prot · H109131 · 2014-06-25 00:00:00 — Och menar ministern verkligen att det var det här som det fattades beslut om i denna kammare för ? 165 Miljöminister (C): När det gäller den här frågan är väl inte det största bekymret att vi nu håller på att genomföra den regionala förvaltningen. Jag ska strax komma tillbaka till det och förklara hur läget ser ut. Det största bekymret är att och tänker samregera med två partier som har klart deklarerat att de avser att riva upp den här propositionen och den här regleringen. Då skulle jag gärna vilja höra klart uttalade åsikt om var Socialdemokraterna står i den frågan. Det som händer nu är att vi genomför det som ska bli den regionala rovdjursförvaltningen. Det innebär att har föreslagit tre vargpar. Processen är inte slutförd, utan det diskuteras nu mellan , och viltförvaltningsdelegationen. Det är meningen att de ska göra det. Det som är skillnaden mellan reglerna i Socialdemokraternas proposition från tidigare och det som vi har föreslagit när det gäller renskötselområdena är den regionala förvaltningen och det regionala inflytandet. Det är precis det som påbörjas . Det kan väl inte vara emot? Eller vill hon återcentralisera hela rovdjurspolitiken? Jag delar verkligen Heléns uppfattning att regelbundna föryngringar i stora delar av renskötselområdet inte är möjliga att förena med modern renskötsel. Vi vet att renskötseln är hårt ansatt. Vi vet att många har bekymmer, och de förtjänar vårt stöd. Men det bör fortfarande vara möjligt med enstaka föryngringar där de gör minst skada. Eftersom vi ska ha en gynnsam bevarandestatus på våra stora rovdjur innebär det att vi får hjälpas åt med det ansvaret över delar av landet. Med det i beaktande, vilket är tydligt utsagt och vilket också syns i förslaget om tre vargpar, tar andra delar av landet ett betydligt större ansvar. Men alla är medvetna om att det är svårare i renskötselområdet, och därför är förslagen lagda på detta vis. Jag tycker att det är bra med den regionala förvaltningen. tas det bort ett antal vargar genom skyddsjakt i renskötselområdet eftersom det blir för stora skador. Det visar att den regionala rovdjursförvaltningen faktiskt fungerar. Vi måste förbättra genetiken i vargstammen, vilket sker bäst genom invandring över finska gränsen från . En sådan varg måste då vandra genom renskötselområdet, och om det fungerar måste vi se till att det blir enstaka föryngringar. På detta vis har vi försökt balansera rovdjurspolitiken. Det var inte lätt; det var väldigt tufft att plocka fram och lägga fram det här förslaget. Jag hoppas att de partier som röstade för det i , vilket faktiskt var nästan alla, nu står för genomförandet och den regionala dimensionen i detta. 166 i (S): Jag konstaterar att den centerpartistiska miljöministern anser att det största problemet i vargfrågan är att det finns två partier utanför regeringsställning, som eventuellt kan bli samarbetspartner med oss, som har en annan politik än S. Det är enligt min åsikt, herr talman, inte det största problemet med dagens vargpolitik i . Det största problemet med vargpolitiken i är att vi har en regering som har suttit och bestämt över den här politiken men inte ett enda av de beslut som har fattats här i kammare har blivit reell verklighet utanför. Det är fakta när det gäller vargpolitiken. Jag tycker att det är lite lågt att ifrågasätta S rovdjurspolitik. Jag vet att miljöministern mycket väl känner till hur den ser ut. Hon vet mycket väl att vi är för en regional förvaltning av rovdjur. Det har vi varit – det är ingen hemlighet. Ministern pratar om de enstaka vargföryngringarna inom renskötselområdet, för att återgå till den frågan. Det är inte som vi hade en interpellationsdebatt och pratade om Junselevargen. Då delade ministern min oro. Hon var bekymrad över den skada som Junselevargen hade ställt till med inom renskötselområdet och erkände det som ett problem. Hur tror ministern att det blir om vi ska ha minst 30 vargar i renskötselområdet? Jag upplyste