prot · H10975 · 2014-02-27 00:00:00 — Det stora sociala problemet med ungdomsarbetslösheten är de människor som står långt utanför. Den omläggning vi nu gör av gymnasieskolan, där fler får chans att lyckas, är kanske den allra viktigaste åtgärden på lång sikt för att få ned ungdomsarbetslösheten. Vi har haft den här problematiken . Genom att nu se till att fler lyckas i gymnasieskolan kan vi kanske komma åt den. Likadant är det med de satsningar vi gör på lärlingssystem och på att göra det mer naturligt i att vara lärling. Vi gör det till exempel genom gymnasielärlingar och genom lärlingssystem inom yrkesvux. Vi gör det genom YA-jobben, som också de är en sorts lärlingsanställningar, och vi gör det genom att här i kammaren diskutera en ny anställningsform, nämligen lärlingsanställning. Men återigen, det behövs säkert fler åtgärder för att underlätta etableringen eftersom den ser så olika ut. Det är olika människor som är på väg in på arbetsmarknaden, och det är olika arbetsplatser som ska ta emot dem. Här krävs det kreativitet men också ett dynamiskt näringsliv. Det är bra att har gjort den här granskningen. Det är bra att man granskar de insatser regeringen gör för att fler unga ska få jobb. Jag tycker också att det i rapporten som vi nu diskuterar finns flera viktiga synpunkter och aspekter på hur man kan göra förbättringar. Man pekar på en del problem, inte minst när det gäller Arbetsförmedlingens kontakter med andra parter och sätt att arbeta. Många av de problem som lyfts fram – man ska komma ihåg att studien gjordes – har regeringen redan vidtagit åtgärder mot, och regeringen fortsätter att vidta åtgärder mot just de här punkterna. Men det är ändå bra att det lyfts fram i ljuset och att vi successivt lär oss hur vi kan bli ännu bättre på att underlätta för unga att få jobb. Arbetsförmedlingen har fått inte bara en ny generaldirektör utan också nya möjligheter för att möta ungdomsarbetslösheten. Vi kommer att fortsätta fundera i den riktningen. Mer behöver nämligen göras. Det är dock svårt, herr talman, att se hur de åtgärder oppositionen lyfter fram i sina reservationer skulle kunna bidra till att underlätta för unga att få jobb. Socialdemokraterna vill krångla till det för lärlingar. vill att färre ska söka jobb – de vill höja a-kassan för att minska arbetskraftsutbudet. Jag skulle gärna se att de förklarade hur de egentligen tänkte när de kom fram till det förslaget. vill att kommunerna ska ta över ansvaret trots att det inte finns någon erfarenhet som tyder på att det skulle bli mycket bättre eller enklare för ungdomar. Det är nämligen väldigt varierande kvalitet på de insatser som görs i de olika kommunerna runt om i . vill som vanligt expandera den offentliga sektorn och på så sätt lösa allting med pengar som inte finns. Det är nu nästan exakt jag hade en debatt om ungdomsarbetslösheten här i kammaren. Då hette arbetsmarknadsministern . Jag har blivit något äldre och kanske något klokare, men det som framför allt har hänt är att vi har fått en regering som faktiskt ändrar politiken, som underlättar för unga att klara gymnasiet, som sänker trösklarna till arbetsmarknaden. Jag tror att vi kommer att få se effekter av detta. Trots den tuffa arbetsmarknad vi har just nu kommer vi att få se hur de verktyg som finns på arbetsmarknaden underlättar för unga att få jobb. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 18 (MP) replik: Jag har två frågor till dig, . Jag tycker att det är väldigt bra att du tar upp att vi lägger fram förslag om att kommunerna ska få större ansvar. Min fråga till dig är: Kommunicerar ni inte med regeringen? Det var inte många dagar sedan den folkpartistiska arbetsmarknadsministern gick ut och sade att regeringen tar initiativ för ett tydligt kommunalt aktivitetsansvar för unga som inte arbetar eller studerar. Kommunens skyldighet att erbjuda lämpligt och individuellt riktat stöd – det är ju det vi föreslår. Och så står du här och säger någonting helt annat. Kommunicerar ni inte med varandra? 