prot · H109116 · 2014-05-28 00:00:00 — vill likt utrikesutskottet betona vikten av att insatserna för att öka transparensen och insynen i IMF, och de regionala bankerna fortskrider och utvecklas, liksom bekämpningen av korruptionen. Institutionerna och bankerna måste också bli bättre på att motverka skatte- och kapitalflykt bland de företag som finansieras. Den inkomstbringande verksamhet som bedrivs måste komma mottagarlandet till godo för att en verkligt rättvis utveckling ska kunna uppnås. I och med den globala krisen har vi återigen blivit varse hur snabbt en kännbar lånebubbla i ett land kan bli en bankkris i ett annat. Uppvärmning av världshaven och luftföroreningarna känner inga geografiska gränser. Utan flickor i skolan eller kvinnor på arbetsmarknaden minskar möjligheterna till ekonomisk tillväxt, utveckling och återhämtning. Om vi inte tar vårt ekonomiska, ekologiska och sociala ansvar kommer chanserna till en verkligt rättvis och hållbar utveckling att suddas ut. , IMF och de regionala investerings- och utvecklingsbankerna är centrala aktörer i arbetet för ökad ekonomisk och finansiell stabilitet, minskad fattigdom och rättvis och hållbar utveckling världen över. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. Jag önskar också all lycka framöver. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 12 § politik för global utveckling betänkande 2013/14:UU12 politik för global utveckling (skr. 2013/14:154) föredrogs. 105 (S): Fru talman, ledamöter, personal och åhörare! Det är intressant att få lyssna till och även ha förmånen att delta i de debatter som handlar om olika frågor som berör utrikesutskottet. Just nu är vi på punkten som handlar om politik för global utveckling. Jag vill för det första yrka bifall till reservation nr 1. Vi socialdemokrater står självfallet bakom också våra övriga reservationer, men för tids vinnande väljer vi att yrka bifall enbart till reservation nr 1 och punkt 1. Vi har där stöd från MP och V. För det andra vill jag framföra ett tack till , som från Socialdemokraternas sida har gjort huvuddelen av arbetet när det gäller det här betänkandet. Han har dock inte möjlighet att själv delta i debatten, och därför har jag fått möjligheten att framföra några ord. När det gäller PGU, alltså politik för global utveckling, är det en fråga vi har arbetat med i utskottet på olika sätt . Vi har dock inte riktigt kommit i mål under den här mandatperioden, och inte heller under förra. Det har funnits uttryckliga ambitioner från regeringen och från Alliansens företrädare här i kammaren. Det som stod i skrivelsen var rätt så bra, får jag säga. Problemet är att när det kommer till genomförandet verkar PGU ha hamnat långt ned på komihåglistan. Så måste man göra någonting lite fort, särskilt när mandatperioden är slut. Man måste bocka av, och då blir det något, men det blir inte riktigt bra. Den struktur man har talat om och där man har fått kritik från Statskontoret för att den inte är på plats, den samordnande funktionen i regeringsarbetet, har inte kommit på plats. UD har kanske haft en del praktiska förändringar och personförändringar som har påverkat det här arbetet. Det vi kan konstatera är att vi inte har kommit så långt som vi hade hoppats. Uppdraget är då desto större att ta tag i de här frågorna under nästa mandatperiod. Vi socialdemokrater har velat driva på. Vi har skrivit motioner och reservationer och tagit upp det här på olika sätt. tar vi på oss ansvaret att mer konkret arbeta med de här frågorna under nästa mandatperiod och hoppas på ett gott samarbete och ett gott och brett stöd i parlamentet. Det är viktigt att understryka att PGU behöver en nystart. Positioner behöver flyttas fram. Därför har vi valt att i reservationen fokusera på styrning och samordning samt vikten av att vi ska ligga långt framme i samstämmighetsfrågorna internationellt sett. Just när det gäller samordning och samverkan är det mycket som återstår att göra. Vi får många frågor och undringar: Vad är det som händer? Varför händer det inte mer? Det här har varit ett nytt instrument i vår utrikespolitik. Jag har förståelse för att det inte alltid är så lätt, men har ändå åren rullat på. Det finns ambitioner. Vi är beredda att på allvar ta tag i bollen. Vi får väl sätta punkt för de här frågorna för den här mandatperioden. Vi kommer inte längre. Jag vill ändå tacka för att det har funnits ambitioner även om vi haft olika nivåer på hur långt vi ska komma . 