prot · H109119 · 2014-06-04 00:00:00 — De vill definitivt inte försämra värdet på sina fastigheter. Vi utgår ifrån att de tar ett ansvar, och vi ska följa utvecklingen noga och se hur det hela faller ut. Dessutom har kommunerna en fortsatt möjlighet att värna värdefulla miljöer, inte minst av kulturhistoriska skäl. Vi ser fram emot dessa möjligheter. De som hör av sig är fyllda av förhoppningar om att äntligen få börja bygga. Det här är en viktig pusselbit för att möjliggöra utveckling. Den kommer inte att lösa bostadspolitikens stora utmaningar, utan det är den stora paletten med mängder av åtgärder som ska lösa denna. Men vi vågar ge frihet, vi utgår ifrån att småhusägarna tar ansvar och vi kommer att följa utvecklingen. 11 (C): Det här är i grunden en frihetsreform. Det offentliga får lite mindre att säga till om, och människor får större chans att påverka sina egna liv. Att kunna bygga ut sitt lilla hus när familjen växer eller att kunna ställa en stuga på tomten när tonåringen har blivit större motsätter sig delar av oppositionen. När man inte motsätter sig förslaget som sådant försöker man åtminstone att hitta kritik mot det så att man kan vara emot, trots att man egentligen är för. Jag tycker att det hade varit bättre om oppositionen i stället hade lyft fram alla de positiva sidor som finns i förslaget, för egentligen har vi en ganska stor enighet när det väl kommer till votering . Här gäller gamla system. Det är gamla detaljplaner som kommuner inte orkat uppdatera. Bostadsbristen i många kommuner är skriande. Här har kommunerna ett väldigt stort ansvar själva. Men när de inte tar det ansvaret, ja, då får vi på riksnivå försöka göra så gott vi kan med de medel som vi har. Ett verktyg är andrahandsuthyrningen, och den här reformen är ytterligare ett verktyg. Skillnaden mellan regeringen och oppositionen är att oppositionen gärna vill kasta ut pengar till de stora och redan vinstrika bostadsbolagen, medan och regeringen vill att man ska få bestämma lite mer själv. Det är svårt att i förväg föreställa sig exakt hur reformen kommer att utvecklas. Ska kompletteringsbyggnader användas som kontor eller verksamheter i nystartade små företag? Kommer familjedaghem att kunna utveckla sin verksamhet och skapa större ytor för ytterligare barn eller för de barn som finns? Kommer det att bli vävstugor, pingisrum, nya kök och badrum eller festlokaler? Det kanske till och med kan bli ett bostadshus för tonåringen, den lilla familjen, en äldre släkting eller för sommargäster. Oavsett hur det blir kommer man att få nya små, men fullt moderna och funktionsdugliga hus och utrymmen som människor kan bo i om de vill. Husen är också i vissa fall tillgängliga för uthyrning. Om man lyssnar på delar av oppositionen säger den: Ja, det här kommer inte att lösa bostadsbristen. Nej, det kommer det inte att göra. Det kommer inte att bli 300 000 nya bostäder genom det här enskilda förslaget. Men det är en liten del i det stora pusslet. Även om det nu blir 15 000 och inte 300 000 bostäder är det ju bra. Det är 15 000 personer som annars inte hade haft någonting att flytta till över huvud taget. Det är lätt att säga att det är ett dåligt förslag för att det inte löser bostadsbristen, men säg det till de 15 000 personerna som får chans till en bostad! Säg det till de individer som inte har någon bostad alls! Det är det som är alternativet. Fördelen är också att den som äger ett hus eller en tomt slipper vänta på att kommunen ska uppdatera gamla detaljplaner som kanske inte ens ligger i pipeline för revidering. Oppositionen lyfter fram många olika problem, både i sina reservationer och i tidigare debatter. Man säger: Nej, det blir inga fler bostäder, och det löser inte bostadsbristen. säger man att om det blir bostäder – som man nu inte erkänner att det blir – ja, då kommer grannarna att klaga. Kommuner kommer att behöva rusta upp va-nät, bygga ut befintliga busslinjer och kollektivtrafik, så de kommer att få mer och mer problem. Här finns