prot · H10965 · 2014-02-05 00:00:00 — Det envisa tjatet från oss i oppositionen om att hyresrätten är viktig för rörligheten på bostadsmarknaden och ett fungerande näringsliv verkar äntligen ha trängt in i regeringskorridorerna. har det nämligen hänt att företrädare för allianspartierna ibland talat om hur viktigt det är för företagens möjligheter att rekrytera att det finns lediga hyresrätter. Tråkigt att ni inte förstod det före valet . Det räcker dock inte med prat, utan det krävs förslag som förändrar på riktigt. Ni kanske inte har förstått det, men utredningar förändrar inget där ute. Det beklagliga är att ni i verkligheten motarbetar även det ni säger när ni talar om behovet av hyresrätter för att underlätta rörligheten och rekryteringsmöjligheterna för näringslivet. Regeringen förbereder nämligen ett förslag om att gå vidare med den misslyckade ägarlägenhetsreformen. Ni arbetar på ett förslag om att göra det möjligt att ombilda hyresrätter inte bara till bostadsrätter utan även till ägarlägenheter. Hur många av de nyexaminerade nyckelpersoner som det svenska näringslivet skriker efter har råd att köpa en ägarlägenhet? I reservation 19 föreslår vi att ni ska lägga ned det projektet eftersom det motarbetar våra gemensamma, åtminstone uttalade, ambitioner att ordna fram bostäder även till dem som inte har att satsa. Oppositionens årliga påtryckningar på regeringen om att åtgärder måste till så att vräkningar där barn drabbas minimeras till det yttersta har förhoppningsvis gett resultat. Regeringen lovar i betänkandet att en proposition ska landa på bord . Målsättningen där är att inga barn ska drabbas av vräkningar, och det är bra. Vi ser fram emot detta men anser ändå att borde göra ett tillkännagivande på denna punkt . Det har nämligen tagit att baxa regeringen ända hit, och vi litar inte på löften utan väntar på förslaget. För att det inte ska uppstå några missförstånd utifrån det som jag har sagt vill jag bara påpeka att inte alls har något emot att man utreder särskilda bosparformer för unga. Vi är inte heller på något sätt motståndare till att medborgare äger sitt boende. Självklart tycker vi att det är bra att man på olika sätt underlättar för en fungerande marknad för uthyrning i andra hand av ägda bostäder. Ja, vi kan till och med tänka oss reformer som till viss del underlättar och förbättrar möjligheten till uthyrning i andra hand även av hyresrätter så att även det kan ske öppet och legalt. vill bidra, som jag tror att också alla andra partier vill, till åtgärder som kan öka rörligheten på bostadsmarknaden. Alla dessa åtgärder förutsätter att det finns en fungerande marknad där bostadskonsumenten kan välja från ett utbud av bostäder som motsvarar de önskemål och de krav som den bostadssökande har. Sådana förutsättningar har regeringens politik effektivt bidragit till att förhindra. Många förslag som regeringen har lagt fram, och inte minst de förändrade skattevillkoren, har tyvärr enbart lett till ökad inlåsning och ett minskat utbud. Men det, herr talman, hör till en annan debatt som vi får ta vid ett annat tillfälle. Med dessa kommentarer till utskottets betänkande nr 9 yrkar jag alltså, som jag inledningsvis sade, för tids vinnande enbart bifall till reservation nr 12. Slutligen vill jag påminna om att det är dags att bygga dubbelspåret mellan och . Det är verkligen angeläget. 43 (SD): När vi debatterade betänkandet hyresrätt hade något relativt ovanligt just hänt i civilutskottet. Regeringspartierna valde helt plötsligt att ändra åsikt i en fråga som jag tillsammans med de tre övriga oppositionspartierna valde att stödja. Om det inte vore för stoltheten att slippa ännu ett nederlag i kammare hade utskottets linje i det aktuella fallet varit annorlunda, men blev det rent formellt ett enigt utskott i den aktuella frågan. Varför talar jag egentligen om detta som inte har med dagens betänkande att göra? Jo, den fråga jag talar om handlar nämligen om att de kvinnor och män som drabbas av