prot · H109117 · 2014-06-02 00:00:00 — Det gäller miljöövervakning, klimatövervakning och jordobservationer av olika slag. Det ska gärna sägas att satelliterna ger en kapacitet som är viktig. kan gå in på Google och titta på satellitbilder med ryska stridsvagnar runt med en detaljupplösning som var synnerligen hemligstämplad bara för tio eller . Det är klart att det ger tillämpningar på ett mycket vitt område. Vi får en öppnare, mer transparent, värld med möjligheter att klara avgörande klimatutmaningar. Det är bra att Rymdbolaget spelar en viktig roll i detta sammanhang. 11 (MP): Tack för svaret! Jag kritiserar inte Rymdbolagets civila verksamhet, . Jag kritiserar dess militära verksamhet och vad det eventuellt kan få för följer. Det är vad hela debatten handlar om. Utrikesministern har tydligen inte några synpunkter på att Rymdbolaget har kunder av militär karaktär där svensk teknik och infrastruktur möjliggör drönarkrigföring, som i praktiken innebär utomrättsliga avrättningar. Det var detta som TV4 tog upp. nämner inte ens det vid namn. Jag kan återigen konstatera att det är regeringens politik. Jag beklagar detta. När TV4 avslöjade Rymdbolagets verksamhet tog det upp att bistår och möjliggör drönarkrigföring i länder som närmast kan beskrivas som, om man säger det på engelska, failed states. Utrikesministern beskrev i en interpellationsdebatt med min kollega att det inte råder något rättslöst vakuum i användandet av beväpnade drönare. Jag kan citera vad utrikesministern sade: Utgångspunkten är att en misstänkt person ska gripas och ställas inför rätta i enlighet med de rättsäkerhetsgarantier som gäller enligt de mänskliga rättigheterna. Utrikesministern fortsatte med att säga: Angrepp som sker utan tillåtelse från den stat där angreppet äger rum kan utgöra en otillåten våldsanvändning och därmed strida mot . Det finns åtskilliga exempel på detta, , i eller där använt sig av attackdrönare. Tusentals människor har dödats. En del har säkert varit de som har efterspanat. Men man får anta att åtskilliga fler har varit helt oskyldiga. Att döma av de protester som både och har framfört verkar inte haft tillåtelse att utföra just dessa attacker. Ett konkret exempel, , på den brutala verkligheten avslöjade i gårdagens tidning. dödades 15 civila personer, varav tre kvinnor och fyra barn, av en amerikansk drönare på en väg någonstans i . En liten flicka vid namn , , överlevde med otroligt svåra skador utan arm och med ögonen bortsprängda. Detta skulle kunna ha varit ett exempel på en tragisk händelse där svensk teknik har möjliggjort detta. Jag säger inte att det är det, men det skulle kunna vara ett exempel. En före detta drönarsoldat som tidigare tryckt på bombknappen berättade för att de bilder de använder inte ens visar om människor håller i en spade eller i ett gevär. De kan faktiskt inte se det. Både FN och Amnesty har krävt en oberoende utredning av drönarincidenterna överlag. Det är i ljuset av detta man ska bedöma Rymdbolagets verksamhet. Rymdbolaget bistår med teknik och infrastruktur till drönarkrigföring. Jag hoppas ändå att kan vara så ärlig att han kan säga att det är en del av detta. Utrikesministern har sagt att den amerikanska drönarkrigföringen kan utgöra en otillåten våldsanvändning och därmed strida mot . Detta har sagt. Om nu genom Rymdbolaget är delaktigt i en verksamhet som utrikesministern själv menar kan strida mot , anser inte utrikesministern att har ett ansvar som FN-medlem att utreda om dessa attacker är lagliga och även se över ansvarsfrågan? Det är problematiskt att utrikesministern inte ser några problem för trovärdigheten i den förda utrikespolitiken. Hade detta varit , , är jag helt övertygad om att du inte varit speciellt tyst. råkar det vara ett annat land. Det är detta som vi i menar är ett problem. Regeringens utrikespolitik är varken konsekvent eller samstämmig. 