prot · H20941 · 2014-12-18 00:00:00 — Det gör skillnad, och tillsammans med alliansregeringens dubblerade satsningar på drift och underhåll gör det att vi kan få mer järnväg. Det gynnar både kvinnor och män som behöver ta sig till och från jobbet . 49 (SD) replik: Jag undrar en sak, . har Alliansen suttit vid makten och fört en politik som verkligen inte har gynnat det skånska järnvägsnätet. Det är mer eller mindre kaos, och det är kapacitetsbrist. Sedan väljer man att skryta om sin satsning på 522 miljarder – pengar som kanske egentligen inte heller finns i verkligheten. är det dock så att det finns behov av fyrspår mellan och , dubbelspår mellan och och dubbelspår hela vägen mellan och . Det finns också ett stort behov av en utbyggnad av till trefilig motorväg. undrar jag om Alliansen kommer att svänga i sin uppfattning att ska ha jättelite pengar. Kommer ni att vara mer positiva till att öka stödet till både järnväg och vägsatsningar i den skånska infrastrukturen? 50 (M) replik: Den nationella plan både riksdag och regering nu har tagit beslut om bygger i sin tur på den kapacitetsutredning genomförde . Det är en gedigen genomgång av vilka projekt som ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är viktiga att satsa på. Det gäller satsningar som behöver komma hela landet till del, men det är den grunden som finns för den nationella planen. Då måste man tyvärr göra avvägningar och prioriteringar . Jag tycker att vi kontinuerligt ska följa utvecklingen kring vilka viktiga projekt vi behöver satsa på. Det handlar dock inte om att stoppa upp fingret i luften och känna efter, som antyds här, utan det finns ett gediget material till grund för den nationella planen. Det har inte heller gjorts bara av politiker utan av professionella tjänstemän hos . Det vill jag särskilt betona. Vi har också en ny planeringsprocess som har tagit beslut om och som gör att vi kontinuerligt utvärderar vilka projekt vi ska trycka på startknappen för. 51 (SD) replik: mellan och är mest trafikerade enkelspår. Blir det störningar där får det återverkningar på hela . Det stör bland annat ut –, då tågen trafikerar där, men det stör även ut ända upp till . Det kanske har gått er förbi, men de tåg som trafikerar sträckan –fortsätter ibland upp till . Det får alltså återverkningar på hela . Det är konstaterat att man har nått kapacitetstaket på de här spåren, så det kan omöjligt ha gått er förbi. Det flaggar man också för i utredningarna. Jag ställer därför återigen frågan: Har ni för avsikt att göra omprioriteringar som gynnar hela järnvägstrafik, eller ska ni fortsätta envisas med att inte göra de satsningar behöver? 52 (M) replik: Vår avsikt är naturligtvis att följa den av riksdag och regering beslutade nationella planen. Tro mig; jag möter många väljare, medborgare och företrädare från olika delar av landet, och det är väldigt få som konstaterar att de inte vill ha mer medel till just sin region. Jag kan konstatera att det finns all anledning att fortsätta förstärka satsningarna på transportsystemet i , men har vi en av riksdag och regering beslutad nationell plan. Den måste rimligtvis vara första steget. Återigen: Den bygger på seriösa kalkyler av samhällsekonomisk nytta och effektivitet från kapacitetsutredning. Mot det står inte att på något sätt inte satsa på vissa regioner, utan vi försöker se till hela landets perspektiv för att skapa jobb och tillväxt i hela . Den nationella planen är som sagt ändå det som måste ligga till grund för de satsningar vi gör här och . 