prot · H10983 · 2014-03-13 00:00:00 — En människa som inte kan försörja sig och som ständigt är otrygg och orolig för sin existens har varken råd eller tid att tänka på klimatförändringar. Välmående länder som med hög levnadsstandard och tillhörande hög energiförbrukning måste naturligtvis ta sitt ansvar för lösningen. har alltid varit ett föregångsland i internationella sammanhang i just liknande frågor som vi nu behandlar. finns det partier som önskar långtgående förändringar som mitt parti tycker kan äventyra vår ekonomi och konkurrenskraft. Det är önskvärt att vilja det bästa och jobba för det, men även att vara realistisk och en smula partisk. Att i första hand gynna sitt eget lands intressen anser vi inte vara fel. Försämringar och sänkt levnadsstandard kan göra att acceptansen för miljöpolitik kommer att sjunka. Målet för minskade utsläpp av växthusgaser är satt till 40 procents minskning till 2030. Kommissionen tycker att EU bör vidta ytterligare åtgärder och att större åtaganden för EU i de internationella förhandlingarna kan balanseras med investeringar i internationella utsläppsminskningsenheter. Vår uppfattning är att bindande mål för att minska utsläppen av växthusgaser inte får äventyra vare sig de enskilda nationernas eller hushållens ekonomi. Det är nödvändigt att åtaganden inom EU kopplas till ansträngningar att komma fram till bindande mål på global nivå. Konkurrenskraften för såväl den svenska som den europeiska industrin får inte försämras i den utsträckningen att produktion flyttas till länder med mindre ambitiös klimatpolitik. Det bör göras en djupare konsekvensanalys av att en ambitiös klimatpolitik ensidigt förs i en begränsad del av världen, dit vi hör. EU står trots allt för av världens utsläpp. I det här sammanhanget vill jag framhålla vår åsikt att kärnkraften bör lyftas fram i stället för att man, som , gör försök att förbjuda och motarbeta den. Kärnkraftens höga effektivitet med säker produktion av el och minimala utsläpp av växthusgaser borde likställas med förnybara energikällor. Vi borde satsa mer på forskning för att ta vara på denna fantastiska energiproduktionsteknik och effektivisera utvinningen av energi ur uranråvaran. Flera länder i vår omvärld har insett att kärnkraften kan lösa deras energiproblem, att de kan förse sin befolkning med billig el för industrin och för behovet att värma sig och använda elektriska apparater, som hör till standarden i de utvecklade länderna. Låt oss unna dem det. Det är mycket olyckligt att just en framgångsrik industrination som har låtit sin energipolitik påverkas av en naturkatastrof och vidtagit åtgärder för att tillfredsställa en extrem opinion. Om man ändå hade vunnit på det, men det visar sig att bortfallet måste kompenseras med föråldrad teknik som kolkraftverk, som absolut inte gynnar minskningen av koldioxidutsläpp. Där ser man att orealistisk och icke genomtänkt politik kan förvärra läget. Energieffektivisering hör till de åtgärder som bidrar till måluppfyllelse. Vi tycker att effektiviseringen ska uppnås inte genom att man avstår från en klok användning av energi utan genom att man utvecklar tekniker som höjer produktiviteten. På den punkten ligger vi i framkant med bra innovationer och fiffiga lösningar att bidra med som vi gärna exporterar till andra länder. Vi kan inte föreställa oss hur en integrerad europeisk energimarknad kommer att fungera med så olika utgångspunkter. I vissa länder är behovet av investeringar i grundläggande infrastruktur gigantiskt. Vem betalar de investeringarna? Hur mycket av resurstransferering är rimligt mellan länderna? EU-medborgarna börjar reagera på orättvis fördelning av pengarna, och stödet för EU kan markant minska när medborgarna inser hur mycket de offrar av sina inkomster för projekt som de inte har inflytande över. Därtill kan kriser i världen, såväl politiska som ekonomiska, skärpa kraven på att man ser mer till sitt eget hus än blir en gåvogivare av stora mått. har ett fint