prot · H10953 · 2014-01-14 00:00:00 — har tittat på just det och konstaterar att det bara är två lärosäten – KI och – som inte har fattat några formella beslut om att ta bort utbildningsbidraget. Det säger mig att det vore klokt att man från politisk håll säger: är det att ta bort utbildningsbidraget. Det tillhör en svunnen tid. ska doktoranderna bli anställda från dag ett. Det är egentligen någonting som regeringen vill på lång sikt. Ett större problem är dock stipendiefinansieringen av doktorander och dem som är postdoktorer. I den utredning som jag lät göra visade det sig att stipendier kommer att finnas kvar som finansieringsform för doktorander vid de flesta lärosäten. Enligt uppgift från har utfasningen av utbildningsbidraget lett till att vi fått fler stipendier. Varför är inte regeringen beredd att sätta stopp även för stipendier? 29 Utbildningsminister (FP): Jag förstår inte riktigt poängen. Är det något problem om människor av fri vilja vill söka stipendier och studera och forska? Varför ska allting förbjudas? Jag tycker däremot att våra lärosäten gör rätt. De har förstått att det är en konkurrensfördel för ett lärosäte att erbjuda anställning i stället för utbildningsbidrag. Det är vad som driver fram att många lärosäten gör det. Det är lättare att få duktiga personer om man har en anställning att erbjuda än om man ger utbildningsbidrag. Jag förstår inte varför allting ska förbjudas. Om personen vill göra detta ser jag inget problem med det. Däremot är det vår uppfattning att utbildningsbidragen ska fasas ut. Som säger är det ett minimalt problem. Av våra 38 lärosäten är det några enstaka som inte redan har gjort det. Det är en utveckling som verkligen är på gång. Vi fattade nu ett beslut i budgeten – och det är vad som trädde i kraft nu – att utbildningsbidraget minskas från till , och man ökar anställningen till . Det är det halva steget, och sedan har nästan alla lärosäten tagit steget fullt ut. Det är inget stort problem i verkligheten. Vi tycker att man också ska ta det steget. Vi får återkomma med det till när vi gör bedömningen att det är dags. 30 (S): Som jag sade i mitt första inlägg är det bra om man halverar utbildningsbidraget. Det är något som vi nu har drivit . har vi sagt att vi är beredda att gå vidare. Vi vill ta bort det helt och hållet. Vi får hoppas att regeringen följer oss. är det snart val. Det kan vara så att det är för sent att göra något och att det blir vi som i regeringsställning får fatta beslutet. Det är nu många som inser att det är lite omodernt att ha kvar utbildningsbidraget och vill fasa ut det. Det är endast två som har det kvar. Jag tycker att tiden är mogen att man politiskt säger: får det vara slut med utbildningsbidrag, och det kommer aldrig tillbaka mer. Det tycker jag att vi kan vara överens om, och det skulle vara bra om regeringen ville fatta ett sådant beslut. Stipendiefrågan är större och svårare eftersom det är många som har kvar stipendiefinansieringen. Vid KI försörjs av doktoranderna av stipendier. Vid KTH är det och vid – så nog är detta ett problem. När vi talar med de fackliga organisationerna tar de upp detta gång på gång som ett stort problem. Det handlar om trygghet och om hur arbetssituationen är för doktorander och även för postdoktorer. I finns en artikel om stipendier. Den handlar till stor del om utländska postdoktorer. jobbar aktivt mot stipendier och tycker att det är en dålig finansieringsform. Jag tycker också att vi borde försöka fasa ut även stipendiefinansieringen och övergå till trygga anställningar. Samma resonemang förs när det gäller doktorandtiden. Jag förstår inte detta. Utbildningsbidrag ska vi inte ha, men stipendier kan tydligen vara bra i början. Det blir en logisk kullerbytta. Antingen är det bra eller så är det inte bra. Man kan inte både ha kakan och äta upp den, utan det handlar om att se på helheten. I förlängningen av frågan finns postdoktorerna. Många av dem har det oerhört kämpigt på grund av detta. Tidningen har