prot · H109119 · 2014-06-04 00:00:00 — Likväl argumenterar för att vi utöver den myndighetsutövning som statliga Transportstyrelsen utövar på besiktningsväsendet ska avsätta utredningsresurser. Det tycker jag är slöseri. När det gäller föräldraskap är Alliansen och föräldrar till den politik som innebär att vi har ett mycket större utbud och en mycket större tillgänglighet till bil- och fordonsbesiktning i vårt land än vi hade på den gamla monopoltiden. Tillsynen sker på ett korrekt vis genom den statliga myndigheten , och myndighetsutövningen sker genom statliga Transportstyrelsen. Swedac har ett tillsynsuppdrag för att kontrollera att de som utför fordonsbesiktning gör det på ett sådant sätt att inga fordon i ett skick som är sämre eller farligt för trafiksäkerheten rullar ut från någon besiktningshall någonstans i vårt land, oavsett vem som äger och driver besiktningshallen. Har även hört samma uppgifter som tidigare refererade till om att kvaliteten på besiktningen inte är korrekt? 89 (SD) replik: Jag får tacka för svaret att snömos handlar om den utredning som vi i oppositionen har ställt oss bakom. Min uppfostran förbjuder mig att gå vidare i just den frågan, men vi kan ta det . Du ska däremot få ett klart svar angående avregleringar. Ja, omprövar gärna fler avregleringar. , som ju får nöja sig med att bara hålla med och existera , får gärna ta åt sig det. 90 (V): Vissa vägtrafikfrågor och funderingar kring fordon och hur vi hanterar vår miljö är givetvis viktiga saker. Mycket har sagts, och jag ska tillfoga ett litet bidrag. Förutom vägtrafiken och fordonen handlar det om två viktiga saker, nämligen miljön och den geografiska jämlikheten. Det handlar om hur vi genom en omställning till förnybara drivmedel ska kunna hejda den olycksbådande klimatförändringen. Vi har ett gemensamt partipolitiskt gränsöverskridande ansvar för detta. Genom att fortsätta samma huvudlösa klimatpolitik som sågar vi långsamt av den gren på världsträdet Yggdrasil som vi alla sitter på tillsammans. Jag yrkar bifall till reservation 1, där tillsammans med yrkar avslag på regeringens förslag i § 3 om att ändra säljställenas försäljningsvolym . Detta regeringsförslag skulle säkert minska hantering av dispensärenden, men det skulle näppeligen främja miljön om förnybara drivmedel blir alltför svåra att nå på den svenska landsbygden. För är det ett viktigt argument att de samhälleliga villkoren på landsbygden ska göra det möjligt för folk att fortsätta sina liv, sin verksamhet och sin utveckling där. Genom den senaste järnvägsskandalen med försvunna järnvägsmiljarder har landsbygdens kommunikationer åter hamnat i en ännu djupare skugga. Och ursäktar sig nästan med att det nu gäller att prioritera. Det gäller att prioritera platser och områden där flest människor finns, och det är inte på landsbygden. Oavsett var i landet vi bor måste vi kunna begära samma grundläggande förutsättningar för kommunikation och transport. God landsbygdsutveckling äger också en oerhörd framtidspotential på miljöområdet. Här utgör lanthandeln och de små bensinstationerna viktiga nav, både för det sociala livet och för sysselsättningen. Regeringens förslag om att minska antalet gröna mackar som tillhandahåller förnybara drivmedel är att stirra sig blind i backspegeln i stället för att möta framtidens nödvändiga krav och utmaningar. När vi i behöver mångdubbelt fler tankställen med förnybara bränslen låter regeringen vårt fossilberoende fortsätta som om ingenting hade hänt , då den så kallade pumplagen kom till. Låt mig också ta upp en annan fråga som har behandlats och diskuterats i trafikutskottet. Det handlar förstås om fordonsbesiktningen som alliansregeringen lät konkurrensutsätta i början av . Fordonsbesiktningen regleras i en fordonslag och i en fordonsförordning. Vad blev resultatet? Hur gick det? ser med stor tillfredsställelse på att trafikutskottets majoritet ställer sig bakom kravet på att regeringen genomför en utredning om hur utförsäljningen av besiktningsstationer påverkat priser och tillgänglighet på den öppna marknaden. Ytterligare försäljning av besiktningsstationer bör inte göras förrän denna utredning presenterats. Det förtjänar att påpekas att en framtida fordonsbesiktning ska garanteras i hela landet och att besiktningsstationerna ska ligga inom rimliga avstånd från där folk finns och bor. Än en gång: Hela ska leva, inte bara utan året runt. Jag yrkar bifall till reservation 1 och 4. 