läge med kloka politiska beslut i det förflutna. Vi har en ansvarsfull klimatpolitik med minimala utsläpp och en bra utveckling av förnybart, och vårt tekniska kunnande är en förebild för andra när det gäller energieffektivisering. Vår försörjning är bra, vilket är extra viktigt med som oberäknelig aktör i vårt närområde. önskar vi att även andra länder och stora ekonomier tar sitt ansvar. Låt oss behålla vårt fina försprång och vara varsamma om det som har uppnåtts. Ingen tjänar på att förlorar sin konkurrenskraft och att medborgarna får det sämre på grund av för hårda klimatlöften. Därmed yrkar jag bifall till reservation 3. 124 (S) replik: har en radikalt annorlunda klimat- och energipolitik än vad vi andra har. Vi vill gå åt ett håll, och sedan kan vi ha lite olika uppfattningar om hur fort det ska gå. Men i detta fall sägs det smått häpnadsväckande saker. Inte minst när vi var på delegationen i förundrade vi oss över en del saker. Vi har den uppfattningen i , och i många andra delar av framför allt och i andra delar av världen, att just utbyggnaden av förnybar energi, att få fram ett mer hållbart energisystem, innebär många arbetstillfällen. Jag talade i mitt anförande om de nya gröna jobben. Jag skulle vilja att ger exempel på hur tillväxten och välfärden kan skadas av att man har mer förnybar energi. Jag skulle också vilja ställa en annan fråga. Vi har haft många kärnkraftsdebatter i denna sal, och det har sagts att kärnkraften är billig energi. Då pratar man oftast om ny kärnkraft. Finns det några belägg för att den är billigare än förnybar energi? 125 (SD) replik: När det gäller kärnkraft vet både ni och Alliansen mycket väl att kärnkraftstekniken och elförsörjningen med kärnkraft har gett ett väldigt bra försprång i välstånd, utveckling av industri och levnadsstandard. Jag skulle vilja ställa en motfråga till . När ni nu driver att kärnkraften ska minimeras och avvecklas tror jag inte att ni kommer att bli särskilt populära bland era väljare som jobbar i den tunga industrisektorn. De är inte för att ni ska avveckla kärnkraften. De är livrädda för att deras arbeten ska upphöra om industrin flyttar från då man inte längre kommer att ha råd att driva fabrikerna med de höga energipriserna. Svara på den frågan i stället: Hur har ni tänkt? Ni har aldrig gett besked om hur ni har tänkt i den frågan. Jag tror att era väljare är väldigt nyfikna på om ni tänker avveckla kärnkraften eller om ni vill stödja den. 126 (S) replik: Vi har haft samma uppfattning om energipolitiken i , det vill säga att vi vill avveckla kärnkraften i den takt vi kan få fram förnybar energi. Det är vad vi har tagit upp på inte bara en partikongress utan fyra fem partikongresser. Där har vi sagt precis samma sak, så vi är ganska klara när det gäller det. Jag är inte så orolig för industrin och industrins folk. De som har kritiserat oss mest är , som jag träffar med jämna mellanrum. kan de konstatera: Det här kanske kan fungera bra. Men man måste avvakta – det ska inte ske någon förtida avveckling. Men det kommer att växa fram förnybar energi. Jag tycker att vi är solklara. Jag tror inte att det här är vårt stora problem. Jag tror inte att vi mister väljare på grund av energipolitiken. Det finns kanske annat som man kan kritisera oss för och där vi möjligen kan mista väljare, men inte i just detta fall. säger att kärnkraften har gett oss billig energi. Ja, just det! Den har gett oss billig energi, men kommer den att göra det när man bygger ny kärnkraft? Det är ju där problemet ligger. Vi vet till exempel att erfarenheterna från är att kärnkraften kommer att bli en förhållandevis dyr energi för finnarna. 