prot · H10962 · 2014-01-29 00:00:00 — I reservationen skriver reservanterna att de anser att regeringen bör verka för att höja nivån på finansieringen av det obegränsade skadeståndsansvaret, liksom att lagen ska anpassas efter miljörättsliga principer samt bestämmelser om ansvarsgenombrott. Och jag instämmer i att frågan utan tvekan är viktig. En eventuell kärnkraftsolycka kan, även om den är begränsad, få omfattande konsekvenser, inte bara här och utan också för framtiden. Därför är det viktigt att ansvarsfördelningen vid en olycka är tydlig i lagstiftningen likväl som att lagstiftningen ska vara genomförbar, herr talman. Det finns regler som reglerar ansvaret för ersättning vid en radiologisk skada. Reglerna bygger på de internationella bestämmelserna i och dess tilläggskonventioner. är det 15 stater som har tillträtt . Det innebär att det finns ytterligare ett antal stater som inte har tillträtt konventionen. Enligt lagen är det innehavaren av en kärnteknisk anläggning som är strikt ansvarig för en atomskada som orsakats av en olycka. Anläggningsinnehavarens ansvar uppgår till 300 miljoner särskilda dragningsrätter, vilket motsvaras av ca . Anläggningsinnehavaren är skyldig att ha en försäkring som täcker av ansvarsbeloppet eller 360 miljoner dragningsrätter. Staten ansvarar i andra hand för anläggningsinnehavarens ersättningsskyldighet. Men om staten har betalat ersättning inom ramen för anläggningsinnehavarens ansvarsbelopp får staten återkalla ersättningen från anläggningsinnehavaren eller dennes försäkringsgivare. Ersättning från statsmedel kan också lämnas på grund av katastrofolyckor. Utöver de regler som berörs av bland annat Paristilläggskonventionen finns ytterligare ett ersättningssteg i atomansvarighetslagen. Om en innehavare av en anläggning här i landet är ansvarig och de ersättningar som lämnas enligt de tidigare beskrivna stegen inte räcker för att ersätta uppkommen skada ska staten betala en ersättning, och den uppgår till . Från detta belopp ska avräknas det som anläggningsinnehavaren är skyldig att betala. Det omfattar skador som kanske är i , , och och skador som uppkommit på fartyg eller luftfartyg som är registrerade i något av dessa länder. beslutade om en ny lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. godkände också om skadeståndsansvar på atomenergins område och dess tilläggskonvention i dess lydelse enligt ändringsprotokoll. De nya reglerna träder i kraft den dag regeringen så bestämmer. När den nya lagen träder i kraft upphör atomansvarighetslagen att gälla, precis som jag sade. Då införs ett obegränsat ansvar för innehavare av kärntekniska anläggningar. Ansvaret är som tidigare strikt. Ett obegränsat ansvar överensstämmer med den miljörättsliga principen att förorenaren betalar. Ett obegränsat ansvar betyder att det inte finns någon i förväg bestämd beloppsgräns för det ekonomiska ansvaret. Utöver de medel som har avsatts som garanti blir det anläggningsinnehavarens tillgångar i övrigt som sätter gränsen för hur mycket ersättning som det går att få ut. Därför är det viktigt att det är anläggningsinnehavaren och inte något bolag inom koncernen som är förmånstagare till egendomsförsäkringen. Som ni hör är det här väldigt komplicerade frågor. Jag kan fortsätta att läsa innantill här, men jag är inte säker på att det leder vidare i debatten. Jag skulle i stället vilja uppmana dem som är intresserade av frågorna att läsa vidare i det som vi har skrivit i betänkandet och också ta del av det material som finns när det gäller med mera. Det åskådliggör mycket tydligt hur problematisk lagstiftningen är och också hur den försöker täcka in och anpassa sig till den utveckling som sker. Men det är inte bara utan också aktiebolagslagen som sätter gränser för hur försäkringar kan se ut och talar om hur ansvaret ska fördelas. Utskottet fann inte vid sin behandling några skäl att frångå sitt tidigare ställningstagande om ansvarsbeloppets storlek, ansvarsgenombrott eller kostnader. Däremot