12 Utrikesminister (M): Problemet är snarare det att slänger sig med påståenden för vilka han inte har någon grund och inte heller anför något sakligt. Han säger: om det vore och skulle kunna vara. Det är mycket om och skulle kunna vara. Det gäller för den delen också politik i största allmänhet. Det är inte på den grunden man kan föra en diskussion. I interpellationen tar upp konkreta fall med de två satelliterna för . Jag har redogjort för vad det är för satelliter. Det är bra satellitprogram. I den mån har bidragit till detta, vilket är högst marginellt, är det en god insats. Det är framtaget av europeiska industrier, där på annat sätt är delaktigt i framtagandet av detta satellitsystem. Vi tycker att det är bra med utökad kommunikation, tv och internet också i , och satellitsystemen handlar om detta. Sedan kommer en lång rad påståenden om att vi skulle möjliggöra drönarkrig. Jag har icke sett något enda påstående som tyder på detta. Den kunskap vi i övrigt har om hur dessa operationer går till tyder inte på det. har dedikerade speciella satellitsystem med en helt annan säkerhetsnivå, helt andra kontrollsystem och helt andra markstationer för att bedriva denna verksamhet. När det gäller de påståenden som finns i övrigt får nog finns sig i att jag tycker att han är slarvig med fakta och med sanningen. Han får nog återkomma när han har gjort lite bättre research i den här frågan. Att kasta ur sig allmänna påståenden är mycket enkelt, men man bör nog kunna belägga dem. Det han har anfört i interpellationen om har jag klarlagt. Det finns ingen anledning att ha någon kritik på denna punkt. I övrigt är det synnerligen ogrundade, mycket svepande och mycket allmänna påståenden. Det är inte riktigt på den kvalitetsnivå som normalt brukar finnas. 13 (MP): Jag citerar precis vad du själv har sagt, . Utrikesministern har sagt att amerikansk drönarkrigföring kan utgöra en otillåten våldsanvändning och därmed strida mot . har sagt detta. Vad jag säger är att vi ska göra en undersökning av det, . Är det så att Rymdbolaget på något sätt har ett finger med i spelet, eller är det inte så? Jag kan inte med tvärsäkerhet säga detta. Vad jag skulle önska från utrikesministern är att han på något sätt kan säga att det finns ett problem här och att vi bör undersöka detta. I det exempel som tog upp i går och som jag redogjorde för nu från har FN och Amnesty begärt en utredning. Vi har ett statligt bolag där policyn är väldigt tydlig, som jag läste upp i mitt första anförande, och där tycker jag att det brister en hel del. Då vore det klädsamt om utrikesministern och regeringen sade: Vi får titta på detta. Vi ska undersöka om det har begåtts något brott eller inte, och så återkommer vi i ärendet. vänder på det och säger: Vi har inte gjort något fel. Han menar att jag står här och försöker hitta på någonting. Jag säger det som TV4 och den undersökning som finns säger, och jag gör det utifrån fakta i det som själv har sagt och påstått. Det är en utgångspunkt jag har, och jag kan inte bli mer tydlig än så. Jag tycker att det är ganska korrekt. Min fråga är återigen: Kan inte regeringen och göra en undersökning utifrån de frågeställningar som jag har? 14 Utrikesminister (M): backar med mycket betydande hastighet. Han säger: Jag vet inte. Jag gör inga påståenden. Jag vill bara ha detta undersökt. Jag har ingen aning. Men det du sade, , var att möjliggör drönarkrig. Det sade du tidigare. säger du att du inte vet. Du är inte säker. Du undrar om man inte kan undersöka detta, och du har sett på TV4. Med all respekt, – respektabel talesman för – det krävs lite större underlag än att bara ha sett på TV4 när man ställer sig med rätt grova anklagelser i talarstol och sedan backar ned från det så tydligt som du gör. Jag klargjorde vad som gällde . Du hade ingen invändning mot detta. Sedan sade jag att jag inte ser någon grund i de anklagelser som framförs i övrigt. Då backar du och säger att du i grunden håller med, att du inte vet och att du vill att det ska undersökas på ett eller annat sätt. Det är inte så imponerande som prestation. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2013/14:461 om markåtkomst för cykelleder 15 (): har frågat vad jag avser att göra för att regelverket ska möjliggöra markåtkomst för cykelleder. Regeringen ser positivt på utbyggnaden av cykelleder. I den nationella transportplanen gör regeringen satsningar som motsvarar anläggning av närmare ny cykelväg längs det nationella vägnätet. Staten är via transportplanen medfinansiär till bland annat Kattegattleden, som är ett samarbetsprojekt mellan berörda kommuner, landsting och staten. Totalt satsar staten på åtgärder för ökad och säker cykling –2025. När det gäller frågan om markåtkomst för cykelleder vill jag betona att avtalslösningar med berörda markägare alltid är det alternativ som först måste komma i fråga. På så sätt skapas förutsättningar för en bred acceptans för infrastrukturprojekt. Enbart undantagsvis bör tvångsvisa lösningar övervägas, till exempel om avtal inte kan komma till stånd och alternativa sträckningar inte är möjliga. Det finns redan enligt gällande lagstiftning också en möjlighet att – i sista hand – tillgripa expropriation för att förverkliga en cykelled av allmänt intresse. I en rapport från Lantmäteriet lämnades förslag till utökade möjligheter att ta andras fastigheter i anspråk med tvång för att inrätta bland annat cykelleder. Förslaget har varit föremål för flera remissomgångar. Det har då invänts att förslaget på ett oproportionerligt sätt skulle inskränka äganderätten för berörda markägare. Det finns skäl att beakta denna remisskritik. Över lag är jag också tveksam till att införa ytterligare möjligheter till expropriativa ingrepp utan att det finns mycket starka skäl för det. Med detta sagt vill jag dock framhålla att beredningen av Lantmäteriets rapport, som även innehåller andra förslag, fortsätter i . I det arbetet beaktas de åsikter som bland andra har fört fram i sitt betänkande. Förste vice talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:487 om olaglig jakt på graffitimålare 16 (): har frågat mig vad jag gör för att försäkra mig om att bevakningsföretag inte bedriver olaglig jakt på graffitimålare. Interpellanten frågar också vad jag avser att göra för att ge upprättelse till personer som har behandlats rättsvidrigt av myndigheter och för att försäkra mig om att detta inte upprepas. Skadegörelse i form av klotter utgör ett stort samhällsproblem. Kostnaderna för skadegörelse är stora för såväl det allmänna som för näringsliv och privatpersoner. Därför är det angeläget att förebygga och bekämpa sådan brottslighet. Jag vill dock betona vikten av att det måste göras i rättssäkra former och att det är allvarligt om inte regelverket följs. Verksamheten i bevakningsbranschen regleras av lagen om bevakningsföretag. som har auktoriserats får bedriva bevakningsverksamhet. Auktorisation får beviljas om det kan antas att bevakningsverksamheten bedrivs på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt och inte har en från allmän synpunkt olämplig inriktning. Väktare som bedriver spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal utgör enligt föreskrifter exempel på vad som gör att en verksamhet kan anses olämplig. Det är som utövar tillsyn över auktoriserade bevakningsföretag och som kan återkalla en auktorisation om företaget brister i sin verksamhet. Vad gäller frågan om upprättande av register vill jag framhålla att det bland annat i personuppgiftslagen finns bestämmelser som syftar till att skydda den enskildes personliga integritet. Personuppgiftslagen gäller både för myndigheter och enskilda. Den är tillämplig vid databehandling av personuppgifter och i vissa fall vid behandling av sådana uppgifter. Datainspektionen har ett tillsynsansvar enligt lagen. Jag förutsätter att berörda myndigheter i sitt arbete följer gällande regelverk. Personer som anser sig ha blivit felaktigt behandlade av en myndighet har möjlighet att vända sig till , , eller Justitiekanslern, . Mot denna bakgrund har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder på området. 