prot · H20915 · 2014-11-04 00:00:00 — Jag tror att en tvåstatslösning måste förhandlas fram. Det är också vad vill. har tidigare visat att de är beredda att byta fred mot land i till exempel avtalet med där de lämnade tillbaka mot ett avtal om fred med en partner de kunde lita på så att våldet inte skulle fortsätta. Man ska i detta också komma ihåg vad det skickar för signal. Man vill på något sätt belöna en positiv utveckling i . Jag har svårt att se den positiva utvecklingen. under historien har palestinierna tackat nej till en egen stat i en förhandlingslösning där de hade fått väldigt mycket. Senast har de två gånger tackat nej till en palestinsk stat. De går samman med Hamas. Våldet från fortsätter. Det sköts en raket så sent som in mot från detta av palestinierna starkt kontrollerade territorium. Det är helt fel signal mot vad lösningen i denna konflikt är. Jag tycker att man ska stödja de demokratiska krafterna hos palestinierna. Det gäller inte bara de moderata krafterna som är lite mindre auktoritära utan de demokratiska krafterna. Palestinierna förtjänar att leva i demokrati. Om vi får ett demokratiskt fungerande kan vi också få en varaktig fred. 42 Utrikesminister (S): Här gäller det att tala snabbt, har jag förstått, om jag ska hinna svara på alla kommentarer. Jag talade alldeles för långsamt förra gången. Som vi redan har konstaterat är beslutet att erkänna en stat ett regeringsbeslut, och sker överläggningar med . Det har också skett. Allting har gått helt i enlighet med regeringsformens bestämmelser. Det är väldigt viktigt att tala om. Vi har överlagt med . Det verkar ibland som att oppositionen försöker att sitta på två stolar . Man säger: Regeringen borde konsultera EU eller förankra det i EU. ville lägga munkavle på mig. Jag skulle inte ens när jag åkte till mina kolleger få upplysa sakligt om vad som fanns i regeringsförklaringen. Regeringsförklaringen ger inriktningen för svensk politik. Att konsultera med oppositionen före regeringsförklaringen var inte möjligt, för då hade vi inte ens tillträtt som regering. Det är en något underlig poäng här. Däremot var det välkänt att vi hade för avsikt att göra detta. Det har återfunnits både i kongressbeslut och i valmanifest. Avsikten var alldeles tydlig. Det senaste inlägget är ett exempel på vad som är problemet i frågan. Om vi ska använda den här typen av citat eller titta tillbaka i historien kan man fråga sig: Vad är det vi ska vänta på? Vad har vi väntat på där man kom överens om att tvåstatslösningen var det som vi skulle ha som mål? Jag har redan förklarat vår syn på Hamas. Vi har ingen annan syn på Hamas, och den delar vi förstås med EU. Det finns en gemensam plan som heter Middle East Peace Plan. Den ställer vi upp på, och den jobbar vi tillsammans med övriga EU-länder på. Men ett erkännande av en stat är upp till varje regering att göra. Vi tycker att tiden är . Situationen är så allvarlig på marken som den är med nya bosättningsbeslut, en mur som har byggts, införande av id-kort för palestinier där man nekar besök i och så vidare. Med denna situation och en ämbetsmannaregering på plats med den palestinska myndigheten som har visat sig statsduglig är det rätt tid att säga att de krafterna ger vi stöd. I själva verket ser vi en radikalisering av inte minst unga människor som börjar ge upp hoppet. Vi vill visa att här finns ett alternativ till våldsanvändningen och hopplösheten. Här finns faktiskt en procedur för detta. Vi kan inte annat än säga att vi erkänner som stat. I övrigt fortsätter vi med våra diplomatiska förbindelser, med våra fredsplaner genom EU och våra kontakter med båda länderna. Vi fortsätter att ställa krav på dem. kan vi ställa exakt samma krav på som vi ställer på staten . Det är vad det går ut på. Ingen kan garantera någonting. Vi kan bara fortsätta våra ansträngningar att leta efter fred. Tids nog blir det dags att ta itu med alla de övriga frågorna som har att göra med till exempel märkning och annat. har vi fattat det här beslutet och tagit det här paketet. Det är viktigt som en signal från sida. Vi tror fortfarande att det är möjligt. Vi ger på det sättet vårt lilla bidrag och hoppas att inspirera andra. 