prot · H109112 · 2014-05-13 00:00:00 — har vidare frågat mig hur jag tolkar styrelses beslut om att underhållet av Västerdalsbanan ska upphöra på sträckan Rågsveden–. Regeringen har ökat resurserna till underhåll på järnvägen . Satsningen på järnväg som framgår av den, av regeringen, beslutade nationella planen för perioden –2025 befäster detta ytterligare. ska inom ramen för sitt uppdrag och tillgängliga resurser prioritera vilka banor som ska underhållas för att kunna erbjuda efterfrågad funktionalitet i transportsystemet. ska i sina prioriteringar avgöra vilken lägstastandard som kan accepteras på den enskilda banan givet den trafik som finns och den trafik som kan förväntas. och dess styrelse ska därför, inom ramen för sitt uppdrag, där det finns en uttalad efterfrågan på trafik och där det är samhällsekonomiskt motiverat rusta upp lågtrafikerade järnvägar. Jag förutsätter att i enlighet med järnvägsförordningen gör överväganden avseende Västerdalsbanan med det som utgångspunkt. Jag förutsätter också att arbetar tillsammans med alla berörda parter för att tillgodose behovet av transporter. 86 (S): Jag vill först tacka ministern för svaret. Det finns mycket att debattera när det gäller infrastruktur i mitt län . Men jag vill först beskriva varför jag ställde interpellationen. Fiskarheden är ett av landets största sågverk. Det är beläget i –Sälens kommun. Det är ett växande företag som exporterar utanför gränser. transporteras deras varor med lastbil, från regionen till utskeppningshamnen för vidare transport. Fiskarheden och , som är ett godsföretag, presenterade att de har ingått ett avtal som innebär att en stor del av det sågade virket ska transporteras på Västerdalsbanan från terminal. har inställning varit att man anser att man inte kan underhålla den delen av Västerdalsbanan om det inte finns någon som vill trafikera sträckan. Det är också förståeligt och i enlighet med järnvägsförordningens 6 kap. 4 § som säger att underhållet ska upphöra när trafiken är av obetydlig omfattning. Men tog beslut om att underhållet på banan, sträckan –Rågsveden, ska upphöra . signaler från var att man var beredd att ompröva beslutet om nedläggning under förutsättning att någon begärde att få trafikera banan. Och finns det alltså en aktör och ett avtal som innebär att man kan transportera från till på järnväg. Det finns också signaler på att flera företag längs med banan är intresserade av att transportera på järnvägen framför väg. Vid ansökan, daterad , om tågläge för att kunna genomföra avtalet mellan Fiskarheden och fick man svar från tjänstemän att ansökan inte kan beviljas då underhållet på sträckan Rågsveden–redan har upphört. Det är ganska anmärkningsvärt att svarar att underhållet redan har upphört när det finns ett skriftligt beslut från som säger att det ska avslutas . Det kanske är jag som tolkar det på fel sätt, men jag är väldigt nyfiken på hur ministern tolkar det här. Jag tycker att det är viktigt att verka för att utvecklingen inte ska avta. Det är viktigt att och andra offentliga aktörer möjliggör att Västerdalsbanan mellan och blir trafikerbar. Och det är viktigt att man ser över alla delarna, gör de beräkningar som behövs och framför allt att berörda parter för en dialog, precis som ministern också säger att hon förutsätter. Min förhoppning är att debatten ska resultera i en samsyn och att vi faktiskt får en positiv utveckling i frågan. Men vad beror den märkliga hanteringen på? Är det en fråga om ovilja? Eller är det en fråga om miss? Det undrar jag och ställer därför frågorna till ministern. 87 Statsrådet (M): Jag tackar för frågan. Det är egentligen ganska svårt att veta vad det beror på. Egentligen tror jag väl inte heller att vill att jag som minister ska gå in och styra vad som ska göras eller inte göras. Jag tillser bland annat att det finns bra med resurser till infrastrukturen. Därför har vi antagit den nationella planen. Vi har också gjort prioriteringar. 