prot · H109118 · 2014-06-03 00:00:00 — Där finns en tydlig och uttalad politisk vilja att använda upphandling för att uppnå sociala målsättningar. Man arbetar med så kallade community benefit , vilket kan översättas ungefär till sociala hänsyn. Regeringen i har pekat ut riktningen genom lagar och ett program som heter Developing Markets for Third Sector Providers. Engagerade kommuner och myndigheter arbetar med regeringens stöd. Fokus ligger ofta på lokal upphandling med syfte att skapa ekonomisk utveckling lokalt som gynnar sociala målsättningar. Ofta handlar det om att kontraktera frivilligorganisationer och sociala företag av olika slag. Detta har gett riktigt goda resultat. För att nämna bara ett exempel bland många: När man skulle bygga ett nytt sjukhus i fick 500 personer i staden nytt jobb. Närmare 100 ungdomar fick chansen att bli lärlingar, över 2 200 fick praktik eller utbildning i sitt jobb, funktionshindrade har fått jobb i kaféverksamhet och så vidare. Jag har fått samstämmiga uppgifter om att framgångsfaktorerna i är just den uttalade politiska viljan, inriktningen på partnerskap mellan engagerade lokala aktörer, myndigheter och politiken, klart definierade mål för upphandlingen och ordentlig utvärdering. Det handlar förstås också om handling på alla nivåer. Här finns mycket inspiration att hämta, och jag hoppas att statsrådet är i kontakt med den skotska regeringen och de skotska myndigheterna. Jag undrar om är beredd att satsa lika målmedvetet och aktivt som man har gjort i för att sociala krav inklusive sysselsättningskrav ska bli en alldeles naturlig, självklar och normal del av offentlig upphandling i . 86 Statsrådet (KD): Jag upplever att jag och har en likartad viljeinriktning. Vi behöver bli bättre på sociala hänsyn i upphandlingen. Regeringen har också i budgetpropositionen angett att offentlig upphandling är ett viktigt verktyg för att öka effektiviteten i de offentliga utgifterna och att offentlig upphandling kan bidra till att uppnå gemensamma samhälleliga mål såsom skydd för miljön samt främjande av innovation, sysselsättning och social integration. pekar på att exempelvis Bostäder har ett projekt, som jag själv har besökt. Bostäder har, med hjälp av som är aktör där och andra företag, sett till att det finns ett antal praktikplatser och lärlingsplatser för människor som inte har kommit in på arbetsmarknaden, som behöver praktik för och komma in och lära sig ett hantverksyrke. Det har lagts in som en variabel i upphandlingen. På det sättet bör man göra i mycket högre grad även på fler platser. Vi vet att olika typer av verksamheter har olika förutsättningar. Just är kanske inte det enklaste eftersom det är ett högteknologiskt projekt där många utländska aktörer också finns med. Men det finns många andra områden där man kan använda det här mycket mer, säkerligen inom såväl regi som andra områden. Det gäller inte minst inom bostads- och byggsektorn som jag själv är ansvarig för. Med det förbättrade upphandlingsstöd som vi nu håller på att arrangera tror vi att också rådgivning, vägledning och goda exempel kan spridas lättare och att man kan få stöd och hjälp för att veta hur man ska göra. Det gäller att göra det på rätt sätt. pekar i sitt inlägg på en viktig faktor, nämligen att det är uppföljbart och att man verkligen följer upp vad det blir av det hela. Det har nämligen brustit när olika offentliga aktörer gör upphandlingar. Man skriver på papper vad man vill ha, men sedan följer man inte alltid upp vad det blir av det. Det leder till att aktörer lär sig att det gäller att fylla i papperen på rätt sätt, men de lever inte alltid upp till kriterierna i praktiken. En del av de principer som måste prägla upphandlingar är att det ska vara uppföljbart, att det ska vara icke-diskriminerande och att det ska vara likabehandling. Så länge man följer de principerna kan man också ställa sociala krav på olika sätt. De nya EU-direktiven ger också mer utrymme för att exempelvis kunna ställa krav på just olika typer av märkningar av varor och tjänster. Det måste dock vara just märkningar som går att följa upp och som inte diskriminerar någon enskild aktör. Det ska göras enligt de grundläggande principer som finns i upphandlingslagstiftningen. Med kompetens att göra det på rätt sätt kan vi göra mycket mer än . Ett nytt upphandlingsstöd ihop med att de nya upphandlingsdirektiven också får praktisk konsekvens i svensk lagstiftning leder till att vi kan göra betydligt mer på området än vi har gjort . 