prot · H20915 · 2014-11-04 00:00:00 — Kvalitetsprövningen i själva tillståndsprövningen finns alltså redan. Det kommunerna kommer att addera är att man kommer att få möjlighet att säga nej bara för att man ogillar friskolor. Det är det godtycket vi vill undvika. Upprätthåller man en god kvalitet når man målen. Når man kraven och elever och föräldrar är nöjda finns det ingen anledning till att rödgröna kommunalråd ska kunna förbjuda den typen av skolor, tycker vi. 9 (M): Jag vill återkoppla lite grann till det som lyfte fram. Det handlar om elevernas rättssäkerhet och elevernas möjligheter att välja skola på lika villkor över hela landet. Det är klart att det kommer att skilja sig åt i storstadsregioner och på landsbygden, men möjligheten för en friskola att starta och möjligheten att erbjuda valfrihet ska ändå vara lika över landet. För att det ska vara rättssäkert ska de lokala politikerna, som gärna vill skydda sin egen verksamhet från konkurrens och som kanske till och med tycker att friskolor inte borde finnas över huvud taget, inte vara inblandade i den här processen vid tillståndsgivning. Skolinspektionen har ett tydligt regelverk. De är oerhört tuffa när det gäller vem som ska få starta en friskola. De är också tuffa när det gäller uppföljning och utvärdering och när det gäller att vidta åtgärder när det är friskolor som inte sköter sig och, för den delen, kommunala skolor som inte sköter sig. Vi ska ju inte tro att det fungerar bra och att eleverna får den kvalitet på utbildningen som de har rätt till bara för att det är en kommun som driver en skola. Det är Skolinspektionen som ska vara garanten för kvaliteten, oavsett vem som driver skolan. Det är Skolinspektionen som ska vara den som är tuff och som ställer höga krav på dem som ska få starta skolor. Men kommunpolitiker med ideologiska skygglappar ska inte blandas in i den här tillståndsprocessen, för det gynnar inte eleverna och deras möjligheter att välja skola. 10 Utbildningsminister (MP): Den retoriska frågan ställs i debatten: Är det här bra regler för att hindra att dåliga skolor startar? Och så får man svaret: Nej, det är det inte, för man kan inte veta på förhand om en skola är bra eller dålig. Nej, det kan man inte veta, men vi har ändå bestämt oss för att vi på förhand ska göra allt vi kan för att garantera att de som får vårt viktigaste välfärdsuppdrag – att driva en skola för våra barn – gör det som seriösa aktörer, som kommer att ge de bästa förutsättningarna för en bra skola. För detta har vi satt upp ett antal regler. Skolinspektionen granskar en del av de reglerna. Vi vill tillföra ytterligare en regel, och det är att den som driver en skola gör det därför att man har en pedagogisk idé. Man vilar på en idéburen grund där man garanterar att de skattepengar vi lägger in också kommer fram till eleverna i en bra utbildning. Vi ger kommunerna möjlighet att avgöra om en skola som inte kan garantera det, en skola som drivs i vinstsyfte, ska få möjlighet att starta eller inte. Det ser vi som en bra möjlighet att garantera att alla skolor i grunden är bra skolor som drivs av seriösa aktörer. Jag får frågan om var man kan hitta ett särskilt yttrande i betänkande där ställer upp på ett kommunalt veto. Det kan man inte, för vi är inte för ett kommunalt veto. Regeringen har heller inte föreslagit ett kommunalt veto. Jag har i samtliga mina inlägg klargjort att nya regler inte kommer att gälla icke-kommersiella aktörer. är däremot för ett regelverk där de som får samhällsuppdraget att driva skola garanterar att skattepengarna som går in i verksamheterna också kommer eleverna till del. Det vi nu inför genom att ge kommunerna avgörandet över skolor som inte kan garantera det och skolor som drivs med vinstsyfte är en metod för att nå detta mål som vi var väldigt tydliga med i valrörelsen. Jag minns väl hur jag blev angripen just på den punkten av den förra utbildningsministern. Överläggningen var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2014/15:41 