tittat på denna grupp och skrivit en artikel som är baserad på undervisningen vid KI. Där visar det sig att utländska postdoktorer har det jobbigt eftersom de får stipendiet halvårsvis. har KI tittat över situationen, men det halvårsvisa systemet gör att det blir problem med personnummer, banklån och så vidare. Det är ingen bra situation. Allt detta sammantaget leder för oss socialdemokrater fram till att vi har sagt att vi vill ta bort utbildningsbidraget helt och hållet och även stipendiefinansieringen. Detta är någonting som ligger i tiden och har framtiden för sig. Man ger unga människor en annan situation att arbeta i både som doktorander och som postdoktorer. Jag tycker att regeringen även här är passiv och till och med har en ologisk politik vad gäller utbildningsbidrag och stipendiefinansiering. Det är dags att sätta ned bägge fötterna och säga: får det vara slut med både utbildningsbidrag och stipendiefinansiering! 31 Utbildningsminister (FP): Det finns en skillnad. Om den privata vill ha stipendier för sin utbildning och det finns människor som är beredda att söka dessa förstår inte jag varför ska förbjuda detta. Det är obegripligt. Utbildningsbidraget, däremot, finns därför att man har rätt att vara anställd . Utbildningsbidraget har täckt upp det fjärde året. Men om vi nu säger att man har rätt att vara anställd försvinner utbildningsbidraget. Det är inte så svårt att förstå. En stipendiefinansierad forskarkarriär är inte alls något ovanligt i stora delar av världen. Om några vill ha det så och om individerna söker stipendier förstår jag uppriktigt sagt inte problemet. Däremot tycker jag att man ska ha en anställning för de statliga forskartjänsterna. Men om några utöver detta vill ha stipendiefinansiering förstår jag inte varför man ska vara så klåfingrig och gå in och förbjuda saker. Det blir ju mycket färre som får plats om man väljer lösning och förbjuder dessa stipendiater. Det blir mycket färre doktorer . Jag förstår alltså inte resonemanget. Däremot delar jag uppfattningen att vi från statens sida bör erbjuda en anställning . Det bör vara grundformen, men om någon utöver detta vill ha stipendieanställningar tycker jag inte att staten ska förbjuda detta. 32 (S): Politik handlar om att flytta fram positionerna. Om vi går tillbaka i tiden hade vi då en arbetsmiljö som vi inte vill ha . Genom reformer och politiska förslag förbättrar vi arbetsmiljön, arbetssituationen och arbetsvillkoren. Samma sak gäller på skolor, på studiesidan, vid högskolor och i forskning; vi ska sträva efter att förbättra situationen. Vi vill ha trygga forskare som vågar riskera och vågar forska. Man kanske är ensamstående med barn och har det inte så ekonomiskt fett, och då vill man kunna veta att man kan få en anställning som doktorand eller som postdoktor och slippa vara beroende av en osäker stipendiefinansiering. Det är bra mycket bättre. Det är väl ingen klåfingrighet att se till att vi får ett arbetsliv och en studiesituation som är bra för människan, bra för bildningen, bra för utbildningen och bra för forskningen. Det är utbildningsministern som är lite gammaldags när han tycker att det kan vara bra att gå på stipendium. Om man läser artiklar och lyssnar på postdoktorerna förstår man att de inte tycker att det är bra. De tycker att det är jättedåligt att vara beroende av stipendiefinansiering. De skulle vilja ha en annan tingens ordning. I säger man att man vill ta bort stipendierna, för det är ingen bra tingens ordning. Detta säger mig att det borde vara en framsynt regerings högsta prioritet att se till att skaffa och få fram trygga arbetsvillkor, trygga studiesituationer och trygg forskningsmiljö för doktorander och postdoktorer. Sätt stopp för utbildningsbidrag, och sätt stopp för stipendiefinansiering! 