87 (MP): Ostlänksbygget har jag tagit upp eftersom det är ett mycket stort projekt som kommer att ge många arbetstillfällen, även inom områden där det går alldeles utmärkt att ställa den här typen av sysselsättningskrav. För att bara nämna några handlar det om till exempel ca 800 betongarbetare, ca 2 500 anläggningsmaskinförare och 2 500 anläggningsarbetare, enligt en rapport från teknikkonsultföretaget . Därtill kommer förstås en mängd investeringar som kommer att ske runt byggandet av själva banan, med resecentrum och stadsdelar som kommer att byggas och som kommer att handlas upp av kommunerna. står dock för en stor del när man ska bygga. Och det här är bråttom. Upphandlingar är redan på gång. Då är det viktigt att redan nu får tydliga direktiv av regeringen att ställa sysselsättningskrav i upphandlingen så att vi inte missar tåget och står kvar på perrongen tills den svenska lagstiftningen är på plats . Visst ställer man sociala krav i upphandling om antidiskriminering och annat, men man har inte direktiv att ställa just sysselsättningskrav. De måste alltså komma från regeringen. Det här fungerar även med nuvarande lagstiftning om man gör det på rätt sätt så att vi inte diskriminerar. Det fungerar som sagt i och många andra europeiska länder. Det fungerar också i . Och det är inga bekymmer. Jag vill ta upp det för att få bästa möjliga utväxling av det här stora, spännande projektet. Jag undrar därför hur statsrådet tänker agera, kanske tillsammans med infrastrukturministern, för att det här gyllene tillfället att se till att sysselsättningskrav ställs i upphandling av Ostlänksbygget inte går förlorat. Som sagt skulle betongarbetare, anläggningsmaskinförare och anläggningsarbetare kunna utbildas via arbetsmarknadsutbildning, vuxenutbildning och så vidare. Kommunerna och Arbetsförmedlingen kan också gå in. Det skulle kunna bli riktigt fint. Det är viktigt att regeringen aktivt stöder och främjar att sysselsättningskraven ställs i offentlig upphandling. Det kan handla om en sådan enkel sak som att definiera begreppet. Det rymmer nämligen så mycket. Hur vet vi att alla myndigheter, kommuner och landsting har klart för sig att det går att ställa sysselsättningskrav? Det är mycket att hålla reda på. Kanske skulle ha i uppdrag att sprida kunskap om detta och de möjligheter som det nya EU-direktivet ger? Men det går att agera redan innan det är på plats i svensk lagstiftning. Statsrådet har själv berättat om . Det hade jag annars tänkt göra. Det var lyckat och spännande, och de har sedan antagit en upphandlingspolicy med fokus på särskilda kontraktsvillkor där leverantörer ska anställa personer som står långt från arbetsmarknaden för att få kontrakt. Även i har man sysselsättningskrav. Till exempel ska leverantörer ta emot lärlingar. I bygger man också nya bostäder. Fastighetsbolaget och dess underleverantörer förbinder sig i kontraktet att anställa tio arbetslösa från ett område med hög arbetslöshet där man bygger bostäder. De ska arbeta med byggnation och underhåll i sitt bostadsområde. I motprestation får bolagen rabatt på markhyran av kommunen och hjälp från Arbetsförmedlingen med utbildning och jobbmatchning. Det är helt enkelt en massa kreativa lösningar här som kan återanvändas. Jag hoppas att staten, kanske via , kan se till att detta blir lite mer systematiskt och det normala och gängse i . Jag vet inte hur mycket ni talar med , men det verkar som att de har gjort en hel del som man skulle kunna återanvända. 