522 miljarder kan synas som mycket pengar, men bara i remissrundan – när vi frågade vad som möjligtvis skulle behöva göras mer – kom det genast in önskningar om att det behövdes minst 1 400 miljarder för de kommande tolv åren. Just därför har också ett ganska tufft prioriteringsarbete att göra. Vi har sagt att framför allt arbetspendling, inte minst i våra storstadsområden där det mesta av kollektivtrafikresandet på järnväg görs, är prioriterat. Godstrafiken på järnvägen när det gäller våra stora stråk är också prioriterad. Vi har en väldigt stor mängd lågtrafikerade banor. Jag blev förvisso själv förvånad över hur mycket trafik det går på vissa sträckor som ändå sägs vara lågtrafikerade. Det där är naturligtvis också en kunskapsfråga, men det handlar ändå om att man måste göra en prioritering. Jag har fått information om att det för just Västerdalsbanan och den bedömning som har gjort för en större, riktad underhållsåtgärd rör sig om . Sedan skulle man också behöva ha bara för att underhålla det här. Med tanke på den mängd tåg som går där just nu blir det ganska mycket pengar på varje tåg. På banan mellan och är det möjligt att framföra tåg i . Det är naturligtvis ingen vidare hög hastighet; det är en rätt begränsad hastighet. Den finns också med i järnvägsnätsbeskrivningen, vilket man har som underlag när man ska söka tåglägen på banan, alltså tid och möjlighet för att köra. Vad jag har förstått framförs inga tåg på bandelen. Det är heller inga tåglägen som har sökts framöver. Det är den information jag har. Om det dyker upp annan information – det gäller även det som nu tar upp – är det viktigt att berörda parter talar med varandra, vilket också var inne på, och tar den hänsyn som krävs. När vi rent generellt och vid andra tillfällen talar om lågtrafikerade banor är det viktigt att förstå att om det inte har förekommit någon trafik, eller om det förekommer väldigt lite trafik, finns det processer och rutiner som man måste gå igenom innan man till slut stänger ned en bana helt och hållet. Det första är att underhållet avtar för att sedan upphöra helt. Det är då som frågan i någon form av samråd ställs på sin spets och frågar berörda kommuner och regioner vad de vill med banan. När man sedan nästan har kniven på strupen fattar man beslut. Så brukar processen se ut, och det brukar leda fram till någon form av god ordning. När det gäller den förfrågan, och det beslut, som styrelsen nu har svarat på får jag meddela att jag inte har någon uppfattning om det, för det är information som jag faktiskt inte har. 88 (S): Det är det som är lite bekymmersamt. Jag förstår hur det är, och jag tycker inte att ministern ska gå in och tala om för hur det ska arbeta. Däremot kan man ha åsikter om prioriteringsordningen. Det har vi som politiker möjlighet att ha. Det finns en ansökan om tågläge daterad . Det avtal som Fiskarheden och kommit överens om har skett utifrån den kunskap de har om den befintliga banan. Precis som ministern sade handlar det om att köra i på den sträckan, och man har sagt sig kunna köra under de premisserna. Men frågan behöver belysas utifrån fler aspekter. Det ligger i både och regeringens intresse att verka för att de beslut vi här fattar är hållbara. Ministern har säkert besökt min hemregion och Sälenområdet. Man åker gärna till för att åka skidor. Man passerar via , och de som åkt där vet att trafiksituationen är ansträngd. Det är trångt och kurvigt. Fiskarheden fraktar allt med lastbil. sågat trä fraktas med lastbil. Om man fick i gång banan skulle man kunna frakta på järnväg. Det kanske inte säger så mycket, och det är svårt att greppa, men det skulle innebära 7 560 färre lastbilar . Eller ännu enklare uttryckt, 180 färre lastbilar skulle köra på och genom . Det är en mycket viktig aspekt att komma ihåg när man gör prioriteringen från sida. Vi borde ha och har ett intresse av att se till att allt vi gör genomsyras av tanken på ett hållbart samhälle. Det vore en vinst även för besöksnäringen, som är viktig för vår region, inte minst ur ett trafiksäkerhetsperspektiv. välter en till två lastbilar på . Med tanke på de tunga lasterna är det bara tur om ingen kommer till skada. Det finns anledning att fundera över ytterligare effekter om man ställde om från väg till järnväg. Miljöbelastningen tycker jag är viktig att nämna. Det handlar alltså om 7 560 färre lastbilar . De kör ungefär 180 . Om man går över från väg till järnväg motsvarar det en besparing på diesel. Jag tänker fortsätta att redovisa mina siffror även om det kan vara lite jobbigt, för det ger en bra illustration av läget. Det handlar alltså om 16 fullastade tankbilar med släp . Vi kan inte förneka siffrorna, och vi kan inte blunda för verkligheten. Vi kommer alltid att vara beroende av lastbilstransporter, men om vi får välja kan vi i detta fall spara all denna mängd bilar. Från ett trafiksäkerhets- och miljöperspektiv, är det då inte relevant att fundera ett varv till om det inte vore en samhällsvinst att satsa på underhåll av sträckan –Rågsveden? 