19 (FP) replik: Jo, vi kommunicerar med varandra. Därför finns det en hel del åtgärder för att underlätta för inte minst det som tog upp tidigare: att Arbetsförmedlingen ska samarbeta mer med kommunerna. Det finns inget som helst hinder för att kommuner och arbetsförmedlingar runt om i landet inleder samarbeten som kan underlätta. Men det driver är att man ska föra över huvudansvaret för ungas etablering från Arbetsförmedlingen till kommunerna. Det finns trots allt ganska få saker som tyder på att det skulle bli bättre. Vi ser gärna ett tydligare aktivitetskrav på kommunerna och ett tydligare uppdrag för kommunerna att ha aktivitetsansvar. Men aktivitetsansvaret är inte samma sak som att föra över Arbetsförmedlingens hela ansvar för unga arbetslösa till kommunerna, vilket faktiskt driver. Det finns väldigt bra exempel på kommunala insatser för att minska ungdomsarbetslösheten. Inte minst här i tror jag att det fungerar ganska bra. Men det finns också ganska många dåliga exempel på hur det kan se ut, där insatserna framför allt handlar om att flytta unga människor från en kategori av bidrag till en annan i stället för att fundera på hur man får in dem på arbetsmarknaden. Jag tror, precis som visade , att det är viktigt att man kvalitetssäkrar detta och ser till att ungdomar flyttas från socialbidrag till Arbetsförmedlingens ansvarsområde. 20 (MP) replik: Det blev nästan lustigt – och kan politik bättre än vi själva! Är det något annat du vet som vi inte vet om oss själva? Det är ju precis det här vi säger, men det är inte det ni kritiserar. Ni måste ju kritisera någonting, så det är det ni kritiserar i betänkandet. Jag vill övergå till min andra fråga. skriver om de tidiga insatserna som Arbetsförmedlingen gör. fick av de arbetslösa som bedömdes ha behov av tidiga insatser någon insats . Det var alltså . Först bedöms det att de behöver en tidig insats. Därefter är det av dem som får insatsen . Är det ett tecken på bra kvalitet, ? 21 (FP) replik: Som säger är det viktigt att framhålla att det som man har sagt, att man inte får lov att ge tidiga insatser till ungdomar, inte stämmer. När man gör bedömningen att det finns risk för långtidsarbetslöshet har man alla möjligheter att snabbt införa verkningsfulla åtgärder för att få ned arbetslösheten och se till att man rustar unga människor. Nej, det är inte okej – om man gör bedömningen att de här människorna verkligen behöver mycket insatser från Arbetsförmedlingen är det inte okej att inte alla får det. Därför har regeringen tillfört nya resurser till Arbetsförmedlingen just i detta syfte. 22 (C): Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Det vi diskuterar just nu är ett betänkande som bygger på regeringens skrivelse, som i sin tur bygger på om ungdomars väg till arbete. är det viktigt att sätta in saker i deras sammanhang, för det är lätt att fara i väg och prata om väldigt mycket som är kopplat till rubriken på betänkandet, alltså Ungdomars väg till arbete. För att sätta betänkandet i ett större sammanhang kan man säga att en viktig del i ungdomars väg till arbete är utbildningsdelen, som var inne på. Vad har våra ungdomar med sig när de tar de första stapplande stegen ut på arbetsmarknaden? Men än viktigare är att belysa att man har ett eget ansvar. De ungdomar som kommer från gymnasieskolan eller kanske har slutat skolan har ett eget ansvar och ett eget driv i att ta sig in på arbetsmarknaden. En annan del som är helt avgörande är att det finns någon som är beredd att anställa. Då är företagens villkor viktiga. Antingen man talar om små företag, stora företag eller om offentlig sektor är det svårt för ungdomar, oavsett driv, att ta sig in på arbetsmarknaden om det inte finns någon som efterfrågar ung arbetskraft och är beredd att satsa. Förutsättningar för fler jobb och sänkta trösklar är viktiga delar i detta. bygger på att man har studerat hur Arbetsförmedlingens arbete fungerar. Man har pekat på ett antal saker som