anser vi att det är viktigt att följa vad som händer inom området i EU och om fler länder ansluter sig till och ratificerar denna, så att den kan inträda i sin helhet. Slutligen vill jag säga några ord om trafikskadeförsäkringen. De frågor som är relaterade till denna ingår i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, som ska redovisa sitt resultat . När det handlar om en så pass viktig fråga som en trafikskadeförsäkring, som berör och omfattar ett stort antal människor, är det viktigt att det finns en parlamentarisk uppslutning bakom den och att frågorna är belysta, så att det blir ett fungerande försäkringsskydd. Därför anser vi i utskottets majoritet att utskottet inte ska fatta några beslut i denna fråga utan invänta utredningens resultat. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på reservationerna. 75 (S) replik: Jag kommer inte att gå in på skadeståndsansvaret vid radiologiska olyckor, för det räknar jag med att gör. Och jag står självklart helt bakom reservationen. Däremot tänkte jag ta upp detta med trafikskador. Det är rätt så länge sedan. Där framkom att det fanns stora brister i handläggningen av trafikskadeärenden. Det rörde sig om kvalitetsbrister i försäkringsbolagens bedömning och i de medicinska rådgivarnas roll. Man ifrågasatte om bedömningarna var enhetliga och om det fanns tillräckligt underlag för bedömningarna. Verkligheten är att det är otroligt svårt för trafikskadade att få ersättning trots att de är så skadade att de i många fall inte kan arbeta alls eller bara deltid. Det finns alltså utredningsunderlag, och det är förvånande att regeringen inte har gjort något av slutsatserna i trots att det som sagt gått . Att begrava frågan i en ny utredning vars slutsatser ska presenteras först efter valet förhindrar dessutom att dessa viktiga frågor kommer upp i valrörelsen. Varför går ni inte vidare med detta när ni redan har utredningsunderlag? Varför gjorde ni inget när utredningen kom 2008? Den visade ju på stora brister, och larmrapporter hördes om hur det gick till. Rättsväsendet blir ett organ för försäkringsbolagen när det är de trafikskadades rättssäkerhet som borde värnas i första hand. Varför går ni inte vidare med personförsäkringar när civilutskottet har visat att det finns problem? Även om det har blivit lite bättre finns det fortfarande problem. 76 (M) replik: Låt mig understryka att det pågår ett utredningsarbete. , som refererar till, är en del när det gäller försäkringslösningar. Det jag talar om är en stor parlamentarisk utredning där flera partier är med och tycker till och där frågan belyses i ett brett perspektiv som inkluderar mycket mer än trafikskadeförsäkringen. Det behövs långsiktiga, hållbara lösningar. Det är angelägna frågor, för precis som säger blir ett stort antal personer allvarligt skadade i trafiken. Det finns en nollvision, men det hjälper inte den som blir skadad. Jag vill dock inte föregå den parlamentariska försäkringsutredningen. Jag vill få fört till protokollet att jag har en skada i mitt knä som gör att jag har svårt att stå still i talarstolen, och denna skada tar mycket kraft från mina anföranden. 77 (S) replik: Jag hoppas att snart kryar på sig. När det gäller trafikskadeärenden kunde ni ha följt upp det som kom fram till. De frågor som blev ordentligt utredda där kunde ni ha gjort något åt. Att det finns ytterligare frågor att ta upp är en sak, men det är tragiskt att inget har hänt trots att det fanns ett bra utredningsunderlag. Jag känner en oro för att lägga in detta i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Där finns så många andra frågor, och risken är att dessa viktiga frågor drunknar i det arbetet. Det är också tråkigt att vi inte kan få en debatt om dessa frågor i valrörelsen. De skiljelinjer som finns döljer ni genom att begrava frågan i en utredning. Ni kunde åtminstone ta tag i det som har kommit fram till och göra lagförslag om det. När det gäller personförsäkringar har det kommit uppgifter om att skulle göra en uppföljning före valet av hur den nya lagstiftningen som kom 2006 har fungerat. är det inte långt kvar till valet, men inget har hänt. Det ska väl till ett mirakel för att regeringen ska göra något nu när inget har hänt i frågan tidigare, men eftersom har aviserat en uppföljning före valet kan man kanske trycka på regeringen och se till att uppföljningen faktiskt sker före valet. Många nekas fortfarande försäkring, och det är ett stort problem för dessa familjer, inte minst ekonomiskt. 