prot · H10973 · 2014-02-25 00:00:00 — Den är också matt, och på sina håll kan den till och med ha råkat ut för infarkter. Det var faktiskt första gången som gjorde denna diagnos likt en doktor och tittade på hur järnvägen mådde. Man tittade ned på komponentnivå för att konstatera att kontaktledningar, spårväxlar, bärlager och vad det må vara har ett bästföredatum och en viss livslängd. Just därför kan man också se denna negativa trend att det har gjorts mer akuta och oplanerade insatser på underhållet. Det leder till problem för resenärerna och kostar mycket mer. Det blir fel fokus. Just för att vi nu vet vad som behöver göras och just för att vi har haft god ordning i ekonomin och förmått möta järnvägens behov har vi nu angivit att 86 miljarder ska användas till drift och underhåll under den kommande tolv åren. Glöm då inte bort de extrasatsningar som har gjorts sedan alliansregeringen tillträdde 2006. Det innebär att kraftsamla, inte minst i storstadsområdena där mycket trafik går och många blir drabbade när någonting inträffar. Det innebär också att se till att våra godsstråk håller bra standard. Då kan man precis som gör fundera på hur kapacitetstilldelningen egentligen fungerar och hur man ska få in underhållet. Jag tycker att det är bra att har insikten – för det har tyvärr inte alla – att man måste kunna jobba tryggt och säkert på och vid spåren. Alltså måste när det går ut med sin järnvägsnätsbeskrivning också tidigt, innan det ska börja ansökas om tåglägen, ansöka om tider för att kunna göra underhåll så bra som möjligt. pågår en extrasamling där alla aktörer gemensamt tittar på vad som kan göras för att tempot ytterligare ska snabbas upp när det gäller att återställa vår järnväg – särskilt i storstadsområdena, av de skäl jag tidigare nämnde. Då ska man vara medveten om att det när man stänger av trafik för att få i spåret innebär intäktsbortfall för de operatörer som annars skulle ha kunnat köra. Det behöver göras planerat, så att ersättningstrafik kan komma till stånd och så att bra information kan ges till resenärerna eller transportörerna. När vi har gott om kapacitet är det här inget problem, men har vi dåligt med kapacitet. Det är därför vi får problem. 104 (MP): Det är tyvärr önsketänkande att tro att det går att både prioritera operatörernas önskemål att köra så mycket de vill och ha tid att bedriva tillräckligt förebyggande underhåll och reinvesteringar. Spårarbetare har tidigare slagit larm om järnvägens dåliga skick, och sedan jag skrev interpellationen har ytterligare larmrapporter tillkommit. har rapporterat om frustration och oro hos medarbetare på . De uppger att de länge slagit larm till ledningen om risken för tågurspårningar med dödlig utgång, utan att få gehör. Enligt radioinslaget varnar man bland annat för att prispress och otillräckliga krav på kompetens i upphandlingar av underhåll leder till att vissa av dem som ska laga spåren inte har tillräcklig kompetens. För oss i är det självklart att prioritera underhåll och säkerhet, och därför kommer vi att fortsätta driva på för en planering och en organisation som ger de bästa förutsättningarna för att rusta upp järnvägen och hålla den i gott skick. Vi tar larmen från forskare och personer verksamma i branschen på stort allvar, liksom kritik och de fakta om vad som faktiskt görs eller inte görs som går att läsa i egna dokument. verkar dock oroa sig mer för att förslag om omorganisation av drift och underhåll skulle ta tid och kraft från verksamheten. Vi delar inte hennes oro, utan det vi föreslår är att nuvarande kontrakt får löpa ut och sedan tas över av Infranord som ingår i en egen underhållsavdelning på . Vi ser det som nödvändigt för att få ett långsiktigt fungerande underhåll; det vill jag ha sagt med tanke på svaret jag fick. brukar med rätta – och hon gör det nu också – understryka vikten av en god ekonomisk hushållning, av ordning och reda i ekonomin samt av att skattepengar som satsas på järnvägsunderhåll används på bästa sätt