det en motsättning. Oppositionen säger att det inte blir några fler bostäder, och sedan lyfter man fram alla problem som nya bostäder för med sig. Jag tycker snarare att det är bra att människor får större möjligheter att flytta in i ett modernt och nybyggt hus. Man kan antingen hyra in sig eller bygga ut sitt eget hus. Det kan bli nya, hållbara och energieffektiva byggnader i ganska omoderna bostadsområden. Antagna detaljplaner som inte är aktuella för revidering kan utnyttjas bättre. Det blir fler människor som ger bättre underlag för service, handel, arbetstillfällen och andra typer av tjänster. Frågan till oppositionen blir: Var tycker ni att människor ska bo? Kommuner bygger ju inte på det sättet som de borde göra. Exempelvis den rödgröna majoriteten i bygger betydligt mindre än vad man gör i allmännyttan i . Man har inte klarat sina bostadsmål . Det är klart att om man inte klarar det på nivå – oavsett regering – då får vi göra åtminstone en liten av vår del här, och det tycker jag att vi också gör. Det här är ett litet steg framåt. Det är inte hela lösningen på bostadsbristen, för den kan inte riksdag eller regering lösa. Den kan bara lösas ute på plats. Men vi gör åtminstone vår del. Det ger minskad byråkrati, det ger lite mer frihet och det ger lite fler bostäder. Det tycker vi i och i Alliansen är bra, och därför yrkar vi bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 12 (KD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Det vi tar upp är frågor som är mycket viktiga för många. Det handlar alltså om nya åtgärder som kan genomföras utan krav på bygglov. På ett djupare plan handlar det om människors frihet och möjlighet att förverkliga sina drömmar. För mig som kristdemokrat är det viktiga inslag för ett liv med bra livskvalitet när människor får fatta sina egna beslut vid köksbordet om bland annat sitt boende. Det är viktigt att ha möjlighet att utan bygglov få bygga ett hus på tomten. Anmälan görs till , som ser till att de tekniska kraven följs, och sedan får husägaren ett startbesked. Någon prövning av hur huset placeras i förhållande till detaljplan sker inte. Till skillnad från friggeboden ska Attefallshuset kunna användas som permanentboende men också som gäststuga, garage eller kontor. Högsta nockhöjd blir , vilket gör det möjligt att ha ett loft. Huset måste ligga minst fyra och från tomtgränsen, annars krävs grannars tillstånd. Såg ni rubrikerna ? Det första Attefallshuset visas i , Attefall och besöker på . En ledare skrev att Attefallshuset är en tydlig bostadspolitik. Villaägarna skrev att Attefallshus ger hundratusentals bostäder. bedömer att de slopade bygglovskraven när det gäller tillbyggnad av hus och den nya formen av komplementbostadshus, eller Attefallshus som de kallas, kan skapa 150 000–200 000 nya bostadstillfällen. De har genomfört en undersökning som visar att av småhusägarna är positiva till att öka storleken på dagens friggebodar och att anser att man bör få inreda dem för bostadsändamål. Ja, det var lite annat ljud i skällan då än det vi fått höra från vissa debattörer . Men det är inte hela sanningen, för såväl socialdemokrater som vänsterpartister och miljöpartister vet att Attefallshuset är en fantastiskt bra grej. Oppositionen våndas eftersom de vet att det har samma dignitet och möjlighet att bli en succé som friggeboden. Det låter ungefär likadant som 1979 när friggeboden lanserades av dåvarande folkpartiregeringen. Då var många skeptiska, framför allt från myndighetshåll och från oppositionen, där man hade en uttalad rädsla för vad det kunde föra med sig av förskräckligheter. Var det verkligen meningen att vanliga villaboende skulle kunna hantera frihet från förbud, regler och lagstiftning? Ändå var det ganska lätt att hålla reda på reglerna, nämligen högst , som senare blev 15, takhöjd högst och ingen placering närmare grannen än fyra och . Det var många synpunkter som kom fram i remissvaren. Några modiga instanser tillstyrkte rakt av. Andra gick