106 (MP): Vi talar om årets skrivelse om de globala utmaningarna. Det handlar om migrationsströmmarna. Det är en hjärtefråga för mitt parti, och det är en hjärtefråga för mig. Jag har pratat i denna talarstol just om migrationen, asylfrågan och om alla de människor som kommer till oss från olika håll. är ett parti som tycker om återvinning, och jag har valt att återvinna ett tal som jag skrev inför en Latinamerikadag här i . Jag hade fått i uppdrag att skriva om migrationen och dess betydelse för tillväxten. Jag kommer att läsa en del av det talet, inte riktigt allt men i alla fall en stor del. Banden mellan kontinenter är starka av historiska skäl. Och historiskt har vi också flyttat mellan våra kontinenter beroende på var det varit krig, diktatur, religiös intolerans, ekonomisk misär, flest jobb eller bäst utbildningsmöjligheter för tillfället. Den frivilliga migrationen innebär för det allra mesta stora vinster både på individnivå och för våra länder. Den ofrivilliga kan också göra det om vi bejakar den och om vi bejakar att vi självklart ska vara solidariska med dem som flyr förtryck och krig. ser vi tråkiga tendenser i och i med en större intolerans mot dem som kommer utifrån – det här skrev jag , och vi vet hur det ser ut – oavsett om det är flyktingar eller arbetskraftsinvandrare. Gränserna stängs alltmer, och den självklara rörelse över gränserna som vi tidigare hade ses som ett problem i stället för en möjlighet. är fortfarande i ekonomisk kris, länder är bankrutt, arbetslösheten är skyhög och migrationen tar nya riktningar. Arbetslösa sydeuropeiska ungdomar söker sig nu utomlands för att jobba till skillnad mot tidigare då länderna i södra ropade efter arbetskraft utifrån. Den ekonomiska tillväxten dalar i men stiger i , , och . Andelen äldre i världen ökar i så gott som alla länder, men särskilt i . Vem ska ta hand om de gamla när de unga migrerar? Var i världen finns jobben ? Kommer att klara av att vara en kontinent som lockar migranter och därmed influenser från andra länder? För att klara framtidens utmaningar måste vi det. Vi har ingen aning om åt vilket håll migrationsströmmarna kommer att gå framöver, särskilt inte med tanke på att inte bara ekonomin eller eventuella krig styr den. Effekterna av klimatpåverkan kommer också inom bara att innebära att vi ser helt andra migrationsflöden än tidigare, men beredskapen är dålig. Därför vill jag berätta om den svenska migrationshistorien. Vi har självklart en historia, vi med. Den är rätt så bra när det gäller migration och öppenhet för andra kulturer. Och jag vill ge det som ett exempel på hur migrationen alltid varit motor för ekonomisk tillväxt här i landet. har alltid varit ett mångkulturellt land. Vi har alltid varit helt beroende av invandring för att skapa landets välstånd. kan vi också tacka alla dem som i hemländerna kom till och som valt att stanna kvar här och bidra till vår ekonomiska utveckling. var täckt av is för 12 000–13 . I är vi alla invandrare. Invandringen startade när inlandsisen drog sig tillbaka och jägare och samlare kunde börja bosätta sig här. Tusentals år senare levde vikingarna här. De tog med sig fruar, trälar och hantverkare hem från sina krigs- eller handelsfärder till andra länder. Med kristendomen kom utländska missionärer och lärda munkar. För att bygga kyrkor behövdes en betydande mängd specialiserade hantverkare. Arkitekter, stenhuggare med flera kom från . Civilisationen och kulturen spred sig också i . När bildades flyttade bland andra tyska borgare