man menar att Arbetsförmedlingen skulle kunna göra bättre. Regeringen har sagt att man håller med, och utskottet säger: Ja, det tycker vi också! Vi är överens om att det finns en förbättringspotential. De saker som man särskilt tydligt har pekat på från och regeringens sida är att den strategiska styrningen måste bli bättre, att man måste samordna arbetet mellan Arbetsförmedlingen och kommunen på ett bättre sätt och att matchningen måste fungera bättre. I det svar som regeringen har kommit med när det gäller vad som har hänt och vad de jobbar med nu kan man se att de jobbar med att vara tydligare med att individualisera för de ungdomar som kommer in på Arbetsförmedlingen och behöver stöd och hjälp. Av dem som har bedömts vara i behov av insatser är det ungefär sju av tio som har fått sådana, precis som nämnde. Där har man från Arbetsförmedlingen sagt att man har klarat av första steget, att identifiera dem, men man säger att man inte är i mål än och faktiskt kan erbjuda detta. Man har sagt att man måste bli ännu bättre. Precis som regeringen och utskottet säger ska alla ha rätt och möjlighet att få insatser om de har bedömts behöva dem. Nästa steg handlar om den ungdomspolitiska propositionen, som vi har fått veta är på ingång. I det arbetet, som bereds , säger man att det ska finnas förslag som syftar till att förbättra register, statistik och uppföljning av det kommunala ansvaret för ungdomar som inte har fyllt . har Arbetsförmedlingen ansvar för dem som räcker upp handen och kommer dit. Ungdomar upp till som inte har anmält sig där är kommunernas ansvar, och de är självklart även föräldrarnas ansvar. Där behöver vi bli bättre på att fånga upp varandras arbete. Det pågår också ett samarbete mellan och Arbetsförmedlingen. Man ska få ett gemensamt uppdrag att ta fram förslag på modeller för hur en mer formaliserad och strukturerad samverkan mellan och Arbetsförmedlingen kan utformas. Där är det, precis som många av mina kolleger redan har beskrivit, många kommuner som går före och har ett bra arbete på det här området, som det på andra ställen haltar och inte fungerar fullt ut. Där finns en utvecklingspotential, och mycket är på gång. Jag var för inte så länge sedan på besök i , min egen hemkommun, och fick höra om deras samarbete, som jag skulle vilja påstå är ett av de bättre. Man har gått igenom ungdomarna och kunnat se var på skalan de finns: Har de kanske inte ens tagit första steget och talat om att de står till arbetsmarknadens förfogande, eller har de tagit ett steg ut på arbetsmarknaden men behöver ytterligare kompetens för att vara redo? Eller är det kanske bara den första raden i ens cv som behövs för att ta fart på arbetsmarknaden? har man förflyttat oerhört många personer i steg i sidled men också ut på arbetsmarknaden. Det som är lite speciellt med deras arbete är att det är processinriktat, där man förflyttar steg för steg. Man finns också med när det är dags att ta steget ut på arbetsmarknaden, och man finns med som stöd ända tills personen får rejält fäste där. Den arbetsmetoden tror jag kan vara en modell för hur man kan jobba runt om i landet. Det är strukturella problem. Det är inget nytt fenomen, tyvärr. Det hade varit skönt om det var det, för då hade vi kunnat peka på någon lite enklare åtgärd, men det går inte när det är strukturella problem. Vi har gått igenom detta när det gäller både utbildningar och att försöka minska diket mellan utbildningar och arbetslivet. Vi måste också se till att ungdomar när de väl kommer ut på arbetsmarknaden får konkurrera på lite bättre villkor än de gjort . Då är kostnaden för att anställa en viktig del. Från regeringen och Alliansen föreslår vi många olika saker. Vi tittar både på lärlingsanställningar och på yrkesintroduktionsanställningar, som har varit drivande för i snart . Vi har sett svartmålande beskrivningar av det vi föreslår, men finns det faktiskt en enighet i kammaren om att ställa sig bakom det. Det handlar om en anställningsform, inte om anställningar i sig. är uppdraget och utmaningen att se till att detta används, så att det blir många ungdomar som tack vare detta får jobb. Det är nästa steg i arbetet. Det pågår mycket informationsarbete , men det kommer att behövas ytterligare arbete för att det också ska bli verklighet. 