53 (C): Fru talman, fru minister och ledamöter! Jag tycker att det blir lite förunderligt i debatten i kammaren när utskottets ordförande inleder med att ge ett åttaårsperspektiv på trafikpolitiken. Hon talar om de alliansregeringen hade ansvar och framställer det som någonting förvirrat – när politiken ju är en varannandagspolitik. I går var det nej till bygget av Förbifarten i , och kan vi på se att just – tillsammans med sin partiledare, Romson – bejakar utbygget av Förbifarten. I går förekom inte eller att det var aktuellt att lägga ned , och utses en förhandlingsperson med det uppdraget. är ett mycket stort land. Det gör att vi behöver ha alla fem transportslag för att det ska gå att leva och arbeta i alla delar av landet. De fem transportslagen är sjö, järnväg, luftfart, landsväg – och it. Informationstekniken är det femte transportslaget. När alliansregeringen lade fram sin infrastrukturproposition Investeringar för ett starkt och hållbart transportsystem var det en av de mest kraftfulla satsningar på landets transportinfrastruktur som gjorts i modern tid – . De var dessutom fullt ut finansierade. Det beslutet står sig fortfarande. Det styr planeringen, och det gäller till dess att ett nytt motsvarande beslut fattas. Jag vill i några punkter lyfta fram de förändringar som blev följden av att det är Alliansens och inte samarbetsregeringens budget som blir styrande för transportinfrastrukturen 2015. Den blir också styrande för de regleringsbrev samarbetsregeringen strax ska skicka iväg till sina myndigheter. Ekonomiskt innebär det beslut fattar att volymen för transportarbete i vårt land ökar med . Den ökar till 48,9 miljarder på det utgiftsområde trafikutskottet ansvarar för. Resurserna kommer i all huvudsak att gå via och andra myndigheter för genomförande. Den ekonomiska ramen för att åtgärda brister och fel i transportapparaten i vårt land blir alltså större kommande år än innevarande år. Utöver detta markerar vi i vår budget bland annat för att vi vill bygga nya stambanor för höghastighetståg samt mycket allvarligt prova förutsättningarna för att kraftigt bygga ut järnvägen i norra . Jag ska också säga något om inrikesflyget. Människor, företag och offentliga myndigheter ska kunna verka i hela vårt land. De ska kunna hitta rätt kompetens och transportera sina kunder, varor och produkter. trafikerar flygplatserna /, , , , , , , , , , , och . På några av dessa platser utgör Brommaförbindelsen av kontakten med omvärlden, för andra uppemot hälften. Huvuddelen av ambulansflyget går på . Att då ens överväga en nedläggning av , som uppenbart samarbetsregeringen gör i och med att man meddelade att man utser förre statsrådet att utreda förutsättningarna, är lika med att skicka en grovt skadlig politisk signal ut i hela landet. Beslutet samarbetsregeringen har fattat permanentar en osäkerhet i Brommafrågan som kommer att driva på centraliseringen av företag och institutioner till . Ett slutligt genomförande av en nedläggning innebär närmast en amputation i fråga om flygförbindelser på orter som med flera. På andra orter som opererar både och permanentar en nedläggning av en prisdrivande och negativ monopolsituation. Av den orsaken är det logiskt att riktar ett tillkännagivande gentemot regeringen med innebörden att anser att en förhandlingsperson för bostadsbyggande på citynära flygplatser ej ska tillsättas. Utöver detta vill jag göra följande markeringar mot samarbetsregeringens förslag som varit särskilt inriktade på att slå hårt mot landet utanför storstadsområdena. Vi vill inte införa en avståndsbaserad vägslitageavgift, kallad kilometerskatt, eftersom en sådan särskilt skulle drabba företag på svensk landsbygd. Däremot vill vi tillåta en högre vikt, upp till , på lastbilar och även tillåta längre fordonsekipage, , för att på så vis förbättra möjligheterna för skogs- och gruvindustri att transportera sina varor, öka transporteffektiviteten, minska klimatpåverkan och öka konkurrenskraften. Så vill jag säga något om Förbifartsfrågan. fick vi så besked om att lagt sig platt i de interna diskussioner som försiggått inom samarbetsregeringen. Byggandet av Förbifart återupptas möjligt. Det innebär ett stopp på slöseriet med skattemedel motsvarande . Det är bra att infrastrukturministern stod på sig i den interna diskussionen och till slut fick motståndet mot Förbifart inom regeringen att vika ned sig. Med tanke på den varannandagspolitik som tycks prägla samarbetsregeringen känns det dock tryggt att fattar beslutet att i form av ett tillkännagivande uppmana samarbetsregeringen att möjligt häva frysningen av . Annars, fru talman, finns ju risken att det kommer ett nytt besked från samarbetsregeringen . I detta anförande instämde , och (alla M), (FP) samt (KD). 