88 Statsrådet (KD): Jag själv har inte haft möjligheten att besöka eller träffa företrädare för och höra om deras erfarenheter. Men mina tjänstemän har gjort det. Kunskapen finns alltså hos oss. Det sätt som regeringen kan och bör stödja det här på är till att börja med att se till att vi får in det här i svensk lagstiftning. Vi har ett arbete på gång med det. Vi förstärker upphandlingsstödet som gör att det finns en kompetent myndighet som kan ge vägledning, stöd och råd. Vi har, som jag sade, skrivit i budgetpropositionen att offentlig upphandling kan bidra till att uppnå gemensamma samhälleliga mål såsom skydd för miljön samt främjande av innovation, sysselsättning och social integration. De olika myndigheterna har ambitionen att också ha med sociala hänsyn i sina upphandlingar. Men jag tror att man ska vara lite ödmjuk inför att det är svårt för regering och ifrån alltför hög nivå att styra hur man praktiskt ska göra i de olika enskilda fallen. Det måste utformas av den ansvariga myndigheten i de enskilda praktiska fallen. Genom att sprida goda exempel, genom att visa på möjligheterna, genom att det finns bra stöd och verktyg för dem som vill och kan göra detta kan vi också främja det. Självklart ska också vi som är ansvariga för olika myndigheter diskutera frågorna även i myndighetsdialogerna och trycka på de här sakerna. Men precis som vi inte detaljstyr hur myndigheterna organiseras kan vi inte heller detaljstyra hur man ska göra i varje enskild upphandling. Vi bör inte heller göra det. Vi kan däremot ha den här typen av viljeyttringar och markeringar från regeringen. Och vi går vidare med upphandlingsstöd på och förstärker det. Vi kommer också att skriva ännu tydligare vad som gäller enligt regeringen när vi nu jobbar vidare med att implementera EU:s direktiv i svensk lagstiftning, och sedan får myndigheter följa upp det på olika sätt. Det bästa sättet är att vi får just de goda exemplen och att vi sprider dem och för en offentlig debatt som påverkar inte bara myndigheter utan också kommuner och landsting och även privata arbetsgivare. Även där finns det ett stort engagemang som vi ska ta till vara och nyttja i sammanhanget. I exempelvis var engagemanget lika stort från sida som från Bostäders sida. De fann varandra med ett fast engagemang på båda sidor och hittade en lösning tillsammans. Det är på det sättet vi kommer att få snurr på frågan. Vi skapar ett engagemang, vi skapar god kunskap och vi skapar de goda exemplen. Sedan ligger vi alla på i de olika sammanhang där vi finns, såväl politiker som enskilda medborgare och enskilda tjänstemän i de olika verksamheterna. 89 (MP): Jag instämmer till fullo i att man ska ta vara på engagemang i näringsliv, kommuner, ideella föreningar och alla tänkbara instanser. Jag tror att vi kommer långt med det. Men jag återkommer till exemplet Ostlänken. Där handlar det om oerhört mycket pengar, och vi kan få en mycket stor samhällsnytta, inte bara i form av räls och tåg, som ju kommer att bli jättefint, utan även så att människor som har svårt att få jobb och praktik kan komma ut och få jobb. Jag uppfattar att de statliga myndigheterna, i det här fallet , bör få hjälp här i form av direktiv, kanske i regleringsbrev, alltså skarpa krav på att ställa sysselsättningskraven, så att det inte blir suboptimeringar. Det kan hända att det skulle kosta lite mer, men jag tror att man behöver det från regeringen. Det är så pass viktigt, därför att de skattemedel som vi använder kan generera ännu mer samhällsnytta med en aktiv styrning från regeringen, en hjälp till de goda krafterna på myndigheterna. För att varje myndighet ska se till sitt område och för att se till helheten här behövs det hjälp från regeringen. Jag tror inte att det räcker att får direktiv och upphandlingsstöd, som i sig är alldeles utmärkt, utan alla myndigheter som gör upphandlingar bör få kravet att ställa sysselsättningskrav i upphandling. Jag hoppas som sagt att ser hur stort projektet är, så att man inte missar