43 HANS (V): Jag tackar utrikesministern för debatten. Detta är egentligen inte första gången som går före när det gäller att erkänna stater. Vi gick före när det gällde att erkänna , , och en lång rad andra stater. Det har aldrig utvärderats, men om vi blickar tillbaka tror jag att de allra flesta känner stolthet över att gick före och vågade vara kontroversiellt. Vi kanske till och med ibland skaffade oss en och annan fiende för att vi stod upp för människors längtan efter frihet medan andra länder valde att stå på krigets, kolonialismens och ockupationens sida. Det är alldeles tydligt när man lyssnar på diskussionen att de borgerliga företrädarna, möjligtvis med undantag för , har en uppsättning principer för jordens stater och en helt annan uppsättning principer för . Det blir tydligt i inlägg; när det gäller alla andra stater erkänner man stater, men när det gäller ska man plötsligt erkänna Hamas partiprogram. Det är en i grunden helt annan inställning till erkännandefrågor. Detta får mig att dra konsekvensen att motståndet här inte handlar om principer. Det handlar om politik. Därför blir det helt logiskt att ställa frågan: Är ni verkligen för en tvåstatslösning? Den frågan blir relevant att ställa i detta rum. Jag tror att vi är många i som välkomnar regeringens beslut på detta område. Det finns ett oerhört starkt folkligt engagemang för fred i , men också en stark solidaritet för . Det visar sig inte minst gång på gång ute på svenska gator och torg. Jag tror att beslutet föder en förväntan i . Men det föder också en förväntan i , bland människor i vårt land, om att detta blir en nystart för Mellanösternengagemang. Därför vill jag avsluta med att ge ett löfte till åhörarna och till utrikesministern. Om regeringen fortsätter att driva på för fred och för ett fritt kommer den att ha stöd. Men om man bara gör detta till en parentes kommer att möta mig snart igen i denna talarstol, och då kommer mitt beröm kanske inte att vara lika översvallande som . 44 HANS (M): Utmaningen ligger i om man vill vara en samförståndsregering eller om man vill luta sig mot . Det israeliska parlamentet togs upp här som ett exempel där det fanns röster som talade emot den israeliska regeringens politik och välkomnade detta beslut och besked. Det är det som är det fina med ; det är ett av de få demokratiska parlament som finns i området. Det är därför detta är centralt för att förstå konfliktens komplexitet. nämnde tidigare i debatten. Jag råkade också tänka på efter inlägg. Han var stolt över att går före. har utrikesministern sagt att var det 135:e landet. får man bestämma sig om man ska vara det 135:e landet eller gå före. Det är inte riktigt kongruent. Jag är helt övertygad om att utrikesministern och regeringen har ett mycket ärligt uppsåt. Det är därför vi verkligen måste fundera på när det är rätt tidpunkt. Regeringen hävdar att detta är rätt tidpunkt. Regeringen har i sin makt att erkänna, och har det skett. Men jag kommer som företrädare för oppositionen tillbaka och säger: Därför blir det så viktigt för att kunna utvärdera regeringen och dess utrikespolitik att veta vilka kriterier vi ska ha för att kunna utvärdera det. Jag kan bara se att på det här sättet har gått sig egen väg. Vi har inte varit en drivande kraft inom EU-familjen, för nu har vi använt erkännandet, och det går bara att använda en gång. Kommer murarna att minska? Kommer morden att minska? Kommer mörkret att minska? Min bestämda uppfattning är att jag tyvärr inte tror det. Jag tror inte att vi kommer att se detta när vi står här och har en interpellationsdebatt och ska försöka utvärdera regeringens politik på området. Det är det här jag tycker ska vara kriterierna när vi utvärderar huruvida regeringen har gjort rätt eller fel i frågan. 