54 (FP): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Jag kan också passa på att instämma i och anföranden. Vi har här ett betänkande med två tillkännagivanden. Det ena handlar om att återstarta bygget av Förbifart före . Det andra handlar om att inte tillsätta en förhandlingsperson för bostadsbyggande på citynära flygplatser. Detta är egentligen en omskrivning. Diskussionen handlar inte så mycket om andra citynära flygplatser än just om . Utgångspunkten för och Alliansens politik sett bakåt har varit att vi bygger på ett transportslagsövergripande tankesätt. Jag utgår från att vi är helt överens om att en robust och väl fungerande infrastruktur är en avgörande faktor för jobb och tillväxt i hela landet. Då talar vi om hela landet. Det är viktigt att lyfta fram, vilket också gjorde, att budgeten för infrastrukturen ökar med jämfört med . Infrastrukturen är grunden. Den är inget självändamål utan finns för att öka rörligheten. I spåren av rörligheten ökas möjligheten att bygga bostäder i expansiva områden tack vare effektiva persontransporter. Det handlar också om att det ska finnas pålitliga godstransporter för till exempel basindustrin, skogs- och gruvnäringen. Där är satsningar på bärighet och tjälsäkring viktiga, speciellt inom skogsindustrin. Vi kan konstatera att kostnaderna för satsningarna har ökat. I den nu gällande nationella åtgärdsplanen –2025 är ledorden långsiktighet och helhetssyn. Där finns viktiga projekt med, till exempel att påbörja den nya stambanan för höghastighetståg och en efterlängtad utbyggnad av i . Det som också karakteriserar planen är ett fokus på drift och underhåll; inte minst har järnvägsnätet prioriterats. Det vet alla. Det har ju framgått under debatten att vi har olika verklighetsbilder av det svenska järnvägsnätet. Alla vet att underhållet av järnvägsnätet har varit eftersatt . Det är faktiskt ingen slump att alliansregeringen –2014 har fördubblat anslaget till drift och underhåll. Det beror naturligtvis på att vi ser verklighetsbilden. Anslaget ligger på en sådan nivå att långsiktigt kan bygga upp en funktionell och robust järnväg. Långsiktigheten är helt avgörande. Låt oss blicka lite framåt till frågan om det så kallade Sverigebygget, som har varit uppe under debatten. tillsammans med övriga allianspartier blickar framåt till 2035. Det handlar om att investera i stambanor för höghastighetståg mellan och samt och . Det handlar om satsningar på kollektivtrafik och inte minst satsningar på bostäder. Det handlar om i storleksordningen 100 000 nya bostäder i . Mot förslaget från och övriga allianspartier, som finns med i den budget som ska antas , finns förslag från S-MP-regeringen med stöd från om kraftigt sänkta anslag till väginvesteringar. Det kan kännas oroande för de delar av landet där man är helt beroende av vägar. Vi diskuterar järnvägen, men vi får inte glömma bort att större delen av är beroende av vägar. Vi talar här om viktiga satsningar. Det måste finnas satsningar som får skjutas . Det handlar tydligen inte om E20, eftersom den inte nämns i de särskilda yttrandena, utan det måste handla om andra objekt, men det är höljt i dunkel vilka objekt det är fråga om. För en större del av landet är vägarna en lika viktig fråga som järnvägarna, även om järnvägarna naturligtvis är en oerhört viktig fråga. I grunden handlar det inte om att sätta transportslagen mot varandra, utan det handlar om att med hjälp av ett transportslagsövergripande tankesätt, som vi säkert är överens om, få ett optimalt fungerande transportsystem där alla transportslagen samverkar. Ett transportslag som har nämnts är sjöfarten, som definitivt inte utvecklats till sin fulla potential. Det är bra att vi nu