prot · H20942 · 2014-12-19 00:00:00 — Man var alltså väldigt positiv. behöver ett modernt, hållbart och rättvist arbetsliv. Regeringens ungdomsgaranti skulle omfatta alla arbetslösa ungdomar – alla arbetslösa, alltså såväl tjejer som killar, såväl födda i som födda i andra länder och ungdomar såväl med som utan funktionshinder. Det är viktigt att se personer med funktionsnedsättning som en tillgång på arbetsmarknaden och inte som ett hinder, vilket en del på arbetsmarknaden gör. Vi tycker att det är viktigt att ha en bra arbetsmarknadspolitik för alla på arbetsmarknaden. har arbetsmiljöarbetet och de satsningar regeringen ville göra nämnts. De hade haft stor betydelse för framför allt kvinnors arbetsmiljö. En redovisad undersökning visar att unga kvinnor far sämst i dagens arbetsmiljö. De känner olust inför att gå till jobbet, och var fjärde ung kvinna har svårt att sova på grund av jobbet. Stressen i arbetslivet har ökat, och det har också de otrygga anställningarna gjort. Vi ser hur det här breder ut sig i hela arbetslivet – otrygghet, stress och press. Precis som tidigare nämnde är den psykiska belastningen i arbetslivet väldigt tuff, enligt Unionens barometer över arbetsmiljöarbetet. Vi ser hur arbetsmiljön blir allt sämre på många arbetsplatser. Det är tidspress och för få som ska göra allt mer. Vi har också nåtts av upprop från fackförbundet och deras medarbetare på Posten. De säger: är det nog! Vi klarar inte det här längre. Om man inte kan se att ett starkt arbetsmiljöarbete – ett starkt arbetsmiljöverk – skulle kunna vara med och bidra till att förbättra arbetsmarknaden förstår inte jag hur man tänker från den borgerliga sidan och från . Satsningarna på var viktiga, och jag har svårt att förstå hur ni kan argumentera för att ni verkligen har fattat beslut om att dra ned på de satsningar regeringen ville göra. Satsningarna var viktiga, och de hade kunnat göra skillnad. Framför allt hade vi fått fler inspektörer som kunde komma ut på arbetsmarknaden och hjälpa till på de arbetsplatser där vi ser problem. Vi hade också kunnat se hur forskning om kvinnors arbetsliv och arbetsmiljö hade kunnat förbättras. Att den borgerliga riksdagsledamotsgruppen och är emot dessa satsningar är faktiskt obegripligt, herr talman. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 12 Utbildning och universitetsforskning betänkande 2014/15:UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning (prop. 2014/15:1 delvis) 47 (S): Naturligtvis hänvisar jag våra ställningstaganden till det särskilda yttrande som finns redovisat i UbU1. Det är en märklig dag, tycker jag. En koalition bestående av , får igenom sitt budgetförslag tack vare . Vi har hört flera alliansföreträdare säga att nu har röstat för rätt budget men att det är fel regering. Helt ärligt – kom inte och påstå att ni inte ska göra er beroende av när ni med glädje tar emot stödet från 49 sverigedemokrater här i kammaren! visar sig vara ett parti som struntar både i praxis och principer för ett fungerande arbete i och i sina egna utfärdade vallöften, för att i stället profitera på den ökade ojämlikheten i samhället och människors rädsla för utanförskap. De har en vass udd ständigt riktad mot människor som flyr krig, förföljelse och tortyr. SD påstår sig göra det för att kunna åstadkomma en kraftigt minskad invandring i den riktning som av väljarna röstat fram. Jag hoppas av hela mitt hjärta att vi förmår se alla människor som individer och att vi med nyfikenhet ser möjligheterna med ett globaliserat och mångkulturellt samhälle. Jag önskar så att vi inte tillåter sikten skymmas av en slöja, av ett svåruttalat namn, av sexuell läggning eller helt enkelt av att någon är olik. Detta sagt om , som trots allt bara nyttjar, om än huvudlöst, den vågmästarposition som de ges av oss övriga partier och framför allt av dem som klamrar sig fast i blockpolitiken. Men skillnaderna mellan partier är tydliga. Vi ska möta framtiden med mer kunskap, inte mindre. Det kräver tidiga insatser, utbildning