127 (SD) replik: Den negativa inställningen till att satsa på kärnkraft har inte gynnat kärnkraftsindustrin. Ni har bidragit till att man inte har forskat och satsat på det området. Jag tror att en väl fungerande kärnkraftsindustri och kärnkraftverk kommer att producera bra och billig energi. Den förnybara energin måste ha stora subventioner, så jag tror tyvärr inte att den är lösningen på alla problem. Det är klart att mitt parti också är för att man ska övergå till förnybar energi mer och mer, och naturligtvis energieffektivisering. Men just nu är vi inte i det läget att vi kan avveckla kärnkraftverk och övergå till enbart förnybart, för det skulle kosta svenska folket alldeles för mycket. 128 (V): Vi debatterar EU:s klimat- och energipolitik , men det är här och vi fattar de beslut som formar den framtiden. när man debatterar klimatpolitik kan man få intrycket att klimatförändringarna är någonting som sker och att det är lite diffust vad som egentligen kommer att ske. Då tycker jag att vi kan se oss om i världen. Vi kan titta på länder i syd. Vi kan till exempel åka till och se konsekvenserna av de stora översvämningar som har varit där som en följd av extrema väderhändelser som i sin tur är en följd av att havet stiger. Hundratusentals människor har varit tvungna att lämna sina hem där. Vi skulle kunna resa till söder om , till exempel till där skördarna blir allt mindre, öknen breder ut sig och människor får allt svårare att klara brödfödan. Vi skulle också kunna resa till de små öarna norr om , till exempel till . Det landet försöker få till ett befolkningsavtal med för att flytta hela sin befolkning från sina öar eftersom öarna bokstavligen översvämmas av havet, som stiger som en direkt följd av klimatförändringarna. När vi pratar om klimatförändringar som någonting som sker tycker jag alltså att vi ska komma ihåg att i fattiga länder är de en realitet – de sker här och . Jag tycker också att vi ska komma ihåg att vi i den utvecklade delen av världen, den industrialiserade delen av världen, har ett historiskt ansvar för klimatförändringarna. Det är vi som står för av de totala utsläppen av växthusgaser . Det står också inskrivet i det dokument som ligger till grund för de globala klimatförhandlingarna, , att det är de rika länderna – de så kallade – som ska gå före och minska sina utsläpp, hjälpa de fattiga länderna att minska sina utsläpp samt hjälpa de fattiga länderna med kapital och med ny, grön teknik. Vi i och vi i har alltså ett stort ansvar. Jag tycker att man ska se det här förslaget mot den bakgrunden. När jag tittar på förslaget som kommer från och på hur den svenska borgerliga regeringen har hanterat de nya klimat- och energimålen i det förslaget känns det som om regeringen väldigt mycket har varit busy doing nothing. Man har inte gjort någonting. kom grönboken från kommissionen om klimat- och energipolitiken för EU. Vad svarade den borgerliga regeringen på det? Gjorde regeringen några inspel i form av konkreta mål för minskade utsläpp, för energieffektivisering, för förnybar energi, för hur man skulle kunna reformera handelssystemet med utsläppsrätter? Nej, det var knäpptyst. När vi har debatterat frågan i eller i interpellationsdebatter med ansvariga ministrar här i kammaren har det varit knäpptyst. Man har inte velat ange någon konkret svensk position. Som nämndes här tidigare av både och har flera EU-länder, bland annat , , och några länder till, gjort inspel med konkreta förslag till . De vill bland annat ha bindande mål för förnybar energi. var inte med och skrev under det brevet, som skickades in till kommissionen , och jag frågar mig varför. Jag frågar mig varför den här regeringen har missat chans efter chans att förbättra förslaget om den framtida klimat- och energipolitiken. Till slut, lite under galgen får man säga, kom regeringen med den svenska positionen. Det var inte direkt någon förbättring av EU:s klimatpolitik. säger att det vi ska bidra med är att utöver de förslag som finns nu inte vill ha några andra bindande mål för förnybar energi eller energieffektivisering utan bara ett mål för minskade utsläpp. Ministrarna säger att man vill ha ett högre mål för minskade utsläpp. Man ska nämligen köpa utsläppskrediter i andra länder. Det är väldigt osäkert om det förfarandet över huvud