diskuterar ett nytt regelverk för inre sjöfart och att införa tonnageskatt. Det pågår faktiskt en utredning. Det är inte en glömd och undanstoppad fråga. Det handlar om att jobba efter den väl genomarbetade nationella planen. I skenet av detta känns stoppet av bygget av Förbifart märkligt, speciellt som representanter för Socialdemokraterna upprepar att Förbifarten ska byggas. Så sent som sade infrastrukturminister att det var ett viktigt projekt och att det aldrig har varit aktuellt att stoppa bygget. Då kan man undra varför det har stått stilla och kostat skattebetalarna pengar, om det aldrig har varit meningen att stoppa bygget. Det måste ju ses som rent slöseri. Jag utgår från att vi röstar om ett tillkännagivande om att starta bygget igen , och då verkar det som att det tillkännagivandet kommer att effektueras ganska snabbt. När det gäller kan vi slå fast att det definitivt inte är bara en Stockholmsfråga. Vi har pratat mycket om tillväxt och jobb i , men är en nationell fråga. är viktig för många regioner i . Det har räknats upp ett antal flygplatser som är direkt beroende av , så det behöver jag inte göra. Frågan om är ingen lokalpolitisk storstadsfråga, utan det är en nationell infrastrukturfråga. I det skenet känns det ganska märkligt att man tillsätter en förhandlingsperson. Det bedyras att definitivt inte ska läggas ned. Då undrar jag vad syftet med förhandlingspersonen är över huvud taget. Vad ska det leda till? Det tillkännagivandet har i allra högsta grad fortfarande aktualitet. I detta anförande instämde , , och (alla M) samt (C) och (KD). 55 (V) replik: Jag förundras ganska ofta av borgerlig politik, på det sättet att det känns som att man gärna vill behålla den så kallade välfärd som man har när man kör runt i en bekväm bil som är designad för att man ska känna sig lugn, trygg, varm och bekväm – det känns väldigt behagligt. Men det som vi har framför oss med klimatförändringarna kommer att innebära att vi förlorar just vår bekvämlighet. Det kommer att innebära att vi inte har någon välfärd, att infrastruktur faller sönder och så vidare om det fortgår som det gör nu och vi inte gör något åt det. Därför undrar jag lite grann hur ni tänker er att vi ska kunna bygga en stark ekonomi som ryms inom naturens ramar, som ryms inom det här klimatsystemet på ett realistiskt sätt. säger att vi inte kommer att kunna ställa om bilparken. Den teknikutvecklingen finns inte att vi kan nå klimatmålen bara genom att ställa om bilparken. Vi behöver kollektivtrafik. Vi behöver den effektiviteten i transportsystemet. Därför undrar jag verkligen: Hur kan ni minska medlen till exempel till underhållet av järnvägen? Till och med Näringslivets Transportråd utropar väldigt tydligt att det är tillförlitlighet, tillförlitlighet och tillförlitlighet vi behöver för att företagen ska kunna fungera. Jag ställer frågan: Hur ska vi kunna bygga en ekonomiskt stark välfärd som ryms inom klimatsystemet? 56 (FP) replik: Det känns som att det fattas vissa historiska kunskaper här. Som jag sade i mitt anförande har vi inte minskat anslagen till drift och underhåll av järnväg. De har fördubblats . Det är det som är den historiska sanningen. Och det är definitivt ingen slump. Alla har väl sett verklighetsbilden att den svenska järnvägen har förfallit, oberoende av vilken regering det har varit. Vi kan nog ta på oss något slags kollektiv skuld för det historiskt sett, även om vi personligen inte har påverkat det hela. Vi bygger transportleder i detta land, men vi måste ändå vara teknikpositiva. På andra ställen i budgeten, som vi inte diskuterar här , finns det också en tydlig inriktning på att utveckla och stimulera fram bättre fordon. I miljö- och jordbruksutskottets budget ligger 215 miljoner i supermiljöbilspremier. Det ligger också en inriktning på ett så kallat bonus–malus-system för nya bilar. Vi är väl definitivt överens om att bonus–malus-systemet är ett väldigt bra system. Vidare ligger det i näringsutskottets budget en satsning