prot · H20942 · 2014-12-19 00:00:00 — Jag tror att det är väldigt viktigt för den fortsatta gemensamma utbildningsdebatten att vi också lyfter fram hur mycket positivt som händer inom svensk skola. När jag pratar om att det är på rätt väg menar jag att vi har några tecken som tyder på att det är mycket i utvecklingen som är på väg åt rätt håll. Jag hoppas att vi ska kunna konstatera det gemensamt. Men hur kan påstå att alla de satsningar som gjorts inte kostar några pengar eller inte har behövt finansieras? Det har jag väldigt svårt att se. Det här har varit reformer som kostat oerhört mycket pengar och som också krävt finansiering. Jag kan till exempel peka på karriärtjänstreformen och alla andra stora satsningar i form av till exempel olika kompetenslyft. Inte ens kan neka till att dessa satsningar har gjorts. Detta är en del av den svenska skolan som har varit sorgligt eftersatt. Jag fick inte något svar på varför den tidigare socialdemokratiska regeringen inte svarade upp till det på något som helst sätt. Sanningen är ju, , att vi inte såg några förslag under de år då resultaten började falla. började däremot arbetet för att återupprätta den svenska kunskapsskolan. Det finns mycket som vi får anledning att diskutera längre fram. Jag ser fram emot en fortsatt debatt. Men det är naturligtvis så att vi genom den ekonomiska politik som förts för arbete har kunnat lägga grunden för en ekonomi också för skolan, och regeringen har inte föreslagit borttagande av alla de delarna. 64 (V) replik: har det kommit rapporter om hur kommersialiseringen lett till försämringar i den svenska skolan. Vi har fått rapporter om att ungefär 10 miljarder har försvunnit från det gemensamma skattekontot. Det är pengar som skulle ha gått till att anställa fler lärare, förstärka elevhälsan och se till att alla elever kunde få läxhjälp i skolan. Ni sade före valet, , att om det fanns ett annat politiskt alternativ som fick fler röster än Alliansen skulle ni inte blockera dess politik. Ni skulle inte se till att det blev som det i själva verket är . Jag vill fråga en sak. Det är ingen nyhet att ni anser att det är viktigare med vinster åt riskkapitalbolag än resurser till eleverna. Men hur viktigt är det för er att låta vara med och sätta dagordningen för utbildningspolitiken genom att låta dem få så pass mycket makt som de fick i budgetomröstningen? Alla allianspartier har uttalat sig mot . Ni har varit tydliga med att ni inte kommer att låta vara med och styra svensk politik. gäller det utbildningspolitiken, och jag vill återigen betona detta. Men varför gjorde ni då precis det motsatta? Hur viktigt var det för er att behålla de här vinsterna? Var det så pass viktigt att ni till och med kunde ta stöd av ett parti som har rötterna i den nazistiska rörelsen och som är ett fascistiskt och rasistiskt parti? Den frågan vill jag ha svar på. 65 (M) replik: Min utgångspunkt som medlem i i det samarbete Alliansen har är naturligtvis att vi vill göra något för eleverna. Jag tror faktiskt att vi gemensamt vill elevernas bästa, både jag och . Den politik som vi förde avser vi att fortsätta genomföra, förutsatt att väljarna ger oss den möjligheten. Vi står upp för våra förslag, för våra idéer, för det vi delgav våra väljare under valrörelsen. Precis som talade vi om vad vi skulle göra om vi fick möjlighet. Det är också vad vi röstat för i kammaren när vi haft möjlighet, och det är utgångspunkten för det vi står här och pratar om. När det sedan gäller resurser till skolan, , kan jag säga att valfriheten har varit väldigt gynnsam för våra barn. Hade du varit på så många olika både kommunala och fristående skolor som jag – det vet jag inte om du har, men det låter inte så – hade du kunnat se vad den här valfriheten och pedagogiska mångfalden gett för kraft och möjligheter till barnen och hur oerhört viktigt det har varit för väldigt många barn. Det innebär inte att dåliga skolor ska få finnas. Men de dåliga skolorna får inte finnas bland vare sig fristående eller kommunala skolor. Vad det handlar om är att säkerställa kvaliteten för alla skolor, oavsett om de är kommunala eller fristående. Därför skulle jag vilja fråga : Vad är det som är så hotande med de fristående skolorna? Många av dem delar inte ens ut vinst. 