89 (V): Jag tror att de flesta gånger jag deltagit i en debatt har det handlat om Västerdalsbanan. Jag bor utefter det stråket och råkar också bo söder om , där den tilltänkta terminalen ska vara. Ministern säger att hon inte är medveten om den ansökan som har gjorts och inte heller om det beslut som fattade när det gällde Västerdalsbanan, alltså att man skulle upphöra med underhållet. Man ville hålla banan i karantän . Skulle det då komma någon tågoperatör som ville köra på den sträckan – ledning trodde nog att det inte var någon risk, men blev det så – skulle beslutet i så fall omprövas. Det är här som både och jag menar att det uppstår ett moment 22-läge. Det spelar ingen roll hur vi gör med de beslut som har fattats, banan får ändå inte det underhåll den behöver för att operatören ska kunna köra på den. När man tittar på Västerdalsbanan som helhet ser man alla de beslut om nedläggning av persontrafiken som tagits , men handlar det om att frakta gods. Vi har en trafiksäkerhetssituation. Det är inte bara som är hårt belastad av tunga fordon som fraktar virke utan också väg 66 mellan och och vidare uppöver. Det kommer in mycket trafik också från . Jag hörde ministern tala om längre och tyngre bilar. Är det någonting som sliter ned vår väg upp till , som jag vet att ministern åkt , så är det den tunga trafiken. Vi brukar säga i mina hemtrakter att när det regnar åker vi på högkant för att slippa råka ut för vattenplaning eftersom vägbanan är så ojämn, och när det är torrt kan vi öka nere i . Det är så situationen ser ut. Det är inte bara som expanderar – de vill expandera med – och skulle ha nytta av banan, utan många företag visar sitt intresse, och någonstans måste man börja. När det gäller moment 22-situationen vill jag säga att jag inte vill ha något ministerstyre, men man måste i alla fall se till att följa de avtal man har med kommunerna. Ministern tog upp detta med 86 miljoner och sedan ett årligt underhåll. Det är uträkningar. Vore det inte intressant med en second opinion vad gäller uträkningarna? Jag har hört många siffror om vad det skulle kosta att upprusta banan, och de är bra mycket lägre än uträkningar, som slår alla rekord; de är hur höga som helst. Det har gjorts seriösa beräkningar som visar att man kan komma undan mycket billigare. En second opinion vore därför bra att få. 90 Statsrådet (M): Vad saker och ting kostar, om det är riktiga summor, riktiga prioriteringar och så vidare, då är idén med en second opinion i sak inte dum. Från regeringens sida har vi använt det till exempel när det gällt förslaget på nationell nivå, de 522 miljarderna. Där har vi använt oss av Trafikanalys, och vi tar också hjälp av Statskontoret för att se om det som står är rimligt. Men det är naturligtvis på en mycket mer övergripande nivå. Tanken behöver alls inte vara fel. Den har kommit upp i andra sammanhang också. Här är det viktigt att som part är lyhörd i diskussionerna, för de är naturligtvis intresserade av att få ut så mycket infrastruktur som möjligt för pengarna. Naturligtvis kan och ska vi göra politiska prioriteringar. Vi har gjort en generell prioritering för att kunna hålla uppe arbetspendlingen och för våra godsstråk. De lågtrafikerade banorna känns ibland nedprioriterade, och i förhållande till de stora godsstråken är de det. Håller man sig till gods, vilket det i det här fallet handlar mer om, och inte försöker få in persontrafiken tycker jag att vi bör hitta en annan balans. brukar debatten handla om hur vi ska få in mer persontrafik på de lågtrafikerade banorna. Då krävs egentligen andra framförandehastigheter. Men för godsets del tycker jag att de lågtrafikerade banorna spelar en stor roll. Då blir det naturligtvis viktigt för att göra en åtgärdsvalsstudie, se trafikslagsövergripande och diskutera med kommunen, regionen eller andra berörda om vilka transporter företag generellt behöver. Hur fungerar det på väg respektive järnväg – eller med sjöfart eller vad det nu kan tänkas vara – och vilka blir konsekvenserna? Det uppdraget har , och jag kan bara förutsätta att de också jobbar på det sättet för att finna det som är mest optimalt. Man kan göra räkneexempel med lastbilar. Det är ganska bra att göra det . Men de flesta lastbilstransporterna i är väloptimerade. Man kör inte mest för att det