emot. Arkitekterna var särskilt negativa till friggeboden. De menade att grannarna skulle drabbas i stor omfattning av förstörd utsikt, intrång på annans mark, dålig sikt vid utfart och av att skuggor skulle falla på byggnader. Man befarade att byggnaden skulle placeras olämpligt, till exempel mitt på tomten i stället för att med grannes medgivande ge den en mer undanskymd placering i tomtgräns. Grupphusområden var särskilt illa ute. Folk skulle försöka smälla upp byggnader som inte ens fick plats på tomten, och förslaget kunde uppfattas som en uppmuntran att bygga ett friliggande hus i stället för att göra en tillbyggnad som ofta kunde vara mer motiverad. Till slut drämde Föreningen i med att förslaget var ett avsteg från det kommunala planmonopolet och således inte kunde genomföras. I var det faktiskt mycket nära att förslaget att vi utan bygglov skulle få bygga små hus och bodar inte gick igenom. Omröstningen i blev dramatisk och slutade med röstsiffrorna 162 för boden och 162 emot. Dåvarande och Socialdemokraterna röstade emot, trots att Per , socialdemokrat från , försäkrade att de var emot krångel och byråkrati. Men han ansåg – vilket också tog upp tidigare – att förslaget var en skenreform som förvärrar det som den är avsedd att bekämpa nämligen byråkratin. Som ni hör kan det som sägs i denna riksdag och som förs in i protokollen med tiden vändas mot en. Risken är att man blir citerad när Attefallshusen har övervunnit sina naturliga hinder. Det kanske är någonting att fundera över. Dåvarande föreslog i stället att all mark som skulle bebyggas skulle föras över till kommunerna och att alla privata hyreshus skulle kommunaliseras. fick avgöra friggebodens öde, och som tur var tog , centerpartist, en ja-sedel ur rösturnan och lagen kunde därmed träda i kraft . Man kan fråga sig, fru talman, om den där lilla stugan förtjänar all den uppmärksamhet som den har fått. Det är ju bara en enkel liten stuga, så oansenlig där den står. Men den är faktiskt större än så. Den är en frihetssymbol. Så är det också med Attefallshusen. Det handlar om hundratusentals hushåll som på ett enkelt sätt kan förverkliga sina drömmar. Regeringen, med bostadsminister i spetsen, tillika kristdemokrat, har presenterat ett mycket stort antal förslag som syftar till att bland annat förkorta och förenkla hela plan- och byggprocessen, som varit en studie i snårighet. Regeringens ambition att förenkla regelverket blir väldigt tydlig i den proposition som regeringen lagt på civilutskottets bord. Det spretar ordentligt i oppositionens syn på regeringens förslag. vill avslå regeringens förslag i dess helhet. De påstår dessutom att regeringen står handfallen. går med på det mesta, men inte bygglovsbefrielse för att inrätta ytterligare en bostad i ett enbostadshus, och deras förslag är att senarelägga starten från till . Socialdemokraterna ställer sig bakom regeringens förslag även när det gäller datum. Med stor tveksamhet, skriver de, har de avstått från att lägga fram ett avslagsyrkande. De avstyrker alltså inte förslaget. kan man fråga sig. Jag tror att det beror på att det är en reform som kommer att vinna folkets gillande. Vi kristdemokrater välkomnar den här frihetsreformen för småhusägare. Vi anser att det dessutom finns mer att göra. Det finns en rad åtgärder som vi borde överväga att bygglovsbefria, till exempel byte av takmaterial, fasadändring mot innergård och garageportar. Det är åtgärder där kravet på bygglov kan ifrågasättas. Utgångspunkten borde vara att åtgärder som inte innebär någon inskränkning på grannens utsikt eller motsvarande bör befrias från bygglov. Hälften av den svenska befolkningen bor i villa. vill helt enkelt göra livet lite enklare för alla dessa människor. 