så att vi får ut så mycket underhåll som möjligt för dem. Hon framhåller även ökade anslag till underhåll och intäkter från banavgifter, och det är jättebra. Men vart tar pengarna vägen? Infranord avskedar personal, och forskare säger att kanske bara var femte krona eller så går till arbete i spåren – inte minst därför att spårarbetarna helt enkelt inte kommer ut i spåren när trafiken är så tät. Det här är ett problem . Akututryckningar blir i längden betydligt dyrare än förebyggande underhåll, och med mer förebyggande underhåll minskar behovet av akuta åtgärder. Det gäller att skilja på samhällsekonomi och företagsekonomi. Visst är det på kort sikt ekonomiskt gynnsamt för järnvägsoperatörer att köra så mycket som möjligt, men att låta dem göra det på bekostnad av tid för underhåll går ut över samhällsekonomin. Infrastrukturministern säger i sitt interpellationssvar att kapacitetstilldelningen ska utgå från samhällsekonomiska bedömningar. har dock i sitt svar till sagt att det inte finns något i järnvägslagen som stöder att deras kapacitetstilldelning som helhet ska utgå från en samhällsekonomisk modell. Hur ser ministern på det? Det stämmer inte riktigt. Vilka är de initiativ hon i svaret nämner att hon har tagit för att det ska bli samhällsekonomin som får ligga till grund för planeringen av verksamheten på spåren? Jag har inte riktigt uppfattat det . Jag känner mig alltså ännu inte riktigt nöjd med svaren på frågan vad infrastrukturministern faktiskt tänker göra åt problemen med ett för långsamt byte av spårväxlar och en kapacitetstilldelning som prioriterar mesta möjliga trafik framför tid för underhåll. Allt det ministern säger är nämligen bra, men det måste hända nu och vara konkret. Jag vill alltså gärna ha en liten utveckling. 105 Statsrådet (M): Just för att man ska kunna kombinera trafik och underhåll måste man vara medveten om att det inte finns någon quick fix för att återställa en eftersatt järnväg. Det är därför vi brukar prata om just sju till : för att man tar de hänsyn som de facto behöver tas. När det gäller hur och på vilket sätt man kan utnyttja kapaciteten bättre är det bland annat de uppdrag vi har gett att se över – hur man jobbar med differentierade banavgifter, av- och påbokningsavgifter och kvalitetsavgifter där någon som stör eller förstör får ett ansvar att betala mer. Det är något som tyvärr går lite för långsamt, enligt min uppfattning; det måste kosta att förstöra på järnvägen. I det styr man också tillbaka ansvarstagandet. Jag tycker ändå att är lite svaret skyldigt i det sade, för organisation betyder en hel del. Just nu har vi flera duktiga underhållsföretag som i konkurrens lägger anbud där innovation, nytänkande och mer av kvalitetstänkande gör att man får ut mer infrastruktur för de pengar man har. Om man skulle låta allting gå tillbaka – bara låta de avtal som finns rulla ut – hur tror att ambitionen och engagemanget ska vidmakthållas hos de företag som håller på att fasas ut? Dessutom är det lite märkligt att man så tydligt har bestämt sig för att det ska vara just Infranord som ska ta över underhållet. Det är just det företag som har haft det stora marknadsövertaget men uppenbarligen inte vinner i konkurrensen när de lägger anbud – troligtvis på grund av det finns andra som är bättre. De som inte är bättre är alltså de vill ska ta över verksamheten. Det blir väldigt märkligt, och dessutom kommer det att direkt slå tillbaka på underhållet om verkligen menar allvar med att vi måste göra någonting åt järnvägen, med den bästa kompetensen, den bästa tekniken och det bästa arbetssättet. För mig är det villkorslöst så att man aldrig får kompromissa med säkerheten. Därför är det oerhört viktigt att det finns en kompetens om säkerhetskultur, och det är också ett uppdrag har fått. Även Transportstyrelsen, som är den myndighet som tillser säkerheten på och vid våra spår, har fått det uppdraget. Jag tror, herr talman, att vi är många som drömmer om en järnväg som faktiskt fungerar och