taget bidrar till minskade utsläpp. Det vi vet helt säkert är att det inte ställer om och att det inte ställer om . Det skjuter bara den viktiga klimatutmaningen framför oss. Vi i tycker att det är viktigt med internationellt samarbete, men vi tycker att det är en väldigt viktig principiell fråga att vi när vi sätter upp nationella klimatmål gör det här, på hemmaplan, för vi har att ta ansvar för våra utsläpp. Sedan ska vi hjälpa andra länder i den fattiga delen av världen med till exempel ett klimatbistånd. Det klimatbiståndet ska bestå av nya, additionella medel. Man ska inte göra som regeringen gör: ta pengar från biståndsbudgeten och kalla det för klimatbistånd. Vi i vill bidra till debatten med att föreslå tre konkreta bindande mål för minskade utsläpp. Vi vill att utsläppen ska minska med till 2030, vi vill ha förnybar energi och vi vill att industrin ska energieffektivisera sin verksamhet med . Det ska vara bindande mål på EU-nivå. Med anledning av det vill jag yrka bifall till reservation 4. Men jag är inte riktigt klar . I vårt inspel lägger vi också fram konkreta förslag på hur EU:s handelssystem för utsläppsrätter ska kunna förbättras. Handelssystemet EU ETS brukar ju kallas EU:s främsta styrmedel för att minska utsläppen. Hur har det då gått med handelssystemet? Jo, om vi tittar på till exempel priset på en utsläppsrätt inom handelssystemet ser vi att det ligger på per ton. Det kan jämföras med priset på ett ton utsläpp i med vår koldioxidskatt – det ligger på . Det är alltså en skillnad på faktor 40 mellan EU:s handelssystem och vår svenska koldioxidskatt. Det är så otroligt billigt att släppa ut inom det europeiska handelssystemet att kolkraften grasserar runt om i och det blir allt svårare att ställa om till förnybart. Därför behövs en grundläggande reform av EU:s handelssystem med utsläppsrätter. Vi i vill ha ett lägre utsläppstak inom handelssystemet. Det innebär konkret att den linjära utsläppskurvan som man brukar prata om – alltså hur mycket man ska minska antalet utsläppsrätter inom systemet och hur brant den kurvan ska vara – ska vara brantare. Vi vill kort och gott att det ska finnas färre utsläppsrätter inom handelssystemet. Får vi färre utsläppsrätter kan vi få upp priset på att släppa ut. Vi tycker också att man ska överväga att införa ett prisgolv på utsläppsrätterna. Om priset sjunker under en viss nivå ska man inte kunna handla inom systemet, för då blir det helt enkelt för billigt. Vi måste göra allt vi kan för att se till att det blir dyrare att släppa ut inom . Jag tycker också att man ser ett stort stöd för en ambitiös klimat- och energipolitik på Europanivå. kom det en ny eurobarometer från som konstaterade att av EU:s medborgare ser en skarp klimatpolitik inte bara som en bra sak för klimatet utan också som ett sätt att komma ut ur den ekonomiska krisen och skapa många nya jobb. Vi vet att det finns ett väldigt starkt stöd i för en ambitiös klimatpolitik och inte minst för förnybar energi, till exempel vindenergi och solkraft. Egentligen har vi alltså alla förutsättningar att ha en ambitiösare klimat- och energipolitik i . Jag frågar mig: Om inte kan ta det här ansvaret och driva på för en ambitiösare klimatpolitik på EU-nivå, vilket land ska då göra det? Jag tänker på den filippinske förhandlaren , som jag träffade på klimattoppmötet i . Han hungerstrejkade under hela klimattoppmötet eftersom han verkligen ville se en förändring där. I ett av sina anföranden sade han: Om inte vi – vem? Om inte här – var? Om inte nu – när? Jag tycker att det är precis det som det handlar om. Det är här och vi kan fatta de avgörande besluten som ska ställa om och . Låt oss därför göra det! 129 (M): Jag tänkte börja med siffrorna 20 och 50. Det är ungefär så klimatstatistiken ser ut för just , den som vi officiellt rapporterar. Vi har minskat våra utsläpp i med ungefär en femtedel . har vår ekonomi växt med . Det är ingen slump att det blivit på det sättet, utan det beror på en serie kloka beslut som tog sin utgångspunkt med en koldioxidbeskattning och fortsatta reformer, rätt mycket under alliansregeringen, . 