av speciallärare, mindre barngrupper och fler lärare. Det kräver ett gymnasium som ger unga tillräckliga kunskaper för att både få ett arbete och bli samhällsmedborgare. Men det tar inte slut där. Det krävs vuxenutbildning, eftergymnasiala yrkesutbildningar och högskola och universitet som tillåts växa för att möta allt fler. Det är inte här vi ska spara eller hålla igen. Det är i utgiftsområde 16 vi satsar för framtiden. Under alliansens vid makten gjordes blygsamma satsningar på skola och utbildning, framför allt om vi jämför med de 120 miljarder som fanns till skattesänkningar. svarar Alliansen däremot upp mot de satsningar som regeringen presenterade i budgetpropositionen. Tack vare regeringens ambitionshöjning blir resultatet ökade resurser till skolan kommande budgetår. Det är bra; det behöver skolan. Men satsningarna hade blivit annorlunda med regeringens budget, och hade skillnaden varit betydande. Den här debatten hade kunnat handla om regeringens förslag för att locka fler till bristyrket förskollärare, om resurser till fortbildning för desamma, om förskolechefslyft och om statsbidrag för att åstadkomma mindre grupper. I stället tvingas jag konstatera att Alliansen i sin budget anslår 127 miljoner mindre än regeringen i fortbildningsmedel. Betydligt mindre medel avsätts till att vidareutbilda tillsvidareanställda i förskoleklass för att de ska bli lärare. Det är faktiskt en unik kompetens att vara just förskollärare. Det är tråkigt att ni inte ser det. Fortbildning i sitt yrke behöver alla, och att se värdet med olika pedagogprofessioner är viktigt. Jag skulle kunna berätta hur regeringens budget hade erbjudit möjlighet att utveckla samverkansprogram på skolor som har svårt att nå målen. Och jag hade verkligen sett fram emot att avskaffa bidraget till dem som har råd att köpa privat läxhjälp för att i stället göra läxhjälp till en del av skolans uppdrag eftersom detta bidrag är så genuint feltänkt, orättvist och går emot allt vad som är grunden i svensk välfärd där den som har minst får mest, inte tvärtom. Resurser till en jämlik skola krävs då skillnaderna i svensk skola ökar mellan elever och mellan skolor. Jag tror att många med mig hade glatts åt satsningar på yrkescollege för bättre kvalitet i gymnasieskolans yrkesprogram liksom tydliga ambitioner om en gymnasieskola för alla, på riktigt. När jag i går kunde ta del av granskning och se att andelen elever med godkänd yrkesexamen minskar med Gy 20ll blev jag ännu mer övertygad om detta. Skälet till att yrkescollege strukits i Alliansens budget är i alla fall för mig högst oklart. Kanske får vi en förklaring i dagens debatt. En gymnasieskola med målsättningen ”allt färre avhopp” är för regeringen en prioriterad fråga. Att möta arbetslivet utan fullständigt gymnasium är att vara i ständigt underläge. Fullgjort gymnasium är helt enkelt en grundläggande kompetens. Vi måste på olika sätt göra detta möjligt. Jag hoppas att vi är ense om problematiken, att vi delar ambitionen och att vi gör gemensamma ansträngningar framöver. Även högskolebehörighet efterfrågas av såväl arbetsgivare som elever. De är alla medvetna om kunskapssamhällets krav på att ständigt lära nytt. Viktigt att nämna i budgetdebatten är regeringens avisering av 3 miljarder för att möjliggöra ett lyft för lärarlönerna. Det är en nationell samling för läraryrket. Kritiken mot förslaget var i valrörelsen stark från framför allt folkpartiledaren . Min förhoppning, och jag vet att den delas av den samlade lärarkåren, är förstås att satsningen ändå blir av. Än så länge har Alliansen inte uttryckt något stöd, så utgången av extravalet blir avgörande även i denna fråga. Att vi tar steg mot höjda lärarlöner och lägger ännu en pusselbit kommer att krävas för att göra läraryrket mer attraktivt. Budgeten kan läsas även på andra ledder. Jag konstaterar en bristande tilltro till professionen i Alliansens förslag. Varför neddragningar på lärarnas fortbildning? Varför så tvärsäkert slå fast att det är