66 (V) replik: Jag vill vara noga med att betona att det här inte handlar om friskolor generellt, utan om kommersialiseringen av svensk skola. Man ska inte kunna driva en skola enligt samma principer som när man driver en glasskiosk. Marknadsintressen kan inte finnas överallt och i alla lägen. När målet blir att göra vinst vet vi vilka det är som får ta stryk. Det är alla de elever som är i behov av särskilt stöd. Det är lärarna, som behöver få bättre löner. Det är elevhälsan, som inte får tillräckligt mycket resurser. Detta handlar alltså inte om valfrihet. Pedagogisk mångfald kan finnas utan kommersialisering av svensk skola och utan vinster i välfärden. Jag vill återgå till min tidigare fråga. Jag märkte att den var väldigt obekväm att svara på. Och det ska vara obekvämt att vara med och låta ett rasistiskt och fascistiskt parti sätta dagordningen för svensk politik. Det ska vara obekvämt att låta dem ta svensk politik som gisslan för att få igenom den högerpolitik de står för. Där vill jag ha ett besked. Är det verkligen så pass viktigt för er att se till att riskkapitalbolagen kan ta ut sina vinster och se till att de barn som kanske inte behöver lika mycket hjälp ändå kan få sin läx-RUT att ni till och med kan låta – vilket ni har gjort – ett sådant parti vara med och stötta er och se till att försätta landet i kaos? Det vill jag ha ett tydligare svar på. Och ja, det ska vara obekvämt att svara. 67 (M) replik: Jag upprepar: För oss i Alliansen är det viktigt att föra fram den skolpolitik som vi tror gynnar våra barn och våra ungdomar på allra bästa sätt. Det är utgångsläget när vi bedriver all politik. Jag läste på Twitter något som kanske kan ge perspektiv på saken från en partikamrat till som heter . Jag tror att det löd ungefär så här: Oj, vad jag hade blivit arg om jag hade blivit uppmanad av borgerligheten att rösta på deras förslag just för att mitt riskerade att gå igenom! Jag vill också återföra det högtravande, skuldbeläggande tal som försöker ge till honom. Det här var tydligen inte en speciellt stor issue när vi förde debatt och diskussion med socialdemokrater och vänsterpartister som inte tyckte att det var speciellt svårt att tillsammans med rösta när det gällde det ekonomiska ramverket . Jag vill alltså rikta den frågan tillbaka till er. Ni kanske får titta på ert eget agerande och ställa samma fråga. Men tillbaka till en av mina hjärtefrågor, som jag skulle vilja ställa. Är det tillåtet att ha pedagogisk mångfald även i en friskola? Är det så? Menar att det är ett ställningstagande? Jag tycker att det är oerhört cyniskt att försöka jämföra det med att driva en glasskiosk. ska ingen skugga falla över någon som driver glasskiosk – det är oerhört glädjande att vi har många sådana, och må vi få fler. Men vi har alltså en rad väldigt duktiga entreprenörer som har utvecklat svensk skola genom vår friskolereform. Dem ska vi känna den allra djupaste respekt för. Jag inbjuder dig till att följa med på fler studiebesök där, . 68 i (C): Varje barns lärande och varje barns utveckling är utgångspunkten för politik och för Alliansens politik – varje enskilt barns möjligheter att nå sin potential. Jag skulle vilja lyfta fram fyra som jag tror oerhört viktiga delar för att säkra en god utveckling av skolan i . För det första handlar det om en skola med både kunskap och kreativitet. Under alliansregeringens år har det kommit nya styrdokument för skolan som verkligen ger utrymme för detta. Den nya läroplanen och de nya kursplanerna med innehåll ger möjlighet till en utveckling där kunskap och kreativitet blir två bärande ben. För det andra handlar det om moderna lärverktyg. Vi vet att i en alltmer digitaliserad värld behöver våra barn och ungdomar få tillgång till de