hit. var tyskarna cirka en tredjedel av skattebetalare. Jag undrar om det kallades massinvandring . I var tyska ett lika vanligt språk som svenska, och invandrarna från stod för det mesta av stadsbyggandet, handeln, köpenskapen, hantverket, stadsförvaltningen och rättskipningen i hela det dåtida . Inte bara kuststäderna fick del av den ekonomiska tillväxt som invandringen skapade förutsättningar för. För att göra bergsbruket och handeln med metaller i mer effektiva behövdes kunskap utifrån. När valdes till kung och genomförde reformationen minskade det utländska inflytandet. Trots det blomstrade det i de svenska städerna och i den tidiga industrin. Över en fjärdedel av familjerna i kom utifrån. De första romerna kom . Som alla kungar ville Vasaättens kungar vara moderna och en del av världen. De byggde moderna slott och klädde sig modernt. Det innebar spanskt eller italienskt. Hantverkare hämtades från nämnda länder. var då en del av . Med löften om flera års skattefrihet och orörda områden att bruka lockades skogsbönder från att bosätta sig i . Den mest mångkulturella tiden var nog den svenska stormaktstiden. Då behövdes mycket kompetens utifrån. Nya marknader öppnades för utlänningar inom export av råvaror, i krigsmakten och i förvaltningarna, förutom handel, kultur och den då blomstrande metallindustrin. Det behövdes mycket metall för att kunna kriga. När den svenska metallindustrin sedan behövde moderniseras klarade vi det inte själva. Vi värvade i stället skickliga smeder från det fransktalande . Det var då några av mina förfäder kom hit. började man satsa på storskalig tillverkning. Föga förvånande hade vi inte kompetensen själva utan värvade från utlandet. Vi rekryterade arbetsledare, specialister och yrkesarbetare. Det kom också många entreprenörer på eget bevåg. Den första flyktingströmmen kom när förlorade de baltiska provinserna. fanns omkring 12 000 flyktingar i , och en inrättades för att försörja dem. Vi tog alltså ansvar redan då även för dem som var flyktingar, inte bara för dem som kunde försörja sig. Under tid var på modet, och många fransmän anställdes bland annat som guvernanter, informatörer, arkitekter, konstnärer, musiker, perukmakare, betjänter och skräddare. Också rokokons genomslag innebar att många nya hantverkare måste rekryteras, inte minst från . blev under sin exil i skyldig människor pengar. Vissa kom till för att kräva dem tillbaka men stannade sedan. Då började den utomeuropeiska invandringen igen. Då tillät man att katoliker, judar och muslimer fick bo i landet efter att de i princip inte kunnat det sedan reformationen. När stormaktstiden var över och den industriella revolutionen kulminerade började människor migrera från landsbygden till städerna. pågick en massiv utvandring till framför allt . Orsaken var i första hand fattigdom och religiös förföljelse. Genom att skicka pengar hem till familjerna i bidrog migranterna till minskad fattigdom här i landet. Som tur var så var det inte heller då svårt för utlänningar att etablera sig i . Nya branscher importerades utifrån, och personer som påbörjat yrkeskarriärer i utlandet kom till för att det var lättare än att konkurrera med kollegerna hemmavid. Det gav arbetstillfällen här i landet och gjorde det möjligt för människor att slippa migrera. Under härjningar i tog vi också emot krigsvägrare. Bland annat sägs statsminister härstamma från en italiensk brigadjär. Det kanske ni inte vet, men det har jag läst någonstans. En stor judisk grupp kom också från och där antisemitismen tilltog. av mycket stor utvandring från . Det gick så långt att det fanns tankar om att förbjuda utvandring. Det var först vid som vi började få en större invandring än utvandring. Som ett av få länder som inte deltagit i kriget kunde vår industri snabbt komma i gång, och vi behövde arbetskraft. Den kom som vanligt utifrån. begränsades möjligheten att komma hit för att arbeta, vilket ledde till att alla som ville komma hit var tvungna att söka som