då, och kan göra det igen, om att samebyarna går som smala band från fjäll ned till kust och täcker hela norra . Det finns inget område där vargen gör minst skada inom renskötselområdet när vi pratar om permanenta vargrevir. Det är ingenting annat än det som går ut och pratar om när man säger att det ska vara återkommande föryngringar innan man över huvud taget börjar prata om förvaltning i något av våra förvaltningsområden. Det är en annan fråga som ministern dök undan väldigt elegant. Jag har sagt det så förut i denna kammare, också till , men jag känner att jag måste säga det igen. Jag vägrar tillhöra den politiska generation som tar död på den svenska rennäringen. Jag har aldrig hört någon borgerlig företrädare säga likadant. börjar jag förstå varför. Minst 30 vargar i renskötselområdet är att ta knäcken på den svenska rennäringen. Jag vet att miljöministern har tyckt att det varit jobbigt att ha EU flåsande i nacken när det gäller hur den svenska vargpolitiken har bedrivits . Jag kan försäkra miljöministern att det inte kommer att vara roligare att ha FN flåsande i nacken om hur vi behandlar vår ursprungsbefolkning. 167 (S): Jag hade egentligen inte tänkt begära ordet i den här debatten. Men när det blir uppenbart att miljöminister har tappat kontrollen, när hon hänvisar till att det är två partier i riksdag som eventuellt möjligen skulle kunna få någon form av inflytande efter nästa val och att det är den största frågan för rovdjursförvaltning, då måste man nog begära ordet. Är det inte så att miljöminister har tappat kontrollen över sin myndighet? Hur kan det vara så här? riksdag har antagit en rovdjursproposition som är tydlig och klar, där samtliga partier i stora drag är överens om att det inte ska förekomma vargföryngringar i renbetesområdet. Då föreslår en myndighet att det nog borde och ska tillåtas ett antal föryngringar i renbetesområdet – innan man tillåter någon form av jakt eller beskattning i de andra delarna av landet. Är det miljöministerns mening att det ska ta innan man kan börja åtgärda den stora överpopulation av varg som finns i ? Den håller på att ta död på älgen och gör att älgbetesskadorna ökar i . Man får stora koncentrationer på mindre områden när älgarna samlas för att det finns ett ganska stort hot mot dem. Precis som har varit inne på har vi fem stora rovdjur. Inom renbetesområdet är björn och kungsörn dominerande. De är ett dominerande inslag som rennäringen har att förhålla sig till. Det utfärdas skyddsjakt på många björnar. Även i vår har det utfärdats skyddsjakt på många björnar som har varit till skada för rennäringen. Är det miljöministerns mening att vi ska tillåta en etablering av varg och sedan ha skyddsjakt på varg i renbetesområdet för att vargen tillfogar skada på samebyarnas renar? Kommer det att bli en kostnad för samhället eller enbart för samebyarna? Om det inte riktigt var miljöministerns mening att det skulle bli på det här sättet, avser då miljöministern att vidta några åtgärder tillsammans med ? måste uppenbarligen ha misstolkat beslut. 168 (C): ska ha en livskraftig vargstam; det är vi överens om. Frågan om hur stor den ska vara och vilken utbredning den ska ha är viktig och engagerar många i – både dem som bor i vargreviren i inland där man har renskötsel och dem som bor i stora städer. och miljöminister diskuterar nu kanske 30 vargar på den väldiga landyta som omfattar inland. Andra gånger rör diskussionen skogsbygderna i och , där vargantalet – i mycket mer bebodda trakter – är mycket större. Jag hoppas att andra gånger återkommer med samma engagemang till situationen i de bygderna. Jag har mycket stort förtroende för miljöministerns arbete med de här viktiga frågorna, och jag är säker på att ingen annan miljöminister hade kunnat samla en riksdagsmajoritet kring en så pass, tycker jag, restriktiv rovdjurspolitik. Vi ska ha varg i , men vi måste också ha livskraftig lands- och skogsbygd som lever och där människor kan bo, där landskapen är öppna, där man kan ha