lärverktyg som finns när det gäller it. har föreslagit ett lärarlyft i den delen. Det finns tyvärr inte med i årets budget, så jag ska inte gå in närmare på det. För det tredje handlar det om forskning om hjärna och lärande. Vi startar nu ett skolforskningsinstitut – det finns med i budgeten. Men det har också bedrivits både internationell och svensk forskning som kan komma skolan till del genom att man implementerar den på olika sätt. Man kan se att de skolor som använder sig av detta också lyckas. Med hårt arbete når eleverna målen tillsammans med både engagerade och professionella lärare. Den fjärde delen jag vill lyfta fram handlar om lärares och rektorers kompetens och ledarskap. Kompetensen och ledarskapet gör skillnad. Därför har alliansregeringen under satsat ett antal miljarder på detta. Den första satsningen, på Lärarlyftet, handlade om – en stor del av de satsningar som vi har gjort. Vi har också satsat på rektorsutbildningen. Då, herr talman, var det dags att komma in på årets budgetdebatt. Det blir Alliansens nionde budget, om än med en rödgrön regering som har till uppgift att leverera enligt den budgeten. Det blir ju en något udda situation. Men vi har samsyn på ett stort antal av de delar som finns i budgeten. De syns inte så mycket i debatten, för dem väljer vi att inte lyfta fram på samma sätt. Men det är klart att vi alla bär med oss en ambition att kunskapsresultaten i den svenska skolan verkligen ska vara bra. För och Alliansen är utbildning en prioriterad fråga. Det har det varit i varje budget. Men låt mig klargöra att vi inte vill finansiera de , , som du efterlyste. Jag kan redan nu säga att vi inte vill höja ungdomsarbetsgivaravgiften med för att återföra till utbildningen. Vi vill satsa där vi vet att det gör skillnad, nämligen på tidiga insatser. Vi vill inte göra det dyrare att anställa unga och försvåra möjligheten att komma in på arbetsmarknaden. Men i den första delen av utbildningsdebatten hanterar vi förskola, grundskola och gymnasieskola. Därför ska jag inte gå in på satsningar kopplade till vuxna. Det kommer senare i debatten. Det sker stora satsningar på utbildning med inriktning mot tidiga insatser. Det så kallade Lågstadielyftet är viktigt, och vi vet att det finns medel för tidiga insatser i båda budgetförslagen. Där finns det också stor samsyn. Det är nära det handlar om att satsa från förskoleklass till årskurs 3. Vi vet att det är oerhört viktigt att alla barn får möjligheter. Jag tycker att det är viktigt med den flexibilitet som finns i Lågstadielyftet. Det kan innebära fler lärare i klassrummet, klasser med färre elever och fler speciallärare eller halvklasstimmar. De behov som finns ser faktiskt lite olika ut, och därför behövs det en möjlighet för skolans huvudmän att hantera resurserna på bästa sätt. Det blir lätt fokus enbart på mindre grupper. Forskningen har visat att det kan ha en begränsad påverkan, men en klart mycket viktigare del handlar om lärares kompetens. Därför har vi satsat på Lärarlyftet som jag redan har nämnt och på Mattelyftet, som den nuvarande regeringen väljer att fortsätta med. I Alliansens budget finns en fortsättning av Läslyftet. Det är också oerhört viktigt att vi fortsätter att göra förbättringar kopplade till lärarutbildningen, som vi har gjort om . Vi vet att de karriärtjänster som skapats och som det finns förslag på att skapa fler av, inte minst på skolor i utanförskapsområden, är en viktig insats för att öka kvaliteten i skolan och för att göra läraryrket mer attraktivt genom att man kan se en progression och utveckling som lärare. Vid en utfrågning vi hade i utskottet med anledning av var några iakttagelser från rapportören att de bästa lärarna finns i de lättaste klasserna. Frågan kom också upp vad vi skulle satsa på om vi hade utrymme. Svaret blev: Satsa på lärarna men inte på generella löneökningar, utan belöna yrkesskicklighet! Det gör vi genom karriärtjänsterna, som vi vill ge fler lärare chansen att utvecklas i sitt yrke. En annan viktig