17 (V): Interpellationen handlar om att civilklädda och gömda väktare ägnar sig åt spaningsverksamhet genom att följa efter, fotografera och filma människor långt utanför väktarnas bevakningsområden. Det handlar om metoder som strider mot reglerna för bevakningsföretag och mot personuppgiftslagen, och det handlar om att politiker och myndigheter har låtit detta ske. Därför vill jag börja med att säga att det är anmärkningsvärt att justitieministern i sitt svar tar utgångspunkt i frågan om skadegörelse. Detta är en fråga om rättssäkerhet och inte en fråga om klotter. Det är lätt att tolka det som att ministern vill ursäkta de olagliga metoderna i den mån de förekommer. Det är också anmärkningsvärt att justitieministern inte ens tycks uppröras över att det statliga dåvarande har erkänt att de i strid med reglerna har anlitat civilklädda väktare som bedriver spaning på presumtiva klottrare på all allmän plats i . När justitieministern förutsätter att berörda myndigheter följer regelverket är det märkligt i relation till att interpellationen ställs mot bakgrund av att de nämnda myndigheterna inte följer gällande regelverk. Hur kan justitieministern då förutsätta att de följer det regelverk som de bevisligen inte följer, vilket framkommer i den bok som jag hänvisar till i interpellationen? Det är uppenbart att de lagrum ministern hänvisar till inte är tillräckliga eftersom dessa metoder har kunnat användas i snart två decennier – detta trots en tidigare muthärva och registerdom som rullades upp mot dåvarande och trots en omfattande mediegranskning av CSG åren 2011–2012. Det är inte svårt att få tillstånd att bedriva bevakningsverksamhet, då det räcker att de ansvariga personerna har en viss utbildning och är ostraffade. Det räcker alltså att ljuga i sin ansökan och påstå att verksamheten ska bedrivas på ett korrekt sätt, och så är företaget i gång. Om justitieministern hade frågat om de ansåg att de hade tillräckliga resurser för tillsyn skulle de antagligen ha svarat nekande. Det är det svar som har framkommit i den kontakt som har funnits med . Det räcker att ett fuskande företag byter personer i ledande befattning för att verksamheten ska kunna fortsätta. Och det är i princip upp till mediers granskning att uppdaga oegentligheter. Datainspektionen har likaledes små resurser med sina föranmälda inspektioner. Företaget kan helt enkelt neka till att register finns. Om justitieministern hade kontaktat rättsenheten på i eller hade hon också fått veta att möjligheten att återkalla ett bevakningsföretags auktorisation är praktiskt taget obefintlig . Sammanfattningsvis svarar justitieministern mycket likt det granskade företaget. De hävdar också att det finns lagar som förbjuder den uppdagade verksamheten. Eftersom de aldrig skulle få för sig att bryta mot lagen kan den verksamheten inte heller existera på riktigt. Men en sådan solklar lögn ska inte räcka för att komma undan ansvaret i en rättsstat. Det är ett mycket naivt förhållningssätt att tro att nuvarande lagstiftning skulle vara tillräcklig när verksamheten så uppenbart bara fortsätter, trots tidigare granskningar och domar. 18 (): Jag blir lite upprörd över att man inte får nämna den problematik det handlar om, nämligen att skadegörelsen är rätt omfattande. Det är naturligtvis inte poängen i interpellationen eftersom interpellanten uppenbarligen inte tycker att det är något större problem. Låt oss dock fokusera på detta, som är allvarligt, eftersom det finns anmälningar och ifrågasättande av hur företaget har skött verksamheten. Jag tar också i min beredning kontakt med vederbörliga myndigheter och sätter mig in frågan. Med anledning av den artikelserie som publicerade 2011 höll ett första möte med företrädare för för att så att säga förhöra dem om saken. gjordes en inspektion i företagets lokaler i eftersom synpunkter som inte kom in upprepades. Ett antal förelägganden kom också . De rörde framför allt brister i avtal mellan olika kunder