utomhusdjurskötsel och så vidare. Socialdemokraterna skickar ut lite olika signaler i de här frågorna. Jag är liksom miljöministern mycket orolig över vad som skulle hända med en annan regering, där partier som jobbar för en mycket större vargstam skulle få inflytande. Här får vi tyvärr inga besked före valet, utan här är det gissningsleken som gäller. Men risken är uppenbar att det kan bli en mycket mer expansiv vargpolitik. engagemang i de här frågorna har jag respekt för. Du är kunnig, , och jobbar med de här frågorna. Det kunde finnas mycket sämre talespersoner hos sossarna i de här frågorna än du. Jag har också stor respekt för engagemang för vargen som ett viktigt rovdjur men också för människorna i skogsbygderna som inte klarar av för mycket varg. Jag ser alltså fram emot att lyssna på den fortsatta debatten mellan två vargkunniga personer. 169 Miljöminister (C): Jag tänker använda mina i det här inlägget till ett par olika saker. Allra först tänkte jag läsa upp en mening från s. 38 i Socialdemokraternas proposition som lyder så här: Målet för vargstammens utbredning skall vara att stammen på naturlig väg sprider sig över landet, men att dess förekomst i renskötselområdet i huvudsak begränsas till de områden utanför renskötselns åretruntmarker där den gör minst skada. Detta om detta. Jag vill, herr talman, säga att jag har den allra största respekt för hur svårt det är att bedriva renskötsel och för hur utsatt den näringen är i . Jag försöker också skydda och hjälpa de människor som finns i det här området. Man ska ha respekt för det arbete som södra sameby gjorde för att försöka hjälpa till att skydda en genetiskt värdefull varg. De låg ute dygn efter dygn och bevakade sina djur. De gjorde en ofantlig insats i biodiversitetens och mångfaldens tjänst som de ska ha all respekt för, dessutom under mycket svåra väderförhållanden. Det var ett väldigt bra studiebesök som vi gjorde hos dem. De tog mycket vänligt emot mig och representanter för våra myndigheter för att berätta hur det faktiskt ser ut i verkligheten och hur svårt det är. Det är också därför vi har försökt att se till att i den proposition som vi har lagt fram och som vi också har voterat för med stor majoritet i få ett antal saker på plats som ska göra det möjligt att hantera balansen mellan gynnsam bevarandestatus för våra stora rovdjur i och respekten för människor och näringar i lokala bygder. Jag tänker till exempel på att vi ska arbeta med det totala rovdjurstrycket. Det är ju inte bara varg utan också björn, lodjur och järv som försvårar för dem som har kor och får men naturligtvis även ren. Vi säger tydligt att det ska vara begränsningar i renskötselområdet och att det är i enstaka undantagsfall som vi behöver få hjälp så att genetiskt värdefulla djur kan ta sig genom området. Vi säger också att det ibland behövs föryngringar. Jag vill också säga att den regionala förvaltningen innebär just det: att lägger fram förslag men att man sedan diskuterar förslagen med länsstyrelser och med lokala viltförvaltningsdelegationer. Det handlar ju inte bara om de olika områdena, utan det kan lokalt vara väldigt stora variationer i fråga om djur, koncentration och svårigheter att hantera det. Det är för att göra det mer flexibelt som vi sätter den regionala förvaltningsmodellen på plats. Den ska nu testas. Det första förslaget har kommit. Diskussionerna har börjat, och vi får se var de slutar. Jag hoppas och tror att det kommer att bli som vi har tänkt oss när vi har satt reglerna på plats. Vad gäller har vi klart uttalat i propositionen att koncentrationen i vissa områden ska och måste minska. Där är trycket väldigt hårt på dem som har djur, särskilt i kombination med att en del av djuren enligt lagstiftning måste vistas ute delar av året. Där krockar olika principer – principer för djurskydd och principer för biologisk mångfald – på ett sätt som sätter enskilda människor i en klämma som inte är försvarbar. Vi måste försöka lösa de situationerna. 