20/50 är viktigt av fler skäl. I praktiken innebär det att vi kan kombinera en växande ekonomi med sjunkande utsläpp. Det är såklart viktigt för oss i som värderar företagsamhet och jobb och de skatteintäkter det ger för att kunna finansiera det vi vill med skola, infrastruktur och en mängd andra saker. Det är också viktigt som ett föredöme för många länder, som inte sällan har sin utgångspunkt i en välståndsnivå under och som vill ha en ekonomisk utveckling, länder som ofta varit förvisade till ökad användning av fossil energi och ökade utsläpp. kan användas som ett exempel på att så inte måste vara fallet. Ser vi sedan ut i världen, fru talman, vill jag utifrån de lite dystra sakerna som gäller klimat ändå hävda att vi haft en fantastisk utveckling . Jag tycker inte att vi ska tappa det perspektivet. Om vi tittar på den ekonomiska utvecklingen och globaliseringen ser vi att i praktiken hundratals miljoner människor har lyfts ur fattigdom . Världen kommer att kunna nå FN:s millenniemål om en halverad världsfattigdom. Många människor kan nu ta del av ett välstånd som vi i länge kunnat ta för givet. Men problemen finns där såklart, fru talman. lever miljarder människor i fattigdom, och det skriks efter ekonomisk utveckling och välståndsmöjligheter. Det ligger förstås en utmaning i att kunna kombinera en sådan utveckling, men det måste inte gå hand i hand med fossilanvändning och ökade utsläpp. är och kan i detta vara ett föredöme med 20 och 50. Vi har visat att vi kunnat kombinera ekonomisk utveckling med minskade utsläpp. Vi har bland de lägsta utsläppen i världen i relation till vår ekonomi. Om vi jämför med ser vi att vi ligger på ungefär hälften av snittet i . Men mycket återstår att göra. Låt oss vara ärliga med det. Jättemycket återstår för och för andra länder. Det vi nu diskuterar är ett ramverk för EU för tiden . Tanken är att EU:s 28 medlemsländer ska kunna enas om mål för energi och klimat och att det ska vara en grund för de FN-förhandlingar som förhoppningsvis ska landa i ett ramverk i . Där ligger en viktig poäng, fru talman. Ska vi klara klimatutmaningen, som flera tidigare talare varit inne på, handlar det om att världen måste samlas i någon typ av ramverk, ett gemensamt ställningstagande. Naturligtvis måste länder ta olika ansvar, men det behövs någon typ av gemensamt ramverk. Det är världens lösning. står för en försvinnande liten del av utsläppen, men vi har ett fortsatt stort ansvar. Det är dock en global lösning som måste till. Vår linje i Alliansen är att EU ska besluta om klimatmål till 2030, före . Låt oss börja där. Det är inte alla medlemsländer som tycker att man ska göra på det sättet, men det är det första viktiga ställningstagandet. Det andra är att vi vill ha ett mål om att minska utsläppen på EU-nivå till 2030. Vi tycker att det ska kunna ökas till om vi gör en överenskommelse med andra utvecklade länder om ett gemensamt mål för förnybar energi på , men vi tycker att det målet ska vara frivilligt. Länderna ska själva se på vad sätt de bäst kan bidra till målets uppfyllande. Vi tycker såklart att energieffektivisering är bra, men vi väntar in de utvärderingar som sker. Vad händer då ? Det kan kanske vara läge att stanna upp lite grann. Låt oss konstatera att vi i har en samlad klimat- och energipolitik. Vi har tydliga utsläppsmål för . Våra egna utsläpp ska ned till 2020. Vi arbetar med visionen om en fossiloberoende fordonsflotta till 2030 och det långsiktiga målet om ett klimatneutralt 2050. Vi vill hålla fast vid ett robust energisystem på tre ben där vi värnar vattenkraften, välkomnar förnybar energi och också öppnar för att kunna ersätta kärnkraften. Det är ett system som till stora delar ger produktion av energi utan utsläpp av koldioxid. Klimatpolitiken och energipolitiken är något som vi kombinerar med ansvar för ekonomin och en