misshandel av sin partner skulle få bättre skydd mot en eventuell vräkning då misshandeln kan ha orsakat ljud eller skador i lägenheten. Ett exempel på just detta hände för inte särskilt länge sedan, när en hyresgästs rop på hjälp under en pågående misshandel resulterade i vräkning. Det är nyheter som dessa som påminner oss förtroendevalda om hur viktigt det är att se hur verkligheten för många ser ut. Jag hoppas givetvis att just den nyheten är och förblir den sista i sitt slag och att regeringen vidtar de åtgärder som krävs och som utskottet i enighet anser behövas. urbaniseras alltmer och tillväxten koncentreras geografiskt, på gott och ont. Möjligheten att bo på en plats och arbeta på en annan kräver en väl utbyggd infrastruktur. Tillgången till bostäder är en förutsättning för tillväxt så att ska kunna utvecklas, inte minst i då befolkningen ökar och allt fler söker efter sin första egna bostad. I stora delar av landet finns det ett behov av att förenkla och utveckla möjligheten för människor att pendla från bostad till jobb. Rörligheten på arbetsmarknaden tillsammans med tillväxtregionernas utvecklingskraft kräver nytänkande och en aktiv bostadspolitik för att tillförsäkra att hela får en bra ekonomisk utveckling. Visionen om att hela landet ska leva är fortfarande lika viktig även om utmaningarna och förutsättningarna är olika. Om man bortser från den generella bristen på bostäder finns det ett extra stort behov av just hyresrätter. Ett problem för hyresrätter är rörligheten på hela bostadsmarknaden som försvårar att en familj får rätt sorts bostad. Vad ger det för incitament att byta bostad för en familj som vill flytta och kanske till och med borde flytta om den sitter på ett orimligt förmånligt hyreskontrakt? Bostaden är som bekant en central del av ens liv. Tillgången till en bra bostad speglar därför hela samhällsutvecklingen. Hyresrätten spelar en viktig och oersättlig roll då den kan erbjuda ett boende även till dem som saknar eget kapital. bodde av alla ungdomar i åldern 20–fortfarande i sitt föräldrahem, hade lyckats skaffa sig ett eget förstahandskontrakt och bodde i en bostadsrätt. Det är inte konstigt att just ungdomar är en utsatt grupp på bostadsmarknaden. Ungdomar är i flera delar av landet den allra hårdast utsatta gruppen, vilket heller inte är särskilt konstigt då de ofta saknar ett eget kapital, inte har de rätta kontakterna eller saknar referenser från ett tidigare boende. För att underlätta för denna grupp som ska ta över på arbetsmarknaden finns det väldigt mycket att göra. Något måste göras för att stoppa ett allt större problem med en brist på framför allt små hyresrätter. Hyresrätten som boendeform är samhällsviktig inte minst då den passar otroligt många människors behov. Som så många har sagt tidigare är hyresrätten en boendeform som underlättar en flexibel bostadsmarknad där människor snabbt kan bosätta sig på nya orter efter nya behov. Till en liten ekonomisk risk kan man bli erbjuden en hög servicenivå med ett enkelt utträde och låga transaktionskostnader. Hyresrätten är en boendeform som är så viktig för samhället att vi inte kan blunda för de problem som finns . Som många vet regleras prissättningen på hyreslägenheter i mycket stor utsträckning av det offentliga snarare än genom hyresgästens betalningsvilja. Detta orsakar en viss obalans på hyresmarknaden, vilket inte är konstigt, men med denna obalans måste man även vara beredd på vilka konsekvenser det får. Innan någon misstolkar detta så vill jag vara tydlig med att poängtera att marknaden inte bör vara oreglerad. Det är otroligt viktigt att hyresgästernas besittningsskydd finns kvar och att hyresgästerna har goda möjligheter att företräda sina intressen. Bostadsmarknaden ska vara trygg både för de som har en bostad och för de som vill skaffa sig en bostad. Men man måste alltid se vilka konsekvenser nuvarande regler ger. Med en alltför hård reglering finns det risk att det upprättas färre hyresbostäder och att rörelsen