13 (MP) replik: Vi har hört hålla ett anförande som egentligen inte har med betänkandet att göra. Hela argumentationen handlar om framgången med friggeboden. Min enkla fråga till är: Anser inte att det är någon skillnad på detta förslag och friggebodsförslaget? Här handlar det om att en fastighet där det bor en familj med förslaget utan bygglovsprövning kan komma att bebos av tre familjer. Det är en väsentlig skillnad mot friggebodsförslaget som inte innebar att man fick ha ett permanentboende i friggeboden. Det här förslaget handlar om en förändring av hur fastigheten kan nyttjas och inte om att en byggnad si eller så uppförs. Är det verkligen inte någon skillnad i sak mellan dessa förslag? 14 (KD) replik: Det jag gjorde framför allt var att jämföra den kritik som fanns då och den kritik som finns . När jag lyssnade på ditt anförande och jämförde lite grann med anförande slog det mig att du använde uttryck som att det skulle vara en borggård. Du talade om skandal. Du använde uttrycket förödande konsekvenser. Du sade att det var ett hån mot landets byggnadsnämnder. Du talade om maktmissbruk och sorglig lagstiftning. talade om att underlätta för medborgarna och om ökad frihet. Hon sade att det väckt stort intresse och är till glädje för medborgarna. Det är en väldig skillnad i synen på detta, och det fanns också 1979 när det skulle fattas beslut om friggeboden. Det var den jämförelsen jag gjorde. Jag tycker att den är helt relevant. Attefallshusen är en utveckling av detta med friggeboden. Det handlar om befrielse från bygglov och en större yta. Det handlar om att dra in både värme och vatten. Jag ser det mer som att Attefallshusen är en utveckling av friggeboden. 15 (MP) replik: Det var inte något svar på min fråga. Jag frågade och regeringssidan, för ni tycker ju samma sak i de fyra allianspartierna: Anser ni inte att det är någon skillnad på en reform som innebär att man på en fastighet får bygga en bod som man kan förvara saker i eller att man får förändra fastighetens användningsområde från att bebos av en familj till att bebos av tre familjer? Är det ingen skillnad? Jag tycker att jämförelsen av hur man argumenterar är väldigt intressant. Det handlar om i vilken mån vi tar hänsyn till det som fackmyndigheter anser. De ord som jag använde är tagna från remissyttranden. Det handlar om vilken hänsyn vi ska ta till de lagtillämpande instanserna, de som ska handlägga. använde , precis som alla andra företrädare för regeringens sida, begreppet frihetsreform. I vilken utsträckning är det en frihetsreform i verkligheten? Det vore intressant att få veta. Då kan man lyssna på vad handläggarna säger. Förutom min första fråga, : Vad anser ni om det faktum att handläggarna säger att de kommer att behöva göra samma prövning för att kunna lämna ett startbesked som för att ge ett bygglov? 16 (KD) replik: Det sista med handläggarna får du på något sätt leda i bevis, det vill säga om de verkligen uttrycker att de menar att det blir ungefär samma hantering. Det har jag inte hört. ((MP): Du har inte läst remissvaren.) Du säger handläggarna. Frågan är hur stort antal det handlar om egentligen. Varje gång vi svarar dig säger du att du inte får svar på frågan. Det är ganska hopplöst att försöka besvara frågorna om man ska ha den retoriken . Jag ser Attefallshusen som en utveckling och en frihetsreform. Det är en möjlighet för människor att få en större frihet att förverkliga de beslut de fattar vid köksbordet. Jag förstår inte varför har så svårt för att ge människor den friheten och möjligheten att fatta de besluten själva. Varje gång vi hör argumentationen från oppositionen går det för långsamt för regeringen och händer för lite, eller så agerar man och det händer saker, och då går det för snabbt. Det är oppositionens roll att hålla argumentationen i gång. Jag tror att Attefallshusen kommer att bli en lika stor frihetsreform som friggeboden. 