78 (M) replik: nämnde att bolagen har ovanligt stort inflytande i . Nämnden består dock av lekmannaledamöter, bolagsledamöter och jurister i ganska lika proportioner, vilket innebär att också andra perspektiv har avgörande inflytande. Att den skadade inte har möjlighet att själv komma och föredra sitt ärende i och att det är handlingar och inte det personliga mötet som ligger till grund för besluten är inget unikt. Så ser det ut i många andra försäkringar, till exempel Läkemedelsförsäkringen med flera. Det är ett vanligt förfarande. De sakkunniga läkarna ska vara fristående från försäkringsbolagen. Det står klart och tydligt uttalat. Vad gäller barnförsäkringar och kontraheringsplikt vill jag lyfta upp att det har växt fram andra försäkringslösningar utöver de traditionella bolagens. Intresseorganisationer som till exempel har utvecklat egna uppskattade försäkringslösningar. Det är positivt att det går att utveckla försäkringslösningar som är anpassade efter målgruppen och att det också finns möjlighet till inflytande från en organisation, till exempel . Regeringens översyn är dock mycket välkommen. 79 (MP) replik: Det finns många exempel på att intygen från de oberoende läkare som träffat och behandlat patienten aldrig kommer fram till . De ersätts med de intyg som försäkringsbolagen tar fram genom sina förtroendeläkare, som alltså inte träffat patienten. Det är ett stort problem som måste lösas. Nej, herr talman, det här är ingen debatt om kärnkraftens vara eller inte vara. Att min motdebattör formulerar sig på det sättet är ett försök att få det till något annat än vad det är. Det här är en debatt om ersättningsfrågor vid olycka, och ska vi kunna föra en sådan debatt på ett realistiskt sätt måste vi förstå vad en olycka inom kärnkraftsindustrin är. Det är därför jag försöker beskriva verkligheten som ersättningssystemet ska relateras till. Det var bra att vi i anförande fick höra att instämmer i innehållet i reservationen och att sade att detta är viktigt. Jag saknar dock ett tydligt uttalande om det grundläggande som ingick i den energipolitiska överenskommelsen mellan allianspartierna, nämligen att kärnkraften ska betala samtliga av sina egna kostnader. Det vill jag ha svar på. 80 (M) replik: Som jag nämnde tidigare finns det internationella konventioner som är överordnade den nationella lagstiftningen. De är viktiga eftersom inte bara det egna landet utan även närliggande länder kan bli påverkade vid en skada. Därför behövs det internationella överenskommelser. är en av de konventioner som styr här. Den är inte ratificerad av några länder, vilket påverkar möjligheter att genomföra lagstiftningen. Det går inte om inte alla länder ser till att ratificera – så är överenskommelserna. Jag vet att mina allianskolleger kommer att säga mycket mer om detta än vad jag gör . 81 (MP) replik: Jag har inte ifrågasatt på något sätt. Det är klart att den är ett steg framåt i förhållande till den lagstiftning vi har . Jag får uppenbarligen inget svar på mina frågor. Jag undrar om kan intyga att den energipolitiska överenskommelsen , då Alliansens fyra partiledare lovade att kärnkraften ska bära samtliga egna kostnader, gäller än . Det är den centrala frågan. Sedan måste jag påpeka att när regeringen talar om olika möjligheter till ersättning blundar ni för verkligheten. Det är därför jag lägger ned så mycket kraft på att försöka beskriva vad det handlar om. Vi kan bli tvungna att betala upp till 3 miljarder från den svenska