91 (FP): Det är inte ofta som jag begär ordet igen, men vill jag ge en chans till. sade ungefär så här i debatten: Jag har hört att vissa bolag godkänner fordon som ej borde godkännas. Var menar att han har hört detta? Tydligen har tillsynsmyndigheterna inte upptäckt det. Det blir lite oseriöst att stå och påstå en sådan sak i talarstol och inte kunna verifiera uppgiften. Än en gång: Vad finns det för belägg för detta påstående? Jag har ytterligare en fråga som jag kan ge en chans att svara på när jag ändå är uppe i talarstolen: Är den satsning som görs på elektrifiering av den tunga trafiken bra eller dålig? Per Bondemark, ordförande i transportråd, uttrycker sig så här i tidningen : Att kombinera lastbilens flexibilitet med järnvägens låga koldioxidutsläpp är tilltalande. Kan instämma i det uttalandet? Är det dåligt att det nu satsas 1 miljon per projekt från för att projektera fyra pilotprojekt och demonstrationsprojekt, varav två ska starta , och att det finns 100 miljoner avsatta till detta i offentliga medel? Är det bra eller dåligt, ? har jag gett honom chansen att svara en gång till på dessa frågor. I detta anförande instämde (KD). 92 (V): Jag ber om ursäkt – jag blev så exalterad av mitt eget anförande att jag yrkade bifall till fel reservation. Jag yrkade bifall till reservation 6 i stället för reservation 4. Jag beklagar detta. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 23 §.) Miljö- och jordbruksutskottets utlåtande /14:MJU17 Landsbygdspolitik (skr. 2013/14:158) föredrogs. 93 (S): Vi debatterar miljö- och jordbruksutskottet betänkande MJU17 Landsbygdspolitik. Vi socialdemokrater står bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 1. Den svenska landsbygden har så många mervärden: vacker natur, välmående djur, gynnsamma produktionsförutsättningar, välutbildade lantbrukare och en god biologisk mångfald. Kort sagt är ett bra landsbygdsland som i allt väsentligt torde vara världsledande i så mycket mer. tonar en helt annan bild fram när verkligheten ska analyseras. Sedan alliansregeringen tillträdde har 15 000 jobb försvunnit från landsbygden. Livsmedelsexporten har förvisso ökat, men huvuddelen av ökningen består av vidareförädlad lax från . Landsbygdsministern har gjort många resor runt i landet för att tala sig varm för svensk mat. Det är bra, och jag är glad för att hans parti numera fullt ut står upp för ursprungsmärkning även av processat kött efter mycket tjat från oss socialdemokrater. Vi har en också en tuff import–export-situation som påverkar landsbygden i allt väsentligt. av det som hamnar på tallrikarna i är importerat. Jag är en varm vän av frihandel, men visst känns det som att regeringen i sina ambitioner med Matlandet har missat i verklighetsanalysen. Regeringen vill fördubbla livsmedelsexporten – fördubbla! Tror verkligen ens den mest optimistiskt marknadsliberala moderat att marknadskrafterna kommer att lösa detta utan en handlingskraftig regering? Det tror inte jag. Hur ska vi över huvud taget nå dessa fantastiska framgångar grundade i den svenska landsbygden när finansministern förutspår det svenska produktionsjordbrukets nedläggning? Vad är det som ska produceras på landsbygden i form av livsmedel för att uppnå de milt uttryckt ambitiösa målen i visionen om Matlandet ? Är det möjligen flodpärlmusslor eller kanske lax som har lekt ända upp i Sävarån? Vi kanske ska leasa in utländska jordbrukare som får odla den svenska marken medan markägarna förtjänar levebrödet på arrendeavgifter? Men då lär