satsning som jag bara vill nämna helt kort – den kommer säkert att nämnas senare också – är den på ytterligare svenskundervisning för nyanlända elever för att öka resurserna i form av både fler timmar och fler år som man får den möjligheten. Jag vill avsluta med att berätta om ett studiebesök som jag gjorde på Sandbackaskolan i . Det är en skola med stora utmaningar. Det har väl alla skolor, men här har man elever – mellan i varje klass – med ett annat modersmål än svenska. Tänk att då få möta lärare, rektorer och kommunens läs- och skrivutvecklare som berättar om ett utvecklingsarbete – ett hårt utvecklingsarbete – som bygger på forskning och erfarenhet och som verkligen gör skillnad! Jag blev imponerad av det arbetet och glad för elevernas skull. funderade jag: Vad är det som gör att inte alla skolor bedriver ett sådant utvecklingsarbete, där man kan visa att det faktiskt ger resultat? Vad är det som fattas? Mycket handlar om att man känner att man har verktygen själv. Gå gärna in på och läs mer! Jag har redan överskridit min talartid. Jag ber om ursäkt för det. När experterna tittar på blir de förvånade över att man vill lägga över ansvaret på någon annan. Man vet inte vem som har ansvaret. Låt oss vara tydliga med att vi har ett gemensamt ansvar. Det ligger ett ansvar på den nationella nivån, på skolans huvudmän men också på professionen. Låt oss tillsammans göra det bästa för att ändra utvecklingen! Jag vill avsluta med att tacka de tjänstemän som jobbat med detta betänkande. De har haft ett hästjobb, och det har inte varit lätt att få till alla skrivningar. Det är fortfarande inte helt lättgenomträngligt och lätt att läsa och hitta i, men det finns ändå en relativt stor samsyn kopplad till de utmaningar som skolan står inför. Jag vill också passa på att önska alla elever, lärare, utskottskamrater och herr talman en riktigt trevlig julhelg. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 69 (MP) replik: Jag ställde en fråga till Alliansens företrädare : Varför satsar ni drygt en halv miljard mindre än regeringen gör inför kommande år? Vi satsar drygt 4 miljarder extra, och ni devalverar detta till 3 ½ miljard. Jag fick bara undanflykter till svar. Man talade om vad man hade gjort 2006 och 2010, men min fråga gällde varför man gör detta nu och inför kommande år. I ditt anförande, , talar du om ett annat utgiftsområde och försöker på så sätt komma undan. Jag ställer om frågan. Ni satsar en halv miljard mindre än regeringen nu har aviserat. Det blir ingen elevhälsa. Det blir inte pengar till sfi-lärare. Det blir inga pengar till komvux för arbetslösa. Det blir inga pengar till folkhögskolorna. Det blir inga pengar till barnomsorg och kvällar, och det blir betydligt mindre pengar till kompetensutveckling för lärare och förskollärare. Vi ville satsa 200 miljoner. Alliansen satsar 120. Tror inte att det påverkar svensk skola negativt när man inte får de resurser som är nödvändiga? 70 i (C) replik: Jag försökte vara tydlig i mitt anförande så att skulle höra vad vi avser att göra, nämligen att inte ta in när det gäller ungdomsarbetsgivaravgiften för att finansiera satsningar med 500 miljoner inom skolans budget. Vi har, precis som påpekar, också ett stort reformutrymme för utbildningspolitiken. Men att då påstå att jag talar om ett annat utgiftsområde blir lite märkligt när själv väljer att också lyfta in olika satsningar från andra utgiftsområden. Låt mig bara framhålla att när det gäller elevhälsan finns det, genom ytterligare ett utgiftsområde som vi inte har diskuterat här, en satsning som gäller psykisk ohälsa hos ungdomar. Den kan elevhälsan mycket väl vara en del av. Det är klart att hela budgeten hänger ihop. För barnens utveckling i skolan har vi ett stort reformutrymme i årets budget, men det finns också andra utgiftsområden som givetvis samverkar för att vi ska stärka kvaliteten på olika sätt. 71 (MP) replik: Låt mig säga att det inte finns några extra pengar till elevhälsan från ett annat utgiftsområde. Det är befintliga pengar som man tar. De är reserverade för psykiatrin. Man tar en del av dem och försöker säga att det är till elevhälsan. Det finns alltså inga extrapengar. Tack och lov fick jag ett erkännande här: Ni satsar mindre – en halv miljard mindre. Det fick jag inte av förre talaren. Du talar om att ni gör stora satsningar när det gäller de nyanlända. Jag tittade på budgeten. Vad satsar man? Jo, man satsar 6 miljoner . 