om kompetensläget i den svenska skolan 11 Utbildningsminister (MP): har frågat mig hur vi ska klara lärarrekryteringen och om kraven eller lärarlegitimationskravet kommer att slopas. har också frågat mig hur lärarrekryteringen underlättas när regeringen inte går vidare med sitt löfte om en statlig satsning på högre lärarlöner. Svensk skola har allvarliga utmaningar att ta itu med. Dessa visar sig bland annat genom fallande kunskapsresultat, en ökad ojämlikhet och att läraryrket inte värderas högt av studenter. Bristen på behöriga lärare är stor inom ett flertal ämnen och förväntas dessutom öka. Precis som nämner i sin interpellation presenterade regeringen därför ett antal satsningar för att vända den utvecklingen. En viktig del i det arbetet handlar om insatser i syfte att locka fler kvinnor och män att vilja bli lärare så att läraryrkets attraktivitet höjs. Detta kräver ett långsiktigt och sammanhållet arbete. Regeringen vill ta ytterligare nationellt ansvar för att vända utvecklingen genom att inom ramen för den nationella samlingen föra en dialog med arbetsmarknadens parter och i samband med avtalsrörelsen tillföra resurser med syftet att lärarnas löner ska höjas. Under förutsättning att parterna tar ansvar för att påtagligt prioritera höjda lärarlöner avser regeringen att tillföra resurser motsvarande på årsbasis. Min och regeringens utgångspunkt är att en satsning av den här omfattningen kräver ordentlig beredning och delaktighet hos arbetsmarknadens parter för att den ska få önskad effekt. Regeringen avser även att introducera nya nationella skolutvecklingsprogram vari det till exempel ingår insatser som syftar till att effektivisera det administrativa arbetet för lärare så att de får mer tid för undervisning, planering och uppföljning. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit att avsätts 2015 för satsningen på nationella skolutvecklingsprogram. Vi föreslår också att det avsätts 2015 för fortbildningsinsatser för lärare och förskolepersonal. Därutöver föreslår regeringen att medel avsätts för ett riktat statsbidrag med syftet att möjliggöra fler lärare och annan personal i och därmed stödja skolhuvudmännen i deras arbete med att se till att lärare får mer tid för sitt arbete och att undervisningsgrupperna kan bli mindre. Satsningen är beräknad till och därefter . Jag anser att lärar- och förskollärarlegitimationen, som ytterst syftar till att ge varje elev rätt att få möta kompetenta och behöriga lärare, är en viktig del i arbetet med att stärka lärarprofessionen. Reformens trovärdighet har skadats av en mängd förändringar som fått göras eftersom det inte från början fanns en genomtänkt, förankrad och fullt finansierad genomförbar plan. Lösningen på problemet med lärarrekryteringen är dock inte att slopa lärar- och förskollärarlegitimation utan handlar i stället om att ta politiskt ansvar för att vända utvecklingen så att läraryrket åter kan bli ett högt värderat yrke. Det är ett arbete som regeringen nu påbörjar. 12 (FP): Tack, utbildningsministern, för svaret på min interpellation! När man läser statsrådets svar om minskad administrativ börda för lärarkåren, fortbildningsinsatser, höjande av yrkets status, ja, då är det en fortsättning på och Alliansens reformer som vi prioriterade i regeringsställning. I den delen är det positivt att S/MP-regeringen fortsätter i våra spår. Men sedan upphör tyvärr likheterna och logiken, herr talman. meddelade att varannan lärare i gymnasieskolan och var tredje lärare i saknar behörighet i de ämnen de undervisar i. Jag noterar, herr talman, att det är många ungdomar som sitter på läktaren och lyssnar på dagens debatt. Det är elever och ungdomar i skolan som den här debatten ytterst handlar om: Vilka undervisar våra barn och ungdomar i skolan? Hur har det blivit så att vem som helst har kunnat hoppa in i svenska klassrum för att undervisa våra ungdomar? Jo, det beror på en kravlös socialdemokratisk, vänsterpartistisk och delvis miljöpartistisk politik , och det är därför lärarlegitimationskravet och de nationella behörighetskraven har aviserats och beslutats av riksdag. Fokus i den här interpellationen berörde just detta: Blir lärarlegitimationskravet kvar? Jag såg att , den förra skolpolitiska talespersonen för Socialdemokraterna, gick ut som reaktion på och sade att de kunde tänka sig att införa ytterligare övergångsregler. Även var inne på att man kanske borde vänta lite grann med att införa det definitiva ikraftträdandet , när man för att få fast anställning och få undervisa våra ungdomar också ska vara ämnesbehörig och behörig lärare. I den delen tolkar jag statsrådets svar som att det inte finns några planer på att avbryta lärarlegitimationsreformen, och det är ett viktigt besked, herr talman. Den andra delen gäller löftet om en statlig satsning på lärarlöner. Det är säkert många av de hundratusentals lärare som klev upp som blev besvikna på skolminister när man inte hittade en enda krona till just lärarlönesatsningen i nästa års budget som kammaren ska ta ställning till . I svaret är det väldigt otydligt. Det aviseras, det talas om en nationell samling – vad det är vet jag egentligen inte – och det ska ske i dialog, och det ställs väldigt mycket krav på avtalsrörelsen . Det är alltså ett löfte utan täckning. Det är väldigt okonkret. Ingen lärare vet om det blir någon nationell lärarlönesatsning över huvud taget, och det vet inte vi här i kammaren heller, herr talman. Avslutningsvis vill jag säga att det som totalt har kommit bort i interpellationssvaret och den verklighetsbeskrivning som vi ser ute på skolorna är bristen på behöriga lärare, och det är vad interpellationen också handlar om i den andra delen. Hur ska leverera all den personal till förskolan och skolan som har aviserats i de andra löftena som han har ställt ut till kommuner och lärare? Den personalen finns ju inte . 13 Utbildningsminister (MP): ställer frågan om vilka som undervisar våra barn och ungdomar. Jag vill vara tydlig när jag svarar: Det gör bra, engagerade och kompetenta lärare. går lärare till sin skola och gör ett hästjobb för att se till att varje elev får de bästa förutsättningarna att kunna gå ut i livet och ha med sig lärlusten och kunskaperna för att kunna skaffa sig ett jobb och bli den människa man vill vara. Men det är inte alltid lärare som har fått de bästa förutsättningarna att göra jobbet. Det är lärare som har fått ägna sin tid åt annat än arbete med eleverna, åt en allt större administrativ arbetsbörda. Det är lärare som ofta har fått färre kolleger med specialistkompetens, färre speciallärare och specialpedagoger, att arbeta med, som efter sina egna lektioner lämnar barnen till lärare och fritidspedagoger i fritidshem som i sin tur har fått allt större grupper att ta hand om och därigenom också allt otryggare barn. Det är färre i personalen som arbetar med administrativa uppgifter. Lärare får ta nya kurser, ämnen och lektioner utan att få den fortbildning som krävs för att de ska bli behöriga att hålla lektioner i de kurserna och ämnena. Lärare har lönemässigt blivit allt lägre värderade. Detta försöker nu vår regering ta ansvar för att ändra. Vi investerar i mindre administration för lärare från statens sida genom att hjälpa huvudmän och skolledare att lyfta bort administrativa krav från lärares vardag så att de kan ägna sig åt det de älskar. Vi investerar i att anställa fler lärare i tidiga år. Det ska vara fler lärare och mer av annan personal så att lärarna får mer tid för sitt arbete. Vi investerar i möjligheter till fortbildning för lärare och bättre förutsättningar för lärare som fortbildar sig. Vi har aviserat en investering om 2016 för att med hjälp av ansvarstagande parter på arbetsmarknaden vara med och bidra till att lärares löner höjs. Jag förstår av interpellantens inlägg att interpellanten tycker att detta är otydligt. Det är en bild av regeringens besked som inte delas av lärarnas fackliga organisationer som välkomnar en satsning, av SKL som förbereder