just dubbelt så många förstelärare som är lösningen för de skolor som har svårt att nå målen? Det är inget fel på förstelärare, men är det det absolut bästa receptet? Vad säger lärare och skolledare? Varför inte öka satsningen på elevhälsa, givetvis för elevernas skull men också för att se till att blir bättre förutsättningar att arbeta i skolan där olika professioner gör sin del? Varför inte våga låta professionen ha en uppfattning om mängden nationella prov, som upptar kanske så mycket som en termin av undervisningstiden i årskurs 3–9? Varför nej till utvecklingsuppdrag? Jag tror att det hade varit väldigt välkommet, inte minst hos professionen. Varför måste betyg i årskurs 4 utredas vidare när uppgörelsen om betyg i årskurs 6 knappt har genomförts, än mindre utvärderats, när det saknas stöd i forskningen och när kritiken från berörd profession är synnerligen stark? Varför inte bidra till ökad attraktivitet genom miljarder till höjda lärarlöner? Varför måste förskollärare i förskoleklass vidareutbildas till grundskollärare? Vad är felet med den pedagogiska inriktning vi har valt och skolformen förskoleklass? Kan då skolan, lärarna, eleverna och föräldrarna räkna med att skolpolitiken tillåts ta stor plats även i den kommande valrörelsen? Förväntningarna har inte blivit mindre de gångna tre månaderna, behovet har inte minskat och resultaten har inte förändrats, så svaret är ja, vi måste helt enkelt bestämma oss för det. Avslutningsvis, herr talman: När besökte utskottet sa de ungefär så här, fritt översatt: Vi har aldrig sett något liknande. Skolans styrning är obefintlig, och alla skyller på någon annan. Jag menar att tydlighet, arbetsro och tilltro till professionen är avgörande för framgång. För detta krävs breda överenskommelser, inte bara mellan partier som förhandlar utan mellan partier som samverkar med professionen och vågar ta del av forskning och erfarenhet. Barnen och eleverna hade behövt av handlingskraft och utvecklingsarbete. I stället blir det ett förlorat år med otydlighet och osäkerhet. Därför bekymrar mig Alliansens dogmatiska förhållningssätt till betyg i fyran, till att förskoleklassen ska bli skola och till att omdömen ska ges i ordning och uppförande bara för att det för tillfället kan finnas en majoritet. Skolan är viktigare än så. Skolan längtar efter S – satsningar, samsyn och studiero. 48 (SD): ställer sig bakom sitt särskilda yttrande. Hela veckan har vi debatterat, men har vi äntligen kommit till den viktigaste debatten. Utan utbildning hade de andra utskotten nämligen inte haft något att diskutera över huvud taget. Grunden för välfärden läggs i skolan. För att återerövra de topplaceringar vi har haft i internationella undersökningar på alla nivåer behöver vi satsa på skolan med ordentliga pengar, inte småsmulor. Tyvärr valde de andra partierna att inte rösta på budgetramar, vilket gjorde att alla våra satsningar gick om intet. Jag avser ändå att lyfta fram dem inför ett möjligt extra val. Vad är det då som har förstört och ätit upp skolan inifrån? Jag har själv varit lärare och sett effekterna av olika beslut. Lyssnar jag på mina lärarkolleger, skolledare och ledande debattörer kommer jag fram till några orsaker. Jag tänker räkna upp några av dem. Kommunaliseringen av skolan 1991 är troligtvis en av de största orsakerna. Kommunerna kan tyvärr inte låta bli att stjäla av kakan. De fick pengar men dåliga direktiv för hur de skulle agera med pengarna. Det gör att varenda gång det dras ned lite i budgeten skär man av skolkakan. Den är oftast av den kommunala budgeten. Man har helt enkelt inte kompetens att styra skolan så att den blir likvärdig. Ett återförstatligande är åtminstone ett första steg i rätt riktning, vilket även nu driver hårt. Det är vi glada över, eftersom det är en fråga som vi drivit . Formerna för detta måste göras med en bra analys av läget innan vi genomför en sådan sak. Friskolereformen 1992 är en annan sak som bidragit till mycket problem. Tanken från början var att de skulle