flyktingar. Med den nya lagen om arbetskraftsinvandring är det nu åter möjligt att komma hit och jobba. Stora grupper som kommer är dataingenjörer och sjukvårdspersonal men också bärplockare och restauranganställda. Som jag tidigare sade visar den historiska tillbakablicken tydligt hur migrationen var en motor för ekonomisk tillväxt i redan innan vi var . Den visar också att migrationens orsaker skiljer sig åt och att vi skiftar från in- till utvandring beroende av den situation vi befinner oss i. började med folkräkning under den stora utvandringsvågen. började vi få fler inflyttade än utflyttade i , och först kring hade vi nått lika många inflyttade som utflyttade sedan folkräkningen började. Utan invandring hade vi haft ett befolkningsunderskott och stora svårigheter att bygga det välfärdssamhälle vi lever i. Det är viktigt att tänka på att inget tillstånd är statiskt, att den som är rik kan vara fattig och att den som en gång varit solidarisk med andra lättare möter solidaritet från andra när tiderna förändras. Att fly är inte ett brott. Det är en överlevnadsmekanism, oavsett om det handlar om flykt för att få mat för dagen eller flykt undan politisk förföljelse. har möjligheten att flytta varit en reglerande ventil för både människor i konfliktområden som söker säkerhet och människor i fattiga länder som söker en ljusare framtid. Skillnaden dem emellan är att den som söker skydd undan en konflikt har möjlighet att söka asyl i ett annat land medan den som flyr fattigdom eller klimatpåverkan inte omfattas av något internationellt rättsligt skydd. har i lagstiftningen en möjlighet att ge skydd åt människor som flyr natur- eller miljökatastrofer. Problemet är att den inte används. Det räcker inte att har en teoretisk möjlighet att ta emot den nya sortens flyktingar vi kommer att se allt fler av, det vill säga klimatflyktingarna, när vi dels inte använder möjligheten, dels är ensamma om att ha den formen av lagstiftning. Vi menar att det behövs en ny Genèvekonvention som är anpassad till dagens flyktorsaker och inte gårdagens. Jag yrkar därför bifall till reservation 5 om migrationen. 107 (SD): Jag yrkar bifall till reservation nr 6 i betänkandet. Vi behandlar betänkande UU12 om politik för global utveckling med fokus på den globala utmaningen med migrationsströmmar. Jag ber om ursäkt för min kraxiga röst. Trots en förkylning som satt sig på stämbanden ska jag försöka göra mitt bästa. Regeringen framhåller i betänkandet migrationens utvecklingspotential för både ursprungsländer och destinationsländer. Jag skulle vilja betona just ordet potential. Migration har stor potential att bidra till positiv utveckling. Tyvärr har dagens regering i inte skapat rätt förutsättningar för att denna potential ska kunna förverkligas till fullo. Det finns givetvis många lyckade exempel på att migration bidragit till positiv utveckling. Många invandrare har bakåt i tiden kommit till och snabbt kommit in på arbetsmarknaden, arbetat och slitit för att bidra till det svenska samhället och blivit en naturlig del av det. Eller som nämnde: alla hantverkare som kommit hit och bidragit till den svenska kulturhistorien. Flera invandrare som kommit bakåt i tiden har jag träffat och pratat med. De kommer ibland fram till oss och är besvikna på dagens invandringspolitik och anser den vara misslyckad, vilket även går ut över dem. Flera av dem är också medlemmar och engagerade i . Det finns givetvis också svenskar som arbetat och studerat i andra länder och tagit med sig bra och nyttiga erfarenheter tillbaka till . Tyvärr vill regeringen helst inte tala om de utmaningar som finns med migration och vilka konsekvenser det får när en regering vill ha en nivå på invandringen som den inte klarar av att ta ansvar för. För att migration ska leda till den positiva utveckling vi vill se måste vi tala om både utvecklingspotential och utmaningar. Med en invandring på en sådan nivå att människor får möjlighet att bli en del av samhället i får vi just möjlighet