170 i (S): Jag ska börja med något väldigt ovanligt, nämligen att tacka för de fina orden. Något sådant har jag aldrig sagt i talarstolen tidigare. oroar sig för att det ska komma en ny regering som vill ha fler vargar. , det är svårt att få en snabbare tillväxt än vi har just , för den är fri. Det händer ingenting med den här regeringen när det gäller vargfrågan. Vill du att antalet vargar ska minska får du nog rösta fram en ny regering. Miljöministern talar om regional förvaltning. Jag håller med. Det är jätteviktigt. Det är viktigt att viltvårdsdelegationerna får möjlighet att vara med och besluta. Men om går ut och säger att man får skjuta av max av stammen i varje län, vad har då delegationen för roll? Det spelar ju då ingen roll vad den beslutar, för man kan ändå aldrig ha en beståndsreglerande jakt. Vad innebär detta för det mellersta förvaltningsområdet? Vissa har tolkat det som att ingen jakt över huvud taget kan ske där förrän man har 30 vargar i norr och 30 i söder. Är signalen från regeringen att vi ska ha fri tillväxt ? Det är inte hållbart. Det är verkligen inte vad regeringen säger när man är ute och diskuterar. Då försöker man framstå som handlingskraftig och säger att man står på landsbygdsbefolkningens sida. vet vi bättre. Det är fult att säga att någon ljuger. Men i den här frågan skulle jag vilja säga att regeringen använder en mycket kvalificerad form av flexibel sanning när man talar om rovdjursförvaltning. Faktum kvarstår: Ingenting har hänt i vargfrågan ni har suttit vid makten. 171 (S): I den här frågan och många andra är det tydligt och klart att blockpolitiken har varit skadlig för , för landsbygden och för en hållbar rovdjurspolitik. Känner vargen att det är okej att etablera sig? Vargen kommer ju att etablera sig där det finns mat och den känner sig trygg. Om då myndigheter signalerar att vargen borde känna sig trygg i ett visst område innebär det att det finns mat och trygghet där och att vi kommer att få föryngringar. Det kommer att ge konsekvenser. I det här fallet är frågan om det ska vara föryngringar inom renbetesområdet eller inte. Vi tycker inte det. Miljöministern borde, i stället för att fundera på två partier som inte är närvarande här och i vilken mån de ska få något inflytande, fundera på vad hon här och kan göra. är miljöminister och ansvarig för de här frågorna här och , och det är här och som man behöver vidta åtgärder. En ny regering kommer säkert också att behöva vidta åtgärder – det är jag helt övertygad om – speciellt om man har låtit det bli en etablerad sanning att det är bra med föryngringar av varg i renbetesområdet. kommer att ha en del att svara för när det gäller landsbygdsutvecklingen om man inte vidtar några åtgärder. I är det, precis som miljöministern själv uttalade, bråttom. Där måste det vidtas åtgärder. Vi vill inte hamna i en situation där vi ska ha omfattande skyddsjakt på varg i renbetesområdet för att vi har tillåtit tillväxt av varg där. 172 (C): har lagt fram bestämda mål för rovdjursförvaltningen. Där har lyckats samla en riksdagsmajoritet kring ett väldigt bra beslut. Sedan finns det för mycket vargar i . Det är vi alla medvetna om. Avskjutningen måste komma i gång. Men det finns hinder i dessa frågor. Det är komplicerade frågor. Det finns naturskyddsföreningar med klagorätt, det finns ett EU med domstolar, och det finns myndigheter som man måste få att jobba som de ska. Detta går inte över . Detta jobbar miljöministern med, och jag är väldigt trygg i att mål ska bli uppfyllda. Det är bra att Socialdemokraterna och har den inriktningen också. sade något intressant: En ny regering – det ska du kunna lita på, – kommer att minska vargstammen rejält. Det var ungefär så jag uppfattade det hon sade. Det är mycket stora ord. Det är alldeles utmärkt om Socialdemokraterna står för detta, och det hoppas jag. Men om en eventuell regering kommer till där Socialdemokraterna förlitar sig på stöd från och är det ett faktum att de partierna vill ha många fler vargar än . Om har rätt