avtar, och bostadsmarknaden kan lätt stå stilla eftersom få vill lämna ett värdefullt kontrakt. Vi vet alla vad färre hyresbostäder i framför allt attraktiva områden leder till. I stället för ett samhälle med blandade boendeformer, och en möjlighet även för resurssvaga att bo i attraktiva områden, kommer dessa områden i en större omfattning att bestå av bostäder som är köpta. Ironiskt nog, med tanke på syftet med prissättningen, banar man på flera håll väg för en alltmer segregerad stad ur ett ekonomiskt synsätt. Nuvarande regler kan således också öka svarthandeln, och de som gynnas mest av detta är inte helt sällan en välmående målgrupp som har lyckats få tag på en hyresrätt i ett mycket attraktivt område. För just dessa personer, innebär dagens regleringar en avsevärt lägre boendekostnad än om hyresvärden hade fått ta ut en hyra som i högre grad motsvarar hyresgästens betalningsvilja. Justeringar av dagens system kanske skulle kunna öka hyrorna något i de mest attraktiva områdena, exempelvis i de centrala delarna av . Men på andra håll kan hyrorna sänkas, och rädslan från olika hyresbolag att etablera nya hyresrätter i attraktiva områden skulle kunna försvinna. Den stora andrahandsmarknaden skulle med all sannolikhet bli mindre. Kort och gott kan det vara ett mycket bra recept för att se till att fler resurssvaga får en rimlig chans till ett förstahandskontrakt även i våra större städer. Tyvärr händer det då och då att det uppstår tvister. Har det uppstått en tvist om hyran är det i hyresnämnden som de berörda möts. kan dock problem uppstå då hyresnämnden måste förhålla sig till hyrorna för jämförbara bostäder i den kommun där prövningslägenheten ligger i stället för att jämföra med liknande bostäder generellt. Inte minst i de fall då jämförbara hyresrätter saknas i den kommunen riskerar detta att leda till en konstlad prissättning som avskräcker personer som önskar bygga eller upplåta nya hyresrätter. Det kan således också göra det svårare att hitta jämförbara hyresrätter i kommuner där det saknas, vilket kan innebära en mycket jobbig sits för alla inblandade parter. Detta kan vara förödande för en positiv utveckling av hyresrättsbeståndet, vilket är allvarligt eftersom det främst är unga och personer som saknar eget kapital som har ett stort behov av hyresrätter. Det är för mig självklart att hyresnämnden ska få jämföra den lägenhet vars hyra den ska bestämma med liknande bostäder oavsett i vilken kommun dessa ligger. Lagen måste göras tydlig och undantagslös i detta avseende. trädde lagen om uthyrning av egen bostad i kraft. Lagen innebär kortfattat att personer som äger sin egen bostad har en möjlighet att hyra ut sin bostad med en hyra som ligger över bruksvärdeshyran. I likhet med vad jag anförde är andrahandsmarknaden mycket stor, och den ökar stadigt. Denna utveckling gör att de som tvingas söka sig till en andrahandslägenhet i vissa fall är extra utsatta. För dessa människor kan lagen innebära påtagliga förändringar som gör att lagen behöver ses över, vilket är fullt rimligt eftersom det har gått ett tag sedan lagen infördes. Slutligen vill jag med detta sagt yrka bifall till reservationer 1 och 6. 44 (S) replik: Det var ett intressant anförande av och . skriver i sitt ställningstagande om hyresrätten: Att låta hyrorna stiga där det finns köer skulle lösa dagens stora problem på bostadsmarknaden, och hänvisar till bland annat uppfattning i den här frågan. Med anledning av det har jag en fråga till . Jag har väldigt svårt att se var det inte finns köer i våra tillväxtområden runt om i landet. Vad jag känner till råder det bostadsbrist i ungefär 150 kommuner i . Med tanke på att det finns relativt få så kallade köfria hyresbostadsområden runt om i vårt land betyder detta att man i princip talar om höjda hyror på de flesta håll med det synsätt som du redovisar. Vart de människor ska ta vägen som inte har råd att bo kvar säger inte någonting om. Man pekar bara på modellen och säger att på många håll är hyrorna helt enkelt för låga. Jag trodde att det var att det byggdes för lite hyresrätter som var problemet och kanske inte att hyrorna i ett antal bestånd var för låga. Jag har helt enkelt en fråga till . På vilket sätt är höjda hyror en lösning på problem för till exempel pensionärerna som har sett klyftan mellan lön och pension öka kraftigt , studenten som tvingas söka nytt studieområde för att det är bostadsbrist som gör att den kanske inte fullt ut kan ta del av studierna där de finns eller för en barnfamilj som separerar och behöver nya boenden? 