och otillräcklig utbildning hos vissa butikskontrollanter; likväl gjorde man detta. rapporterade CSG vilka åtgärder de hade vidtagit. Man inledde alltså ett ganska noggrant granskningsarbete. Och varje myndighet vill naturligtvis ha mer resurser. När det gäller anmälningar har det kommit in ett trettiotal anmälningar som rör den typen av frågeställningar som bokförfattaren och interpellanten tar upp. säger att man i ett fåtal fall har kunnat påvisa förhållanden som stöder omständigheterna, men man har behandlat långt ifrån alla anmälningar. Två anmälningar handlar just om att väktare har arbetat civilklätt och inte enligt reglerna. Där pågår tillsynsärendet, om jag är rätt informerad. Datainspektionen har också tittat på hur man använder personuppgifter. Det är ju en annan sak som dyker upp i interpellationen och i boken. Datainspektionen har gjort en granskning i en omgång i alla fall. Då fann man att som helhet kunde man inte se att verksamheten var kränkande, enligt personuppgiftslagen i varje fall. När det gäller internetfilmen som också nämns i boken är det oklart vem som har publicerat den, och sammanfattningsvis kan man säga att Datainspektionen uttalade att de utgår från att företaget ser över rutinerna i flera avseenden. Och det är väl bra att man gör så. Min poäng med detta är att ansvariga tillsynsmyndigheter har reagerat – med rätta – på de missförhållanden som har beskrivits i artiklar och i boken. Det är självklart att så måste ske. Man har också gått igenom ärende efter ärende. Men det krävs också i en rättsstat att man kan bevisa och att man kan påtala att detta bryter mot föreskrifter och regler. Det har inte skett i många ärenden, vad jag förstår. Detta är inte heller färdighanterat. Myndigheterna gör dock sitt arbete, och jag tycker att det är bra. Sedan har jag respekt för om det kan finnas tjänstemän som tycker att man borde ha ännu mer resurser och så vidare. Men man har inte sett mellan fingrarna när det gäller de beskrivningar av missförhållanden som de här journalisterna har plockat fram. 19 (V): Jag vill ändå återigen säga att det här inte är en fråga om klotter är bra eller dåligt. Jag håller fullständigt med justitieministern om att skadegörelse inte är något positivt; det ska naturligtvis motverkas. Det kan dock inte vara så att målet alla medel. När vi ser på vad en väktares arbetsuppgift faktiskt är – det kanske justitieministern ändå är bekant med – handlar det om egendomsskydd, ett förstärkt egendomsskydd, utöver det som polisen kan ge. Man får bara gripa personer på samma premisser som vem som helst, så kallat envarsgripande. De som arbetar med stationär bevakning släcker lampor, stänger fönster och kontrollerar att dörrar är låsta. För att illustrera att det har förekommit lite annat vill jag läsa ur en av CSG:s egna platsannonser för väktare som publicerades . Det är en annons för ett jobb som verkar vara något utöver det vanliga, skulle man väl kunna säga. Det är tydligt att kunden är främst SL och att det handlar om väktare. Det står att uppdraget i huvudsak består i att motverka skadegörelse för kundens räkning. Sökanden ska ha militär erfarenhet och kunna arbeta under extrema förhållanden. Tycker justitieministern att den platsannonsen rimmar väl med de arbetsuppgifter som en väktare har? Vi kan vara överens om att det är ett problem med skadegörelse. Men om omfattningen av problemet är så stort, är det då inte rimligare att polisen ägnar sig åt spaningsverksamheten? Det är faktiskt de som har möjlighet att göra det och inte väktare. I boken framkommer också många olika fall som visar på hur väktare förföljer människor som man tror klottrar. Till exempel nämns eventet Art of the Streets som arrangerades av tillsammans med Graffitifrämjandet, där man följde efter besökare. Då var man civilklädd och följde efter dem i . Det framkommer också exempel på att man sitter och lurar. I stället för att se till att förebygga brott följer man hur hela brottet verkställs, och