chansen att använda det till att skapa den stora, stora nyttan. Jag tror att det behövs hjälp där. Det gäller naturligtvis inte bara Ostlänken, men jag är ju själv från och känner till hur det ser ut där. Jag hoppas att det blir riktigt bra. 90 Statsrådet (KD): Som sagt skriver vi redan i budgetpropositionen just om vikten av att ta hänsyn till de samhälleliga målen, där bland annat social integration och sysselsättning finns med. Man kan diskutera om vi ska ha ännu skarpare riktlinjer. Ja, det kan vi gott överväga. Vi håller nu på att jobba med hur vi ska få ett bättre upphandlingsstöd och hur vi ska jobba vidare med den nya lagstiftningen. I det sammanhanget finns det säkert anledning att återkomma också till de mer generella och riktningsgivande skrivningarna från regeringens sida. Däremot tror jag att vi ska vara ganska ödmjuka inför de enskilda fallen och de enskilda upphandlingarna. Jag tror inte att statsråd är de som vet exakt vad som är lämpligt att göra i de enskilda fallen. Där måste man med de goda exemplen, genom ett bra och kompetent upphandlingsstöd och engagerade människor hitta de praktiska lösningarna. Det kan ta sig lite olika uttryck i olika sammanhang, och det tror jag att vi får ha respekt för. Ambitionen har vi gemensam. Sedan gäller det att hitta de praktiska vägarna framåt för att det här ska fungera på ett bra sätt och också är förenligt med de mer generella principerna i upphandlingslagstiftningen. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2013/14:474 om utflaggning av flyget 91 Statsrådet (M): har frågat mig som infrastrukturminister hur jag avser att motverka utflaggning och social dumpning i luftfarten och vilka initiativ i frågan jag avser att ta inom EU. När det gäller mitt ansvarsområde vill jag svara följande. Lufttransporter är en del av EU:s inre marknad. Vi har en ordning där flygföretag från hela EU fritt kan erbjuda sina tjänster inom hela unionen. Genom avregleringen av flyget inom EU har konkurrensen ökat. Det har lett till ett ökat destinationsutbud och fler direktlinjer. Avregleringen har också inneburit att lågprisflyget fått fäste, och detta har i sin tur lett till att tillgängligheten för flygresandet har ökat för fler resenärskategorier och att priserna har sjunkit. Detta är i grunden positivt, för tillväxten, för tjänsteutbytet och för människors möjligheter att mötas. frågor är angelägna. Missbruk av regelverket ska självklart motarbetas och lagbrott beivras. I den mån reglerna ger utrymme för tolkningar som inte var avsedda bör de ses över. Detta är en fråga som mitt och andra berörda departement bevakar. Luftfarten är i huvudsak internationell, och många flygbolag bedriver en global verksamhet. En närvaro på marknaden, till exempel i form av etablering av baser i olika länder, kan underlätta den dagliga verksamheten och därigenom ge en fördel i en konkurrensutsatt bransch. Självklart bör medlemsstaterna se till att unionslagstiftningen och nationell lagstiftning tillämpas på ett korrekt sätt, och självklart är det regeringens uppfattning att det ska vara sjysta villkor på den svenska arbetsmarknaden. Hur enskilda utländska flygbolag följer EU:s lagstiftning är inte min sak att bedöma. till exempel, som särskilt nämner i sin interpellation, står under tillsyn av irländska myndigheter. Jag vet att Transportstyrelsen arbetar aktivt med frågorna inom sitt ansvarsområde, som mycket av luftfartens regelverk styrs av gemensamma EU-regler. I , för civil luftfart, pågår ett arbete för rättvis konkurrens som har initierats av . är en aktiv deltagare i detta arbete. Jag vill understryka att när det gäller de frågor jag har ansvar för, till exempel flygsäkerheten, är det de gemensamma EU- och ICAO-reglerna som styr, och självklart ska regelbrott beivras. Det gäller också frågor om till exempel arbetstider, pilotcertifiering och drifttillstånd för flygbolag. Samma regler gäller i hela EU. Eftersom flyget till sin natur är internationellt är det viktigt att till