45 (SD) replik: Givetvis är höjda hyror inte någonting som någon vill ha. Först och främst har jag inte alls förespråkat marknadshyror. Däremot kanske man ska anpassa hyressättningen lite mer till de behov som finns och till den betalningsvilja som finns på marknaden. Detta är allmänt viktigt, inte minst med tanke på rörligheten. Det finns säkert många som låter bli att hyra ut en bostad till personer som skulle vara i behov av en hyresrätt just på grund av att det blir ett orimligt bra kontrakt. Till skillnad från Socialdemokraterna vill inte jag eller slå mot fastighetsbolagen. I anförande alldeles var det tydligt att man ser på fastighetsbolagen som de onda. Men det är trots allt de som ska se till att det finns hyresrätter där ute att bo i, framför allt för resurssvaga. Genom att underlätta för fastighetsbolagen och genom att underlätta villkoren för dem som finns på marknaden kommer det att skapas fler hyreslägenheter. Det är det som är målet. Givetvis ska ingen människa behöva bli bostadslös. Men då måste man också se till så att de villkor som finns är rimliga. 46 (S) replik: Jag vet inte om man ska tolka och som att de håller ett försvarstal för oseriösa fastighetsägare, för det var det jag talade om. Det tyckte jag var ett märkligt och dessutom helt felaktigt angrepp på socialdemokratin. När det gäller diskussionen om marknadshyror är det ingen som talar om att man vill ha marknadshyror. Det är helt andra ordalag man väljer, för man vet att väljarna inte vill ha detta. De vill inte ha marknadshyror, och därför är det ingen av dem som vill dra åt det hållet som talar om det. Det är rent taktiskt. svarar inte riktigt på frågan. Han skriver i sitt ställningstagande: Att låta hyrorna stiga där det finns köer skulle lösa dagens stora problem på bostadsmarknaden. Så skriver ni alltså och hänvisar till . Sedan säger du att ni egentligen inte vill det. Det är uppenbart att det är åt det hållet ni vill ta steg, och då tycker jag att man ska vara ärlig och säga det. Jag tycker att det är en viktig konsumentupplysning för väljarna under ett sådant här år att veta var man har någonstans. Det tycker jag är tydligt. Jag tycker också att det är svårt att få veta från vart han har tänkt sig att de som inte har råd att bo kvar ska ta vägen. Man säger att det bara är i som det ska vara höjda hyror. Hur ser det system ut som är tänkt så att udden ska riktas bara mot , ungefär som om det bara var där det råder brist på hyresrätter? Det råder brist i , och många andra städer. 150 kommuner runt om i landet redovisar en sådan brist. Det är otroligt märkligt att försöka säga att det egentligen inte råder bostadsbrist på så många andra håll, utan att det bara är som man vill åt. Där sitter det tydligen en massa välbärgade människor som man vill komma åt, vilket inte heller är sanningen. Det är inte de som hyr i fastigheterna överallt. 47 (SD) replik: Det råder givetvis brist på hyreslägenheter, fastigheter och bostäder – men framför allt på hyreslägenheter – i flera av städer. Jag bor själv i . Jag kom dit tack vare att jag som student erbjöds bostad. När jag kom dit fanns en bostadsgaranti. Det var ovanligt , och finns det inte alls. Jag har alltså själv sett vilken fördel det är för städer att ha ett flertal bostäder. Jag kan vara tydlig både till och till väljarna om att och jag inte vill och inte kommer att vilja införa marknadshyror. Så enkelt är det. Däremot är det viktigt att man ser till om det finns en vilja att betala eller en större betalningsvilja från en person som hyr en bostad. Som det är nu är det orimligt långa köer och orimligt dåliga förutsättningar för flera fastighetsägare att upprätta nya hyresbostäder. Det är ett stort problem. För att folk över huvud taget ska få ett boende måste villkoren för fastighetsägarna bli bättre. Annars finns det inte någon som kommer att vilja upprätta nya hyreslägenheter. 