statskassan för skador i eller när ratificeringen väl har skett. Det är naturligtvis en fråga vi kan diskutera – det finns sådana problem – men jag har inte väckt den. Det som är intressant för mig är vad alla dessa överenskommelser är värda det händer på riktigt. Överenskommelserna handlar om 3 miljarder i ansvarstagande från vår sida gentemot andra länder och andra länders ansvarstagande gentemot oss. Där ligger gränsen. Omräknat från euro till svenska kronor måste någonstans kring 11 miljarder säkerställas, när det i verkligheten inte handlar om tio eller hundra utan om så mycket pengar. Vad är överenskommelserna värda? Det är den diskussionen som är viktig för att vi ska komma fram till följande: Räcker detta? Behöver vi göra något mer? Vi måste ha klart för oss hur systemet ser ut i förhållande till de verkliga problem vi möter. 82 (M) replik: Ja, detta är viktigt, som jag uppfattar att säger. Regeringen har samma bild. Det är anläggningshavaren, inte något annat bolag inom en koncern som anläggningshavaren tillhör, som är förmånstagare för en egendomsförsäkring. För att säkerställa att det finns medel tillgängliga för att kompensera skadelidande har regeringen föreslagit att det i lagen om kärnteknisk verksamhet ska tas in en bestämmelse om att en försäkring som syftar till att ersätta skada på byggnader, anläggningar, system och så vidare inte får ha någon annan förmånstagare än tillståndshavaren för verksamheten. Bestämmelsen träder i kraft när den nya lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor börjar gälla. Därför är det angeläget att kan träda i kraft. 83 (C): träffade Alliansen en historisk överenskommelse om en hållbar energi- och klimatpolitik för miljö, konkurrenskraft och trygghet. Det innebar att decennier av osäkerhet kring energipolitiken utraderades och kombinerades med en utveckling av förnybar energi som oavsett regeringsunderlag dittills varit näst intill obefintlig. har mycket hänt. Vindkraften har ökat, och årsproduktionen ligger över vindkraft jämfört med innan Alliansen tillträdde 2006. – om tre – beräknas produktionen vara minst den dubbla, uppemot 15–. Några seriösa planer på ny kärnkraft som ska ersätta dagens gamla reaktorer existerar inte. Det här är ingen energidebatt, men att vi verkligen åstadkommit en förändring måste ändå tjäna som en bakgrund till de återkommande debatterna om skadeståndsansvar vid radiologiska olyckor. Denna förändring har gjorts möjlig genom att radiologisk verksamhet fortfarande kan vara en del av kraftproduktionen, dock under strikt begränsande villkor vad gäller omfattningen, antalet reaktorer och villkoren för drift, däribland ansvaret vid olyckor, som diskuteras här. Från att kraftägarnas ansvar varit näst intill obefintligt har vi nu i och med den här historiska överenskommelsen satt en lagstiftning på plats som ger ägarna ett obegränsat skadeståndsansvar och utöver det krav på garantier som ska täcka konsekvenserna av en olycka i form av personskador och förstörelse. Den lagstiftning som är beslutad och som ska införas ersätter en lagstiftning , då socialdemokratiska regeringar inledde marschen in i kärnkraftsberoendet. Då var det inte tal om att ställa krav på reaktorägarna. De skulle stöttas till varje pris. Samtliga reaktorer som är i drift subventionerades . I vad mån detta kan anses utgöra en subvention kan diskuteras. I praktiken är det dess värre denna lag som skulle gälla om en radiologisk olycka skulle inträffa på det sätt som till exempel beskriver. en förordning om att den antagna lagen ska kunna träda i kraft, tillsammans med en förordning om ansvar och ersättningar, dröjer är naturligtvis för mycket. Men att låta något sådant ske helt utan hänsyn till internationella och EU-rättsliga bestämmelser går inte. Det är en av anledningarna till att vi står här och diskuterar. Låt oss hoppas och tro att frågan är löst och att , och – tre av de tretton EU-länderna – har ratificerat den konvention som gett regeringen möjlighet att