att maximera potentialen som finns både hos dem som bor här och hos dem som flyttar hit i stället för att bidra till ett samhälle med utanförskap, segregation och splittring. Enligt är sämst av de nordiska länderna på att få människor som flyttar hit i sysselsättning. Att föra en politik som innebär positiv särbehandling för vissa grupper och negativ särbehandling för andra som den ansvarslösa invandringspolitiken fortsätter är inget framgångsrecept för att migration ska bidra till positiv utveckling. Det som behövs är en reformerad arbetsmarknadspolitik som innebär ökade möjligheter till jobb och sysselsättning för alla i oavsett bakgrund – detta genom bland annat lärlingsanställningar, starta-eget-bidrag för unga och bättre matchning mellan utbildning och efterfrågan på arbetsmarknaden. En ansvarsfull och behovsprövad arbetskraftsinvandring till kan innebära ett positivt och uppskattat komplement till den arbetskraft som finns i utan att konkurrera med de ca 430 000 arbetslösa som finns i landet och utan att konkurrera i lågkvalificerade yrken. Att människor inom den fria rörligheten lätt kan flytta för att arbeta och studera är vi givetvis positiva till. Det är ju en del av den frivilliga migrationen som bidrar till en positiv utveckling. Men det får inte leda till att ska ta ett socialt ansvar för EU-medborgare vars hemland borde ta sitt ansvar. Det får inte heller leda till att underlätta organiserad brottslighet. Därför vill vi ta till vara det positiva i den fria rörligheten inom EU men ställa krav på att människor som vill stanna i längre än en månad ska kunna visa att de både har tillräcklig försörjning och innehav av sjukförsäkring. Med en ansvarsfull anhöriginvandring kan vi möjliggöra familjeåterförening och kärlek över gränserna som vi minimerar riskerna för arrangerade tvångsäktenskap och minskar den kostnad som anhöriginvandring innebär för . Med detta menar vi bland annat att anknytningspersonen ska ha gällande sjukförsäkring, stabila, regelbundna och tillräckliga försörjningsmedel och bostad samt inte vara dömd. Det ska också ställas krav på integrations- och introduktionsåtgärder med syfte att bidra till gemenskap i i stället för splittring. Flera av våra förslag gällande dessa krav är inte unika för . De finns i flera andra länder, bland annat i som har en regering bestående av socialdemokrater och vänster. Jag undrar vad Socialdemokraterna anser om det. Också med ett borgerligt parti i regeringen har striktare politik än vad gäller anhöriginvandring. Jag undrar hur ser på det. Med en ansvarsfull asyl- och flyktingpolitik kan vi fokusera resurser på att ta emot kvotflyktingar och konventionsflyktingar och öka resurserna kraftigt till dem som befinner sig i krisens närområde. När det gäller just asylpolitiken anser jag att det bra att utrikesutskottet lyfter fram att EU:s migrationsarbete ska ske med och de mänskliga rättigheterna som grund. Detta är givetvis viktigt, och anser att alla ska få sin asylrätt prövad och erbjudas skydd i enlighet med flyktingkonventionen. Utskottet konstaterar dock med all önskvärd tydlighet i betänkandet att erbjuder skydd i större utsträckning än internationella överenskommelser kräver. Här menar vi att resurser bättre kan läggas i närområdet. Genom att förespråka tillfälliga uppehållstillstånd framför permanenta möjliggör vi skydd för konventionsflyktingar så länge det krävs som vi uppmuntrar genomströmning och cirkulär migration, vilket både UNHCR och även regeringen brukar säga är viktigt. Att inte på förhand utlova permanenta uppehållstillstånd är heller inget unikt för utan snarare unikt för . I , som har en röd regering, ställer man som jag sagt mer krav för att få permanent uppehållstillstånd än vad man gör i . Man ska ha bott i och uppfyllt ett antal krav för att kunna erhålla uppehållstillstånd. talar i betänkandet om att det tydligaste sättet för att visa solidaritet med tredjelandsmedborgare är att verka för vidarebosättning och för att alla 28 