prot · H10958 · 2014-01-22 00:00:00 — Det är en klar förbättring. Sedan vill jag påpeka att en politisk bakgrund naturligtvis inte automatiskt diskvalificerar någon för statliga toppjobb. Man kan utmärkt väl både ha en politisk bakgrund och vara meriterad och kompetent för ett sådant jobb. Det är när vi har anledning att misstänka att någon tillsätts på enbart politiska meriter och kontakter på rätt ställen som vi får problem. Vidare bör det påpekas att de här mätserierna är så pass korta, en period , att det är svårt att dra några riktigt säkra slutsatser. Det vi ser är trender, och de är positiva. Utskottet granskar också könsfördelningen i utnämningspolitiken. En rimlig utgångspunkt är att andelen kvinnor respektive män som myndighetschefer bör ligga i nivå med andelen kvinnor och män som söker. På det sättet kan man vara säker på att det inte sker en systematisk favorisering av ettdera könet. När det gäller andelen kvinnliga respektive manliga myndighetschefer konstaterar vi att situationen stadigt förbättras. har andelen utnämnda kvinnor varit totalt . Det är en förbättring jämfört med den tidigare femårsperioden, då motsvarande andel var . Sedan kan man möjligen av detta inte dra slutsatsen att den ena regeringen är bättre än den andra i sig. Det kan vara så att det här avspeglar en allmän samhällsutveckling snarare än en medveten politik. Detta vet inte vi. Den som vill fördjupa sig i detaljer hänvisas till betänkandet, där det oerhört pedagogiskt presenteras tabeller med alla dessa uppgifter i stor detaljrikedom. tillämpar regeringen ett så kallat öppet rekryteringsförfarande. Tjänster lyses ut som kan sökas i en öppen process. Frågan är om det har gjort någon skillnad. De flesta lediga tjänster som myndighetschef ska utannonseras öppet så att alla intresserade kan söka. Det ska finnas en tydlig kravprofil för alla tjänster, och det ska vara möjligt att använda externt rekryteringsstöd för att ytterligare professionalisera processen. Det innebär att alla, inte bara de som råkar känna någon i , har en chans att komma i fråga för en befattning som myndighetschef och att det i efterhand går att följa upp om den som fick tjänsten verkligen har meriter som stämmer överens med kravprofilen. Vi kan konstatera att regeringen har levt upp till de löften som utställdes inför och under valrörelsen i denna del. En förbättringsmöjlighet vi dock vill peka på är att det vore bra om vi på djupet kunde analysera vilka förändringar den öppna rekryteringsprocessen har inneburit och kanske kommer att innebära. Antalet tillsättningar är rätt begränsat, och därför kan man inte statistiskt vara alldeles säker på vilka trender vi kan se och inte dra särskilt säkra slutsatser av. Det är för få tillsättningar för att vi ska kunna vara riktigt säkra. Som tidigare inte minst utskottets ordförande sagt i debatten skulle vi därför välkomna om regeringen vid ett lämpligt tillfälle genomförde en uppföljning och utvärdering av det nya rekryteringsförfarandet. Att systematiskt följa upp, utvärdera och dokumentera erfarenheter skulle, tror vi, vara till stort gagn för den statliga chefsrekryteringsprocessen. Avslutningsvis vill jag konstatera att det som har framkommit i granskningen inte ger underlag för någon annan bedömning än att regeringen utövar sin utnämningsmakt i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Jag yrkar därmed på godkännande av utskottets anmälan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 7 § Insolvens- och utsökningsrätt betänkande 2013/14:CU11 Insolvens- och utsökningsrätt föredrogs. Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 51 (S): Jag vill börja med att yrka avslag på reservation 1 och bifall till reservation 2. Jag tänkte börja med att prata lite om skuldsanering. Skuldsanering är en andra chans för dem som är överskuldsatta. Får de inte det innebär det tyvärr för dem en livstidsdom, det vill säga att de är överskuldsatta livet ut. De som beviljas skuldsanering har ofta varit överskuldsatta i väldigt ; 30–är inte alls en ovanlig tid. Dessutom får inte alla överskuldsatta möjlighet till skuldsanering, utan det är alldeles för få. Bland de överskuldsatta finns det många människor som är sjuka och arbetslösa. Dödligheten är också hög till följd av psykisk och fysisk ohälsa och inte minst självmord. Ungefär 400 000 människor i är överskuldsatta, men problemet berör ju många fler. Det berör även familjer och arbetsplatser som förlorar viktiga medarbetare om man blir sjukskriven. De som är överskuldsatta har för det mesta betalat sin skuld om. Det sägs ofta att de inte gör rätt för sig, men räknar man ihop allt som de har betalat har de flesta betalat mer än skuldbeloppet. Det beror på att det ofta är höga räntor kopplade till skulden. Även om man betalar kommer man aldrig ned till att betala själva skulden, utan man betalar bara räntorna. De som lånar ut pengar är en hel del oseriösa företag som tar ut väldigt höga räntor. Men det är inte bara räntorna som de tjänar pengar på, utan även handeln med skulder är lönsam. Skulderna blir till slut preskriberade, men det går att återuppliva en gammal skuld och sälja den vidare. Man kan till och med göra förlustavdrag när man säljer gamla skulder. Allt detta innebär en enorm samhällsekonomisk förlust för de drabbade och de drabbades familjer, och inte minst för hela samhällsekonomin. Det ekonomiska bortfallet uppgår till miljardbelopp i form av bland annat uteblivna skatteintäkter från människor som skulle ha kunnat arbeta och bidra till samhället. I stället slås de skuldsatta ut av arbetslöshet, sjukdom och fattigdom. Skuldsanering är ofta den enda möjligheten att få en andra chans om man inte kan betala sina skulder. För att få skuldsanering måste man vara på obestånd. Man måste alltså vara utfattig. Det måste också göras en bedömning som innebär att man inte kan betala sina skulder inom överskådlig tid – det är det som kallas kvalificerad insolvens. gjorde ett tillkännagivande där vi sade till regeringen att vi kräver att skuldernas ålder inte längre ska vara lika avgörande som de har varit tidigare. Annars finns det risk för att det kan dröja decennier innan en skuldsatt får hjälp. Man kanske aldrig kan komma igen för att man mår så fruktansvärt dåligt av att ha varit skuldsatt så . Det har gjorts mycket på det här området. insolvensutredning är viktig i sammanhanget. Det var – folkpartistisk ledamot, numera talman – som ledde utredningen. Han kom bland annat fram till att det måste blir lättare för företagare att komma ur skuldfällan. Han kom också fram till att betalningstiden måste förkortas. är den som huvudregel . Beviljas man skuldsanering måste man alltså leva på existensminimum . Man får inte ta några nya skulder. Man får inte göra någonting fel , för då utesluts man ur skuldsaneringsprocessen. I de flesta fall kan man aldrig mer beviljas skuldsanering om man har misslyckats med sin första skuldsanering. föreslog alltså en kortare betalningstid, från till , vilket skulle innebära att det blev betydligt lättare att klara av skuldsaneringen. Han föreslog också att reglerna för kvalificerad insolvens inte skulle vara så hårda. innebär det att mycket få uppfyller kriteriet kvalificerad insolvens, det vill säga att man inte inom överskådlig tid ska kunna betala sina skulder. Utredningen var väldigt väl genomarbetad och innehöll mycket bra förslag. Det fanns också en majoritet från partier för förslagen i utredningen. Men trots det hände det ingenting. Därför gjorde 2011 ett tillkännagivande till regeringen där vi sade till regeringen att vi krävde att utredningens förslag genomfördes. Det gällde framför allt detta med kvalificerad insolvens, alltså bedömningen av vilka som kan beräknas betala sina skulder inom överskådlig tid. De tidigare kriterierna var alldeles för hårda. Trots detta tillkännagivande hände det inte mycket. gjorde ett nytt tillkännagivande om ett uppdrag till regeringen att påskynda arbetet med dessa frågor. Det hade då