är roligt. Många transporter är kortare än , och de är väldigt sällan längre än . Det kanske snarare är så att man kör en bit för att sedan kunna lasta om till annat transportslag, beroende på vad det är och hur långt det ska gå. Inte alltför sällan är det fråga om sjöfart eller järnväg. Den här frågan kanske får ett nytt omtag. Om det nu är så att det finns några som vill använda järnvägen och det finns förutsättningar för det hyser jag inget tvivel om att också gör de bedömningar som behöver göras, tar samtalen och diskuterar. Så vet jag att de har gjort i andra sammanhang i alla fall, och jag skulle bli ganska förvånad om de inte tog även sådana här diskussioner på allvar. 91 (S): Jag glömde säga att det finns tåglägen som är sökta även . Det är bra att vi för en debatt om den här frågan för att kunna belysa de fakta vi har. Det är också bra att ministern tar till sig informationen. Sedan är det ministern som kan föra en dialog med . Jag är väldigt glad att ministern tycker att en så kallad second opinion inte är en dålig idé. Det tolkar som jag ett löfte – kanske. Det är också bra att ministern är ärlig och säger att det handlar om politisk prioritering och att de lågtrafikerade banorna kanske inte är lika högt prioriterade. Det är bra att ministern erkänner det men i samma andetag säger att det kanske är läge att göra ett omtag. Det är väldigt positivt. är fjärde största exportlän och tredje största turistlän. Vi har enorma utmaningar som kräver politiskt mod men också vilja. Uppfattningen och känslan som har förmedlats är att frågan om sträckan Rågsveden–är avgjord redan på förhand. Man har inte presenterat några seriösa förslag, och olika signaler har skickats ut. Det är väldigt märkligt att i ett beslut säger att det ska upphöra , men att man från säger att det redan har upphört. Det tycker jag är väldigt olyckligt, och det är en märklig hantering. Jag vill att man ser till effekterna av att öppna banan för trafik på den här sträckan så att Fiskarheden och ska kunna genomföra sitt avtal och sina planer. Jag tror att det skulle vara gynnsamt. Effekterna av en sådan insats är viktiga för regionens tillväxt, för fler arbetstillfällen, för att fler idéer ska kunna utvecklas, för att besöksnäringen ska kunna gynnas och framför allt utifrån de miljövinster som vi kan göra. Jag förutsätter att ministern efter den här debatten drar sitt strå till stacken. 92 Statsrådet (M): nämnde att tåglägen har sökts även . Då utgår jag från att det har skett i processen . Alla som velat söka tåglägen inför nästa tågperiod, alltså 2015, har haft möjlighet att göra det. Det är väl alldeles utmärkt. Då visas det också om det finns ett intresse av att köra trafik på banan. Annars har ordningen att prioritera satsningar där vi har mycket trafik och prioritera ned där ingen vill köra. Det är ett bra sätt att använda pengarna. Över huvud taget är väl samtalstonen med och parterna någonting som vi har haft uppe och diskuterat en hel del under det här året. Det finns andra lågtrafikerade banor också. Men på något sätt kan jag känna att det kostar pengar. Jag tolkar det också lite grann som att det här egentligen är en önskan om mer pengar, för det blir konsekvensen. Den nationella plan med 522 miljarder som vi nu har fattat beslut om – det kommer snart en skrivelse till bord också – kommer i första hand, som vi har föreslagit, att gälla för arbetspendlingen. Arbetspendling kan också ske på väg om den kan ske säkert och bra. Godstrafiken bör snarare ske på de järnvägar där vi inte ska blanda, för man får för höga hastigheter. Men de stora godstransportstråken på järnvägen måste hållas uppe. Vi kommer inte att klara av att lova allt till alla. Men det vi har sagt att vi lovar ska vi också hålla. Överläggningen var härmed avslutad. Följande dokument anmäldes och bordlades: Proposition 2013/14:228 Förstärkta kapitaltäckningsregler Motioner med anledning av prop. 2013/14:223 Redovisningscentraler för taxi 2013/14:T11 av (SD) 2013/14:T12 av m.fl. (V) 2013/14:T13 av m.fl. (S) 18 § Anmälan om interpellation Följande interpellation hade framställts: 2013/14:472 och miljöbelastning på av (S) till finansminister (M) 19 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen från sammanträdets början till och med 10 § anf. 37 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med 15 § anf. 77 (delvis) och av tredje vice talmannen därefter till sammanträdets slut.