17 Statsrådet (KD): Det pågår en totalrenovering av svensk bostadspolitik där vi vänder på i stort sett alla stenar. En rad olika propositionen har lagts fram till förutom de förslag som återfunnits i olika budgetpropositioner. Vi har också gjort en del skattelättnader, exempelvis att när man bygger nytt är fastighetsavgiftsbefriade. Vi har lagt fram propositioner som underlättar andrahandsuthyrning, om avskaffande av den obligatoriska byggfelsförsäkringen och som tar tag i bullerproblemen och den bristande samordningen mellan olika statliga aktörer på området. Vi har genomfört en rad planförenklande åtgärder och enklare regler för att bygga ungdoms- och studentbostäder. har vi propositionen Nya åtgärder som kan genomföras utan krav på bygglov. Det handlar totalt sett om 112 skarpa lagförslag som har som en röd tråd att förenkla, göra det enklare att komma till byggstart, göra det enklare att bygga fler bostäder och få en smidigare fungerande bostadsmarknad. Jag är glad att vi med som synes en bred majoritet kan fatta beslut om ett antal åtgärder som underlättar vardagen för många människor. Vi förenklar för dem som vill skapa mer utrymme åt sin familj eller skapa bostäder åt andra. Det är fyra viktiga förenklingar, nämligen möjlighet att bygga ett komplementbostadshus på högst möjlighet att göra en tillbyggnad på högst möjlighet att inreda ytterligare en bostad i ett enbostadshus möjlighet att bygga upp till två enkla takkupor. I de tre första fallen krävs en anmälan till eftersom det handlar om bostäder för permanent boende. Och måste vi säkerställa att vissa krav är uppfyllda, inte minst säkerhetsfrågor. De förenklingsåtgärder som vi ska besluta om kan ske utöver gällande detaljplan. En prövning som sker av kommunerna i samband med anmälan är av enklare karaktär. Det innebär en snabbare prövning än vid ett bygglov, och åtgärderna kan inte stoppas om det inte finns starka tekniska eller säkerhetsmässiga invändningar, eller för att det är en särskilt kulturellt värdefull miljö. Jag kan se framför mig hur de reformer vi beslutar om kommer att bidra till att lösa många vardagsproblem för människor runt om i . Det är familjen som skapar ett lekrum på övervåningen med hjälp av två takkupor som ger ljus och rymd. Det handlar om hur den växande familjen skapar mer utrymme genom en tillbyggnad, hur en ny bostad inrättas i huset när barnen flyttat hemifrån och hur tonåringen kan få ett eget hus på gården, eller hur mormor kan flytta närmare barnbarnen och ändå ha ett eget boende. Ett bostadstillfälle kan kanske skapas för den unge studenten – för att inte nämna alla lösningar som kan uppstå vid fritidshuset, där exempelvis de vuxna barnen vill ha en egen stuga. Möjligheterna är oändliga. Till detta ska vi lägga alla de prisvärda koncepthus som kommer att dyka upp när byggbranschen utvecklar sina koncept i takt med stigande efterfrågan, vilket i sin tur pressar priser och ökar utbudet. Det är så här det brukar bli när politikerna ger människor mer makt och ansvar för sina liv, när vi öppnar möjligheter för människor att finna lösningar på sina vardagsproblem. kom friggeboden, ett bygglovsbefriat litet hus på max . har på ett levande sätt beskrivit den processen och turbulensen här i kring den voteringen. får vi ett komplementhus. Vad är den gemensamma nämnaren till de här tre besluten? Jo, tre borgerliga regeringar. Förenklingar för vanliga människor kommer när vi har en regering som är fokuserad på just förenklingsarbete. När friggeboden kom 1979 var det ungefär samma kritik som . Man varnade för än det ena, än det andra. Myndigheternas kontroll skulle minska, förfulningen av bostadsområdena skulle öka, och konflikterna mellan grannar skulle öka. Kritiken mot de bygglovsbefriade åtgärderna gäller i huvudsak tre områden. Det första är att det har gått fort. Ja, vi har arbetat snabbt. Tjänstemännen på och i har lagt ned oerhört många timmar . För det ska de ha beröm – inte skäll. Remisstiden har varit kortare än normalt när det gäller vissa delar av förslaget – det stämmer – men vi har delvis kompenserat detta med att förannonsera om remisstiden samt anordna en extra hearing för att ge utrymme för frågor och information för remissinstanserna. Det viktiga måste ändå vara om alla relevanta synpunkter och invändningar har kommit fram. Ja, det har de, och vi har justerat