tillsatts en ny utredning, trots att det fanns en tidigare utredning som var väl genomarbetad. Men utgick från läget, och vi krävde att utredningen skulle presenteras före valet och att det före valet också skulle komma förslag från regeringen, inte minst när det gällde kvalificerad insolvens och betalningstiden. Det som försvårar läget är att olyckligt nog i en prejudicerande dom – alltså en dom som gäller även i andra fall – har bedömt kriterierna kvalificerad insolvens och betalningsförmåga. Beräknas det att man kan betala skulden får man inte skuldsanering. är en väldigt , och det gör det väldigt svårt att få skuldsanering. har gjort en mildare bedömning och sagt att äldre och sjuka kanske kan få skuldsanering även om det är möjligt för dem att betala skulderna än . Men vi anser att även unga, arbetslösa och överskuldsatta förvärvsarbetande måste kunna komma i fråga. För en ung människa som till exempel har tagit sms-lån är ju oceaner av tid. Den människan riskerar att få sitt liv förstört om han eller hon inte får hjälp tidigare. kom , och då fanns det en riksdagsmajoritet för utredningens förslag. har det gått det första tillkännagivandet om att man måste göra någonting åt detta med kvalificerad insolvens, det vill säga bedömningen av betalningsförmåga. säger regeringen att det troligtvis kommer en lagrådsremiss före valet. Men vi vill ha ett förslag till så att vi kan fatta beslut före valet. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte har följt beslut. Det är också anmärkningsvärt att man inte gör mer för dessa människor, som mår fruktansvärt dåligt. Vi hade tjänat så mycket mer på att få tillbaka dem i arbete. 52 (M): Jag yrkar bifall till utskottets förslag med undantag för förslagspunkt 1. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att föreslå åtgärder som förbättrar möjligheterna för dem som har rätt till skuldsanering att också få det. Betänkandet Ut ur skuldfällan (SOU 2013:72) blev klart , som beräknat. Frågorna rörande skuldsanering är komplexa, och utredningstiden har varit rimlig. Att förkorta utredningstiden hade inneburit en risk för att betänkandet inte skulle hålla önskvärd kvalitet, vilket skulle ha medfört ytterligare förseningar. Dessutom hade det varit olämpligt att förkorta utredningstiden eftersom utredaren skulle samordna sina förslag med de förslag som lagts fram i betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället (SOU 2013:78) . Utredaren och regeringen har därför bedömt att det inte var möjligt att redovisa uppdraget tidigare. informerade civilutskottet om detta . Regeringen bereder betänkandet Ut ur skuldfällan. Beredningen av betänkandet är en prioriterad fråga för regeringen. I enlighet med beredningskravet i 7 kap. 2 § regeringsformen skickades betänkandet ut på remiss, och remisstiden gick ut , alldeles . fortsätter arbetet med att ta fram en lagrådsremiss och sedan en proposition. Utredningens förslag är omfattande och tekniskt komplicerade. Flera av förslagen har dessutom kostnadskonsekvenser. Beredningen av betänkandet innebär därför mycket arbete. Trots detta är målsättningen att åtminstone en lagrådsremiss ska kunna beslutas . Regeringen bereder också betänkandet Överskuldsättning i kreditsamhället. Den har för avsikt att efter remissbehandlingen återkomma så snabbt som möjligt, och senast före valet , med en åtgärdsinriktad strategi mot överskuldsättning. 