exempel flygsäkerheten också regleras internationellt. Flygsäkerheten har högsta prioritet, och jag har fullt förtroende för att tillsynsmyndigheten tillser att gällande regelverk följs och att den ingriper om så inte sker. 92 (S): Jag tackar för svaret. Jag har ställt interpellationen mot bakgrund av att det blir alltmer känt hur snabbt anställningsvillkoren försämras för anställda inom flygsektorn och oron för hur det naturligtvis också påverkar flygsäkerheten . Framför allt blev jag orolig när jag läste en artikel i , där SAS danska direktör talar ut. Han säger att om politikerna inte sätter ned foten och talar om att vi ska ha en sjyst arbetsmarknad och att man ska vara anställd där man jobbar och inte via bemanningsföretag och andra lösningar kommer SAS att tvingas gå in på den vägen. Han är väldigt tydlig med det. Eftersom svenska staten är stor ägare i SAS är det inte bara en fråga om regeltillämpning och annat, utan det är också en fråga om hur vi hanterar de bolag vi äger. ska jag villigt säga att det inte är alldeles enkelt att bestämma vem man ska ställa en sådan här fråga till. Egentligen borde halva regeringen ha varit på plats här . Det handlar om och bolagsstyrningen, det handlar om och alla skatteintäkter som inte kommer in och det handlar om arbetsmarknadsministern och de arbetsrättsliga reglerna – bara för att räkna upp några ministrar. Det är kanske det som gör att jag blir riktigt orolig, för det känns inte som att någon tar helhetsgreppen och tittar på vad det är som händer, eftersom recorden för regeringen ser ut som den gör. Regeringen har tittat på när sjöfartsjobben har flaggats ut, regeringen har tittat på när lastbilsjobben har flaggats ut, och är det flygjobben som är på väg att flaggas ut. Tekniken är ungefär densamma. Den danska SAS-direktören använder begreppet regelshopping. Det innebär att man på olika, varma öar väljer möjligheten att registrera bolag, registrera F-skatt och alla möjliga varianter som gör att det blir ogenomträngligt. Konsekvensen blir naturligtvis att om det nu skulle betalas några skatter och avgifter för de låga löner eller ersättningar som flygpersonal numera lever med betalas de i alla fall inte i . Därutöver tvingas man betala utbildningar och annat själv och har ändå ingen garanti. Den vanliga synen på denna bransch är att det är glamorösa jobb med bra betalt. Men på många håll har det snabbt blivit ett underbetalt proletariat, och utvecklingen har gått rasande fort. Det är givetvis illa för de anställda, och vi ska inte ha det på det sättet i . Man ska vara anställd i det företag där man jobbar, man ska ha en svensk lön och det ska betalas skatter och avgifter. Säkerhetsaspekten oroar också. En pilot som är uppdragstagare berättade på ett seminarium i att man såklart har sin yrkesetik och vet att man ska kolla planet enligt checklistan. Men har man för många anmärkningar och slår larm för ofta får man kanske inte så många uppdrag. Många har kontrakt som säger att de inte får ta något annat uppdrag , så man kan alltså bli utan lön om man är besvärlig, för noga med säkerheten och annat. Det här är inte bra. Men svaret från ministern andas: Ja, vi förstår, men vi har inte gjort något. 93 Statsrådet (M): Även om det precis som säger är en bred fråga som handhas av många olika departement är regeringens utgångspunkt att det ska vara sjysta villkor som gäller på den svenska arbetsmarknaden oavsett vilken bransch vi talar om. Vad gäller regelefterlevnad på transportpolitikens område har jag exakt samma uppfattning. De regler som finns ska följas lika av alla, och fusk ska beivras. Det gäller oavsett trafikslag. Flygsäkerheten, som är den del jag tittar på, är oerhört viktig. Den ska beaktas på samma sätt även om flygpersonalen är anställd i ett annat bolag än det som har drifttillståndet. Om detta råder full tydlighet. Precis som resonerar finns det människor som vet att de har ett ansvar och kan ifrågasätta. Vi har en tillsynsmyndighet, vi har regler som ska gälla lika för alla och man har också ett personligt ansvar. Det är viktigt att gällande regelverk följs. tar upp uppfattningen att man ska vara anställd där man jobbar. Jag trodde att vi hade en gemensam uppfattning om principen i den svenska arbetsrätten, nämligen att en arbetsgivare själv ska kunna välja om verksamheten ska bedrivas med egen eller inhyrd personal. Det är en del av själva arbetsledningsrätten. Jag har inte förstått det som att Socialdemokraterna har velat ändra på den modellen. 