sig för samtal och nationell samling utifrån den aviserade investeringen och av andra bedömare på svensk arbetsmarknad som börjar tala om effekterna av att vi nu gör en satsning, en investering för att värdera läraryrket inom ramen för en nationell samling för lärarkåren. Det här är ett tydligt och ansvarstagande besked. Det är vad vi måste göra för att lösa den oroande situation som interpellanten pekar på, nämligen att har alltför få valt att bli lärare och att många lärare har valt att göra andra saker. Vi vill göra läraryrket attraktivt för fler studenter. Vi vill värdera lärare genom lärares yrkesbana så att lärare väljer att stanna i yrket, och vi vill öppna alternativet för lärare som gör andra saker att komma tillbaka och bidra till framtiden som lärare i den svenska skolan. 14 (FP): Jag noterar att utbildningsministern inte svarade på frågan hur han ska få fram utbildade lärare till skolan, utifrån pensionsavgångar och söktrycket, där några inte ens är behöriga och många av dem som är behöriga och kommer in på utbildningar hoppar av. Det finns ett stort problem . Ändå lovar och den socialdemokratiska regeringen mindre barngrupper, mindre klasser i och mindre grupper i fritidshemmen. Allt lovas till alla – utan täckning, herr talman. Låt oss tala om läraryrkets status på riktigt, det vill säga att slå vakt om att det ska finnas duktiga och engagerade pedagoger. Men den statusen och yrkesskickligheten betjänas inte av att vi överväger att kanske vänta med lärarlegitimationen, som säger eller tycker. Arbetsmarknadsministern sade på arbetsmarknadsutskottets möte att de aviserade traineeplatserna även ska finnas i skolan. Traineer behövs också där. Är det så och regeringen tänker lösa lärarkrisen? Jag hoppas innerligt att det inte är fråga om den vägen. Det är en farlig väg, och den signalerar återigen till studenterna att de ska fråga sig varför de ska utbilda sig i fyra eller och ta studielån om ”vem som helst” kan delta i arbetet i förskolan eller undervisa i tidiga årskurser. Hur får matematiken att gå ihop? Jag får inte den att gå ihop. Vi har redan bekymmer med avhopp och lågt söktryck. Det har ökat – men från en låg nivå. Vi har problem med avhopp från lärarutbildningen. Parallellt, herr talman, sker alltså pensionsavgångar från skolvärlden, och börjar vi notera större barnkullar i skolan. Vi får se om det blir något med lärarlönesatsningen. kom LO ut med några kommentarer, och varnar för att staten slår sönder den arbetsmarknadsmodell som värnar. Vi lär väl återkomma i den delen. Just när det gäller lärarbristen och kompetensförsörjningsfrågan finns många frågetecken kvar i svar. 15 (M): Den här debatten lyfter fram viktiga frågor om lärarnas status och kompetens. Det är frågor som vi säkert kommer att ha anledning att återkomma till och diskutera i kammaren . Regeringen har lovat allt till alla. Det stämmer som säger. Det kommer att bli svårt att tillgodose alla de önskningar som finns. Det är viktigt att satsa på att höja kompetensen hos lärarna. Jag studsade till inför en sak som utbildningsministern sade, nämligen att investera i att ta bort administration. Den frågan har jag diskuterat i många olika sammanhang. Vad är det ni ska ta bort? Det är inte särskilt trovärdigt att prata om de frågorna i allmänna termer. Jag har ännu inte sett några konkreta förslag om vad som ska tas bort. Alla vill minska lärarnas arbete med administrationen, men jag skulle vilja höra konkreta förslag på vad som ska tas bort. 16 Utbildningsminister (MP): Det var först två konkreta frågor från om administrationen. Dels har vi ett gemensamt arbete där vi försöker sänka tröskeln för att ge stöd till elever i behov av särskilt stöd och höja tröskeln för när åtgärdsprogram behöver användas. Det har i vissa fall visat sig att man har behövt använda mer tid för dokumentation än för verkligt stöd till elever i behov av det, och åtgärdsprogrammen har tagit för mycket tid. Det är ett gemensamt arbete för oss att ändra reglerna. Dels