prot · H109104 · 2014-04-28 00:00:00 — Det är det anslaget som tilltalar mig. Det handlar om att se möjligheterna och visionerna. Jag är glad över att vi har den här debatten och att utbildningsministern ändå har lyssnat på Socialdemokraterna och andra och tillsatt en utredning. är det val , och vi kommer sedan förhoppningsvis att ha en ny regering som kan sätta ned foten och säga att vi måste ha en nationell strategi för MOOC i . 42 Utbildningsminister (FP): Tack för interpellationen, ! Det är en spännande utveckling med MOOC i universitetsvärlden för utbildningar. Utvecklingen är i full gång. Jag kanske skulle akta mig för att säga att utvecklingen nu sätter i gång. Den har varit i gång med akademiska utbildningar på nätet. Flera svenska lärosäten har hållit på långt innan Socialdemokraterna tog sitt initiativ. och är två lärosäten bland många som har ganska omfattande distansundervisning. är redan ledande på detta område, och jag tycker att det är bra. Vi ska fortsätta att vara ledande. Det är bland annat därför som vi tillsätter utredningen där universitetskanslern ska titta på detta. Vi får se vad det leder fram till. Det är utan tvekan en spännande utveckling. Att det dock inte är så att all undervisning på universitet skulle kunna ske i form av MOOC tror jag till om med tycker. Han skrev att det finns plats för campusstudier också i fortsättningen. Det är jag helt övertygad om att det gör. Man får passa sig för att säga: ska alla göra så här. Detta passar en viss grupp studenter. Erfarenheten från både de distansutbildningar vi själva har och MOOC internationellt är att väldigt många studenter börjar men slutför inte studierna därför att det kräver en väldigt hög självdisciplin att studera via nätet. Därför tror jag att vi ska vara klara över att utvecklingen är spännande men att det kommer att behövas även campusstudier också . Men MOOC är spännande, och utvecklingen rullar på för fullt. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2013/14:413 om tidsbegränsade anställningar vid lärosätena 43 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta för att minska den stora andelen tidsbegränsade anställningar vid landets lärosäten. Vidare har frågat om jag är beredd att riva upp och göra om den reglering av meriteringsanställningar som regeringen gjort så att den ger rätt till prövning för tillsvidareanställning och kan utgöra en verklig förutsättning för karriärvägar i akademin. Inledningsvis vill jag säga att det är av yttersta vikt att återväxten av forskare säkras för att också säkra kvaliteten på svensk forskning. Det behövs tydliga karriärvägar för yngre forskare för att akademin ska vara attraktiv. Jag håller med om att det är viktigt att unga forskare ges ökade möjligheter till fortsatt forskning och meritering. Regeringen har också initierat ett antal insatser just med denna inriktning. Några exempel på sådana insatser är att de årliga anslagen till universitet och högskolor för forskning och forskarutbildning beräknas att öka med 2,4 miljarder –2016 i enlighet med regeringens två forskningspropositioner. Vidare har resurser ökat med för att ge bidrag till rekrytering av framstående yngre forskare. Medlen ska vara ett stöd för fortsatt anställning som inledning till en tillsvidareanställning vid ett svenskt lärosäte. Regeringen har även vidtagit ett antal åtgärder för att skapa likvärdiga förutsättningar och stärka de studiesociala villkoren för doktorander vid statliga universitet och högskolor. Genom en ändring i högskoleförordningen har det införts en möjlighet att anställa lärare på meriteringsanställningar i som längst . Syftet är att ge en forskare efter postdoktorandanställning möjlighet att meritera sig ytterligare för att kunna bygga upp ett eget forskningsområde med en egen forskargrupp. Regeringen följer noga utvecklingen i frågan och kommer att göra en översyn som innefattar kartläggning och analys av meriteringsanställningen i syfte att analysera behov av justeringar för att fortsatt stärka den framtida återväxten av forskare. Utgångspunkten är därvid de meriteringsanställningar som finns och vars syfte är att skapa tydligare ingångsanställningar och bra möjligheter till meritering och utveckling för yngre forskare, såväl för kvinnor som för män. Meriteringsanställningarna ska inte följas av ytterligare tidsbegränsade anställningar utan är ett led i att skapa rimliga villkor och förutsägbarhet för yngre forskare, vilket innebär att det efter en sådan anställning bör följa en prövning av förutsättningarna för en tillsvidareanställning. 