på laddstolpar. Ska man utveckla elbilar måste det naturligtvis finnas laddstolpar. Där pratar vi om 75 miljoner , alltså 300 miljoner, i en satsning på laddstolpar. Ser vi på kollektivtrafiken, och bortser från den elektrifierade, har andelen biobränsle ökat dramatiskt. Det finns ställen där går på biobränsle. Jag tror att till exempel börjar närma sig den siffran. Det man kan utveckla inom busstrafiken, varför skulle det inte gå att utveckla inom biltrafiken? Vi behöver både biltrafik och kollektivtrafik på de ställen där de passar bäst. 57 (V) replik: har påtalat att det behövs 10 miljarder till underhåll för att man ska kunna trygga säkerheten och tillförlitligheten på järnvägen. Vi har i budgeten från den rödgröna sidan lagt till en del av detta. Om vi tog bort banavgifterna skulle vi nå upp till 10 miljarder. Det har vi inte gjort , men det hoppas jag att vi kan göra framöver. Vi har alltså realistiska siffror när vi tittar på vad behöver. De medel som har tillkommit har inte räckt på långa vägar, enligt egna siffror. Med den borgerliga budgeten sparkas ju banarbetare. Det kom en nyhet om att man sparkar väldigt många banarbetare, som skulle behövas för att stärka underhållet. Det är en väldigt märklig politik. Jag undrar verkligen hur man ser på det här. Det känns som att ni i den borgerliga alliansen kramar fast er vid bilen. Det är en sorts bekvämlighet, men det är en falsk bekvämlighet. Det är just den bekvämligheten som kör ut över stupet till slut om vi inte tänker om, om vi inte tar ett helhetsgrepp och styr utvecklingen åt rätt håll. Det är samma sak om vi ska fortsätta att öka mängden biltrafik i samma hastighet som pågår i städerna. Då kommer vi till exempel att fortsätta att ha markbrist. Vi har brist på bostäder. Det är svårt att bygga inne i städerna då det inte finns tillräckligt med mark för bostäder. Det skulle man effektivisera med mer kollektivtrafik. Det finns väldigt många anledningar att satsa stort på kollektivtrafiken. Vi har på oss att vända utvecklingen, enligt forskningen. Då räcker inte en supermiljöbilspremie, som går alldeles för långsamt. Laddstolpar är positivt, och det är en idé som behövs. Men vi måste agera skyndsamt och ta in de stora flödena där koldioxidutsläppen är som störst. Det är där vi måste agera. Just nu går inte omställningen tillräckligt snabbt. är en central nod där vi måste agera. Det är väldigt sorgligt att vi ser att så mycket resurser saknas till det. 58 (FP) replik: Det kanske är det som då skiljer min utgångspunkt från utgångspunkt, att jag inte kramar fast mig vid något transportslag över huvud taget. Jag tycker inte att bil är något självändamål eller att järnväg är något självändamål i sig. Vi ska ha ett effektivt transportsystem, som naturligtvis ska klimatanpassas. Det är en självklarhet. Man kan inte ställa transportslagen mot varandra och tro att det ena transportslaget löser problemet, för det är inte sant. I stora delar av landet är bilen det enda alternativet. Sedan är det inte så konstigt att kollektivtrafiken är det överlägsna alternativet i de tätbebyggda områdena. Det ser vi i , där kollektivtrafikresandet är väldigt stort. I tätbebyggda områden med många människor är förutsättningarna för kollektivtrafik väldigt stora. Vi kommer att ha olika förutsättningar på olika ställen. Men det finns ingen motsatsställning till att vi måste klimatanpassa all typ av trafik. Där är vi säkert väldigt överens. Det är lätt att säga att supermiljöbilspremien inte räcker och att laddstolparna inte räcker. Men man får ju se på alla åtgärder om man inte vill samverka. Det är skattefrågor kring biobränslen och så vidare. Tekniken är jag inte speciellt orolig för, om vi bara ger de rätta incitamenten. 