48 (MP) replik: I likhet med lyssnade jag med förundran på anförande. Man undrar om det är mer eller mindre regleringar som eftersträvar. Jag tycker, herr talman, att i ställningstagandet använder begreppet reglering på ett mycket ansvarslöst sätt. Jag fastnade också på en del andra formuleringar, till exempel där man säger att man antar att hyror ska gå upp på vissa ställen och ned på andra. Det vore intressant att få veta mer om detta. Vi har nämligen haft många diskussioner med både fastighetsägarnas organisationer och många bolag som driver fastigheter och uthyrning. Det torde knappast råda någon tvekan om att hyrorna kommer att gå upp om betalningsviljan skulle styra. Men jag har inte hört någon peka ut något bestånd någonstans där hyrorna skulle gå ned. Det är inte samma bolag som har fastigheter där hyran skulle gå upp och sådana där hyran skulle gå ned. Det är oftast helt olika bolag som äger de olika bestånden. Vad menar när ni säger att ni inte vill införa marknadshyror om ni ändå säger att man ska ta hänsyn till om det finns en högre betalningsvilja och att den ska få styra? Jag kan inte förstå på vilket sätt det skulle leda till fler bostäder. Vad det skulle leda till är en omflyttning där betalningsviljan skulle styra vilka som får bostad. Det måste rimligtvis betyda att det blir precis tvärtom mot det som påpekar – att de svaga skulle få fler bostäder. De som har en bostad och som inte är bostadslösa men har en lägre betalningsvilja än den som har den högsta betalningsviljan skulle väl därmed bli utan bostad. Eller skulle det kunna bli på något annat sätt? 49 (SD) replik: Betalningsviljan ska inte styra. Däremot ska man ta hänsyn till den betalningsvilja som finns. Om man inte gör det blir allting konstlat. Givetvis ska inte hyresmarknaden vara oreglerad. Den kanske inte ska vara fullt så reglerad som , just på grund av de problem som finns. Men man ska ta hänsyn till betalningsviljan i samband med hyressättningen. Som jag sade tidigare är det viktigt att man ökar incitamenten till att fler bostäder över huvud taget uppförs. Det är det som är grunden till att folk över huvud taget får en hyresrätt att flytta till. Det är jätteviktigt att det finns fler förstahandskontrakt där ute och att andrahandsmarknaden inte växer såsom den gör . Det är ett jätteproblem. Jag tror tyvärr att jag missade någon fråga, men får väl ta den igen. 50 (MP) replik: Jag förstod inte logiken i hur de som har den lägre betalningsförmågan skulle kunna få bostäder i större utsträckning. påstod i sitt anförande att de svaga skulle få fler bostäder. Det byggde väl på någon sorts resonemang om att höjda hyror skulle leda till ökad bostadsproduktion. har den som bygger hyresfastigheter möjligheter att få det som kallas för presumtionshyror – till och med förlängt till numera. Det är en hyra som baserar sig på de faktiska kostnaderna. Jag har därför svårt att se att detta argument skulle ha någon betydelse. Jag tycker också att det är märkligt att ni säger att ni inte vill ha marknadshyror. Men vad betyder då de skrivningar som ni har? Hur långt är ni beredda att gå, till exempel när ni säger att man ska få jämföra med motsvarande bostäder på andra orter oavsett vilken kommun det gäller? Jag kan tänka mig att det kan vara ganska knepigt att hitta motsvarigheter i helt olika kommuner. I dagens system förhandlar man fram hyror mellan hyresgäster och företrädare för fastighetsägarna. Det kallar ni för en reglering. Ligger inte hyresgästernas vilja att betala i en sådan förhandling? Vi har ju förhandlingssystem , och då är det svårt att förstå det här. När vi nu har ventiler, både förhandlingssystem och presumtionshyror, på vilket sätt skulle er avreglering och ert ökade inslag av marknad leda till att det byggs fler bostäder? Det är svårt att förstå. 