94 (S): Den svenska modellen innebär att man är anställd där man jobbar. Det är också Socialdemokraternas krav. När det gäller bemanningsföretag ska den fasta personalen, den som behövs för normal verksamhet, vara anställda i det företag där de finns. Här behöver ministern läsa på om de socialdemokratiska kraven för ordning och reda på arbetsmarknaden. Jag ska stanna vid några av punkterna, bland annat säkerheten. Låt oss bortse från det självklara i att den som inte vet om den har en flygning och pengar att betala barnens mat undermedvetet kanske inte är lika aktiv i säkerhetsarbetet. Enligt SAS avtal har man rätt att anmäla fel och avvikelser utan bestraffning. Det är en bra modell, för det innebär att alla incidenter och annat anmäls. Så fungerar det inte när man är en uppdragstagare åt ett bemanningsföretag på någon varm ö där ingen vet vad det handlar om. Då har man inte det skydd som finns för anställd personal inom till exempel SAS. De är garanterade att inte råka ut för repressalier när de anmäler fel. Jag tycker att man ska ta detta på stort allvar. Vi äger SAS. SAS direktör i säger att han vill veta av politikerna om SAS också ska ge sig in på denna väg, för det är deras enda chans som det ser ut nu om inte politikerna gör något åt anställningsformer och annat. Tycker infrastrukturministern att det är okej om SAS kommer och säger att de måste göra som de andra flygbolagen och säga upp personalen, låta dem bli F-skattare och anställda i bemanningsföretag med en bas på andra sidan jordklotet fast de bor här och skatta någon annanstans om de över huvud taget skattar? Är det svar när SAS frågar? Det är ju SAS direktör som säger detta rakt ut. Detta är av stor betydelse för många anställda men kanske framför allt för alla de människor som reser och vill veta att det är säkert och att vi inte får samma utveckling på flygarbetsmarknaden som vi har fått på sjöfartens arbetsmarknad och på lastbilssidan. Jag känner så väl igen denna argumentation från när jag träffade åkare för tre i . Då sade de: Det där med att hyra in F-skattare och bemanningsföretag tänker jag aldrig befatta mig med. För mig är det viktigt att mina anställda är anställda här och att det är sjysta villkor. är en del av dem borta, utkonkurrerade. Andra skäms för att de har tvingats att anpassa sig till detta. Under hela har regeringen inte gjort något. Vi socialdemokrater har lagt fram förslag efter förslag. Vi har massor av idéer om hur vi ska komma åt detta. Vi möter en lite förstående och orolig ton, men inget väsentligt händer. ser det ut som om flyget kan gå samma väg. Det kanske handlar om eller innan SAS slår in på denna väg, och då har vi verkligen förstört något viktigt i vårt samhälle. 95 (S): Jag hade förmånen att följa den första delen av debatten via webben, och jag blev lite förvånad över det tonfall och anslag som ministern har. Min huvudfråga blir: Ser inte ministern problemet? Vi har haft borgerlig regering . hade vi över 300 handelsfartyg under svensk flagg. När jag tittade i skeppsregistret sist hade vi 74. Det har gått från 300 till 74. Tittar vi på lastbilsmarknaden ser vi en begynnande utveckling åt samma håll. Sist lastbilarna utanför räknades var det som var utländska, tror jag. Enligt forskning från sker det flera tusen illegala lastbilstransporter. Det började med sjöfarten, det fortsätter med lastbilarna och ser vi samma utveckling på flygmarknaden. har gått in på några exempel. Det är bemanningsföretag och bekvämlighetsflagg.