om att vi får tillbaka förtroendet. Då är det A och O att göra saker i rätt ordning. Då är det A och O att vi har en politik i som gör att fler människor arbetar, så att vi verkligen får in de pengar som behövs för infrastrukturen. Med tanke på hur mycket pengar som finns borde egentligen hela den samlade oppositionen vara glada för att det äntligen har kommit på plats. Jag tycker verkligen att nästa steg måste vara att vi använder de pengar vi har på ett så bra sätt som möjligt. De ska komma ut på de prioriterade områdena, till exempel i och kring våra storstadsområden där trafiken går som mest och där flest blir drabbade om någonting händer, eftersom det sätter sig i hela järnvägssystemet. Precis så är det och de andra aktörerna arbetar , och vi går från akuta insatser till att jobba mer förebyggande. Det finns fortfarande ingen quick fix. 106 (MP): Jag konstaterar att jag fortfarande inte har fått några svar på mina frågor här, vilket jag tycker är synd. Att utforma en långsiktig plan för investeringar i spårväxlar så att underhållsskulden vad gäller spårväxlar verkligen tas i kapp finns inte en chans att göra med den väldigt låga nivå som det nu ligger på. Kapacitetstilldelningen som helhet ska syfta till att garantera det mest samhällseffektiva resultatet. Ja, men vad kommer ministern att göra för att också ska se att man har det uppdraget? Kommer hon att ändra järnvägslagen och ändra direktiven? Kommer det i tilläggsdirektiven till den utredning som pågår? Det skulle jag väldigt gärna vilja veta, och det tror jag att många andra också vill veta. Jag har heller inte fått någon kommentar till läckaget av pengar som uppges pågå, att så få kronor faktiskt går till arbete på spåren, enligt forskare. Hur ser ministern på det? Är det samhällsekonomiskt effektivt? Och hur ser ministern på mer trafik på redan överbelastad järnväg när det inte finns tillräckligt med tid planerad för att göra det större underhållet och reinvesteringarna? Är det verkligen hållbart? När ska detta vara på plats? När kommer ministern att se till att har de långsiktiga planerna för underhåll inlagda? Jag vill ha konkreta svar på det. Det tycker jag att alla resenärer, alla företagare som vill transportera gods och alla som arbetar på järnvägen förtjänar att få veta. 107 Statsrådet (M): kommer regeringen att fastställa den nationella plan som ska gälla för hela transportsystemet för åren 2014–2025. Det är ett sätt att tydligt markera och fastslå de långsiktiga förutsättningar som ska gälla, inte minst för järnvägen som det har avsatts 86 miljarder till för . Vi är nu uppe på en dubbelt så hög nivå jämfört med tidigare planår, då bland annat var med och påverkade hur budgeten skulle se ut. Det är ett viktigt sätt att täppa igen det som har saknats och, som har frågat om i sin interpellation, åtgärda det uppdämda behovet av reinvesteringar. får det som de har efterfrågat efter att man har tittat igenom hur järnvägen mår. Vi svarar nu mot det som har funnits som önskemål. Det är till och med så att det som är kopplat till kapacitetsutdelningen, som jag sade tidigare, aldrig har varit ett problem så länge som vi haft överskott på kapacitet, men det har vi inte längre. Detta ingår därför som en del i utredning, för vi har fått en ökad regional trafik som vi vill ha fler fjärrtåg. Finns det enkelspår på vår järnväg, förstår man att det måste till mötesspår, förbispår och till och med byggnation av ny stambana. Detta är sådant som regeringen nu äntligen har pekat ut, som den första regeringen på länge, tack vare att vi nu har fler människor i arbete och har haft en god ordning i ekonomin. Det är först då som man förmår att göra någonting. Den här frågan är som en lång resa utan slutstation. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2013/14:293 om E20 108 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag avser att göra för att klara både trafiksäkerheten och framkomligheten på samt vad jag avser att göra för att ta till vara erbjudandet från kommunerna i och . Regeringen beslutade om direktiv till för åtgärdsplaneringen . I direktiven gavs i uppdrag att föreslå åtgärder för E20 som kan leda till förbättrad trafiksäkerhet och förbättrad framkomlighet. fick dessutom i uppdrag att undersöka möjligheterna att tidigarelägga redan beslutade projekt på i gällande plan som bedöms ha stor positiv effekt utifrån de transportpolitiska målen. har lämnat ett förslag till nationell trafikslagsövergripande plan för utveckling av transportsystemet 2014–2025 där tre av de fem kvarstående etapperna på genom finns med. kom även , Skaraborgskommunerna med flera in till regeringen med ett erbjudande om medfinansiering av genom till motorvägsstandard. Vi har därefter fört en dialog med regionföreträdare om utformningen av en eventuell medfinansiering som förslaget till nationell plan nu bereds. Jag kan därför inte uttala mig ytterligare i frågan. 109 (S): Jag har skrivit om E20 väldigt , förutom att jag har motionerat om E20. Det har att göra med att det är en så viktig väg för , för tillväxten och för jobben. Det är också viktigt för att skaraborgarna får en trafiksäker och framkomlig väg, och så är det inte . E20 är en av farligaste vägar. Den är inte bara farlig, som om inte det vore nog, utan det är också svårt med framkomligheten, vilket förhindrar gods att ta sig fram till hamn, att gods kan flöda på ett bra sätt, vilket också förhindrar tillväxten. Kommunerna i och har gått samman och erbjudit regeringen medfinansiering av utbyggnaden av för att det ska bli en fyrfältsväg. E20 är en nationell väg, en väg som regeringen ska ta ansvar för. Trots det vill kommunerna i och vara med och medfinansiera för att det ska bli av. Många är nämligen oroliga för att det bara ska bli en trefältsväg och att man bara tittar på trafiksäkerheten. Det är förstås inte bara. Det är väldigt viktigt med trafiksäkerhet, och alla liv vi kan rädda är ovärderliga. Men när vi nu ska rätta till E20 vill vi skaraborgare och vi som bor i att hela vägen ska bli en fyrfältsväg. Den enda delen av genom som är motorväg är milen mellan och och som har tagit första spadtaget till. Under den borgerliga regeringens tid har det inte hänt någonting när det gäller fyrfältsväg eller motorvägsbyggen på . Det beklagar jag. har flera moderata kolleger i som högljutt och tydligt har sagt att de ska fixa E20, bara de får styra landet. låter det inte riktigt så på dem, utan nu skyller de på . Och det är alltid lätt att skylla på någon annan, men eftersom det nu finns ett så fantastiskt fint erbjudande från kommunerna i och borde det vara svårt för ministern att skylla på något mindre parti eller på att inte tar sitt ansvar. De tar ett väldigt stort ansvar, trots att det är en nationell väg, under förutsättning att det blir en fyrfältsväg. I annat fall är inte kommunerna och beredda till medfinansiering. Jag ställde den här interpellationen för att få veta om är beredd att ge någon fingervisning, någon signal eller något tecken på att hon välkomnar medfinansieringen och att hon också ska se till att det nu blir en fyrfältsväg. 110 Statsrådet (M): Frågan om E20, framför allt genom och , är en fråga som har engagerat många av förklarliga skäl. Jag tycker att det är viktigt att vi tittar på framför allt våra stora vägar som är viktiga stråk för både människor och gods. Som säger är det en mycket stor andel tung trafik som går på de här vägarna. Jag har också varit ute och träffat lastbilschaufförer, och inte minst ur ett arbetsmiljöperspektiv är de olika hastighetsförändringarna som sker inte att rekommendera. Det är svårt att hålla reda på vilken hastighet som gäller. Det här är viktigt inte minst för jobben i regionen. Det är många företag som är beroende av transporter och att människor ska kunna ta sig dit och därifrån. Jag har självklart följt frågan på nära håll. Jag var med när tillsammans med de berörda kommunerna presenterade en studie om hur man ska kunna få bra framkomlighet och säkerhet på . I det