33 Utbildningsminister (FP): Det är det som regeringen håller på att göra. Till skillnad från den förra regeringen, som inte gjorde någonting på området, har denna regering nu tagit bort med utbildningsbidrag och infört anställningsrätt, och vi kommer att göra det också för . hänvisar till att någon säger: Jag vill gärna ha mer betalt. Det förstår väl jag också; om individen får välja mellan att få stipendier eller lön tror jag att man hellre går på lön. Det är inte detta det handlar om. Om vi nu inrättar ett antal tjänster med lön är det klart att de flesta vill ha dem. Men om de som inte får plats vill söka stipendier förstår inte jag varför det skulle vara förbjudet. Man sparkar ju ut ett antal forskarstuderande med denna typ av reformer. Om var och en ska få pengar räcker de till färre individer; det är detta som är den andra sidan av det som säger. Det blir färre forskare med den modell som han föreslår. Vi är beredda att ta bort utbildningsbidragen. Vi tycker att de ska bort. Som säger är det knappt något problem längre, för de flesta har redan gjort det. Vi vill införa en rätt till anställning. tog vi halva steget på denna väg. Den förra regeringen gjorde aldrig något på detta område. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2013/14:166 om basresurser till forskning vid alla lärosäten 34 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att alla lärosäten ska behandlas på ett rättvist och likvärdigt sätt. Regeringens mål för forskningspolitiken är att ska vara en framstående forskningsnation, där forskning och innovation bedrivs med hög kvalitet och bidrar till samhällets utveckling och näringslivets konkurrenskraft. I propositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50) presenterades ett nytt system för fördelning av nya medel och omfördelning av anslagen för forskning och forskarutbildning. Utgångspunkten för det nya systemet är att delar av forskningsanslagen bör fördelas utifrån kvalitetskriterier. Syftet med fördelningsmodellen är att premiera kvalitet i forskningen och att ge ledningarna vid universitet och högskolor incitament att vidta åtgärder för att öka kvaliteten och konkurrenskraften i den forskning som utförs vid lärosätena. I propositionen Forskning och innovation (prop. 2012/13:30) utvecklades resursfördelningsmodellen ytterligare, och en större andel medel föreslogs fördelas efter kvalitet. I den utvecklade modellen garanteras de lärosäten som ingår i resursfördelningsmodellen ett belopp för forskning motsvarande per helårsstudent. Denna basresurs bör gälla hela perioden –2016, men ett garanterat tillskott gäller bara . Systemet omfattar universitet och högskolor med statlig huvudman och de båda tidigare statliga lärosäten som ombildats till stiftelser, och , för vilka utgångspunkten är att de ska ha motsvarande förutsättningar. i ingår däremot inte i resursfördelningsmodellen, vilket interpellanten felaktigt påstår. För att forskning och forskarutbildning ska kunna bedrivas med hög kvalitet krävs en viss omfattning på verksamheten. De konstnärliga högskolorna är av den anledningen undantagna från resursfördelningsmodellen. Bedömningen har gjorts att dessa lärosäten inte har en tillräcklig volym forskning för att göra det meningsfullt att tillämpa en resursmodell som bland annat bygger på publiceringar och citeringar. Det är enligt regeringens mening inte heller rimligt att staten tar ett generellt ansvar för de enskilda utbildningsanordnarnas förutsättningar att bedriva utbildning och, där det är aktuellt, forskning. De enskilda utbildningsanordnarna är olika stora, har olika mål och olika organisationsformer. De omfattas heller inte generellt av den statliga styrningen och de begränsningar som följer av den. Det gör att deras förutsättningar att ta emot externa medel och att bedriva utbildning och forskning skiljer sig från de statliga myndigheternas möjligheter att göra det. Det bör också framhållas att i motsats till vad interpellanten anför har beslutat att och Sophiahemmet Högskola ska få ökade bidrag för att förstärka sin vårdforskning. Bedömningen gjordes efter att dessa båda enskilda utbildningsanordnares forskning blivit externt utvärderad och befunnits hålla hög kvalitet. 