6 miljoner ska fördelas på 290 kommuner. Räkna ut hur mycket det blir! Det blir 20 000 för nyanlända i till exempel . Tycker du att detta är en satsning på nyanlända? Vi vill satsa över 150 miljoner. Är det då en satsning att anslå för en kommun som ? 72 i (C) replik: matematiska exempel lämnar en hel del övrigt att önska. Jag tänker inte ge mig in i den sifferexercis som han använder sig av. Det är inget problem att tala om att vi har 500 miljoner mindre. Det kan man läsa. Jag tror inte att detta har varit en stor fråga för någon. Men frågan är hur vi ska vända utvecklingen i den svenska skolan. Jo, det gör vi genom tidiga insatser, satsningar på lärares kompetens och rektorers ledarskap. Det har funnits satsningar i Alliansens budget , och det fortsätter att vara satsningar. Jag vet att också anser att detta är viktiga satsningar för att stärka kvaliteten. I diskussionen om nyanlända nämnde jag ett exempel på en skola som jobbar med många nyanlända. Där jobbar man med sina befintliga resurser, forskningsbaserat, och därmed har man vänt utvecklingen. Där är alla lärare språklärare, och man ser ingen skillnad i kunskapsresultaten när det gäller läsförståelse mellan pojkar och flickor och inte heller när det gäller bakgrund och ursprung. Den svenska skolan har oerhört mycket resurser. Frågan är hur vi använder dem på bästa sätt. Jo, genom att höja kompetensen och arbeta med de resurser som finns. Man kan göra underverk med det. Jag skulle önska att vi genom de satsningarna kan fortsätta med den positiva utvecklingen så att den kommer alla elever till godo i den svenska skolan. 73 (S) replik: Jag noterar att inte heller och med ett enda ord berörde stödet från för att få igenom Alliansens budget utan enbart gläds åt de faktiska resultat som det ger. Det är beklagligt, och jag är bekymrad över vart detta ska leda oss. Det finns väldigt mycket att beröra. Jag väljer att försöka reda ut några frågor. Mindre grupper i förskolan finns det pengar till både i regeringens budget och i Alliansens budget, som går igenom. Men jag har i alla fall noterat och tycker att det är lite bekymmersamt att Alliansen nu talar om att de här pengarna får man först när man har minskat barngrupperna. Jag tror att vi alla här är ganska medvetna om vilken situation många kommuner befinner sig i. Alliansen vill att kommunerna först ska frigöra resurser, anställa mer personal och åstadkomma mindre barngrupper för att sedan få pengar, snarare än regeringens förslag att faktiskt ge ett statsbidrag – inte till vad som helst utan till att anställa mer personal. Jag är intresserad av hur och tror att detta ska kunna bidra till mindre barngrupper. Jag verkar hinna med en fråga till. Fler lärare i lågstadiet – 1,1 miljarder, sa regeringen. Tidiga insatser – en halv miljard, sa regeringen. Detta strök Alliansen i stället för att utveckla en summa, och sedan kallar man det för lågstadielyft. Jag vill gärna tillägga att regeringens budget är på halvårsbasis, för det är ganska få satsningar i skolan som går att genomföra . Min fråga är: Vad är den stora skillnaden, eftersom anslagen var tvungna att strykas? 