medlemsstater ska skaffa en kvot hos . Här är vi naturligtvis överens. Om det är något system vi ska uppmuntra och där fler länder borde engagera sig är det för att ta emot fler kvotflyktingar. Det är ett system som möjliggör för att ta ansvar och bidra till att ta emot några av de mest utsatta flyktingarna. ska vi komma ihåg att hur välvillig flyktingpolitik än vill vara är det ett ofrånkomligt faktum att huvuddelen av världens flyktingar inte har möjlighet att förflytta sig över halva jordklotet för att nå en i . Även om alla 28 medlemsstater skulle ta ett större ansvar vad gäller kvotflyktingar skulle det bara utgöra en liten del av det totala antal som är på flykt i världen. Även regeringen, herr talman, framhåller i den aktuella skrivelsen att majoriteten människor som tvingas fly från sitt hemland ofta söker en i ett grannland. De allra flesta flyktingar befinner sig alltså i krisens närområde, där de kan bli kvar i flyktingläger eller i andra flyktingområden under mycket långa perioder. I den situationen menar vi att det är oerhört viktigt att det finns resurser för att göra tillvaron för dessa människor så dräglig som möjligt. Barnens möjlighet till skolgång kan vara avgörande för deras möjlighet att senare skapa sig en framtid och om möjligt återvända och bygga upp sitt hemland. prioriterar regeringen mångdubbelt mer resurser och fokus på asylmottagning i än vad de prioriterar hjälp till närområdet. Vi anser att detta varken är en klok, rättvis eller human flyktingpolitik. I stället är det av stor vikt att lägger större resurser på att understödja UNHCR:s och andra betydelsefulla organisationers insatser än vad som är fallet. Vilken otroligt stor nytta detta gör för människor i deras vardag har jag själv varit och sett i , som jag tidigare nämnt. Det är viktigt att på olika sätt stödja de länder som befinner sig nära konflikter och tar emot en stor andel flyktingar, så att deras ekonomi inte ska få en ohållbar belastning. Detta vill vi, för vår målsättning är att hjälpa så många som möjligt. Det har blivit populärt att tala om det positiva med återremitteringar, och det finns givetvis sådana positiva exempel. Jag har dock i en debatt under EU-valrörelsen hört argumentet att det skulle vara det mest effektiva sättet att hjälpa på plats i närområdet. Jag måste säga att jag har lite svårt att se effektiviteten i att regeringen ska lägga 5 miljarder av biståndet på flyktingmottagning i , där några av flyktingarna möjligen kan få sådana ekonomiska medel att de kan skicka pengar till några få förunnade anhöriga. Det borde väl rimligen vara effektivare att direkt hjälpa många människor på plats genom ökade bidrag till UNHCR. väljer att se både till den positiva potential som finns i migration och de utmaningar som den innebär, och vi tar ansvar för att hantera utmaningarna i stället för att göra som regeringen och försöka låtsas att de inte finns. Politik för global utveckling handlar givetvis om mycket mer än migration, men jag har valt att fokusera på det eftersom det har varit huvudfokus i årets skrivelse från regeringen. Vi har motionerat om ett antal fler åtgärder för en bättre politik för global utveckling. Yrkandena har behandlats tidigare , och därför behandlas de nu under så kallad förenklad motionshantering. Men vi står givetvis bakom samtliga våra yrkanden i vår motion. En viktig fråga för global utveckling är till exempel handelspolitiken och att genom handelslättnader möjliggöra utveckling för utvecklingsländer. Där vill vi framhålla att EU:s nuvarande linje med de europeiska partnerskapsavtalen EPA inte är rätt väg till framgång, utan att dessa snarare är utformade för att gynna marknaden i EU:s inhemska företag. Vi vill hellre framhålla EU:s allmänna preferenssystem där det finns stora möjligheter att rikta handelslättnader och gynna export från utvecklingsländer. En annan viktig fråga är att vi anser att EU:s fiskeavtal över huvud taget inte går att förena med en hållbar utvecklingspolitik.