45 (M): Vi har i interpellationen prövat och presenterat argument och bedömningar när det gäller att man kan se på denna fråga på olika sätt. Den fråga som jag ställde till utrikesministern, och som kom med allra sist i interpellationssvaret, handlade om huruvida det var regeringens mening att ändra på den praxis som så länge har gällt som grund för att ska erkänna en stat. Utrikesministern säger: Nej, vi har inte ändrat praxis. Men av det jag ser i aktiv handling är jag inte övertygad på denna punkt. Jag hoppas att det inte är så, men jag tror att detta kommer att öppna upp också för andra erkännandefrågor som kan vara minst lika problematiska. Vi moderater är för en palestinsk stat. Vi har inom ramen för alliansregeringen också visat det genom ett politiskt och konkret stöd . Men utan en framförhandlad lösning på konflikten är en varaktig fred, och därigenom en självständig demokratisk palestinsk stat, inte möjlig. Därför håller vi inte med regeringen om att det är rätt läge att erkänna staten . Vi vill se tvåstatslösningen, och vi vill absolut se två jämbördiga stater. Det är naturligtvis det som är vägen framåt. Vi delar regeringens förhoppning om att så kommer att ske . Men vi delar inte bedömningen som regeringen gjorde sedan när den fattade beslutet eftersom vi inte anser att kriterierna för kontroll av territoriet är uppfyllda. Vi anser inte heller att detta är en del av en samordnad gemensam EU-politik. 46 (FP): Vi har väntat på en tvåstatslösning länge, i alla fall sedan , sade utrikesministern. Hon glömde ett viktigt ord i detta: en förhandlad tvåstatslösning. Det gällde inte bara att det skulle bildas två stater – ett och ett – utan det skulle vara en förhandlad tvåstatslösning. Det som gör nu är inte att gå den förhandlade vägen. Man erkänner staten utan någon förhandling. Man ska inte titta bakåt i historien. Jag håller med om att man lätt kan hamna när man diskuterar dessa frågor, vem som gjorde rätt och fel från början och så vidare. Men vi måste väl i alla fall titta på de principer som man har kommit överens om och om de följs. Sedan har två gånger sagt ja till ett förhandlingsbud om en palestinsk stat, och palestinierna har sagt nej till denna lösning. Det är klart att man ska titta framåt från detta: Vart går vi nu? Men det ska inte vara en principlös framtid där en part tackar nej till att bilda en stat och fortsätter med våldet. Det ska inte löna sig, utan man ska hålla sig till en framförhandlad lösning. undrar om vi egentligen är för en tvåstatslösning. Med risk för att jag gissar fel på din ålder, Hans, kan jag säga att har varit för en tvåstatslösning sedan innan du föddes. Och vi är det fortfarande. 47 Utrikesminister (S): Först och främst: Vi vill förstås stödja en framförhandlad tvåstatslösning. Det finns ingenting som talar emot just den ståndpunkten, utan vi fortsätter att uppmana parterna att gå tillbaka till förhandlingar. Efter att ha talat med palestinska företrädare kan jag också försäkra er att de vet att det inte finns några genvägar. Det vet de efter alla dessa år. Det finns inga genvägar, utan man måste försöka sitta ned vid förhandlingsbordet och resonera om en väg framåt. Det här är ett sätt att just göra parterna lite mindre ojämlika, och precis som jag sade förut är det är ett sätt att kunna ställa samma krav på staten som man kan ställa på staten . Jag vet inte direkt om alliansregeringen var en samförståndsregering. Vi har hört ståndpunkter här, där de i sak håller med oss. uttryckte de både genom stämmobeslut och i en artikel i en av de stora dagstidningarna att det då var hög tid att erkänna staten . Jag uppskattar det stöd och de goda argument som har presenterat här . Jag hoppas att vi ska kunna fortsätta arbeta i sakfrågan. Resten anser jag att jag har svarat på. Det gäller vår hållning i fråga om Hamas eftersom det här inte handlar om det. Och, , dessvärre är detta ett erkännande enligt de folkrättsliga principer som vi har med politisk bedömning av läget där vi fortsatt bara kan engagera oss i processen. Ingen kan lova någonting eller kontrollera