genom eget beslut låta lagen träda i kraft så att detta inte behöver komma till kammaren för beslut. Frågan är vad som kan anses vara ett obegränsat ansvar. Vi har gjort bedömningen att den summa som garanteras ska vara , det vill säga 11–. Det är mer än vad som krävs enligt och som sannolikt kommer att gälla i de övriga länder som likt redan har förberett lagstiftning på området. Tillsammans med det gemensamma ansvar som följer av konventionen blir det summa summarum för att ersätta materiella skador och personer som drabbas av en kärnkraftsolycka i . Men i de värsta fallen inser nog alla att det inte finns några försäkringar eller garantier i världen som skulle räcka för att ersätta den förödelse som vore följden av en riktigt allvarlig olycka. menar att det inte räcker med och därutöver alla tillgångar som är möjliga att mäta ut i det bolag som äger kraftverket. De har tagit till en väsentligt högre summa, baserat på . Men trots sin höjd är det också ett tak. Således innebär inte heller politik ett obegränsat ansvar. Det är heller inte troligt att ett ansvarsgenombrott i det läget skulle ge mycket mer. Snarare skulle det skapa en osäkerhet och drabba oskyldiga ägare, det vill säga ägare som är oskyldiga till olyckan i sig. Det skulle heller inte bidra nämnvärt till att täcka de kostnader som en olycka av värsta tänkbara slag skulle innebära. Socialdemokraterna har genom sin kandidat till näringsministerposten, , motionerat om att en bestämmelse om ansvarsgenombrott ska införas i svensk lagstiftning. Inte för att Socialdemokraterna har gjort sig kända för att ha en företagarvänlig politik, men frågan är om hennes partiledare är beredd att i verkligheten genomföra något som så totalt skulle förändra äganderätten och skapa helt andra förutsättningar för de bolag, pensionsstiftelser och fonder som via de tre bolagen på något sätt är kopplade till energiproduktionen i . Det går an att säga att ägarna ska betala i första, andra och kanske tredje led. Men i slutändan hamnar notan hos vanliga fondsparare, pensionärer, småföretagare och aktieägare. Det är tufft att påstå att också de har ett ansvar för en olycka som har orsakats av försummelser i det bolag som driver kärnkraftverket i fråga. Tanken är god, men är den egentligen riktigt genomtänkt? Det vore bättre om vi kunde göra oss oberoende av en energikälla som man på det här sättet måste försäkra sig mot. har fortfarande som mål att ska bli oberoende av kärnkraften. Inom en generation menar vi att har möjlighet att driva och utveckla samhället förnybar energi. Det är till skydd för kommande generationer som vi vill ställa om till ett fossiloberoende, klimatneutralt samhälle som inte lämpar över skulder och avfallsproblematik – och för den delen inte heller försäkringsansvar – . Det är så, herr talman, som vi i tacklar frågan om årtal, belopp och preskriptionstider. Det som har framförts i en gemensam reservation från , och är att ha orimliga krav på vad som är möjligt. Principen ska vara att det är förorenaren som ska betala och ta det fulla ansvaret. kan inte ensamt gå före, utan vi är beroende av att kan ratificeras, sedan de tre länderna är klara med sin lagstiftning. Möjligheten finns nu att regeringen kan införa lagen om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor, kanske . Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen i den delen. Jag yrkar också avslag på den reservation som säger att lagen ska ändras så att kontraheringsplikten ytterligare förtydligas i lagen. Kontraheringsplikt, herr talman, handlar om möjligheten att teckna en personförsäkring för alla, oavsett handikapp eller risk för framtida sjukdom. Det är lätt att sätta sig in i hur det kan kännas för föräldrar till tidigt födda barn eller barn med ett medfött hjärtfel, allergier eller rent av lindriga åkommor, som mina egna barns eksem. Utskottet har tagit initiativ till att parallellt med regeringen följa upp hur lagen tillämpas. fick vi ta del av en rapport som visade att