23 (S) replik: , jag har tittat på ditt partis hemsida. Där står bland annat att Arbetsförmedlingen inte klarar av sin viktigaste uppgift, nämligen att förmedla jobb. vill införa en fri etableringsrätt för arbetsförmedlare, och det ska finnas fler förmedlare med olika kunskaper och branschinriktningar. Då undrar jag: Har ni inte varit med om att rasera den kunskap och branschinriktning som fanns på Arbetsförmedlingen och som var under uppbyggnad? När man träffar arbetsförmedlare säger de att branschkunskaperna har plattats ut och försvunnit. Kan det vara så att ni tycker att det är okej att då öppna för fler så kallade privata förmedlingar? Jag läser också om att det ska bli lättare för unga att starta eget företag och att driva eget företag. Jag vill minnas att jag i flera omgångar har fått höra motstridiga besked om just starta-eget-bidraget: Pengarna kommer, och pengarna är slut. Sedan kommer det lite nya, och så är de slut igen. Hur tänker ni i se till att ni kan uppfylla er tanke med ett starta-eget-bidrag? 24 (C) replik: Det är roligt att har läst på vår hemsida. Där finns ytterligare några förslag, men det är intressant att du lyfter upp två oerhört viktiga reformer som vi jobbar för. Vi jobbar för att det också ska bli verklighet. När det gäller Arbetsförmedlingen vet jag inte riktigt om kommer ihåg förtroendedelen kopplad till Arbetsförmedlingen under tidigare regeringar. Är det någonting som har funnits så är det ett lågt förtroende för just Arbetsförmedlingen. Det kan ha att göra med att man sitter på dubbla uppdrag. Man är en myndighet som ska stötta och hjälpa, men man är också polisen som ska skicka vidare anmälningar ifall människor inte uppfyller de krav som ställs för att de ska få a-kassa. Detta är ett av de bekymmer som vi har noterat och som gör att vi tycker att det skulle vara bättre att dela upp rollerna på ett annat sätt. Vi har tittat på , som en förebild, där man har sett att det har vuxit fram flera olika aktörer som har utvecklat sin verksamhet. Man har också sänkt arbetslösheten kraftigt. Många grupper som har stått långt ifrån arbetsmarknaden har fått ett helt annat stöd och en helt annan hjälp. När det gäller den reformen jobbar vi vidare. Vi har precis tillsatt en utredning – det gjorde vi – som kommer att utreda och se över Arbetsförmedlingens nuvarande uppdrag, möjligheten att ha fler kompletterande aktörer och på vilket sätt vi ska få in ytterligare drivkrafter i det. Det jobbar vi vidare med. När det gäller att starta eget har man inom Arbetsförmedlingen gett direktiv till sina lokala kontor om att det bara är de som står längst ifrån arbetsmarknaden som ska få del av det här. Vi tycker att det är en olycklig utveckling. Vi skulle hellre se att man får del av det här tidigare, då det är större möjlighet att få ett lyckosamt utfall, och att det blir fler som får del av det här. Den här utvecklingen tycker vi är olycklig. 25 (S) replik: Ja, det är ett lågt förtroende för Arbetsförmedlingen. Jag håller med om att det inte var det bästa tidigare. Men har er politik gjort någonting för att förbättra det? Jag vill påstå att det är värre än någonsin, även bland personalen själv på Arbetsförmedlingen. En annan fråga är: Hur mycket vill ni sänka för arbetsgivarna för att det ska anställas fler? Var går er nedre gräns? 