aviserar regeringen i budgeten att vi tänker intensifiera arbetet med digitalisering och central rättning och översyn av de nationella proven. Det tar mycket tid i dokumentation. Vissa terminer i skolan får man ägna mer tid åt att mäta kunskap än åt att förmedla kunskap. Dels aviserar vi ett skolutvecklingsprogram för att skolledare och skolhuvudmän själva ska kunna se över den administration som har lagts på lärarnas bord. Vi gör flera insatser. Det här är något kopplat till den konkreta fråga som ställde om traineetjänster i skolan. Det är klart att det finns arbetsuppgifter i skolan som landar på lärarnas bord eftersom det har skett nedskärningar inte minst hos olika personalkategorier som har arbetat runt och med lärarna. Dessa arbetsuppgifter skulle kunna utföras av andra än lärare så att lärarna skulle kunna fokusera på sitt arbete att skapa kvalitet i undervisningssituationen och ge varje elev de bästa förutsättningarna att klara sitt jobb. Det är så regeringen önskar att dessa traineetjänster kan användas i skolan och i andra delar av välfärden. säger att han delar uppfattningen att det i svensk skola finns lärare och pedagoger som arbetar hårt och med god kompetens och stort engagemang för att ge alla elever de bästa förutsättningarna. Sprid då inte, , bilden av att vem som helst kan bli lärare i ! Det kan inte vem som helst bli. Det finns många som inte skulle klara på klassrumsgolvet i . Det kräver mycket engagemang, kunskap och kompetens av den som väljer att bli lärare och den som fortsätter att vara lärare. Jag har alldeles för hört att vem som helst kan bli lärare. Nej, det kan inte vem som helst bli. Det kräver mycket. Det är ett hårt arbete, och det är ett arbete där vi måste börja resan gemensamt över partigränserna för att värdera upp yrket igen. Få länder i världen värderar läraryrket så lågt som vi gör i , enligt de mätningar som görs i till exempel OECD-mätningen . Det måste vi ändra på för att fler ska välja att bli lärare, för att lärare ska känna sig värderade genom sin lärarbana och för att lärare som gör andra saker ska öppna alternativet att gå tillbaka och med nya erfarenheter göra en insats för framtiden i svensk skola. Hur värderar vi då upp det? Ja, två viktiga statliga insatser är insatsen för att tillsammans med arbetsmarknadens parter möjliggöra höjda lärarlöner och insatsen för att lärare ska få mer tid för sitt uppdrag. Det är också två tydliga prioriteringar som denna regering har. Jag förklarade i mitt förra inlägg hur vi tänker runt insatsen att 2016 avisera 3 miljarder för att inom ramen för den nationella samlingen tillföra resurser så att lärares löner kan höjas. Jag förklarade i början av detta inlägg att vi vill vidta ett antal åtgärder för att lärare ska få mer tid för sitt arbete med elever och med att skapa kvalitet i undervisningssituationen. 17 (FP): Det är inte och jag som har bidragit till att vem som helst har kunnat gå in på en grundskola i och undervisa i matematik utan att vara behörig i ämnet matematik, utan det är den gamla socialdemokratiska regeringen. Jag har med mig ett pressmeddelande, och när man där läser rubriken ”Risk för stor lärarbrist ” kan man tro att det är ett pressmeddelande . Men det är alltså ett pressmeddelande . Den dåvarande socialdemokratiska ledningen valde att inte agera kring behörighetsfrågan och lärarbristfrågan. har det gått – nu är det 2014 – och vi håller på att landa lärarlegitimationsreformen. Det är mot den bakgrunden som vi från är så angelägna om att den fortsatt får genomslag ned på klassrumsnivå. Då kan vi på riktigt säga att det står i skollagen att vi har nationella behörighetskrav. Jag vet att har varit motståndare till det här . Jag vet att var kritiskt . När vi tog beslut, herr talman, här i kammaren lade ned sina röster. Socialdemokraterna röstade ja, och röstade nej. Den nuvarande regeringen har egentligen ingen gemensam ståndpunkt i fråga om lärarlegitimationsreformen. Det är positivt att jag får svaret att den kommer att finnas kvar. Den här interpellationen visar också att vi vill ha duktiga pedagoger i skolan. De bästa ska undervisa våra ungdomar. Därför blir det naturligtvis kritik mot att obehöriga som inte har gymnasieutbildning ska hoppa in. Vi har haft till exempel fas 3, och i min hemkommun har vi en fas 3:are som jobbar som skolbibliotekarie. ska ju regeringen ta bort fas 3, och då blir hon kanske av med sitt jobb. Ni har fortfarande inte något svar på hur lärarförsörjningen ska lösas. 