och kompletterat förslagen utifrån synpunkterna. Glöm inte heller att vi inte har skapat någon helt ny lagstiftning när det gäller komplementbostadshuset utan byggt vidare på befintlig friggebodslagstiftning. läser upp en massa från vad remissinstanser har sagt. Det är , som kritiserar att man inte har beaktat strandskyddet. Ja, men det är samma strandskyddsregler som . Det finns en rad olika skäl till att vi inte har lyssnat till remissinstanser när de påpekar det självklara. klagar över energiregler. Men det är samma regler som för andra små bostäder . Samma sak är det med tillgänglighetsfrågorna etcetera. Sedan glömmer i sin uppräkning nogsamt att berätta att Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget, vilket också framkom på den hearing som civilutskottet hade. Den andra kritiken är att grannarna borde kunna överklaga det startbesked som kommunen ger efter en anmälan till . Men kom då också ihåg att det finns ett antal spärrar i förslaget, just för att hävda grannars rättigheter. En tillbyggnad eller ett komplementsbostadshus kan inte byggas närmare än fyra och från grannens tomt utan deras medgivande. Om grannen anser att någon inte följer reglerna kan en begäran om tillsyn lämnas till , som då kan följa upp de felaktigheter som har begåtts och i värsta fall beordra flyttning eller rivning. Men vi avser också, som vi skriver i propositionen, att göra en bred analys av de här frågorna, för det finns i så fall fler områden där man kan ifrågasätta varför det inte finns möjlighet att överklaga i traditionell form. Det finns nämligen också andra områden där man kräver anmälan och där sådan möjlighet inte heller finns. Den kritik som har riktats från bland annat Lagrådet på den här punkten träffar faktiskt fler områden, och det krävs ett särskilt analysarbete för detta. Det är vi beredda att göra, men vi tycker inte att det finns skäl att avstå från lagstiftning. Kom också ihåg att skiljelinjen mellan en friggebod , som inte kräver någon typ av prövning av kommunerna, och en stuga är så allvarlig att mänskliga fri- och rättigheter står på spel. Vi måste ha lite proportioner i den här diskussionen. Den tredje kritiken är att det förfular: Stadsmiljöerna förfulas när människor får bygga friare. Men det finns, tycker jag, spärrar i lagförslaget som gör att kulturellt värdefulla miljöer kan värnas. Inget tyder heller på att människor vill ha det fult omkring sig. Ingen vill sänka värdet på sin fastighet. Det gör att den här kritiken faller ganska platt, tycker jag, liksom den gjorde när samma kritik riktades mot friggeboden . Sammantaget förskjuter de föreslagna bygglovsbefriade åtgärderna lite grann makten från det offentliga till enskilda familjer och människor, vilket också påpekade. Jag kan förstå att det stör en och annan, inte minst på vänstersidan i politiken. Trots att det verkar finnas en bred majoritet bakom betänkandet ser vi hur obekväm man känner sig på vänstersidan inför de här förslagen. Socialdemokraterna kallar till och med förslaget för uselt, enligt TT, och framförde en kanonad av olika problem, liksom . Men de kommer ändå att rösta ja till förslaget. Jag måste säga att jag i det här fallet nog mer respekterar retoriken och konsekvenserna från , som i ett pressmeddelande till och med kallar förslaget en återgång till statarsamhället. Det är åtminstone konsekvent. är emot detta förslag, liksom alla andra förslag som vi lägger fram, ska vi kanske påminna om. Det är kanske kännetecknande för . Det finns skäl för att slutligen trycka på ja-knappen. Det måste bero på att detta är en reform som människor runt om i uppskattar. Jag noterar också i diskussionen de perspektiv som präglar debattörerna. Från vänstersidan är perspektivet ofta den kommunala planeraren och myndigheten, medan vi från Alliansen pekar på just den enskilda familjen, den enskilda människan, deras möjlighet att förverkliga sina ambitioner och planer. Jag tror att det är något viktigt att ta med från den här diskussionen.