sammanhanget var jag tydlig med att det vore en fördel om de kunde komma överens om hur man tänker sig att arbetet med E20 ska gå till, för som sade har det varit väldiga diskussioner åt olika håll. har och kommunerna återkommit till regeringen. De har gjort det jag sade och samlat sig, vilket är bra. Vi har haft kontakter, och att det finns en vilja att medfinansiera från regionen och kommunerna visar att frågan är viktig. Vi gav också ett extra tydligt direktiv till inför planeringen av nationella planen att titta på vad man mer kan göra för att tidigarelägga det. Även om vi har 522 miljarder till underhåll av den infrastruktur som finns och till att bygga nytt är behovet från remissinstanserna i hela landet 1 400 miljarder . Självklart tycker alla att de borde få lite till, men vi kommer att hamna i ett läge där vi måste prioritera. Vi har varit tydliga med att arbetspendling och godsstråk stärker konkurrenskraften för och får fler människor i jobb, och därför är sträckor som E20 en viktig prioritering. Jag har svårt att ge alla de svar som hon säkert vill ha och öppna på förlåten. Vi är nämligen noga med att hålla formen för hur vi för dialogen med regionen så att den inte förs med företrädare för vissa kommuner eller enskilt från regionen. Vi har kommit överens om att vi i det arbete som skickas in till oss har en dialog med en given person som sedan samordnar det för att arbetet ska hållas ihop. Det har fungerat bra så här långt. 111 (S): nämner de varierande hastigheterna. Jag hade just tänkt kommentera att det är vad den nuvarande regeringen har åstadkommit. I stället för att bygga motorväg, vilket tog första spadtaget till, har regeringen valt att sänka hastigheten på . Man har inte tyckt sig kunna prioritera E20 trots att det är en sådan viktig väg för godset ned till hamn och upp till Bergslagen och men också för persontrafiken. Både yrkestrafik och persontrafik störs av de märkliga och varierande hastigheter som är på . Kommunerna har gjort en stor uppoffring. Det har inte varit lätt för lokalpolitikerna att argumentera för varför man ska vara med och finansiera E20. Det är svårt när man inte bor bredvid E20; det är lättare när E20 går rätt igenom kommunen. Har man 5–till E20 är det svårare att argumentera för det, och det finns många saker som en kommun ska ta sig an. Man vill satsa på barnomsorg, äldreomsorg och så vidare. Ändå har kommunerna gjort denna stora uppoffring eftersom det är viktigt för tillväxten, jobben, jobbpendlingen och flödet av det tunga godset. Kommunerna och har som sagt gjort denna uppoffring. De har pratat ihop sig och kommit fram till ett dokument. De har överlämnat ett papper till där de lovar att vara med och finansiera om det blir fyra filer. Annars går miste om dessa pengar som hon så väl behöver och kanske kan använda till andra ställen i landet om det nu är ont om pengar, vilket jag kan förstå att det är. Jag fortsätter trycka på vikten av att det blir av, att vi till slut kan säga att det ska bli fyrfältsväg hela vägen. Det behövs för jobben, för trafiksäkerheten och för framkomligheten. Jag väntar fortfarande på svar. 112 Statsrådet (M): Det slutgiltiga svaret kommer inte att få , utan vi följer den ordning vi har kommit överens om med de representanter vi samarbetar med. Det hör till god ton. Det är en stor uppoffring från kommunerna, och de är olika stora. 500 miljoner från kommunerna och 500 från regionen blir tillsammans 1 miljard. Vi ska dock inte tro att man därigenom har klarat hela finansieringen. Även om vi tar de pengar som redan finns föreslagna för några objekt och lägger till denna miljard saknas det fortfarande miljarder, som förväntas komma i den nationella planen. Det är precis detta vi för ett resonemang om, och det är därför jag tycker att det är rimligt att se bilden ur ett hela-Sverige-perspektiv. Många tycker att 522 miljarder är fantastiskt mycket pengar; så mycket har vi aldrig haft. Men det är fortfarande inte tillräckligt. Vi skulle behöva så