någonting annat än det som vi själva bidrar till. Vi anser att tiden för detta är just , inte om . Överläggningen var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellationerna 2014/15:27 och 32 om regeringens ambitioner för unga 48 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig vilka mina och regeringens ambitioner är med traineejobb samt hur de som berörs av traineejobb räknas. Räknas de som arbetslösa eller i arbete? Vidare har även frågat mig hur de som berörs av plustjänster eller extratjänster räknas. Räknas de som arbetslösa eller i arbete? Jag besvarar interpellationerna i ett sammanhang. Den höga ungdomsarbetslösheten är en av regeringens högst prioriterade arbetsmarknadspolitiska utmaningar. Unga ska inte vara arbetslösa. Alla människors färdigheter och kompetenser ska tas till vara. Att alla människor arbetar och försörjer sig möjliggör en bra välfärd, ett samhälle som håller ihop och ökad jämlikhet. Det är viktigt att öka sysselsättningsgraden, arbetskraftsdeltagandet och antalet arbetade timmar i ekonomin. Regeringen är övertygad om att framgång i kampen mot ungdomsarbetslösheten förutsätter bred mobilisering och samverkan mellan bland andra arbetsmarknadens parter, kommuner och landsting, det privata näringslivet och det civila samhällets organisationer. Regeringen påbörjar nu genomförandet av ett ambitiöst reformprogram som syftar till att bekämpa ungdomsarbetslösheten. En viktig del i detta är stöd för traineejobb som föreslås införas inom vissa delar av välfärdssektorn för arbetslösa ungdomar. Antalet långtidsarbetslösa ökade från 76 000 personer 2007 till 138 000 personer 2010. Långtidsarbetslösheten har därefter bitit sig fast på en nivå kring 120 000 personer. De som har varit arbetslösa länge får ofta stora svårigheter att komma tillbaka, även om konjunkturen vänder. Den som står längst från arbetsmarknaden och har svårast att få jobb är inte hjälpt av att utföra arbetsuppgifter som ingen efterfrågar på riktigt. Den som står längst från arbetsmarknaden måste i stället ges reella möjligheter att komma tillbaka till arbetslivet. definierar , , baserat på internationella överenskommelser, vem som är sysselsatt eller arbetslös. Regeringen har inget direkt inflytande när det gäller denna fråga. SCB räknar personer med befintliga former av subventionerade anställningar som sysselsatta i sin arbetskraftsundersökning, . Då , som framställt en av interpellationerna, på grund av ledighet från uppdraget som riksdagsledamot ej var närvarande vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att fick ta emot båda interpellationssvaren. 49 (M): Jag vill tacka för svaret. Det är i grund och botten en väldigt enkel fråga. Ganska stora paket har presenterats som utbildningsinsatser, praktik eller dylika åtgärder. Regeringen har som ambition och mål att sänka arbetslösheten och har inte sysselsättningsgradsmål eller något sådant. Det är just arbetslösheten som de vill få ned. Då är det rimligt att få veta om alla de människor som inte har ett arbete och som nästan behöver få full subventionering från staten för att få ett jobb kommer att räknas som arbetslösa eller inte. Som jag tolkar svar kommer de inte att räknas som arbetslösa. Alla program som regeringen har kokat ihop kommer i slutänden att leda till att arbetslösheten kommer att minska utan att nya jobb kommer till. Staten kommer att finansiera jobb som kanske inte hade behövts annars; det är kriteriet för plusjobben, eller extratjänsterna som ni kallar dem. Ni trollar helt enkelt bort en stor del av arbetslösheten. Det är viktigt för oss att veta hur ni räknar. Jag misstänker nämligen att vi om ska stå här och jämföra arbetslöshetssiffror. Därför är det rimligt att vi vill veta hur ni gör. Av de som är i alla de bespottade programmen som själv har stått på den här sidan och tyckt varit hemska, jobb- och utvecklingsgarantin och fas 3, har varenda en räknats som arbetslös. Varenda en av dem och varenda procentandel tog den förra regeringen ansvar för och