18 Utbildningsminister (MP): Jag förstod inte riktigt det sista. Det lät som att tyckte att fas 3 i skolan var bra medan det i det förra inlägget var dåligt med traineetjänster på kollektivavtalsmässiga villkor där man har möjlighet att få yrkeserfarenhet i skolan. Jag hänger inte riktigt med. Jag tycker att det är bra att det finns möjligheter för människor som har varit arbetslösa att få en väg in på arbetsmarknaden, att kunna bidra också i skolan med de arbetsuppgifter som gör att lärare, utbildade lärare och behöriga lärare, får tid för sitt arbete och tid för att arbeta med att se till att varje elev uppnår kunskapskraven. Man kan förstås se det som gör: Ingen har gjort någonting sedan larmrapporterna om lärarförsörjningen kom 2002, och står vi där vi står. Jag ser det inte så. Jag tycker att många har gjort mycket . Den regering vi hade då har agerat. Den regering vi hade 2006–2014 gjorde mycket, inte minst genom införandet av en behörighetsreform som i grunden ska garantera att alla elever möter behöriga lärare i undervisningssituationen. Men vi står ändå där vi står. Lärarlegitimationsreformen genomfördes tyvärr inte kopplat till en fullt förankrad och fullt finansierad genomförandeplan. Det skapar en osäkerhet, och har reformen också förändrats sedan den sjösattes. måste vi gemensamt ta ansvar för att rekryteringen till svensk skola fungerar. Det handlar om att fler väljer att bli lärare. Därför gör regeringen de insatser som jag har redovisat i den här debatten, och det handlar om lön och attraktivitet i yrket och om att man tar ett gemensamt ansvar mellan stat och kommun. Inom ramen för den nationella samlingen ser vi framför oss att man behöver utarbeta en rekryteringsstrategi för att kunna ge svar på de frågor som har väckt i denna interpellationsdebatt. Överläggningen var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2014/15:17 om 19 Utrikesminister (S): har frågat mig när jag avser att verkställa erkännandet av Sahariska arabiska demokratiska republiken, , och vilka initiativ jag avser att ta för att ska se till att det svenska humanitära biståndet till de västsahariska flyktinglägren i ökar. Regeringen kommer att se över den svenska politiken i relation till . Denna översyn kommer naturligtvis att inkludera frågan om hur det sahariska folkets rätt till självbestämmande ska kunna förverkligas. Regeringen stöder de ansträngningar som FN:s generalsekreterares särskilda sändebud för , , gör för att finna en rättvis, varaktig och ömsesidigt acceptabel politisk lösning. FN:s generalsekreterare har sagt att förhandlingarna inom denna FN-process måste göra framsteg senast . En översyn av politiken kommer också att inbegripa förutsättningarna för utökat svenskt stöd. Som nämner har förmedlat humanitärt stöd till flyktinglägren i . har bidragit med i direkt stöd till flyktinglägren. Merparten av detta stöd har kanaliserats via organisationen . Sida har fattat beslut om ytterligare stöd till Praktisk Solidaritet . Dessutom är en av de största bidragsgivarna till UNHCR, som genomför omfattande insatser i i . ger också stöd till flyktinglägren via EU/Echo. 20 (V): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation om att verkställa erkännandet av som en fri och självständig stat. Jag är glad för att regeringen ser positivt på frågan om det sahariska folkets rätt till självbestämmande och att regeringen ställer sig bakom FN:s ansträngningar för att hitta en rättvis, varaktig och ömsesidigt acceptabel lösning.