regeringens stödparti SD visa sitt klara ogillande. När det dominerande partiet i den borgerliga regeringen, , skapar en livsmedelsstrategi är det en bekännelse under galgen. Inte ens den ledande M-riksdagsledamoten i miljö- och jordbruksutskottet tror på den produkten. En efter en har de övriga stödpartierna i den borgerliga regeringen ställt sig i kö för att skapa egna livsmedelsstrategier. , – alla kräver numera liknande strategier. Det märkliga är att för inte alltför länge sedan var Matlandet den borgerliga regeringens livsmedelsstrategi. Matlandet var livsmedelsstrategin. Det skulle ge svaren på alla de utestående frågorna kring en levande landsbygd och en livskraftig livsmedelsproduktion i . Vad har hänt ? Har verkligen de ivrigaste förespråkarna tvingats till korset – förlåt, ! – för att inse den bistra sanningen, den syrliga upplösningen, eller om ni så vill känna den bittra eftersmaken av Matlandets negativa effekter? Återigen förlåt – jag tar tillbaka! Jag menar uteblivna effekter. När Matlandet utvärderades av regeringens egen utredare var målen långt ifrån tillgodosedda. I 11 av 17 av mål rubricerades måluppfyllelsen som oklar utveckling och ännu ej uppnådda mål. När det väl har skrivits om att målen är på väg att uppfyllas kan till exempel följande noteras: Ökad lönsamhet för branschen är målet, och Kontigos kommentar är att målet är relevant men Matlandets påverkan rimligen begränsad. Vidare konstaterar följande: Vilka problem ska Matlandet lösa? Vilka outnyttjade möjligheter ska man ta tag i? Kontigo menar att Matlandet också öppet behöver adressera och förhålla sig till några av de motsättningar eller intressekonflikter som vi identifierar mellan olika aktörer och grupperingar i Matsverige. Ett av huvudmålen i Matlandetvisionen är att 20 000 nya jobb ska skapas till 2020. Under den borgerliga regeringens tid har 15 000 jobb försvunnit från landsbygden. Det saknas alltså 35 000 jobb för att ekvationen ska gå ihop. Det innebär att landsbygdsministerns uttalade mål kräver att det från och med skapas ca 5 000 nya jobb på landsbygden för att Matlandets vision ska uppfyllas. Det motsvarar typ 13–14 jobb . Vilket branschstöd ska regeringen erbjuda landsbygden för detta? Krogmomsen är ju bekant för oss alla. Det finns en annan del som förvånar mig mycket. Hur kan det komma sig att den borgerliga regeringen har så precisa mål som att 20 000 nya jobb ska skapas när den över huvud taget inte kan precisera ett mål för hur mycket den offentliga sektorn ska köpa in av ekologisk mat och för hur mycket ekologiskt odlad mark som ska finnas i ? Den frågan har vi ställt från oppositionen , och vi får fortfarande inga svar. Det är mycket märkligt. Matlandet har inklusive det riktade, skattesubventionerade branschstödet till krogar och restauranger kostat skattebetalarna – jag sade inklusive det riktade branschstödet till krogar och restauranger. Till detta ska läggas att huvuddelen av krogarna och restaurangerna finns i storstäderna, där det råder lägst ungdomsarbetslöshet. Hur mycket av dessa pengar har använts för att utveckla landsbygden? Jag vet inte. Om vi skulle förstärka detta ännu mer kan vi också ta med sänkningen av ungdomsarbetsgivaravgifterna. Det är ett generellt stöd, men det har ändå tillsammans med krogmomsen kostat skattebetalarna av statliga medel. Men restauranger och krogar, som är viktigt huvudfokus i Matlandet, har påverkats tack vare dessa subventioner eftersom till exempel snabbmatskedjor i många stycken har som affärsidé att anställa yngre vuxna under . Nåja, det visar på den splittring som regeringspartierna så tydligt markerar inom landsbygdspolitiken. styr, och övriga borgerliga partier rättar in sig i ledet. För att det nu inte ska råda någon tvekan om vad vi vill har jag radat upp ett antal förslag som Socialdemokraterna står bakom. Vi vill se till att följande görs: Vi vill skapa organisationen som samägd med näringen kan stimulera till ökad konkurrenskraft. Vi vill ge mer pengar