35 (S): Än en gång vill jag börja med att tacka utbildningsministern för svaret. Jag kan konstatera, efter att ha lyssnat till utbildningsministern, att han och regeringen inte tycker att alla lärosäten ska garanteras en viss basresurs för forskning. Jag vill också så här i början av mitt anförande korrigera utbildningsministern på en punkt. Jag har aldrig förnekat att eller Sophiahemmet Högskola får ökade bidrag för sin vårdforskning, som utbildningsministern sade. Vad jag i min interpellation vill diskutera är principen om en basresurs för forskning till alla lärosäten. Jag kan också konstatera att det visserligen är sant att i inte ingår i resursfördelningssystemet, där uttryckte jag mig slarvigt, men det finns ett avtal mellan staten och som medför ett årligt anslag till utbildning och forskning. Men åter till principen om en basresurs för forskning. Jag tycker att den ska gälla alla lärosäten som av staten godkänts att bedriva högskoleutbildning, oavsett om de är statliga eller enskilda. Det tycker inte utbildningsministern, och det tycker jag är märkligt med tanke på att jag kan konstatera att regeringen i sina två senaste forsknings- och innovationspropositioner angett att det är naturligt att alla lärosäten har en viss basresurs för forskning. I propositionen Forskning och innovation med nr 2012/13:30 skriver regeringen: För att garantera alla lärosäten en basresurs till forskning och forskarutbildning har respektive universitet och högskola garanterats ett belopp motsvarande per helårsstudent som inte har ingått i omfördelningen. Jag påminner mig också att den borgerliga regeringen efter valsegern 2006 intensivt drev frågan om att det skulle vara rättvisa och lika bidragsvillkor för alla skolor oavsett om de var kommunala eller hade en fristående huvudman. Då hördes heller inget resonemang om att det inte skulle gälla skolor med färre elever. Nej, då var den politiska argumentationen att alla skolor skulle behandlas lika. Men som sagt, inom forskningspolitik gäller inte den principen. Jag tror att det är viktigt att alla lärosäten som bedriver högskoleutbildning ska ges en basresurs på . Vi har till och med sagt i vår forskningsmotion att vi vill höja beloppet till per helårsstudent. Det är viktigt att alla får den basresursen, eftersom resurser till forskning leder till en forskningsbaserad utbildning till gagn för studenterna och attraherar disputerade forskare till utlysta tjänster. Dessutom är de viktiga för en högskolas kvalitets- och utvecklingsarbete. Det finns en risk att om man får ojämlika förutsättningar vad gäller forskningsresurser kan det inverka menligt vid kvalitetsutvärderingarna. Bristande resurser kan leda till kvalitetsbrister och till att examenstillstånd dras in. Om vi ska stärka en forskningsbaserad utbildning vid alla lärosäten behöver vi en basresurs till alla lärosäten. Jag beklagar att utbildningsministern inte tycker det utan i stället tycker att det är bra att vissa inte får den basresursen och andra får det. 36 Utbildningsminister (FP): Jag förstår inte riktigt , för alla får ju en basresurs. Vi kan diskutera nivån på den, men alla får en basresurs för forskning. Sedan får de flesta mycket mer än den basresursen. Det är korrekt att några av de allra minsta, privata utbildningsanordnarna får ersättning på annat sätt. De privata som grundas helt vid sidan av staten har ett annat ersättningssystem med avtal med staten för olika åtaganden och så vidare. får ingen basresurs. Om man inför system är det väl ytterligare ett tiotal miljoner till som det handlar om. Jag har inte uppfattat att de lider av resursbrist, men det är möjligt att de gör det. Det är väl det som är den stora förändringen med förslag, för annars har alla offentliga lärosäten en basresurs. Några av de allra minsta lärosätena med andra typer av utbildningar – de konstnärliga, Försvarshögskolan, Gymnastik- och – får speciella pengar för sin sektorsforskning. De får ersättning på annat sätt. Det har i fullständig enighet bestämt, och jag tror att det är ganska klokt. Konstnärlig forskning citeras inte i internationella vetenskapliga tidskrifter på samma sätt som annan vetenskaplig forskning vilket gör den senare mätbar. Det gör att man behöver ha andra regler. Men en basresurs har vi ju, så jag förstår inte riktigt vart vill komma. Det verkar som att han försöker slå in öppna dörrar. 