphävs i och med det här förslaget. Den lagstiftning som finns – att man närmast strandlinjen ska ges möjlighet till fri passage och att där i övrigt ges goda förutsättningar för djur- och växtlivet – ligger kvar, ovanpå den nya. Man ska också notera att det i det förslag som föreligger finns möjlighet att upphäva delar av strandskyddsområdet. Man kan till exempel bestämma att skyddet ska gälla ett visst antal meter från strand. Det går alldeles utmärkt att göra så. De sista metrarna kan ju vara väldigt värdefulla, medan skyddet fram till den gränsen kan upphävas. Det finns ett regeringsuppdrag som innebär att ytterligare ska se över strandskyddet vid små sjöar och vattendrag, och länsstyrelserna har i sina regleringsbrev i uppdrag att se över reglerna om landsbygdsutveckling i strandnära lägen, det som vi i kallar . Många vet nog inte vad det egentligen betyder, men vi använder ju förkortningar . Det är viktigt att det som vi tänkt ska hända verkligen också händer. Det finns vissa indikationer på att lagstiftningen inte fått det genomslag som vi hade hoppats att den skulle få. Om det beror på lagstiftningen i sig eller på tillämpningen i kommunerna tycker jag är viktigt att få klarlagt. Från sida kommer vi att följa frågan noggrant. Vi har inga som helst avsikter att godkänna förändringar som på något sätt äventyrar strandskyddets syften, vilka jag lyft fram tidigare i mitt anförande. För vår del handlar det om att vi , för varje steg vi tar, ska säkra det. Som ni naturligtvis har förstått av mitt resonemang är ändamålsenligheten, att lagstiftningen är välmotiverad, det som skapar acceptans och förståelse för den. Jag kan utan att darra på manschetten säga att det stärker lagstiftningens legitimitet och därmed lagstiftningen som sådan. Avslutningsvis vill jag göra en liten reflexion kring de reservationer som finns i betänkandet. I reservation 1 yrkar och avslag på propositionen, men jag kan konstatera att i reservation 2 ändå öppnar upp för viss flexibilitet i frågan. Jag känner att där finns en klar öppning från sida. Från sida tycker vi att de farhågor som lyfts fram i reservation 1, och som leder till slutsatsen att propositionen ska avslås, är obefogade. Jag tycker att de frågorna har behandlats väl i propositionen. Man har definitivt inte tagit steg som på något sätt skulle äventyra strandskyddets syfte. Det blir direkt kontraproduktivt om reglerna inte är ändamålsenliga. Det gäller i allra högsta grad strandskyddet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 135 (C): Herr talman, åhörare och ledamöter! Vi debatterar , som flera har varit inne på, strandskyddet vid små sjöar och vattendrag. Det förslag som vi har på bord är en fortsättning på den reform när det gäller strandskyddet som regeringen gjorde 2009 och 2010. För mig som centerpartist och för regeringen som helhet är det viktigt att åstadkomma ett mer ändamålsenligt strandskydd som tar hänsyn till behovet av utveckling i hela , särskilt på landsbygden, som ett långsiktigt skydd av strändernas natur- och friluftsvärden inte äventyras. Utgångspunkten är natur- och friluftsvärden, som är strandskyddets syfte. Men det är också något annat som är viktigt för oss som lagstiftare. Förståelsen och acceptansen för en lagstiftning är beroende av dels att reglerna är ändamålsenliga, dels att de inte går längre än vad som behövs för att uppnå regleringens syfte. Då, herr talman, är det viktigt att konstatera att regeringen mot den här bakgrunden arbetar för att göra det enklare att bygga i strandnära lägen i glesbefolkade områden med lågt bebyggelsetryck. Det var syftet med det första steget i förändringen av regleringen 2009 och 2010. Det är också ett viktigt syfte med den här förändringen. Därför tycker jag att det är ett bra förslag som läggs fram. Det handlar om att ge länsstyrelserna möjlighet att i det enskilda fallet upphäva strandskyddet vid en liten sjö eller ett litet vattendrag om området enbart har liten betydelse för strandskyddets syfte, det vill säga att långsiktigt bevara friluftslivet och naturvärdena. Man kan titta på bakgrunden till det här förslaget. rapporterade att en anledning till problem vid tillämpningen av strandskyddsbestämmelserna var att det inte fanns – och det har inte funnits fram till nu – någon angiven nedre storleksgräns för vilka sjöar och vilka vattendrag som ska omfattas. konstaterade – och jag håller med – att det uppfattades som orimligt att små vattendrag som kanske inte ens var vattenförande skulle ha samma skydd för sina stränder som stränderna vid kusterna eller de större sjöarna. Jag har sett exempel där det räcker att det är ett blått streck på kartan för att strandskyddet ska inträda. Detta har gjort att det har tillämpats lite olika över landet, av olika länsstyrelser och olika kommuner. Det har gjort att legitimiteten för strandskyddsbestämmelserna har blivit onödigt låg. Det är viktigt att vi upprätthåller en stor legitimitet för ett strandskydd som har till syfte att bevara friluftsvärden och naturvärden. Men det blir helt felaktigt att ha generella regler som också slår in när det inte finns skyddsvärden att värna om. I det här sammanhanget kommer det att avgöras från fall till fall. Hur ser skyddsvärdena ut? Vad är en liten sjö, och vad är ett litet vattendrag? Inriktningsmässigt har definitionen varit att en mindre sjö är upp till ett hektar och ett litet vattendrag är . Jag tycker att det är en bra inriktning, men praxis får stå för den definitiva bedömningen där. Sedan ska man komma ihåg, herr talman, att strandskyddet inte bara gäller vid naturliga sjöar och naturliga vattendrag utan även vid skapade. Vi har ett landskap där vi har dikat ut vattendrag. Vi har dikat ut våtmarker. Vi har blivit klokare och inser att vi behöver återskapa våtmarker. Vi behöver återskapa vattendrag i vårt landskap. i världen fanns det bidrag för att dika ut. finns det stöd för att återskapa vattendrag och våtmarker. Man kan tycka att det man gjorde tidigare var oklokt, men det var rationellt då. Jag tycker att till exempel de stöd som finns inom landsbygdsprogrammet från EU är riktiga, att man kan nyskapa våtmarker. Men det räcker inte att det finns ett stöd. Om en sådan våtmark är tillräckligt nära ett bebyggelsecentrum på en gård kan det blir fråga om strandskydd. Då kan man inte kompletteringsbygga där. Då har vi skapat en motsättning. Ingen har nämnt det, men det är ett viktigt perspektiv att ha med. Vi får inte ha strandskyddsregler som hindrar att man vidtar bra miljöåtgärder som kan bidra till att minska övergödningen. Jag vill med det yrka bifall till det liggande förslaget och avslag på samtliga reservationer. Jag vill avsluta med att konstatera något. var tydlig med att Socialdemokraterna står bakom det här förslaget. tycker jag att argumentationen i anförande väldigt mycket liknade den argumentation som Socialdemokraterna hade när det första steget av reformen gjordes, 2009 och 2010. Jag blir lite osäker. Det fanns nämligen en överenskommelse inför valet , då Socialdemokraterna, och förhandlade ihop sig om vad man tyckte. Då fanns det en överenskommelse om att riva upp de här bestämmelserna och att riva upp reformen. Jag blir lite osäker på vad som gäller. Gäller den överenskommelse som många socialdemokratiska kommunalråd har försökt distansera sig från? Eller var det bara retorik från här? Är det så att grundreformen ligger kvar och att vi kan glädja oss åt att Socialdemokraterna nu står bakom de förändringsförslag som ligger på bord och som det ska beslutas om ? 136 (S) replik: För att inte ska ligga sömnlös fram är det lika bra att vi tydliggör vår inställning. Vi står helt bakom den överenskommelse som vi gjorde med och . Det var precis det jag sade i talarstolen. På de områden som är riksintressen är det som ska ha dispensmöjligheterna, inte kommunerna. För att tydliggöra detta sade vi att kommunerna ska ha dispensmöjligheterna där vi vill ha lättnader. Detta sade vi för att göra det tydligt. blir det ett mischmasch av alltihop. blir det varken så att man skärper kraven där vi har hårt tryck eller att man lättar på kraven där vi vill lätta på kraven. blir det ingenting av någonting. Men vi står fast vid den del som vi var överens med de här två partierna om. 137 (C) replik: Först kan jag lugna . Jag är ett sovgeni. Jag hör lite dåligt på ena örat. Då lägger jag mig på det friska örat – jag somnar överallt. Det är praktiskt när jag ska sova, inte när jag sitter i stol och ska rösta eller något sådant. Jag tycker att det är bra och ärligt att nu tydligt säger att den överenskommelse som man gjorde års val ligger fast. Den reformering av strandskyddsreglerna som gjordes av alliansregeringen ska rivas upp. Jag tycker att det är ett bra besked. Jag hoppas att du också talar om det för socialdemokratiska kommunalråd runt om i landet som har försökt distansera sig från överenskommelsen och som har tyckt att den kanske inte var helt lyckad. Jag tackar för din ärlighet. 