ha en annan pedagogisk inriktning. Tyvärr är det inte så man har agerat, och det har inte fungerat så. Det ploppar upp friskolor, och det läggs ned friskolor. Nedläggning av friskolorna orsakar de kommunala skolorna stora svårigheter då pengarna tyvärr oftast inte följer med. har det genomförts fyra reformer. Det är nästintill omöjligt för en skolledare att få ihop betygssättande lärare i alla ämnen. Framför allt glesbygdsskolorna som inte har så många lärare att välja på har stora problem med det. Ett av problemen är likvärdig skola. Det är ganska omöjligt när kommunerna ständigt skär ned på resurserna. Många skolor började terminen med att de hade inköpsstopp och anställningsstopp. Det är ungefär som att starta –Dakar-rallyt utan reservdelar eller någon soppa. Det är fysiskt omöjligt att genomföra. Vi har tyvärr inga ansökningskrav på våra lärarutbildningar. Det krävdes 0,05 på högskoleprovet för att komma in på lärarutbildningen i . Om du bara kryssar bokstaven A på högskoleprovet får du 0,4. Ett annat problem är att av skolledarna saknar lärarbakgrund. Jag känner inte speciellt många körskolelärare som saknar körkort. Lönetappet är ett annat problem. Det har underminerat läraryrket . Det innebär att attraktiviteten att söka sig till läraryrket har försvunnit. Skolmaten är också en problemfråga som har lyfts upp . Det är nämligen så att utan bränsle rullar inte de små bilarna hur mycket vi än vill. vill satsa rejält på att vi får en matreform så att vi verkligen ser över och får bättre och mer mat till skolan över huvud taget. Någonting som mina kolleger berättat för mig är den sämre arbetsmiljön. Det är administration och andra sysslor. De får mindre stöd från de pedagogiska ledarna, våra skolledare, eftersom de inte har tid. De ska hålla på med ekonomi. Ett annat problem som vi sett som lärare är att vi förskjuter resurserna till i åttan och nian, och sedan försöker vi ha reservlösningar. Vi lyckas precis pressa eleverna över gränsen så att de lyckas ta sig in på gymnasiet eller något liknande. Men vi har aldrig någonsin gjort en analys av: Vad händer med de eleverna? Vart tar de vägen? Hur många hoppar av? Vi är jättedåliga på det. Eftersom det är kommunerna som handhar ekonomin har man passat på att skära på saker som man kanske inte tycker behövs. Mina lärarkolleger har varit väldigt tydliga med mig. Det finns saker som de behöver, och det är fler vuxna i skolan. Då talar vi inte som fler händer i klassrummet. Vi talar om vaktmästare, skolkuratorer, syokonsulenter och skolsköterskor. Det är de som tar hand om de saker som lärarna inte är utbildade för att göra över huvud taget. Låt lärare vara lärare. Jag ser med glädje att Alliansen har tagit till sig tre av våra käpphästar som vi har ridit på . Det är tioårig grundskola, betyg från årskurs 4 samt ordningsomdömen. Det är bra att man har börjat i den änden, men man har missat den viktigaste stenen. Det är återförstatligandet. Den grundstenen måste också tas med. Vad vill då för att lösa alla dessa saker? Bland annat vill vi återförstatliga skolan och ha en ordentlig genomgång av hur vi ska återförstatliga innan vi gör det. Vi vill införa fler vuxna i skolan, som tidigare nämnts. Vi vill alltså återinföra de tjänster som kommunerna har skurit bort under dessa år. Jourskolor är en enormt viktig sak. Vi hade det förr, och det är någonting vi vill återinföra. Alla barn klarar inte av att vistas i en normal klassmiljö. En del behöver andra alternativ. Jag har nämnt matreformen. Vi vill ha tidiga satsningar. Det tror jag att representanter för vartenda parti här inne kommer att gå upp i talarstolen och säga. Det är fantastiskt om vi är överens om det och flyttar resurserna till de nivåer som verkligen behöver dem. Blir det fel från början är det väldigt svårt att fixa på slutet. Vi anser att ett kommunalt veto kanske borde ges till kommunerna vid öppnande av friskolor så att de oseriösa friskolorna kommer att försvinna från marknaden och att man låter de seriösa finnas