till forskning i de gröna näringarna. Vi vill arbeta för mer information om matens ursprung och innehåll. Informationen ska bli mer läsbar och begriplig. Information och kunskap om matens hälsoeffekter måste stärkas. Ett nytt system som visar matens hälsovärde ska tas fram. Saltinnehåll ska märkas på förpackningen. Azofärgämnen och transfetter bör förbjudas. Livsmedel fria från tillsatser ska märkas. Det ska vara lagkrav på barnmatens nyttighet. Vi vill använda offentlig upphandling av mat som ett redskap för större klimatansvar och miljöansvar. Statlig upphandling av mat ska inriktas på minskad miljö- och klimatpåverkan. av den offentliga sektorns matinköp ska vara ekologiska 2020. ska vara kvar och utvecklas. Vi vill främja branschöverenskommelser om reklam för ohälsosam mat riktad till barn. Vi vill öka konkurrensen i livsmedelssektorn. Information ska finnas om ursprung och tillsatser i mat som serveras på restauranger, sjukhus, skolor och äldreboenden. Fusk med beteckningar måste stoppas. behöver en plan för att halvera mängden slängd mat. Vi behöver speciellt granska varför det slängs så mycket bröd och frukt. Märkningen med bäst-före-datum bör ses över. Anslagen till landsbygdsprogrammet ska ökas för att kompensera neddragningen av EU-stöd. Landsbygdsprogrammet ska göras mer modernt och framtidsinriktat. Småskalig livsmedelsförädling ska stödjas genom Eldrimner i . Ekostödet i landsbygdsprogrammet ska öka. Vi vill sätta ett mål att den ekologiskt certifierade odlingen ska vara av den odlade arean 2020. Lantbrukare som producerar biogas ska få ersättning för de metangasutsläpp som de förhindrar. Vi vill stimulera till mer odling av proteingrödor i . EU:s medlemsländer bör ges större möjlighet att säga nej till odling av GMO-grödor på sitt territorium. Slutligen konstaterar jag att Matlandet har gjort en positiv sak för . Vi talar om mat, och det är bra. Men Matlandet i dess nuvarande form är i sina delar utopisk. Vilka problem ska Matlandet lösa? Vilka outnyttjade möjligheter ska man ta tag i? Kontigo menar att Matlandet också öppet behöver adressera och förhålla sig till några av de motsättningar eller intressekonflikter som vi identifierar mellan olika aktörer och grupperingar i Matsverige. Det sista tänker vi socialdemokrater ta fasta på om vi vinner valet. Vi vill skapa en organisation som vi har gett arbetsnamnet Svensk Mat. Vi vill bjuda in intresseorganisationer och näringslivet att delta som delägare. Syftet är en samordnad kraftsamling för att ge stöd och stimulans till effektivisering och till utveckling och lansering av varumärken som har svensk livsmedelsproduktion som råvara. Det kan handla om utveckling av pilotanläggningar för innovationer, hjälp för företag att samordna sin verksamhet, utveckling av byggtekniker som ger billigare investeringar utan att djurskyddskraven försämras och utbildning om hur nya varumärken kan lanseras. 94 (MP): Vi debatterar nu miljö- och jordbruksutskottets betänkande 17 om landsbygdspolitik. Jag börjar med att yrka bifall till reservation 4 om förvaltning av gemensamma resurser, så att jag inte glömmer bort det. Det främsta redskapet för en aktiv landsbygdspolitik är landsbygdsprogrammet. Här vill vi, i likhet med de flesta andra, styra över pengar från pelare 1, det vill säga gårdsstöd, till pelare 2, miljöersättningar. När regeringen nu skär ned på landsbygdsprogrammet tillskjuter vi medel. I vårt budgetförslag handlar det om mer än vad regeringen satsar. Vi menar att varje skattekrona ska ge miljönytta eller djurvälfärd. Bonden får därmed ersättning för sitt arbete i stället för ett stöd. Vi i vurmar speciellt för det ekologiska lantbruket. Vi vill att av jordbruksarealen ska vara ekologisk till 2020. Vi vill att av den offentliga konsumtionen ska vara ekologisk till 2020. Här menar vi att staten har ett speciellt ansvar att gå före i de verksamheter som staten styr i sina verk, i försvaret, i fängelser med mera. Låt mig ta ett exempel på vad vi