138 (S) replik: Jag tänkte inte så mycket på hur bra eller dåligt hör när det gäller detta. Jag tänkte mest på tankarna som snurrar runt i huvudet och oron över det här, som skulle hålla honom vaken. Jag träffar också en del kommunalråd. Det finns säkert ett och annat kommunalråd som inte håller med om all vår politik. Jag hoppas att det är så även i , att man inte står upp för allting som hittas på centralt. Det var en viss debatt när man skulle anta ett nytt partiprogram. Då var det rätt mycket liv och väsen. Men vi står fast vid de överenskommelser som vi gör. Vi brukar göra det, till skillnad från andra partier, och det kommer vi att göra nu också. Vi kommer säkert att komma överens med det fåtal socialdemokratiska kommunalråd som eventuellt har en viss tveksamhet. 139 (C) replik: var inne på att intentionen i reformeringen av lagstiftningen har för och alliansregeringen varit tydlig. Vi vill underlätta möjligheten att bygga på landsbygden och i lågt exploaterade områden. Det ska ärligt sägas att när lagstiftningen ska tillämpas har intentionen i praktiken inte fått fullt genomslag. Det är därför vi signalerar förändringen och underlättar för att bygga vid små sjöar och små vattendrag. Vi signalerar också att vi behöver fortsätta att titta på strandskyddslagstiftningen för att underlätta byggande där det är lämpligt att bygga och bevara där det är viktigt att bevara naturvärden och friluftsintressen. Det är ärligt av att säga att det inte är Socialdemokraternas och de rödgrönas linje. Ni vill gå tillbaka till den tidigare lagstiftningen med centraliseringen, där länsstyrelserna, inte kommunerna, ska ha makten. För mig som centerpartist, decentralist, tycker jag att det är naturligt att flytta ned makten så långt som möjligt. Det blir naturligt att om man får ett ansvar tar man ansvar. I den tidigare regleringen var varje dispens som en kommun lyckades få till kommunens egen dispens. När man får ett tydligare ansvar blir det naturligt att tänka på att skydda, att utveckla naturvärden och friluftsvärden, att här går det att bygga och exploatera. Det är därför möjligheten till LIS-områden har inrättats. Men det är viktigt att följa frågan så att möjligheten tillämpas i praktiken. Det är ärligt av att säga att ni inte vill gå den vägen. 140 (KD): Dagens tre betänkanden kan göra att klockan går fortare än vad jag hinner säga vad jag vill ha sagt. Men när det är fullt av intressanta ämnen blir det så. Jag tror att det är på sin plats att göra en mycket kort historisk exposé av strandskyddet. beslutades att vi skulle skydda natursköna områden med särskilda naturförhållanden. Det var på grund av stark exploatering inte minst i tätortsnära lägen och i skärgården. strandlag blev en naturvårdslag 1964. skulle länsstyrelserna peka ut särskilda områden där allmänheten skulle ha tryggad tillgång till platser för bad och friluftsliv. blev det ett generellt förbud mot att bygga strandnära vid kust och inland kopplat till möjligheter till dispens från förbudet. Där gick vi in med . Jag kommer tillbaka till den. skulle också skyddet av växt- och djurliv in i detta sammanhang. Det bakades samman i . Allt detta var vällovligt och gott på många sätt – en del av förvaltarskapet. Vi ska värna vår natur och sköta den på ett sådant sätt att kommande generationer kan ha nytta av den. Men vi har sett på många håll att bestämmelserna också har lagt en död hand på landsbygdsutvecklingen. Med anledning av kommentarer tidigare i debatten vill jag säga att detta naturligtvis inte löser alla delar av frågorna om landsbygdsutvecklingen, men det är en viktig pusselbit. Länsstyrelserna har mer eller mindre på godtyckliga grunder också utökat skyddet på flera håll utan att ge tydliga skäl för det. Det är inte acceptabelt. När jag var ute på studiebesök fick jag frågorna: Hur räknar ni fallhöjden ned till stranden? Ska jag räkna med den eller inte? Vertikalt, horisontellt eller både och? återfinns strandskyddet i 7 kap. När alliansregeringen tillträdde konstaterade vi att vi behöver göra en översyn för att tydliggöra lagstiftningen, göra den mer transparent och acceptabel. Lagstiftningen måste äga en