51 (SD) replik: Till skillnad från vissa andra partier skulle inte jag vilja vräka ut skattebetalarnas pengar på att det ska byggas bostäder som sedan inte går att försvara ur marknadsperspektiv i alla avseenden. Jag vill vara ärlig med de problem som finns . Det betyder som sagt inte att man vill införa marknadshyror. Däremot betyder det att jag också ser de problem som finns och inser att vi måste göra något åt dem. Det kanske inte är populärt, men måste man anpassa sig till hur verkligheten ser ut. Det är givetvis jätteviktigt att hyresgästernas synpunkter och åsikter tillvaratas och att de har någon att gå till, exempelvis eller andra som lyssnar till dem. Det är ingenting som man ska ändra på. Däremot borde man ta mer hänsyn till hur det faktiskt ser ut i verkligheten. Det är det som är det viktiga. Det är många som är bostadslösa just för att det inte byggs tillräckligt. Om man nu ska göra det alltför svårt för fastighetsägare att hyra ut sina fastigheter i attraktiva områden, vad är det då för bostäder som byggs där? Jo, det är troligtvis främst bostadsrätter, som de kanske tjänar en större hacka på. 52 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservationerna 3, 11, 12 och 13. Jag står bakom samtliga våra reservationer i detta betänkande, men för tids vinnande lyfter jag fram dessa. Bostadsbristen fortsätter tyvärr att öka, särskilt bristen på hyresrätter, som nästan 290 000 unga vuxna saknar eget boende i . Ofta efterfrågar ungdomar hyresrätter med rimliga hyresnivåer. Vi i kräver, förutom att bostadsbristen ska byggas bort, att det befintliga beståndet av hyresrätter förblir just hyresrätter. Högerregeringens politik är inriktad på boende som kräver att man har en kapitalinsats och på att öka den sekundära hyresmarknaden, främst boende i andra hand. Ett stort problem är att hyresrätter säljs och ombildas till bostadsrätter. har ca 160 000 hyresrätter ombildats till bostadsrätter i landet. Av dessa finns eller ca 115 000 i . I dominerar också utförsäljningen av allmännyttans lägenheter. Högerregeringen har genom upphävandet av den så kallade tillståndsplikten vid överlåtelser av kommunala bostadsföretag aktivt arbetat för att sälja ut det allmännyttiga bostadsbeståndet. Vi i vänder oss starkt emot den utvecklingen, som innebär höjda trösklar för att få ett eget boende för många som inte har förmögenhet och innebär att bostadsmarknaden dräneras på hyresrätter med låga hyror. I sammanhanget vill jag påpeka att rättssäkerheten vid ombildningsprocessen är bristfällig. Det behöver till exempel införas en begränsning av antalet omröstningar bland de boende för att försöka få till stånd en ombildning inom en avgränsad tidsperiod. Syftet med detta förslag är att hyresgästerna inte gång efter annan ska behöva ställas inför frågan om ombildning ska ske. De ska i stället efter ett föreningsbeslut om att inte ombilda tryggt kunna bo kvar i sitt boende. Jag har själv blivit kontaktad av hyresgäster i som säger att deras demokratiska rättigheter blir nedtrampade av till exempel konsulter som gång på gång trycker på om att ha föreningsmöte. I många fall är av hyresgästerna emot ombildningen, men man försöker ändå genomföra den. Därför har vi i lyft fram frågan om en säkrare och tryggare process. Vi har sagt att en opartisk funktion som publicus ska delta på föreningsstämmor för att öka rättssäkerheten. Regeringen bör återkomma med förslag till sådana förbättringar av rättssäkerheten vid ombildningar. Människors möjligheter att välja hur de ska bo måste stärkas. Därför är det angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud av bostäder och upplåtelseformer. tillämpas nya regler avseende allmännyttan och hyressättningen.