74 i (C) replik: Precis som nämner har vi i mycket en samsyn i våra budgetförslag när det gäller tidiga insatser. Man kan väl kalla dem på olika sätt, men det finns ganska stora likheter mellan det som regeringen föreslog och det som alliansregeringen föreslog redan inför valet. Den här budgeten har inte kommit till efter valet och efter att man har sett den rödgröna regeringens budgetmotion, utan vi gick till val på denna politik. Den har funnits i vår budgetmotion, och det är den vi går vidare med. När det gäller hur detta med mindre grupper ska kunna bli verklighet är jag övertygad om att man kan lösa det på ett bra sätt i dialog mellan regeringen, kommunerna och Kommuner och Landsting, så att man får möjlighet att minska klasserna. Exakt varför detta med lågstadielyft ska strykas eller inte ser jag som en ganska ointressant diskussion. Det handlar om tidiga insatser och om att ge de yngre barnen möjlighet att lära sig saker . En annan fråga som varit uppe gäller förskoleklasser och tioårig grundskola. Det har nämnts i tidigare replikskiften. Man har undrat varför det är nödvändigt att vidareutbilda förskollärare till grundskollärare. Min erfarenhet av att ha haft kolleger som har haft dubbla kompetenser – lärare och förskollärare samt lärare och fritidspedagoger – är att den dubbla kompetensen verkligen är en resurs för den svenska skolan. Det handlar inte om att du ska gå över från den ena kompetensen till den andra, utan det handlar om att skapa en bredd i den resurs som finns för att kunna använda den på bästa sätt i den tioåriga . 75 (S) replik: Dubbla kompetenser – då får man en del tankar. Vi skulle ju också kunna rikta pengarna till lärarna i årskurs 1, 2 och 3 för att de ska läsa in förskolepedagogiken. Men tyvärr är det sällan så man ser på saken. Jag tycker att det är svårt att inte göra kopplingen att de här förskollärarna egentligen ska kunna arbeta i skolan och att vi ska göra om förskoleklassen till skola. Det är en ganska intressant fråga. Behöver man den här bryggan mellan förskolan och skolan? Kan de bästa exemplen visa oss vägen, eller ska vi börja med en tidigare skolstart? Det är en fråga för framtida diskussioner, naturligtvis. Jag tycker att det är intressant med svaret som ges när det gäller fler anställda i lågstadiet och lågstadielyft. Någonstans måste man bestämma sig för om det är retorik eller om det är på riktigt. Jag förstår det som att det är mer av retorik, att det handlar om att vi använder olika ord snarare än att det är några genuina skillnader. Det finns en fråga som jag noterar att ingen alliansföreträdare har berört, i alla fall inte så här långt. Det gäller höjda lärarlöner och en nationell samling för läraryrket. Hur ska jag förstå ert förslag? Kommer det att finnas pengar för framtiden, om Alliansen får bestämma, till de höjda lärarlönerna i form av 3 miljarder? Jag frågar eftersom det inte är en given fråga, då det ligger i budgeten , och det är inte den vi presenterar . Men jag har kunnat utläsa det på olika sätt. Och tidigare alliansföreträdare, inte minst , har varit oerhört tydliga med att det här är fel väg att gå. Vad säger och ? 76 i (C) replik: Jag ska efter bästa förmåga försöka klargöra hur det är när det gäller en del av de frågor som nu ställde. Det är ett antal kompetensutvecklingsinsatser som också riktar sig mot de lärare som undervisar i årskurs 1–3. Mattelyftet och Läslyftet och de delarna är ju kompetensutvecklingsinsatser. föreslog , när förskoleklassen infördes, att man skulle ha en tioårig grundskola för att förskollärarnas kompetens inte skulle isoleras till förskoleklassen utan skulle kunna användas också i skolan. Genom att ha lärare med dubbla kompetenser skapar man en större flexibilitet så att förskolepedagogiken kan följa de barn som har ett speciellt behov. Leken som inlärningsform kan då få ett större genomslag också i . Det ser jag som en väldigt positiv del. Att det heter någonting annat handlar inte enbart om retorik, utan det handlar också om att det innehåller en del andra saker. Det är delvis skrivet. Det innehåller en flexibilitet i Lågstadielyftet som vi valde att lyfta fram. Det handlar inte enbart om mindre klasser eller om fler lärare, utan det handlar om att man kan göra på olika sätt i de olika kommunerna. Det är väl en sådan viktig del. Jag tror att vi alla delar bilden av att vi behöver öka läraryrkets attraktivitet. Fler behöver söka till lärarutbildningen på olika sätt.