legitimitet. Därför gjordes en uppföljning som resulterade i betänkandet Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden m.m. /09. Kommunerna skulle ges möjlighet att utpeka så kallade LIS-områden, som har varit inne på – landsbygdsutveckling i strandnära lägen. Kommunerna ska peka ut var de ser utvecklingsmöjligheterna. I många kommuner, herr talman, har invånarna kilometervis med stränder till sitt förfogande. Snarare är det markägare som har kilometervis med stränder – om vi dividerar med antalet kommuninvånare. Det beslut som fattades /09 var ett beslut i rätt riktning. Det var också ett beslut som har visat att länsstyrelserna måste bli mycket tydligare med att förklara varför de har lagt en 300-metersgräns. De har fram till det kommande årsskiftet att beskriva varför och därmed slå fast strandgränserna. I annat fall hävs de. I dagens betänkande behandlar vi en liten del i detta arbete. Det är en ändring som är liten. Det finns behov av att göra mer, och det har flera av mina allianskolleger också berört. ges det möjlighet att undanta vattendrag på en bredd och mindre sjöar på ett hektar, och kanske till viss del det berörde, nämligen artificiella vatten. Det är de vatten vi vill ska skapas. Jag brukar åberopa min gamle far, och jag gör det även . Hur har han inte sagt att de fick bidrag för att dika, och ska de ha bidrag för att lägga igen dem. Det finns olika synsätt . Det betyder att lagstiftningen inte kan vara kontraproduktiv. Om vi vill ha en ökad biologisk mångfald och därmed vill anlägga en våtmark, ska det inte per automatik följa ett strandskydd på den våtmarken som gör att det hus vi vill bygga för nästa generation på fastigheten inte kan byggas. Frågan behöver ses över. Regeringen har beslutat att gå vidare med ett uppdrag till att fortsätta arbetet för att göra det möjligt med en förändring där det inte bara handlar om dispenser utan även om permanenta förändringar. Det är olika i olika delar av . Vi har olika förutsättningar. Det finns områden som är skyddsvärda och ska värnas, men det finns också områden som är mindre skyddsvärda. Allmänheten kan genom ett gott arbete på det sättet få större tillgång till sjön och vattendraget. Jag kan titta på min egen hemkommun, och jag konstaterar att tack vare etableringen av ett nytt bostadsområde har helt plötsligt tätortens invånare upptäckt att området är så vackert och att de kan gå runt sjön. Det hade de tidigare inte en aning om eftersom området var totalt igenbuskat. Det är glädjande att se att vi nu med det betänkande som ligger på bord tar myrsteg i rätt riktning. vill jag ta på mig sjumilastövlarna och ta ett rejält kliv, men det kräver en utredning och genomsyn för att vi ska komma vidare. Vi behöver se att olika delar av är olika, och vi behöver olika förutsättningar för att utveckla hela vårt land. Då behövs regelverk som gör det möjligt. Kommunerna har möjligheterna , men mer kan göras. Mer kan göras för att hela ska leva. Det som har börjat på sina håll som ett bra arbete med LIS-områden kan göras på ett enklare sätt än . Att vi har en gräns för ett vattendrag som är är inte vad jag kallar bondförnuft. Därför behöver vi se över regelverket, och jag är glad att kunna yrka bifall till regeringens proposition och avslag på samtliga reservationer i betänkandet. 141 (S): Mitt anförande handlar om möjligheten till ökad turism främst i glesbygd. är ett litet skogslän och är lite av de tusen sjöarnas land. Det är ofta långt mellan stugorna men nära mellan människorna. I bor ca 180 000 invånare i åtta kommuner. Ca 80 000 av dem bor i , som är den största kommunen. De övriga sju kommunerna består till stor del av glesbygd. Där brottas man med vikande befolkningsutveckling och minskande arbetstillfällen. I med mycket skog är det 1 320 sjöar, vilket sammanlagt blir strand. Det gör till ett mycket naturvackert landskap. Det i sin tur gör att kan vara med och konkurrera om de ökade turistströmmar som man kan förvänta sig . Av egen erfarenhet och efter samtal med människor vet jag att det är många som tycker att det är attraktivt att kunna sitta vid stugan i kvällssolen, grilla och äta sin nyfångade fisk eller rent av ta sig ett dopp. Detta, herr talman, var innehållet i mitt första anförande i kammaren . Det handlade precis om den fråga som debatteras här och . Det gällde strandskyddet och hur vi använder det. Lyssnar