59 (KD): Kommunikationer och transportpolitiken har stor påverkan på samhällsutvecklingen, vårt välstånd och inte minst vår miljö. Infrastrukturinvesteringar är avgörande för utveckling och konkurrenskraft. Effektiva kommunikationer och transporter är också avgörande för att företag ska kunna ha kvar verksamhet även på mindre orter. är det nödvändigt att minska utsläppen från transportsektorn för att begränsa negativ påverkan på människors hälsa, klimatet och miljön. in har den sittande minoritetsregeringen lyckats kasta in i en regeringskris, brutit mot en lång rad vallöften och skapat kaos och oreda liksom osäkerhet bland både företagare och vanliga anställda. Skatterna höjs på arbete och företagande, inte minst inom transportsektorn med flygskatt och kilometerskatt. Minoritetsregeringens djupa splittring i frågorna kring Förbifart och framtid skapar oro och hotar jobben och tillväxten inte bara i utan i hela landet. Socialdemokraterna lovade före valet att Förbifart ska byggas och att inte ska stängas. Det är en ansvarslös politik som regeringen presenterar, och det är inte den politik man lovade väljarna inför valet som praktiseras. är en av snabbast växande städer. Staden förtätas, och har det inte kommit några nya vägar mellan norra och södra delen av regionen. Över 10 000 lastbilar åker in i , och flera hundratusen invånare är beroende av bil för att ta sig fram till sina jobb. Förbifarten var fryst av regeringen till trots att politiska ledning meddelat regeringen att man inte är intresserad av omförhandling av Förbifarten. Förbifarten är upphandlad, finansierad och projekterad att byggas från , och byggbolagen väntar på att få sätta spaden i jorden. En frysning av projektet skulle medföra en onödig kostnad på ca för skattebetalarna och stoppa tillväxten i regionen. i och i har tillsammans med allianspartierna krävt att byggandet av Förbifart ska återupptas och genomföras inom den tidsplan som ställts upp. För att inte tvingas av att dra igång byggandet i enlighet med Alliansens motion har regeringen meddelat att Förbifarten inte kommer att stoppas och att bygget kommer igång enligt planeringen . Tack vore allianspartierna i och i länet kommer denna vägsträcka , varav tunnel, att byggas enligt planeringen. Det är ett välkommet besked. Den rödgröna politiska ledningen i stad vill bygga bostäder på området och har fått en svag regering med sig. Med sina 2,3 miljoner passagerare 2013 är landets största inrikesflygplats. Den är ett ekonomiskt nav för och påverkar jobb och tillväxt i hela landet. Detta skulle påverka andra mindre flygplatser som samverkar med och därmed bromsa den regionala utveckling vi önskar framöver. är ett riksintresse och har stor betydelse för tillväxten i hela landet. säger bestämt nej till en förhandlingsperson, och vi är emot en avveckling av citynära flygplatser. Förhoppningsvis blir det en alliansregering som får styra riket från , och med det kommer vi att se till att säkra framtid. Järnvägstransporter är betydligt mindre skadliga för miljön jämfört med om motsvarande mängd gods skulle transporteras på väg. Därför verkar för att en större mängd av transporterna ska gå via järnväg. vill Alliansen satsa på infrastruktur för att förbättra möjligheterna för såväl arbetspendling som godstransporter. Vi vill bygga nya stambanor för höghastighetståg på sträckorna –och –. Det innebär en historisk satsning på hållbart resande som kraftigt ökar järnvägskapaciteten och är till nytta för hela . Det befintliga järnvägssystemet kan i större utsträckning användas för gods och regional pendeltågstrafik. Vi vill också pröva förutsättningarna för att bygga ytterligare en fast förbindelse mellan och . Vi vill följa upp Stockholmsöverenskommelsen om utbyggd tunnelbana och fler bostäder genom att förhandla om ytterligare tunnelbanelinjer och annan spårbunden trafik. Vi vill även pröva förutsättningarna för en östlig förbindelse som inte inkräktar på . Vi vill tillåta en högre vikt på lastbilar och längre lastbilar för att förbättra möjligheterna för skogs- och gruvindustrin att transportera sina varor. Vi vill inte införa en kilometerskatt, vilken särskilt skulle drabba företagen på landsbygden. En stark svenskflaggad handelsflotta behövs av flera skäl.