sade att de räknades som arbetslösa och att vi gjorde ansträngningar för att se till att de skulle hamna i arbete. Det som säger och erkänner är att regeringen tänker trolla bort den arbetslöshetsstatistiken genom att skapa en massa extratjänster och helt enkelt få arbetslösheten att sjunka utan att fler egentligen har kommit in i riktiga jobb. 50 Arbetsmarknadsminister (S): Det är lite förvånande att står här och nästan verkar stolt över att så många människor i både är och räknas som arbetslösa . Jag tycker att det är ett kapitalt misslyckande att så många människor är och räknas som arbetslösa. har ungefär 140 000 personer en anställning med anställningsstöd i . Jag tycker inte att det ska beskrivas som program som man har kokat ihop. Det är en viktig del av arbetsmarknadspolitiken att kunna använda även subventionerade anställningar för att fler människor ska få glädjen att ha ett riktigt arbete och en riktig lön. Anser att de 140 000 personer som har subventionerad anställning borde räknas som arbetslösa i stället? Det är inte regeringen som bestämmer vem som ska räknas som arbetslös eller inte i statistiken. Som jag sade i mitt svar är det som gör den bedömningen. De gör den utifrån internationella överenskommelser så att vi räknar på samma sätt som andra länder. Jag tycker inte att det finns ett egenvärde i att människor inte ska ha ett arbete och inte ska ha en egen lön för det arbete som de utför. 51 (M): Det som vänder sig emot är inte att människor är och räknas som arbetslösa. Det som vänder sig emot är helt enkelt att människor fortfarande ska vara arbetslösa men inte räknas som det. Regeringen vill föra tillbaka plusjobb, eller extratjänster som de kallar det. Kriteriet för plusjobben och extratjänsterna är att de är arbeten som inte behövs. Det är arbeten som inte behövs på den reguljära arbetsmarknaden. Trots det ska vi alltså inte räkna dem som placeras i programmen som arbetslösa. Det är klart att subventionerade anställningar behövs. Det är vi överens om. Däremot är det ohederligt att försöka trolla bort arbetslösa. Vi kan i så fall skapa hur många hundraprocentigt subventionerade tjänster som helst och sedan säga att vi har noll arbetslöshet i landet. Det är också en lösning. Men som vi vet är det oftast en dålig idé. Då låser man fast människor. Man ignorerar problemet och pekar på en positiv utveckling i statistiken som egentligen inte bygger på verkligheten. kan vara på väg åt fel håll även om statistiken visar att det går åt rätt håll. säger att det är upp till SCB. Under tid gjorde man precis så här. Man förtidspensionerade folk – de skulle ut från arbetsmarknaden. Då såg det ut som att arbetslösheten sjönk utan att jobben blev fler. Det är precis det som jag är rädd för att ska försöka med . Därför ville jag ha ett svar från . Räknas man som arbetslös, eller räknas man inte som arbetslös? Svaret har varit ganska tydligt. Man räknas inte som arbetslös om man placeras i arbetslöshetsprogram. 52 Arbetsmarknadsminister (S): har en egen definition av extratjänster som inte stämmer överens med den som den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen har. Vår ambition är att införa extratjänster som är arbeten som behöver utföras men som inte utförs . har en annan definition, men den får stå för honom. Det är väl belagt genom forskning att det bästa sättet att få ett arbete är att ha ett arbete. Det betyder att subventionerad anställning är ett av de få arbetsmarknadspolitiska instrument som har ganska god effekt och som också leder till att man går vidare till ett icke-subventionerat arbete. Jag tror att det är just därför som regeringar i alla länder – även den tidigare regeringen – har använt sig av just subventionerade anställningar. Det är naturligtvis viktigt att anställningarna går till rätt personer, så att man inte får en dödviktseffekt genom att satsa resurser på personer som hade kunnat få jobb ändå. Men givet att subventionerade anställningar går till de personer som verkligen behöver det särskilt starka stödet för att komma in på arbetsmarknaden är det väl belagt att det är en fungerande väg in på den. har ungefär 140 000 personer i en subventionerad anställning. Är det lagom många? Det vet jag inte säkert, men det är ett instrument som faktiskt fungerar. Jag tycker att det är ganska kränkande att säger att en subventionerad anställning skulle vara samma sak som att vara förtidspensionerad. Det är människor som utför ett arbete, som får lön och som har en riktig anställning. 