menar att man kan genomföra ute på landsbygden. Vi tycker att det är hög tid att öka tillverkningen av fordonsbränslen i , snarare än att vara beroende av en allt dyrare oljeimport från diverse stater med tveksamma regeringar. I alliansregeringens budget satsar man tyvärr endast 24 miljoner på biogas, vilket räcker till endast ett pilotprojekt i . vill i likhet med , , ha ett rikstäckande stöd till gårdar som producerar biogas. Där är vi beredda att satsa i ett så kallat metanreduceringsstöd och dessutom göra en satsning på som främjar utbyggnaden av biogasmackor. Det är alltså . Dessa satsningar på biogas skapar jobb på den svenska landsbygden. Vi tycker att det är glädjande att landsbygdens frågor kommer upp på agendan, både här i och i debatten utanför detta hus. Jag ska ta upp en annan fråga som handlar om att flera miljöpartister har tagit upp frågan om förvaltning av gemensamma resurser i en motion som behandlas i detta betänkande. Det gäller att det är angeläget att se över vilka allmänningar i , utöver atmosfären, som skulle behöva förvaltas långsiktigt och hållbart utifrån samma principer som allmänintresse. Mineraler och hav är exempel på viktiga gemensamma naturresurser. Det behövs en kartläggning av dessa tillgångar, det vill säga hur var och en av dem bäst förvaltas på ett långsiktigt hållbart sätt och hur eventuell avkastning av dem bör fördelas på ett rättvist sätt. Det handlar såväl om att begränsa utsläpp av skadliga ämnen som att inte överutnyttja resurser. Det kan också handla om att avstå från att exploatera en resurs. Här tycker vi att det fossila kolet, oljan och gasen ska stanna kvar i jordskorpan. När hänsyn tas till alla inblandades intressen framstår inte skövling av urskog för kortsiktig vinst åt aktieägare i ett skogsbolag eller mineralbrytning som ödelägger en bygd så att lokalbefolkningen kan försörja sig på jordbruk, turism och liknande som ett ansvarsfullt alternativ, vare sig ekonomiskt, socialt eller ekologiskt. Det är just här som landsbygdsperspektivet kommer in. För att vara konkret gäller det exempelvis planerad exploatering vid i , Gállok i eller Ojnare på men även planerad frackning, alltså gasutvinning under tryck med tillsats av kemikalier, i utanför . Detta tycker vi är exempel på aktiviteter som motverkar en sund landsbygdspolitik. Med detta yrkar jag bifall till reservation 4. 95 (SD): debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkande 17 om landsbygdspolitik. Givetvis står partiet bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 3. vinner nu mark överallt i samhällets alla delar. Om detta vittnar inte minst EU-valet. I några kommuner blev vi största parti, och i hela 163 kommuner blev vi topp tre och ett av de tre största partierna. Det man också tydligt kan se är att vi har en relativt stor övervikt av andelen väljare på mindre orter jämfört med storstad. är detta förvisso ett EU-val, men jag tror mig ändå kunna säga att stödet för oss i är betydligt större på landsbygd och på mindre orter, vilket i mångt och mycket kan bero på en växande konfliktlinje mellan stad och landsbygd, och jag tycker mig kunna se ett allt större landsbygdsförakt. har gått i främsta ledet för att försvara många av landsbygdsnäringarna gentemot vad jag skulle vilja betrakta som storstadspolitik. Inte minst från kommer enorma mängder detaljregleringar som långt ifrån alltid är anpassade till svenska förhållanden, och då inte minst till glesbygdsförhållanden. På landsbygden finns det sällan en fungerande kollektivtrafik, utan man behöver egna fortskaffningsmedel. Vidare behöver man givetvis en hel rad andra saker för att kunna bo kvar i sina förfäders bygder, till exempel tankställen, postkontor, mataffär och så vidare. Då duger det inte att föra en storstadspolitik i form av pumplagen och ständigt höjda bensinpriser. Bor man i kan givetvis tunnelbanan för många vara ett fullgott alternativ för att ta sig till arbetet, men i glesbygd finns det inte någon möjlighet