fler barn än tidigare kan få ett försäkringsskydd till normala villkor och att särskilda klausuler, undantag och högre har minskat. Flera organisationer har tagit fram egna försäkringslösningar som ska täcka behov som den ordinarie försäkringsmarknaden inte har mäktat med att täcka. Regeringen liksom civilutskottet följer utvecklingen. Vi är inte nöjda förrän försäkringsbolagen lever upp till kontraheringsplikten, så att ingen upplever att de behöver stå vid sidan av det skydd som vi alla tar för självklart. Men det är ännu för tidigt att ändra försäkringsavtalslagen , där kontraheringsplikten ingår. Den plikten har utretts och beslutats av en majoritet bestående av dem som här kritiserar densamma, nämligen Socialdemokraterna, och . Jag vill påstå att vi i Alliansen gör mer för att stödja de barn som ännu inte kan få en försäkring. 84 (MP) replik: Jag tolkar formulering att det är förorenaren som ska betala som ett svar på min fråga. Jag skulle gärna vilja veta om jag tolkar det uttalandet rätt. Står alltså fast vid fyrpartiregeringens löften i samband med energiöverenskommelsen att kärnkraften ska betala samtliga sina egna kostnader – ja eller nej? påstår vidare att när väl tillräckligt många länder har undertecknat , så att den kan införas, är frågan löst. Menar verkligen det? Ja, det gör han, eftersom han säger att de belopp som gäller är väl tilltagna och anser att de beloppen är tillräckliga även i andra länder. Det vore intressant att höra om det är så jag ska tolka det hela. Sedan säger att ändå har satt upp ett belopp – kanske , som jag sade. Men vi har också föreslagit ett ansvarsgenombrott. Därför kan man fråga: Vad är den bortre gränsen för vad vi föreslår? Det kan man naturligtvis diskutera. Anser att det är rimligt – om skadorna kräver större ekonomiska insatser än dem som avser, när den börjar fungera – att samhället ska ta de kostnaderna, i stället för att de som har tjänat pengar på detta ska ta kostnaderna? Är det linje, att det är samhället som ska träda in när de pengarna inte räcker? 85 (C) replik: frågar mig om vi säger ja eller nej till energiöverenskommelsen och principen om att förorenaren ska betala. Vi säger självklart ja. Energiöverenskommelsen har legat till grund för lagar som har stiftats här i kammaren, de flesta av dem före min tid här. Det vi har är en lagstiftning om ansvar vid radiologiska olyckor som också är stiftad men där vi har överlåtit åt regeringen att besluta när den ska träda i kraft. Villkoren är inskrivna i den lagen, och det är det vi har talat om här. Det gäller ett garantibelopp, ett skadeståndsansvar och principerna för hur vi ska mäta förorenarens ansvar att stå för sina egna kostnader. Jag har tolkat motion på det sättet att man har satt en gräns vid . Det är väsentligt mer än de 15 miljarder som jag talar om, men det är ändå en gräns. Jag noterar att det fortfarande finns en gräns. Det finns inget obegränsat ansvar. Jag vill gärna problematisera lite grann kring frågan om ansvarsgenombrott. Låt oss säga att vi skulle ge ägarbolagen ansvaret. Vad består då deras tillgångar av? Jo, de består av vattenkraft, vindkraft, kunskap och andra investeringar i installationer som producerar förnybar energi. De tillgångarna ska realiseras. Vem ska köpa dem, och vad är de värda i ett sådant läge? Vad är nyttan med ett ansvarsgenombrott? De tillgångarna har kanske ett mycket litet värde eller saknar intresserade köpare i ett läge när de ska realiseras. Då är det andra tillgångar som man är ute efter, de som finns hos fondsparare, småsparare och pensionsstiftelser. 86 (MP) replik: Det var intressant. resonemang på slutet skjuter de egna argumenten fullständigt i sank. Om det inte finns någon som är intresserad av att köpa vattenkraft i som ligger långt från en reaktor torde det knappast finnas någon som är intresserad av att köpa de skadade reaktorer som är grannar till den som har havererat, om nu en sådan olycka skulle inträffa. Det tycker jag var ett dåligt argument.