53 (S) replik: Med tanke på hur länge vi har arbetat med de här frågorna tycker jag att man kunde begära att det kom ett förslag från regeringen före valet. Frågorna är ju utredda utan och innan . Redan i förslagen års utredning av finns många av de frågor som vi diskuterar med, så där har man en bra grund att stå på. Dessutom gör regeringen lite olika när det gäller olika utredningar. Inför förändringen av a-kassan och nedläggningen av , till exempel, var det inte mycket till utredning, utan utredningen kom efteråt. Regeringen fick också kritik för att det var så dåligt berett. Vissa frågor dras i stället i långbänk. Vi hade inte varit i detta läge om regeringen hade agerat tidigare. Det kunde man ha gjort eller 2009, efter att utredningen kom och hade en riksdagsmajoritet bakom sig. Men man har dragit ut på det och tillsatt nya utredningar om frågor som redan är beredda. Det känns nästan som att man medvetet har försökt dra ut på processen. Därför tycker jag inte att det finns någon ursäkt för att dra ut på det hela ännu längre. Jag tror att det är viktigt att det kommer upp inför valet, för annars är risken att dessa frågor återigen kommer i skymundan då det är långt till nästa val. Därför borde man påskynda det här. När det däremot gäller överskuldsättning säger företrädaren för här att regeringen ska komma med åtgärdsförslag före valet. Jag förstår inte skillnaden. Det borde man kunna göra när det gäller skuldsanering också. 54 (M) replik: Jag tycker också att båda dessa frågor är väldigt viktiga, särskilt för de människor som är överskuldsatta. Som jag redogjorde för – och jag har verkligen gått igenom processerna i de två utredningarna i detalj – har det inte gått att skynda på utredningen . Lagrådsremissen ska, som jag berättade, komma och strategin före valet . 55 (S) replik: Ja, vill man så går det naturligtvis. I andra stora och komplexa frågor har regeringen påskyndat arbetet medvetet, och till och med hoppat över utredningar i vissa fall. Det är självklart att det är möjligt. När det gällde skuldsanering frågade man utredaren om det var möjligt att påskynda utredningen, och svaret från utredaren var att det inte var möjligt. Det tog man till intäkt för att det inte gick. Det är väldigt märkligt, för det är ju regeringen som bestämmer. Man kan helt enkelt ge direktiv till utredaren: får du påskynda det här! Man skulle kunna tillskjuta de resurser som krävs för att påskynda arbetet eller ge någon annan i uppdrag att sköta utredningen. Det handlade om en ganska lång utredningstid, där många av frågorna var utredda . Då borde man inte lägga lika mycket kraft på det som redan är väl genomarbetat och utrett. Jag förstår inte detta. När det gäller överskuldsättning hoppas jag verkligen att det stämmer att det ska komma en åtgärdsplan före valet och att kan fatta beslut om den. Men där finns också en mängd förslag. Det handlar bland annat om att se över lagarna om ocker eftersom det inte fungerar i verkligheten. Det handlar om saneringslån, det vill säga möjligheten att lägga ihop en massa små skulder med höga räntor till ett paket med rimlig ränta. Det handlar om finansiell folkbildning, som ska startas av och kronofogden, och så vidare. Det finns alltså flera andra förslag. Är det möjligt att göra någonting där borde det självklart vara möjligt när det gäller skuldsanering. Det är ganska enkelt. Det vi vill är framför allt att den kvalificerade insolvensen, bedömningen av betalningsförmågan, ska förändras – det är utrett utan och innan. Vi vill också att man ska förkorta betalningsplanen från fem till – det är också utrett utan och innan. Åtminstone där borde regeringen kunna komma med förslag. 56 (M) replik: Både och jag tycker att det är positivt att den här strategin kommer före valet, och det gläder mig. Lagstiftningen om skuldsanering är väldigt komplicerad, och det måste bli rätt och riktigt. Det tror jag att vi är överens om. Regeringen arbetar enligt beredningskravet i 7 kap. 2 § regeringsformen, och vi ökar tempot. 