att få en fungerande kollektivtrafik som kan ersätta bilen. Med den politik som man i första hand från vänsterhåll driver i svensk politik riskerar deltagande i samhället, framför allt i glesbygd, att bli en klassfråga. Det blir helt enkelt för dyrt att köra bil. Det är en utveckling som jag ser med oro på. Något annat man behöver på landsbygden är självklart jobb. Man behöver arbetstillfällen och möjlighet att driva företag. En av de reservationer som har i detta betänkande handlar om slaktavfall. Detta är ett typexempel på hur EU:s byråkrater detaljreglerar sönder svensk glesbygd. Att det regleras hur man hanterar slaktavfall är givetvis bra, för att undvika sjukdomsutbrott och andra tråkigheter. Men när man applicerar exakt samma lagstiftning i hela EU och i hela kan det gå snett, och det menar jag att det också har gjort. Det finns , i alla fall vad jag förstått, en trend där det växer upp nya små slakterier anpassade för småskalig produktion, även om det på sina håll är långt ifrån tillräckligt. För att denna utveckling ska kunna fortgå är det naturligtvis otroligt viktigt att minska på regelkrånglet och betungande paragrafer, framför allt när det inte kan motiveras genom en rationell riskbedömning. I ett tidigare betänkande som vi debatterade – som då hade djurskydd som huvudinriktning – pläderade jag och för att tillåta slakt medan djuren befinner sig på bete i sin invanda miljö. Detta är ett bra och humant sätt att slakta på, men det handlar minst lika mycket om att småjordbruk ska klara av att överleva i den hårda konkurrensen. Samma utgångspunkt gäller såklart även med reservationen om slaktavfall. Man kan inte alltid kräva att storjordbrukets regelverk ska gälla på det småskaliga, och man bör inte heller göra det, om det inte finns starka skäl för det. Enligt mig föreligger inga sådana skäl i detta fall. Som sammanfattning kan man konstatera att när det gäller både slakt på gården och till exempel nedgrävning av slaktavfall sätter EU:s stelbenta byråkrati krokben för det småskaliga jordbruket i svensk glesbygd. Det är i alla fall det som regeringen skyller på, att det är EU:s fel. Kanske kan regeringen göra mer i , jag vet inte. En annan reservation från i detta betänkande handlar om betesresursinventering, vilket är ytterligare ett förslag som går lite grann i samma anda. Det vi efterfrågar är alltså en inventering av de betesresurser som finns outnyttjade i för att kunna kartlägga värdet av skogsbete, fjällbete och skärgårdsbete. Att i större utsträckning bruka utmarksbete skulle kunna generera nya jobb i glesbygd och inom de gröna näringarna. Att ha djur på de mycket stora arealerna utmarksbete som finns i skulle även kunna ge positiva effekter på till exempel biologisk mångfald. Många av de rödlistade arterna av till exempel kärlväxter, svampar, insekter och så vidare är beroende av skogsbete, fjällbete och skärgårdsbete. De svenska lantraserna, som i ett par fall är utrotningshotade, är speciellt anpassade för utmarksbetet. Det finns alltså många vinster i att på olika sätt stötta denna näringsverksamhet. vill jag säga några ord om vår reservation gällande några rennäringsfrågor. Det finns de som vill få vår kritik mot gällande lagstiftning om rennäringen till att vi skulle ha något emot samer eller samisk kultur. Detta kunde dock inte vara mer felaktigt. Vi ser det snarare som oerhört viktigt att understödja och bevara samernas identitet och kulturyttringar. Vi anser att den samiska minoriteten, den samiska kulturen och samernas ursprungliga levnadssätt är en naturlig och skyddsvärd del av . Det är ett levande kulturarv som vi gärna stärker på olika sätt, inte minst genom höjda anslag till . Dock tror jag inte att det finns någon här i kammaren som, med handen på hjärtat, kan säga att den lagstiftning som gäller rennäringen är särskilt bra. Vi har nämligen en situation där en person kan förfördelas framför en annan, enbart på grund av etnicitet. Alltså gäller inte likhet inför lagen.