mycket. Min uppfattning är att de viktiga godsstråken och arbetspendlingen ska prioriteras. Vi har skärpt formerna för hur medfinansiering ska ske, och där det finns medfinansiering ser vi att det finns ett stort engagemang, som i dessa kommuner. Det är viktigt att fundera på både trafiksäkerheten – många blir nog glada för att det är fokus på det – och framkomligheten. Det har funnits diskussioner om huruvida man ska gå fram på en gång med två-plus-två eller fyrfält, eller vilken standard man ska ha. Det förs resonemang om hur man kan kombinera detta, men där är man inte färdig. Det svar jag kan ge är att vi för ett samtal. Jag vet att det finns ett erbjudande. Mycket av det regionen gjort har jag efterfrågat, och håller vi på med det arbete som ska leda fram till ett fastställelsebeslut . 113 (S): Ska jag tolka detta positivt, vilket jag gärna vill, ser jag signalerna och hör säga att man kommer att prioritera där det går mycket tungt gods, där det är viktigt att trafikflödet fungerar och där det finns medfinansiering. Det finns det för E20. Ska jag tolka positivt ser jag det som ett löfte om att det kommer att lösa sig vad gäller fjärde filen på . Jag hoppas att jag kan tolka svaret så. Jag hade hoppats på fler borgerliga ledamöter i kammaren eftersom de på hemmaplan brukar ta till orda stort, vitt och brett om hur de ska fixa vägen. Men som jag sade i mitt första inlägg har de numera börjat skylla på andra. I stället för att ta sitt ansvar och driva frågan vidare har de börjat skylla på . Men har tillsammans med kommunerna i gjort denna stora uppoffring och bestämt sig för att medfinansiera. Det saknas 1 miljard, men med 522 miljarder kan väl ministern se till att denna miljard avsätts till E20 så att det blir fyrfältsväg hela vägen. Den enda delen av genom som är motorväg är den som tog första spadtaget på. Det vore väl trevligt om också fick ta ett första spadtag på i . 114 Statsrådet (M): För säkerhets skull får jag vara lite tydlig i min artikulering. Det saknas inte bara 1 miljard, som jag sade, utan det saknas miljarder, vilket innebär mer än 1 miljard. Jag kan däremot konstatera att det kanske snarare är en alliansregering som både nu och efter är garanten för att det ska kunna ske några vägsatsningar. Jag tänker på möjliga, tänkta samarbetsparter, som man måste hitta någon form av överenskommelse med och som snarare vill gå åt det rakt motsatta hållet. I alliansregeringen har vi ingen som vill satsa mindre på väg, utan vi satsar på både väg och järnväg. När det gäller det slutliga beslutet, vad som kommer att hända med E20, kommer det i fastställelseplanen. Jag kommer naturligtvis först att ha en dialog med de andra berörda i regionen och i kommunerna innan vi går ut externt och talar om vad det blir. Men en sak är säker: Vi har givit ett uppdrag att sträckor ska prioriteras på . Det är viktigt med trafiksäkerheten och framkomligheten. ser vi vad slutmålet blir och vad vi kan göra med de pengar som finns till hands så här långt. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2013/14:248 om folkbildningssatsningar för att öka it-kompetensen 115 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag som folkbildningsminister avser att göra för att öka den digitala kompetensen och minska det digitala utanförskapet. Jag anser, precis som frågeställaren, att det digitala samhället ska vara öppet för alla. Bland annat därför antog regeringen den digitala agendan för med ambitionen att alla som vill ska kunna använda de möjligheter som digitaliseringen erbjuder oavsett personliga förutsättningar. En bred samling företag, myndigheter och organisationer har undertecknat agendan och angett de insatser de avser att göra inom sina olika verksamheter. Att folkbildningen valt att ansluta sig till denna agenda gör mig särskilt glad. som minister för folkbildningsfrågorna har jag uppfattat att det görs ett mycket gediget arbete av studieförbund och folkhögskolor när det handlar om att öka den digitala kompetensen.