26 (C) replik: Jag tror att det finns både de som upplever att de får ett väldigt bra stöd hos Arbetsförmedlingen och de som upplever att de inte får något stöd hos Arbetsförmedlingen. Jag möter båda sidor, arbetsgivare och arbetssökande, som beskriver båda verkligheterna. Det ska inte bero på vem man möter eller när man möter någon, utan det här ska vara en service och en tjänst som den som behöver den ska ha tillgång till. Och i det finns det alltid en utvecklingspotential. Jag skulle vilja påstå att de som verkar inom Arbetsförmedlingen runt om i landet för det mesta sliter häcken av sig för att kunna vara till stöd och hjälp. De känner en frustration över att inte räcka till. Jag tror att det emellanåt finns en förväntan hos dem som söker sig till Arbetsförmedlingen som inte möts på ett korrekt sätt. Företagarna och Arbetsförmedlingen har gjort ett gemensamt projekt där man har gått igenom och tittat på detta utifrån småföretagarnas villkor. Man landar i en rapport och i ett antal förslag på hur man skulle kunna förbättra verksamheten. Jag tror att det runt om i landet pågår en utvecklingsverksamhet för att man ska möta behoven och bli bättre. Jag tror på den modell som står för. Jag tror att vi behöver förändra i stort. Jag tror inte att en mastodontmyndighet är svaret på de utmaningar som arbetsmarknaden står inför. Jag tror att det är viktigt att ha med sig det när vi tittar vidare på nästa steg. Det var en fråga till – jag kommer inte ihåg den. 27 (V): Det betänkande som vi behandlar är formellt sett ganska snävt. Det handlar om en regeringsskrivelse med anledning av en granskningsrapport från . Från har vi ingen motion och därför inget yrkande – det förklarar också min placering på talarlistan. Vi har beskrivit vår syn i ett särskilt yttrande som finns i betänkandet. Men när det gäller det som har föranlett granskningen, nämligen den mycket höga ungdomsarbetslösheten och bristerna i åtgärderna för att möta den, finns det desto mer att säga. Ungdomsarbetslösheten i är ett allvarligt problem. Det är ett problem som har vuxit med högerregeringen, från till . Ännu mer oroande är det att långtidsarbetslösheten i ungdomsgruppen har ökat från till . Problemen har med andra ord både vuxit och fördjupats. Vi vet också att det finns stora problem med dåliga arbetsvillkor för alltför många unga. Det är ungdomar som ändå upp varvar perioder av arbetslöshet med otrygga anställningar. Då tappar man inte bara inkomster, självförtroende och frihet där och då. Då får man också betala med sämre pension och sämre anknytning till de sociala trygghetssystemen, med risk för sämre fysisk och psykisk hälsa. Det stora problemet är naturligtvis att arbetslösheten i generellt är alldeles för hög för alla åldersgrupper. Det problemet kan inte på ett grundläggande sätt lösas genom arbetsmarknadspolitiken, alltså hur man utformar åtgärder av olika slag. Det är den ekonomiska politiken som måste vara inriktad på att skapa full sysselsättning, och någon sådan ekonomisk politik förs inte av regeringen . Det har varit väldigt frustrerande och fascinerande att höra hur regeringens retorik om arbetslösheten har ändrats . Jag tror att vi alla här inne är tillräckligt gamla för att minnas att högerpartiernas företrädare, till exempel , talade om att vi hade en massarbetslöshet i före valet . är arbetslösheten högre än när tog över som finansminister. Vad säger han då? Jo, den som lyssnade på Ekots lördagsintervju kunde höra finansministern säga att politiken ska läggas om för att vara bättre anpassad till goda tider. Herr talman och alla som eventuellt lyssnar på den här debatten för att höra mer om partiernas syn på ungdomsarbetslösheten! Finansministern, som har ansvaret för den ekonomiska politiken i regeringen, pratar om att det är goda tider i i ett läge med skyhög ungdomsarbetslöshet. Ja, retoriken har ändrats, men politiken ligger fast. Hur har regeringen angripit problemet med ungdomsarbetslösheten? Det är närmast en överflödig fråga. Naturligtvis har man gjort det på samma sätt som när det gäller i princip varje annat reellt eller upplevt samhällsproblem. Man har gjort det genom att sänka skatten och berika dem som redan har det bäst ställt. Resultatet av de generella skattesänkningarna har blivit generellt större klyftor i men inte lägre arbetslöshet. Resultatet av sänkningen av arbetsgivaravgifter