37 (S): Alla högskolor får inte del av den här basresursen på per helårsstudent. Exempelvis , och de teologiska högskolorna får inte den resursen. De får ett anslag för utbildning. Inte heller de konstnärliga högskolorna får basresursen, säger utbildningsministern i svaret, men däremot har de ett speciellt anslag för konstnärlig forskning och forskarutbildning. får anslag för både utbildning och forskning i ett specialavtal. Men det finns några enskilda högskolor som står utanför det här systemet. Det jag säger är att vi borde ha ett system som innebär samma princip för alla. Är man godkänd som en högskola som kan ge högskoleutbildning borde man ha rätt till samma resurser som andra högskolor. Våra teologiska högskolor forskar också, och det här är stöd för forskningen och för att utveckla kvaliteten. Det här handlar också om rättvisa. Om en student väljer en sådan här skola, SMI eller en annan skola, genererar det inte de här i basresurs till forskning. Men om eleven skulle välja exempelvis eller genererar det . Skolan får alltså, eller får inte, basresurs beroende på hur eleven väljer. Det är diskriminerande och inte riktigt demokratiskt eller studentvänligt, tycker jag, när man ser det ur det perspektivet. Nog har vi alltså problem med detta som behöver rättas till. Vi var några socialdemokrater som besökte som bedriver en förnämlig utbildning på musiksidan och på danssidan. De berättade för oss att de har framfört frågan om varför de inte får den här basresursen till regeringen men aldrig fått något riktigt svar. Det är inga astronomiska summor vi pratar om, men de säger att om de skulle ha fått den resursen skulle de ha kunnat attrahera disputerade forskare till utlysta tjänster, de skulle kunna bedriva forskning i instrumental- och sångpedagogik särskilt för barn och ungdomar och de skulle kunna ha möjlighet att få examenstillstånd för nya områden som danspedagogik och utbildning på avancerad nivå inom musikpedagogik. Det skulle också ge möjlighet att utveckla bra samverkansformer med andra lärosäten. Vi skulle kunna lyfta fram fler exempel från olika enskilda högskolor som säger samma sak, nämligen att den här basresursen skulle vara en kvalitativt värdefull insats för att utveckla högskolans verksamhet. Därför är detta en fråga som handlar om rättvisa och lika villkor. Precis som vi har rättvisa villkor när det gäller kommunala och fristående skolor borde det också finnas när det gäller den högre utbildningen för de lärosäten som är godkända av staten för att ge högskoleutbildning och utfärda examina. Jag förstår inte varför vissa ska undantas. Det handlar inte om stora pengar. Regeringen var i sin senaste budget beredd att satsa som mest 15 miljarder på att sänka skatter. Det är inte de nivåerna vi talar om här. Men viljan att ge rättvisa förutsättningar för alla lärosäten finns tydligen inte. 38 Utbildningsminister (FP): Är det någon sektor som har fått anslagsökningar är det högskolor och universitet, även de enskilda. , Sophiahemmet med flera har fått stora ökningar i sina anslag från staten. Vi kan också se att har fått ökade forskningsintäkter . Det är en högre andel än de vanliga lärosätena har fått. Jag utesluter inte en sådan utveckling som beskriver. Men man får inte basresurser för forskning bara för att man har studenter, utan man får det om man har forskning. Jag utesluter inte att några av dem uppfyller det kriteriet. har ett eget avtal med staten, och det finns flera andra som också har olika typer av associationsavtal med staten, där det finns finansiering lierad för utbildning och