därefter följer man efter och ser var personerna bor och vilka de umgås med. Det här är ytterst allvarligt, . Det framkommer också väldigt tydligt i de mediegranskningar som har förekommit att detta finns men att ingenting görs. Då menar jag att justitieministern inte bara kan luta sig tillbaka och säga att hon förutsätter att allting går bra till, när det inte gör det. Därför vill jag återigen ställa frågan: Hur tänker justitieministern försäkra sig om att det här upphör , att det inte fortsätter? I boken, som justitieministern ändå verkar ha läst, framkommer det att det har funnits uppgifter om detta så sent . 20 (): Jag hoppar över annonsen vad gäller tjänst vid bevakningsföretag. Vi kanske ska fokusera på det som interpellationen handlar om. Det är naturligtvis ingen ny uppgift för mig vad väktare har för ansvarsområde och hur regelverket ser ut – jag är rätt insatt i den saken. Skillnaden mellan interpellanten och mig tycks dock vara att interpellanten utgår från att allt som skrivs i en bok är korrekt medan vad myndigheter och rättsväsen möjligen kan kräva som bevisning inte är lika korrekt. Jag har läst vad som har framkommit i boken. Jag konstaterar också, efter kontakt med myndigheterna, att man har agerat och försöker utröna vad som är frågan i de anmälningar som har inkommit. Det är så man arbetar i ett rättssamhälle. Man kan inte ställa sig till doms över någonting baserat bara på uppgifter i en bok. Det måste också bevisas; det måste utredas. Myndigheterna har agerat under resans gång; vi har ju fått in anmälningarna . Jag tycker att det är korrekt. Vi har regler, och vi har tillsynsmyndigheter som har befogenheter. Jag konstaterar att de tar sitt ansvar även om de inte i alla delar är överens med vad författarna till den här boken möjligen har lyft fram. Man får fortsätta arbeta med det. Det finns också ett och annat exempel där man kan fundera över om det stämmer. Det uppges i något sammanhang att man för Datainspektionen har visat upp bilder som ska finnas i något fotoregister. Vad vi har kunnat få fram fanns det inte något pågående ärende som rör CSG hos Datainspektionen. Men tiden får väl utvisa hur det är med det. Hur agerar justitieministern? Jo, jag försöker försäkra mig om att de anmälningar som kommer in om missförhållanden när det gäller bevakningsföretag och andra hanteras enligt de regler som är fastställda av riksdag och myndigheter. Det är på det sättet vi arbetar. Skulle det visa sig att det inte finns regler som kan ta itu med brister får man återkomma och ta fram förslag till förändringar och förbättringar. Jag tror att det är oerhört viktigt i ett rättssamhälle att man inte bara utgår från att det som skrivs i en artikel eller i en bok är sanningen. Vi måste också på ett metodiskt sätt utreda saken i alla dess delar. Sedan är det naturligtvis viktigt att bevakningsföretag följer de regler som finns. Jag nämnde också i mitt förra inlägg att hade påtalat brister i avtal med kunder och så vidare hos de här företagen. Det är viktigt att det blir rätt. Jag tycker att det är bra att man har gett den typen av direktiv, rekommendationer och krav som företagen ska följa upp. Granskningen av bevakningsföretagen är väldigt viktig, inte bara vad gäller den typ av problematik som interpellanten lyfter upp utan också i andra sammanhang där de agerar. Väktare är ju inte poliser. Det är alldeles uppenbart att det är polisen som har ansvar för att gripa och så vidare. Väktare har rätt till envarsgripanden, som sades tidigare av interpellanten, och de får bara ingripa mot personer som de tar på bar gärning när dessa begår ett brott som kan straffas med fängelse. Annars får de inte ingripa. Väktare som utför bevakning ska dessutom enligt reglerna bära uniform som har godkänt, och på uniformen ska det stå väktare så att man kan se det. Det ska också finnas angivet vilket företag det handlar om. Vi har alltså ganska bra regler. De ska följas upp, de gäller och det finns skäl till att de finns. 21 (V):