jobbpolitik. Det är rätt viktigt att betona att de väldigt mycket hänger ihop. Har man inte ordning och reda i ekonomin och en jobbpolitik får vi inte resurser för att kunna ha en miljöbudget. Vi får heller inte resurser till att exempelvis investera i ett så viktigt framtidsområde som forskning. Inom forskningen läggs på energirelevant forskning. Fullt utbyggt läggs i den nya forskningspolitiken , vilket långsiktigt bygger upp den svenska konkurrenskraften med nya idéer, nya företag, nya lösningar. Jag vill hävda att ny kunskap är en avgörande del av en ambitiös och ansvarsfull klimatpolitik. Det måste ses jämte de saker vi beslutar om att göra i och tillsammans i samt jämte de internationella överenskommelserna. Alliansen har alltså en gemensam uppfattning om vad vi tycker om ramverket för EU till 2030. S, MP och V försöker i debatten ge sken av att de är eniga. De är eniga om att vi inte ska ha ett utan tre mål, men i övrigt spretar siffrorna. Vi kan tycka att det finns fördelar med att försöka hålla sig till ett klimatmål. Det finns forskning som tyder på att det kanske är det mest kostnadseffektiva. Man kan dock ställa sig frågan varför annars EU-kritiska partier som MP och V på detta sätt vill flytta makt från till . En sak som diskuteras mycket är vad man vill med den förnybara energin. Det är noterbart är och presenterar en siffra som enligt impact assessment, alltså den grund har när den tittar på vad det skulle betyda för , innebär att man avvecklar kärnkraften och därmed kan räkna med rätt kraftigt höjda el- och energipriser. Det nämner inte i sitt anförande. Det ärliga hade väl varit att till energiintensiva och andra företag sända signalen att vi inte behöver den energin och att basindustrin får räkna med höjda el- och energipriser. Det hade varit den ärliga signalen, kan jag tycka. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att har gjort mycket, och vi är på många sätt ett föredöme. Men vi har mycket kvar att göra här hemma, i och framför allt internationellt för att kunna landa i ett viktigt ramverk. I detta anförande instämde (KD). 130 (V) replik: har kanske inte gjort sig kända som det parti som varit klimatets förkämpe, men jag tycker att det var många fina ord från . Det vill jag ge honom ett visst erkännande för. Men som alla vet är det inte vad vi säger som räknas, utan det är vad vi gör. Ordningen på EU-nivå är sådan att det finns tre bindande mål: minskade utsläpp, förnybar energi och energieffektivisering. Min första fråga till är förstås: Är det en dålig ordning? Hade det varit bättre med bara ett mål också ? Om det inte är på det viset undrar jag: Vad är det som kvalitativt ändrar politiken till 2030? Sedan skulle jag vilja ta upp en annan sak. Den öppnar som ett av få EU-länder för stora uppköp av osäkra internationella krediter. Jag känner inte till något annat EU-land som vill ha så mycket internationella krediter som det som regeringen föreslår. Det är någonting som avfärdas av . Kommissionen säger att vi måste ställa om i , alltså göra allting på hemmaplan. Jag skulle vilja veta om regeringen har någon uppskattning av ungefär hur många så kallade CDM-krediter de som ni öppnar för motsvarar. 131 (M) replik: konstaterar att det som räknas är handling. har en klimat- och energipolitik med ett nationellt mål om att minska utsläppen i med . har beslutat om detta krona för krona och gram för gram. I en EU-kontext är det de högsta målambitionerna. Sedan har och andra alternativa förslag jämte detta. Det är vi fullt medvetna om. Men vi konstaterar att ord går i takt med handling. I frågan om det ska vara ett eller tre mål kan man landa i olika slutsatser. Det finns forskning som talar åt olika håll. Jag lutar mig till exempel på nationalekonomisk forskning som brukar peka på att det mest kostnadseffektiva är att försöka landa i ett mål för att uppnå det övergripande målet, nämligen att få ned klimatutsläppen. Det kan finnas för- och nackdelar med det andra sättet.