kvar. Vi måste också plocka in offentlighetsprincipen vad gäller friskolor. Det är otroligt viktigt att vi har insyn i alla dokument. Det gäller inte bara de kommunala skolornas dokument utan även friskolornas dokument. Lösningen för skolan är för mig som lärare mycket enkel. Vi måste bibehålla den budget som vi avser att lägga fram från och satsa ytterligare. Varför ska vi satsa ytterligare? Vi måste göra så att de kullar som finns i skolan kan passera genom systemet utan att drabbas på något sätt, men vi måste börja fixa det i rätt ände, . Vi måste sluta med dessa quick fix i slutänden. satsade 1,2 miljarder mer än regeringen, och vi satsade 1,7 miljarder mer än Alliansen. Tyvärr valde inget av de andra partierna att rösta på vår budget. Vi anser att det är riktiga pengar som vi har tagit fram och inga monopolpengar, som har nämnts här tidigare. Vi ska behålla de kullar vi har och se till att de genomför skolan på ett bra sätt. Vi ska se till att satsa tidigare så att vi inte får dessa problem i slutet. Jag återupprepar mig här. Det är otroligt viktigt. Annars har vi inte människor rustade för framtiden. Annars har vi inte människor som är aktuella för de andra utskotten att över huvud taget tala om. Vi måste konkret låta lärarna orka vara lärare. Det är vad de är anställda för och utbildade till och ingenting annat. Med det vill jag tacka för ordet och hälsa till alla mina lärarkolleger och önska dem ett skönt lov så att de kan hämta andan. 49 (S) replik: Det är inte helt enkelt att ha en budgetdebatt över huvud taget när man inte har hunnit gå igenom alla förslag. Det är inte helt enkelt att utläsa vem som står för vad. Jag erkänner att jag utgår rätt mycket från det särskilda yttrandet när jag replikerar på från . Jag konstaterar att två tredjedelar av det särskilda yttrandet inte alls handlar om utbildningspolitik. Det handlar om sverigedemokratisk ideologi och hur man röstar. Jag noterar att det i det sista stycket står: ”Då har ställt sig bakom en annan budgetmotion”. Det hade kanske varit lämpligt att skriva i det särskilda yttrandet att såg till att det blev en budgetmotion som hade kraftigt lägre utgiftsramar än de ni själva förespråkade. Det gör att ni själva slår undan benen för de förslag ni hade velat lägga fram. Min ena fråga är: Hur kan man egentligen seriöst diskutera utbildningspolitik med någon som inte värderar utbildningspolitik och bara tycker att invandringspolitik är det enda vi tar hänsyn till, allt annat är egalt? 50 (SD) replik: Jag hör vad du säger, . Jag ska förklara det väldigt enkelt för alla som har suttit i kammaren. Jag har lyssnat på många debatter under de här dagarna. Om vi har två skrotbilar att välja på, och den ena bilen har fint avgasrör och den andra bilen har en fin ratt, är det tyvärr inget som vi kan lägga någon aspekt på. Vi gjorde ett val. Vad innebär det? Jo, troligtvis ett extraval som kommer att utlysas. Vi tog den bilen som vi troligtvis inte kan få igenom besiktningen men åtminstone kan få att puttra fram och inte skada landet alltför allvarligt. Hade Socialdemokraterna kommit och pratat med oss och haft en socialdemokratisk politik i grunden tror jag säkert att vi hade kunnat komma överens om skolan. Åtminstone i ett av utskotten tror jag att vi hade kunnat komma bra överens. Jag tror att vi är ganska så lika med att vi vill satsa på de små barnen, . Där är vi överens. 51 (S) replik: Jag vill inte säga att det blev helt tydligt för mig med den bilbeskrivningen. Jag konstaterar i varje fall att det är invandringspolitiken som är det enda att ta hänsyn till. Allt annat blir ointressant om man fäller ett avgörande på det sätt som gjorde. Jag har ytterligare en reflexion. vill att man tar bort modersmålsundervisningen som ett obligatorium. Det behöver vi inte ha. Jag inbillade mig ändå på något sätt att vi hade kommit så långt både i debatten och i kunskap och erfarenhet att vi vet att om man inte har ett modersmål som man behärskar är det väldigt svårt att gå vidare med nya språk. Det förvånar mig att den insikten fullständigt saknas. Jag vill också göra ett påstående. Låga födelsetal och stängda gränser som man har en åldrande befolkning är en ekvation som är ganska svår att få ihop. Många av länder kommer att stå där. Men inte , om jag och många med mig får bestämma. Jag är lite nyfiken på hur och tänker sig det här med stängda gränser, låga födelsetal och en åldrande befolkning. Varifrån ska egentligen befolkningen och kunskapen komma? 