och dessa partier kommer att bli helt överkörda är ingen gladare än jag. Jag hoppas det, men jag tror inte att jag kan lita på det. 173 Miljöminister (C): Minnet är kort, särskilt när det närmar sig val. Jag vill påminna om hur skyddsjaktsreglerna såg ut under den socialdemokratiska regeringen. Då hade man inte rätt till skyddsjakt efter första anfallet, utan det var strängare regler än för nödvärn i . Man skulle kunna bevisa att ett rovdjur hade anfallit två gånger innan man fick använda skyddsjakt. har vi skyddsjaktsregler på plats. Vi har också ett institut och möjlighet för förebyggande skyddsjakt när man ser ett kritiskt beteende. Det är väldigt viktigt för enskilda människor, och jag tycker att det är en rättssäkerhetsgaranti. Vi har också en annan hantering när en varg har skjutits än vad som var fallet innan. Det betraktas inte som ett grovt brott utan som ett anmälningsbrott i likhet med skattelagstiftningen, vilket gör att vi har samma slags regler för händelser av samma grad. Vi har förbättrat genetiken. Vi har satt in en regional förvaltning. Vi har konstaterat att vi har uppfyllt alla de kriterier som uppställer för gynnsam bevarandestatus, och därmed ska vi kunna sköta förvaltningen av vår samlade svenska rovdjursstam i själva. Vi har höjt ersättningen, också för förebyggande åtgärder, och vi har satt i gång den regionala förvaltningen. Den här diskussionen handlar egentligen om något som ännu inte har hänt. I några områden har man ju föreslagit vissa nivåer och ska precis börja den regionala diskussionen, och i några områden har man ännu inte ens fått förslag om hur det ska se ut. Vi har dessutom sett till att SLU har ett uppdrag att titta på den socioekonomiska situationen för företag på landsbygden och samvariationen med rovdjursstammarna. Allt detta har hänt . Jag tycker att det visar att det finns en ambition att se till att man ska kunna både leva och bo på landsbygden och ha gynnsam bevarandestatus för våra fem stora rovdjur. Det är dit vi har syftat . börjar så sakta systemet att rulla ut, och det ska bevisa sig självt . Överläggningen var härmed avslutad. 32 § Svar på interpellation 2013/14:532 om bisfenol A 174 Miljöminister (C): har frågat mig i vilka fall jag kan se att de krav som anges i propositionen i fråga om införandet av nationella förbud på kemikalieområdet kan uppfyllas. Frågan handlar mer specifikt om förutsättningarna för att införa ett nationellt förbud mot bisfenol A. Frågan om begränsningar av bruket av bisfenol A i har varit uppe i kammaren under , bland annat i samband med behandling av den nya kemikaliepropositionen och i interpellationer och skriftliga frågor. De förutsättningar som interpellanten själv nämner är alla viktiga faktorer som det måste tas hänsyn till. Kemikaliereglerna är i hög grad harmoniserade inom EU, vilket innebär att utrymmet för nationella särregler är begränsat. Detta betyder att behöver verka inom EU i första hand för att vidareutveckla lagstiftningen inom området, vilket också är mest effektivt för att åstadkomma en riskminskning. I undantagsfall kan ha anledning att överväga nationell lagstiftning inom det icke-harmoniserade området för att skydda människors hälsa eller miljön, vilket kan fungera som en hävstång och följas av reglering på EU-nivå eller globalt. Det finns flera exempel där har infört nationella förbud eller andra regleringar för ämnen och användningsområden som senare har följts av en EU-reglering eller en reglering på global nivå. Regeringen delar inte alltid kommissionens bedömning av den harmoniserande verkan av vissa regler, och det har vi varit mycket tydliga med mot kommissionen. Jag vill också klargöra att det mellan debattartikeln i och regeringens proposition På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken kom ett förhandsavgörande i som begränsar EU:s medlemsstaters handlingsutrymme när det gäller att nationellt reglera användningen av farliga ämnen. När det gäller användning av bisfenol A är vår preliminära