53 (M): Det har varit ganska tydligt från er sida, , att ni vill öka beskattningen på företagen, på att anställa, vilket leder till att jobben minskar. I stället vill ni skapa statliga program. De människor som räknas som arbetslösa blir placerade i dessa program. Då räknas de inte som arbetslösa. Sedan kan regeringen nå sitt mål – lägst arbetslöshet i EU – utan att jobben har blivit fler, utan att tillväxten har ökat, utan att fler människor har ett ordinarie jobb på den reguljära lönemarknaden att gå till. Målet måste självklart vara att få så många som möjligt in på den ordinarie arbetsmarknaden, på tjänster som inte är subventionerade. Jag är rädd för att regeringen tricksar med siffrorna på ett sådant sätt att det ser ut som att är på väg åt rätt håll utan att någonting fixas. Vi får en felaktig självbild av att vi är på väg åt rätt håll trots att jobben inte ökar, trots att det inte skapas nya arbeten, trots att tillväxten hämmas. Det är främst detta som oroar mig. har gjort det väldigt klart. Hon ser alla program, extratjänster, 90-dagarsgarantin och traineejobb som reguljära arbeten som ska vara permanenta. Men det är inte så permanent för dem som blir placerade i programmen eftersom de är tidsbegränsade när det till exempel gäller traineejobb. sade att det är meningen att den som fullgör en traineetjänst ska hamna i ett YA-jobb. Sedan ska man cirkulera och bli berättigad till a-kassa så att man kan snurra tillbaka och börja bidragskarusellen igen. Det är fel väg för . Vi har provat det. Det var just det som forskningen sade: Det funkade inte. 54 Arbetsmarknadsminister (S): Jag tror att och jag är överens om att målet är att öka sysselsättningsgraden så att fler människor kan få ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Det som skiljer och mig åt är att företräder den tidigare regeringen som satsade stort på skattesänkningar som hade noll eller marginell effekt på arbetslösheten. Den nuvarande regeringen satsar i stället på aktiva åtgärder för att få ut människor i riktiga jobb, varav subventionerade anställningar är en av de många åtgärder som faktiskt fungerar. Överläggningen var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2014/15:28 om vikten av riktigt jobbskapande 55 Arbetsmarknadsminister (S): har frågat mig hur jag ska garantera att unga människor inte placeras i åtgärder eller drivs ut från arbetsmarknaden. Regeringens politik ska styras av ett tydligt sysselsättningsmål. Antalet personer som arbetar och antalet arbetade timmar i ekonomin ska öka så att når lägst arbetslöshet i EU 2020. är arbetslösheten bland ungdomar i alarmerande hög – så hög, i jämförelse med övriga EU-länder, att vi erhåller stöd från EU för att bekämpa den. Ungdomsarbetslösheten är en av regeringens högst prioriterade arbetsmarknadspolitiska utmaningar, och det är regeringens ambition att vända denna utveckling. Unga ska inte vara arbetslösa. Alla människors färdigheter och kompetenser ska tas till vara. Regeringen påbörjar därför ett ambitiöst reformprogram där vi erbjuder ungdomar riktiga jobb eller utbildningar som kommer att leda till riktiga jobb. Insatser riktas mot yrken där det finns jobb och där det råder kompetensbrist . Med dessa insatser möter vi även den generationsväxling vi står inför i många yrken och bidrar till en tryggad kompetensförsörjning. Regeringen vill sätta en bortre gräns för hur länge en ung person ska kunna vara arbetslös innan han eller hon erbjuds ett jobb, en insats som leder till jobb eller en utbildning.