för unga, som har getts oavsett om de har varit arbetslösa eller inte, har blivit ett dyrt fiasko som har dömts ut till och med av regeringens egna utvärderingsexperter. Då menar jag alltså inte cheferna på och . Man skulle kunna göra så att man tog ett steg tillbaka och omprövade kombinationen av överföringar till dem som har pengar och mer kontroll av dem som saknar arbete. Men i stället har regeringens svar varit att börja fippla med den exakta åldersgränsen för subventionerna till arbetsgivare. Det är en politik som andas förvirring och desperation. Även om det är den ekonomiska politiken som måste bidra till lägre arbetslöshet generellt spelar det naturligtvis roll med utformningen och förmedlingen av åtgärder. Regeringens så kallade jobbgaranti för unga har inneburit en garanti om att de först ska bli förbisedda och därefter hänvisade till ganska meningslösa insatser. Vi ska fortfarande komma ihåg att tusentals ungdomar har hamnat i fas 3, något som egentligen inte skulle hända. I , som vi diskuterar, framkommer dessutom någonting som tydligt belyser problemen med regeringens grepp om läget. Nästan hälften av de arbetsförmedlare som jobbar med ungdomar säger att de inte anser den tid de lägger ned på arbetsgivarkontakter vara tillräcklig. Skälet till det är att andra uppgifter tar för mycket tid. Runt hälften menar att arbetsbördan inte låter dem ha tillräckliga kontakter med ungdomarna för att de ska kunna bedöma deras individuella behov. har Arbetsförmedlingen skickat tillbaka stora summar i outnyttjade resurser till statskassan. Detta är verkligen ett misslyckande för regeringen. Verksamheten detaljregleras och överkontrolleras, men har man saknat en fungerande övergripande förståelse och styrning. pekar å ena sidan på hur kraven på återrapportering har blivit mer omfattande och tidskrävande med tiden, och å andra sidan har regeringen efter ett halvårs velande tillsatt en ny generaldirektör för . Vi får hoppas att han med sin jobbcoach, eller vem det nu kan vara, har haft möjlighet att titta på det Youtubeklipp där statsministern talar om hur fruktansvärt det var tidigare med att ha socialdemokrater som generaldirektörer för Arbetsförmedlingen och att det skulle bli ändring. Det är säkert motiverande, en kickstart. unga arbetslösa förtjänar bättre än det här. förtjänar bättre än det här. Det behövs en ekonomisk politik för fler jobb. Det behövs en politik för ökad anställningstrygghet, inte minst därför att det är ett allvarligt problem, avgörande, för många ungdomar. Man kommer in och ut. Man får kortvariga jobb, men de jobben är osäkra, och man får inte möjligheten, som vi hörde här tidigare, att få kompetensutveckling på jobbet. Det behövs också en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik som rustar arbetslösa ungdomar för framtiden och som erbjuder en väg in i arbetslivet. Det samhället måste göra är att investera i de ungdomar som står utanför arbetsmarknaden och i verktygen för att ge dem en möjlighet att gå från arbetslöshet till arbete eller studier. har i sin budgetmotion presenterat och finansierat ett paket med just den typen av åtgärder. Unga ska få tidiga och individuellt anpassade insatser hos Arbetsförmedlingen. ska unga arbetssökande garanteras en sådan åtgärd. I det paket som vi har presenterat ingår det lärlingsanställningar inom hantverksyrken, traineeplatser för arbetslösa akademiker på våra myndigheter och utbildningsvikariat inom vård och omsorg, där behoven är enorma. Vi föreslår vidare en kraftig satsning på såväl generell utbildning inom komvux som riktade arbetsmarknadsutbildningar. Det här är exempel på hur några av de miljarder som regeringen har plöjt ned i skattesänkningar skulle kunna användas aktivt. pratade tidigare om pengar som inte finns. Man kan fråga dem som har fått de stora överföringarna i form av skattesänkningar om de pengarna finns eller inte. Frågan för måste vara: Hade vi kunnat använda en del av det utrymmet på ett bättre sätt?