bedömning att det på basis av vetenskaplig grund finns ett visst utrymme för nationella begränsningar. En sådan skulle kunna vara ett förbud mot användning av bisfenol A i tvåkomponentsepoxi vid relining av dricksvattenrör, i enlighet med Kemikalieinspektionens förslag. Först efter att ha inhämtat remissinstansernas synpunkter kan dock regeringen ta slutlig ställning till om det är önskvärt och lämpligt att gå vidare med ett nationellt förbud, på sedvanligt sätt. Det var också mot bakgrund av de komplexa förutsättningar vi har för nationell reglering som jag tog initiativ till regeringens beslut att tillsätta en särskild utredare med uppdraget att kartlägga förekomsten av bisfenol A i varor och att ge förslag på åtgärder för att minska exponeringen för bisfenol A, särskilt för barn, ungdomar och kvinnor i fertil ålder. Jag ser fram emot ett gediget underlag från utredaren , som gör att vi kan gå vidare med denna fråga. 175 (S): I denna ganska sena timma vill jag ta tillfället i akt att här i kammare försöka förstå lite mer vad det här kan handla om och gå lite djupare in på vad det är som egentligen händer på under den nuvarande regeringen, den regeringskonstellation som vi har haft i . Vad är det som gör att det inte blir aktiva åtgärder som på riktigt hade kunnat betyda färre farliga kemikalier i vår vardag? Det handlar om ett förbud mot bisfenol A i livsmedelsförpackningar som kommer i kontakt med mat. Det finns ju en majoritet för det i kammare. Vad är det som gör att förslag om en sådan aktiv åtgärd, som på riktigt plockar bort hormonstörande ämnen från vår vardag, inte kommer fram? Ministern säger att bisfenol A har varit uppe . Jag kan berätta för miljöministern att engagemanget när det gäller att förbjuda och plocka bort det hormonstörande ämnet bisfenol A går mycket längre tillbaka i tiden. Jag själv kan konstatera att en av de första miljödebatter som jag hade i riksdag, som ordförande i , hade jag . Då sade jag: Vi har länge påtalat att det behövs ett förbud mot bisfenol A i nappflaskor och andra livsmedelsförpackningar som har direktkontakt med mat. Då hade jag tagit över stafettpinnen från andra socialdemokrater som tidigare hade drivit den här frågan. Det här var . Frågan har alltså inte bara varit uppe ett antal gånger , utan den har varit uppe i , under nästan alla år som den nuvarande regeringen har haft makten i . Och turerna om hur vi ska ha det med det hormonstörande ämnet bisfenol A i är minst sagt förvirrande. Först meddelade miljöministern i en debattartikel i att ämnet ska förbjudas i . Sedan kom regeringens kemikalieproposition, där tankarna om ett nationellt förbud i syfte att driva på i EU hade tonats ned. Regeringen säger att förbud i är nödvändiga, och regeringen ska driva på för tuffare regleringar när det gäller hormonstörande ämnen i EU. Man skriver också att nationella förbud kan leda till åtgärder på EU-nivå. Men man bestämmer sig inte för att till riksdag faktiskt lägga fram förslag om en åtgärd: att man ska förbjuda bisfenol A i livsmedelsförpackningar som kommer i kontakt med mat – då inkluderar vi också vattenrör. Man bestämmer sig för att inte lägga fram det förslaget till riksdag, trots att vi vet att det finns en majoritet i riksdag som är för att man ska förbjuda bisfenol A. Däremot har man en lång uppräkning i fråga om när man ska kunna överväga ett nationellt förbud: i undantagsfall, med hänsyn till effekter för företagens konkurrenskraft, med hänsyn till den inre marknadens funktion, när det är proportionellt, om det endast är på icke-harmoniserade områden och bara om det behövs för att skydda människors hälsa och miljö. I vilka fall kan miljöministern se att de krav som hon själv har angett i sin egen proposition, och som jag redovisar här, uppfylls? 176 Miljöminister (C): När det gäller kemikalier och farliga ämnen är det nog så att inte ska lägga den på kremlologi över vad som händer i utan på vad som händer i . Jag har som EU-parlamentariker diskuterat frågan om bisfenol .