57 (C): Överskuldsättning är ett tilltagande problem i samhället. Särskilt är det snabblånen, de så kallade sms-lånen, som från början placerar människor i något som kan utvecklas till ett livslångt lidande. Det kan också vara oseriös telefonförsäljning, överkonsumtion, sociala problem, missbruk, sjukdom eller en kombination av dessa faktorer. Att fler kan komma i arbete är självklart det bästa sättet för människor att få ordning på sin egen ekonomi och motverka fattigdomen i samhället. Jag instämmer i huvudsak med beskrivning av problemet. Vi är överens om det mesta. Kraven på utlåningsföretagen att göra kreditprövningar, mot en kännbar sanktion, att dessa företag kommer att granskas hårdare och att det finns möjlighet att förbjuda de här företagen att fortsätta att bedriva sin verksamhet är bra. Jag hoppas att det också kan vara någonting som bidrar till att minska skuldsättningen för dem som är utsatta. Det är glädjande att regeringen återigen har låtit utreda skuldsaneringsfrågorna. Förslag är, som sade, efter remisstidens utgång på väg fram och kommer att skickas på lagrådsremiss redan detta halvår. har hårt drivit frågan om att underlätta skuldsanering och då särskilt med fokus på företagarnas möjlighet att komma tillbaka. har ju en luthersk tradition och en jantelag som har gett oss överdrivet restriktiva regler för att driva företag och för att kunna komma igen efter en konkurs. I andra länder är det vanligt att det finns större möjligheter att vid obestånd hitta lösningar med till exempel ackord för att en företagare som gått i konkurs ska få chansen att starta om. Det ligger i själva företagandets natur att det handlar om att ta en betydande risk, att det kan misslyckas och att det kan bli en konkurs. Ska vi i vårt samhälle kunna främja företagande och entreprenörskap måste vi också kunna visa på en väg tillbaka för dem som vågar och för dem som misslyckas. gjordes förändringar i rätt riktning, och det pågår en utredning som ska presenteras som kommer att underlätta, i linje med den motion av och som behandlas här. Om vi har en solidarisk syn på samhället och tror på människan är det en del i trygghetssystemet att det för den som behöver och vill finns ett sätt att komma ur sin ekonomiska skuld, oavsett hur den har uppkommit. Det ska ske i ett läge innan den har vuxit till en sådan storlek att alla möjligheter att göra sig kvitt den och leva ett anständigt liv är uttömda. I den tidigare utredningen av Ertsborn som presenterades 2008 föreslogs två viktiga förändringar. Den ena var att skuldernas ålder inte skulle ha någon betydelse. Den andra handlade om sättet att bestämma hur stor en skuld ska vara för att räknas som kvalificerad insolvens och att få kronofogden att gå med på att göra en skuldsanering. Det viktigaste är nu att på ett tydligt sätt uttolka vad som menas med kvalificerad insolvens. Att sätta en belopps- eller tidsgräns för hur stor eller hur gammal skulden ska vara är inte bra. Det är bättre att se människan och hennes behov och relatera till hennes möjlighet att bli fri från sin skuld med hjälp av skuldsanering. Det ska självklart också göras med hänsyn till borgenären och dennes intresse av att få en snabbare reglering av sina krav. Det föreslås också att det ska åläggas borgenärerna, inte den skuldsatte, att redovisa hur skuldsituationen faktiskt ser ut. Det är säkert inte det enklaste för den som har förlorat kontrollen över sin ekonomi att kunna redovisa exakt hur skuldsituationen ser ut. Om det är den som har fordringar att utkräva som ska redovisa fordringarna kanske det finns en möjlighet att bördan för den enskilde kan minskas den vägen. Alla människor ska ha möjlighet att bli kvitt sina skulder till dem som man har skulden till – det är någonting som alla vinner på. Den som är skuldsatt och vet att han eller hon inom rimlig tid kan göra sig skuldfri är mer motiverad att ta tag i sina möjligheter att börja om och göra rätt för sig. har stått bakom tankarna dels att man ska kunna bli av med sina skulder efter det att man har ådragit sig dem, dels att de inte ska tillåtas bli så stora att man måste ägna de bästa av sina yrkesverksamma år åt att betala av dem. Det är också mycket viktigt att gå på djupet med överskuldsättningens orsaker och konsekvenser för den enskilde, för företagen och för samhället i stort. Vi lever i ett konsumtionssamhälle, och det är väldigt lätt att låta sig ledas in i tron att ekonomin klarar av mer än vad den faktiskt gör. Vi förleds gärna att tro det av dem som vill sälja och låna ut. är mycket nöjt med