52 (SD) replik: Jag ska försöka hinna med att svara på de bägge frågorna. Modersmålsundervisningen har tyvärr drabbat skolan negativt. De barn som läser modersmål kapas oftast från den befintliga undervisningen. Vi är i så fall mycket mer för att stödja andra resurser. Alla partier har föreslagit olika saker för att komma åt detta. Hur ska vi göra för att de barn som kommer hit ska lära sig svenska språket så snabbt som möjligt? Det finns olika åtgärder. En av dem – och detta anser är bra – är att ta bort modersmålsundervisningen och att satsa helt och hållet på den svenska biten och att lära sig det svenska språket. Ett modersmål, om man kommer från ett annat land, torde kunna komma att skötas av familjen. Fråga nummer två gäller låga födelsetal. Jag har barn som är födda , och jag kan inte riktigt hålla med dig om din analys, . var det första gången det föddes fler än 100 000 . har kullarna ökat. Om jag inte minns fel var vi uppe i ungefär 120 000 barn , vilket innebär att barnkullarna håller sig ganska konstanta. 53 (MP): vision är en skola där varje barn, oavsett bakgrund, får möjlighet att utvecklas. I skolan ska varje barn få redskap för att lära sig skriva, läsa, räkna, skapa, samarbeta och tänka fritt och källkritiskt. Skolan ska präglas av förtroendefulla relationer, och varje elev ska ges inflytande över sin studieväg och skolmiljö. Skolan ska vara en plats där elevernas naturliga lust att lära utvecklas. Kunskap, värdegrund med jämställdhet, demokrati och hållbarhet som utgångspunkt, kritiskt tänkande, estetik och skapande, elevhälsa och elevinflytande, näringsrik skolmat, respekt för lärarnas och den övriga skolpersonalens profession och omsorgen om deras arbets- och lönevillkor är alla centrala beståndsdelar för en framgångsrik skola. För att kunna förverkliga allt detta och för att kunna föra den svenska skolan framåt har vi i samarbetsregeringen aviserat viktiga förändringar och tillfört stora medel. Det jag har i handen är en sammanställning som finns i det betänkande som vi diskuterar . På s. 134 ser vi att Alliansen sparar över ½ miljard – 517 miljoner exakt – jämfört med regeringens förslag. Det är 517 miljoner som hade kunnat göra otroligt mycket för den svenska skolan. Det är de fakta som vi utgår ifrån . I det följande ska jag syna Alliansens budget. Samarbetsregeringen har aviserat 49 miljoner extra för att ytterligare stimulera utbyggnaden av barnomsorgen , nätter och . Men den satsningen går om intet på grund av de borgerliga partierna. De satsar nämligen inte en enda krona på detta. Regeringen har aviserat 200 miljoner för kompetensutveckling av förskolelärare och lärare. Till skillnad från regeringen har de borgerliga partierna minskat ambitionerna och tillfört drygt hälften. har likvärdigheten i svensk skola minskat. Det pekar inte minst den senaste rapporten från på. Regeringen har därför aviserat extra till skolor med tuffa förutsättningar och svaga studieresultat och för utbildning av nyanlända. Alliansen devalverar detta, sparar över 150 miljoner och aviserar endast 300 miljoner. På detta sätt går många av skolorna i dessa områden miste om stora belopp – pengar som hade kunnat göra nytta. Regeringen har aviserat 100 miljoner extra och därefter för att stärka elevhälsan och motverka och förebygga ungas psykiska ohälsa. Alliansen har inte en enda ny krona till detta. Det de gör är att tricksa på ett annat anslagsområde – de tar pengar från psykiatrin och den psykiska ohälsan och försöker säga att det går till elevhälsan.