man på debatten kan man tro att det över huvud taget inte har hänt någonting på dessa , men så är det inte. Det här är en svår och knepig fråga. Det gäller att göra ordentliga utredningar och att inte ta, , sjumilakliv utan försiktiga steg framåt. Man ska beakta att det ser olika ut i vårt land. Jag tar med dess strand som exempel. Om vi bebygger tre eller av dessa mil för boende men lämnar öppet så att det finns möjlighet för djur att röra sig, värnar den biologiska mångfalden men framför allt ser till att människor kan promenera där, har vi fortfarande oerhört mycket sjöliv kvar i orörda områden. Det är detta man behöver ha som bakgrund. I min hemkommun, , har vi mer än 200 sjöar som är större än ett hektar. Om alla kommuninvånare skulle ställa sig hand i hand skulle invånarna ändå inte räcka till mer än att motsvara ungefär en av sjöarna. Vi skulle fortfarande ha mycket sjöliv kvar. Mot denna bakgrund, herr talman, är jag oerhört glad för att vi ska fatta beslut i det här ärendet. Jag känner på något sätt att påsen har knutits ihop. Det är en viktig fråga för framför allt glesbygden att få strandnära boenden men också ökad turism. Jag hoppas att vi kan fortsätta att utveckla frågan om strandskyddet med respekt för såväl djur som natur. Det gläder mig att vi tar små steg framåt i fråga om strandskyddet. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 9 § En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2013/14:MJU27 En svensk strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141) föredrogs. 142 (S): Jag vill inleda denna debatt med att citera . De här textraderna kan vi alla: Kalla den änglamarken eller himlajorden om du vill Jorden vi ärvde och lunden den gröna Vildrosor och blåsippor och linblommor och kamomill Låt dem få leva, de är ju så sköna Men även om det är vackert, sant och värt att kämpa för vore det att förringa den här frågan att säga att det är vad det handlar om, för det handlar om så mycket mer. Det handlar om det som den svenske forskaren tillsammans med en stor grupp andra forskare skrev om i tidningen , om planetens gränser, där en gräns handlar om just biologisk mångfald. Det Rockström beskriver är ekosystem som komplexa nät av arter som agerar tillsammans och cirkulerar, bearbetar och uppgraderar grundämnen till näringsämnen. Utan en mångfald av arter fungerar det inte. När arter försvinner sluter sig nätet igen, anpassar sig och ser ut att fungera som . Men för varje gång en art försvinner blir nätet tunnare och systemets motståndskraft minskar. Slutligen kraschar det, och produktionen upphör. På så sätt är också den biologiska mångfalden nyckel till motståndskraft mot klimatförändringarna. Därför är krisen för den biologiska mångfalden akut och berör vår egen överlevnad. Den mat vi äter, den luft vi andas och det sötvatten vi behöver, byggnadsmaterial, energi och mer därtill, produceras av ekosystemen. I om biologisk mångfald, som skrevs i och som utvecklades i , har världens länder enats om att miljöer som är viktiga för hotade arter ska skyddas. Vi socialdemokrater står bakom konventionen om biologisk mångfald och överenskommelsen i . För att klara Nagoyamålen måste arbeta med nya metoder och former av skydd parallellt med att öka bevarandet på det klassiska sättet med naturreservat och nationalparker. Vi vill också se fler reservat för att klara målet att skydda områden. Alla länder världen över har unika områden som det finns ett globalt värde i att bevara. har regnskogarna på , har och har djunglerna kring . Här i har vi ett viktigt globalt uppdrag att förvalta den världsunika skandinaviska taigan, alltså barrskogsbältet. Det ska finnas en balans mellan det allmännas rätt att bevara värdefulla naturmiljöer och den enskildes rätt att bruka sin egen mark. För oss socialdemokrater har det alltid varit lika viktigt att bevara tillfällen till sysselsättning och inkomst från skogen som att säkerställa att vårt naturarv bevaras till kommande generationer. Denna balans är skör men absolut nödvändig för att bevara både jobb och biologisk mångfald. Skogen ska skötas så att den långsiktigt ger god avkastning som den biologiska mångfalden behålls och hänsyn tas till det allmännas intressen. En viktig fråga är hur tillväxten ska kunna öka utan att miljöhänsynen minskar. Vi menar att delar av den produktiva skogen kan skötas med en särskild miljöhänsyn.