att arbetar med frågan. Det är två mycket bra initiativ, både den nya skuldsaneringsutredningen och utredningen om orsaken till skuldsättning, som har kommit från regeringen. Därför är det förvånande att oppositionspartierna i det här läget inte låter sig nöja med det utan återigen propsar på att sätta en snäv tidsram för att fatta beslut om de här viktiga utredningarna. Resultatet av en snabbutredning blir sämre om de förslag och lagändringar som ska komma ut av den måste snabbutredas. Orsaken till skuldsättningen och skuldsaneringslagändringarna måste gå hand i hand. Möjligheten att en tredje gång bilda en oppositionsmajoritet för det här har gjort att frestelsen blivit för stark att återigen knäppa regeringen på näsan. Må så vara; det ligger ingen större dramatik i att Socialdemokraterna, och med stöd av får majoritet för det här igen. I har vi ingen anledning att känna oss missnöjda med hur regeringen har hanterat den här frågan. Efter Alliansens valseger och framgångar ser jag fram emot att så snabbt som möjligt få fatta beslut om en bättre skuldsanering. 58 (V): Vi ger inte alls regeringen en knäpp på näsan. Regeringen ger de utsatta en knäpp på näsan genom att ha låtit detta dröja . Ni skulle ha kunnat agera 2008. Vad beträffar skuldsanering är det inte okej att regeringen inte valde att följa de tillkännagivanden som gavs om att påskynda utredningsarbetet. Att regeringen hanterar vissa tillkännagivanden på detta sätt är i och för sig inte ovanligt, men det är inte acceptabelt att bara strunta i dem. var inne på, och jag står bakom allt det hon sade, att vissa ärenden bereds väldigt snabbt. Det kommer jag också ihåg från mitt första år här i 2006 när det gällde a-kassa och stämpling för deltidsarbetande. Det fixades igenom , så visst går det. En majoritet i utskottet, herr talman, anser att regeringen omgående måste komma tillbaka till med förslag om ändringar i skuldsaneringslagen som rör kravet på kvalificerad insolvens och betalningsplanens längd. Detta är frågor som vi behandlat , så nu är det verkligen dags att regeringen levererar något – före valet. Regeringen gav efter ett tillkännagivande från en särskild utredare i uppdrag att gå igenom och föreslå vissa åtgärder och föreslå en strategi för att motverka överskuldsättning. Utredningen har kommit med många jättebra förslag och många bra åtgärder som kan ingå i denna strategi. Många av förslagen ligger helt i linje med politik i frågan, och det välkomnar vi. Men, herr talman, vi har många överskuldsatta i landet. Bland annat ökar gruppen pensionärer, och vi har över huvud taget ingen direkt koll på hur många barn som lever med evighetsgäldenärer. Överskuldsättning är ett problem som drabbar både den enskilde och samhället som helhet. Att både förebygga och skapa förutsättningar för människor att ta sig ur denna fälla är ett arbete som måste prioriteras. Utredningen ligger på bordet och ska remissbehandlas. Det är bra. Men dessa frågor har dragits i långbänk av regeringen, och vi anser att man inte får dra ut längre. Det är enormt viktigt att regeringen återkommer i princip omgående med konkreta förslag som kan ta ställning till. Ni har lovat att ni ska återkomma före valet, och det löftet hoppas jag att ni håller. Jag yrkar avslag på reservation 1 och bifall till reservation 2 i detta betänkande. 59 (KD): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag, utom när det gäller punkt 1. Bakom rubriken på betänkandet om insolvens- och utsökningsrätt döljer sig ett antal viktiga områden som jag skulle vilja hålla mig till, nämligen skuldsanering och överskuldsättning. Genom att ha pengar på banken, på det egna bankkontot, skapar man en bättre självkänsla och ett ökat livsutrymme. Det ger en känsla av att man har makt och kontroll över sin situation och gör det möjligt att stå på egna ben. En ekonomisk buffert är viktig för att man ska uppnå trygghet och värdighet och få möjlighet att satsa såväl på människorna runt omkring sig som på sig själv.