annat. Det finns ingen helig gräns där vissa är innanför och utanför, utan det går alltid att diskutera. Här i kan vi inte debattera en enskild högskola, utan vi måste ha generella regler. Det finns dock inga hinder för de högskolor som räknar upp att ansöka om att komma in i de statliga forskningsanslagen om det anses finnas behov av det, alltså om de har forskningsambitioner och staten anser att det är realistiskt. Det finns inga som helst hinder för det. Men att utlova generella basresurser till en grupp lärosäten utan föregående kvalitetsgranskning bör inte göra. 39 (S): Det är bra att och Sophiahemmet har fått mer resurser till vårdforskning. Det tycker jag är bra. Det vi nu diskuterar är hur vi stärker kvaliteten och forskningen vid alla våra högskolor. Den idé som vi socialdemokrater har är att om man har en högskoleutbildning ska den vara forskningsbaserad. Det är oerhört viktigt. Därför behövs det forskning vid alla våra högskolor. En liten högskola har givetvis mindre forskning än ett stort universitet, men det behövs resurser. Det är det som enskilda högskolor frågar efter. De frågar varför de inte får del av basresurserna för att stärka sin forskningsdel. Jag har sagt några vad det handlar om. Det är ändå glädjande att utbildningsministern öppnar för att detta skulle kunna bli verklighet, givetvis under förutsättning att det är kvalitet. I min interpellation har jag drivit att han borde titta på den här frågan och se över om det inte är dags. Är man godkänd av staten och har en god högskoleutbildning som har forskning ska man inte missgynnas bara för att man är liten och inte har många studenter. Man behöver också en forskningsbaserad undervisning. Jag tar denna signal, utbildningsministern, som ett positivt besked om att det jag säger i interpellationen och de frågor jag tar upp där är sådant som regeringen inte är främmande för. Men då får utbildningsministern skynda på om han vill göra en förändring, för det är val om . Annars blir det vi som får ta tag i detta. 40 Utbildningsminister (FP): Den där stöddiga tonen skulle jag passa mig för. Bara för att man leder i opinionsmätningar är inte valet avgjort. De privata lärosätena ligger regeringen varmt om hjärtat. De har tillförts ökade resurser både för utbildning och för forskning. Det är lite olika för de olika lärosätena. Jag tycker att de är ett bra komplement till det allmänna högskoleväsendet, och det finns inga principiella invändningar mot att de är enskilda. Men när interpellanten tar upp ett enskilt lärosäte och säger att just det borde få mer resurser handlar det om en avvägning som våra vetenskapliga myndigheter måste få göra. Det är de som ska avgöra om man uppfyller kvaliteten. Det finns dock inga invändningar av principiell karaktär från regeringen mot att inkludera fler av de mindre, privata lärosätena i forskningsfinansieringen. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2013/14:175 om de estetiska ämnenas betydelse 41 Utbildningsminister (FP): har frågat mig om hur jag avser att arbeta för att svenska skolbarn som lämnar skolan har med sig nyckelkompetensen som handlar om kulturell medvetenhet och kulturella uttrycksformer. Skolans uppdrag att förbereda alla elever för ett aktivt deltagande i samhällslivet vilar i hög grad på , den skolform som omfattas av skolplikt. I har de estetiska ämnena bild, musik och slöjd samma omfattning som tidigare som det estetiska perspektivet har lyfts fram i flera andra ämnen. Dessutom har regeringen infört ett särskilt statsbidrag, Skapande skola, för och förskoleklassen. Regeringen anser att gymnasieskolan tydligt måste förbereda eleverna för fortsatta studier respektive yrkeslivet. Eleverna måste till exempel nå längre i sin yrkesutbildning än vad som var fallet. Därför har omfattningen av de gymnasiegemensamma ämnena, motsvarigheten till de tidigare kärnämnena, minskat till 600 gymnasiepoäng på yrkesprogrammen. Kärnämnet estetisk verksamhet hade tidigare en omfattning om 50 gymnasiepoäng.