44 (S): Jag vill börja med att tacka utbildningsministern för svaret. Jag kan konstatera att utbildningsministern håller med mig om vikten av att unga forskare ges ökade möjligheter till fortsatt forskning och meritering. Det är bra. Däremot är jag förvånad över att utbildningsministern inte delar mitt bekymmer angående den stora andelen tidsbegränsade anställningar vid våra lärosäten. Inte med ett enda ord berör utbildningsministern att det finns så många tidsbegränsat anställda vid lärosätena. Antalet tidsbegränsade anställningar bland forskande och undervisande personal på landets lärosäten ligger skyhögt över arbetsmarknaden i stort. Omkring var tredje universitetslärare är tidsbegränsat anställd. Ingen gillar nuvarande tingens ordning. Studenter, doktorander, forskare och har höjt sina röster. Även lärosätena själva inser att detta är ett stort problem. senast var det åtta ledamöter vid som i skrev: Dåliga jobbvillkor gör att tappar elitforskare. Utbildningsministerns tystnad är förbryllande med tanke på den skrivelse som Europeiska kommissionen lämnade till regeringen . Kommissionen vill ha regeringens förslag på hur man har för avsikt att förändra LAS så att det blir stopp för att kunna stapla visstidsanställningar på varandra. Det är som regeringen får kritik från EU i samma ärende. Risken är uppenbar att hamnar i om man inte agerar. Tyvärr ger inte heller utbildningsministern något klart besked om regeringen är beredd att riva upp och göra om den reglering av meriteringsanställningar som gjordes 2012. Här tycker jag att svaret blir lite luddigt från utbildningsministern. Han säger att regeringen ska följa utvecklingen och att det kommer att göras en analys i syfte att analysera behoven av förändringar. Jag tycker att det blir lite svävande vad utbildningsministern egentligen säger. Sulf, , har tagit fram nya siffror . De visar att antalet biträdande lektorer minskat från 353 helårspersoner till 340 helårspersoner 2013. Det är bara en dryg procent som har något som skulle kunna betecknas som meriteringsanställning i . hade sådana stora forskningstunga lärosäten som bara 13 personer anställda som biträdande lektorer, 29 personer och 30. Landets mest forskningsintensiva lärosäte KI hade ingen person anställd i karriärväg med rätt till prövning. De meriteringsanställda som SCB karakteriserar är således försvinnande få. Räknar vi in postdoktorer och forskarstudenter är det av den forskande undervisande personalen som har en meriteringsanställning. Jag tycker att det är beklagligt att utbildningsministern inte lovar att göra om regleringen så att det blir en rätt till prövning för tillsvidareanställning. Den finns inte . Den reglering som ni gjorde 2012 har förvärrat situationen. Man kan till och med stapla visstidsanställningar upp till på grund av den reglering ni gjorde. Jag är förvånad över att utbildningsministern är tyst vad gäller just de många visstidsanställda vid lärosätena. Jag är också förvånad över att det inte finns ett löfte om att göra om och göra rätt och förändra högskoleförordningen och den meriteringsreglering som finns. 45 Utbildningsminister (FP): kan inte ha lyssnat på vad jag svarade. Du håller ett inlägg som är helt gripet ur luften. Jag säger precis just detta. Jag delar uppfattningen att meriteringsanställningarna inte ska följas av ytterligare tidsbegränsade anställningar. Det var precis det jag sade. 46 (S): Du sade så, och det står i svaret att ni ska följa utvecklingen och göra analyser. Men den reglering som ni gjorde 2012 ger inte rätt till prövning till tillsvidareanställning. Det är problemet. Den reglering ni gjorde öppnar ju upp för att man kan stapla visstidsanställningar på varandra . Det är ett jättebekymmer. Jag skulle vara jättenöjd om utbildningsministern nu sade så här: Den reglering som vi gjorde blev inte perfekt och bra. Vi måste riva upp den, göra om den och se till att det står att man efter meriteringsperioden har rätt till prövning för en tillsvidareanställning mot tydligt definierade mål. Det säger du inte. Däremot säger du att ni ska analysera och följa utvecklingen. Det är en stor skillnad. Jag skulle vilja återvända till den debattartikel som de åtta ledamöterna i publicerade i . De är meriterade och välkända forskare, och de tar upp detta problem och skriver följande: Det största hotet mot framtida forskningsförmåga är en svag tillväxt av antalet unga forskare i det internationella toppskiktet. Vi tar inte tillräckligt väl till vara de unga forskarnas potential till nytänkande och kreativitet. I stället går vi miste om forskningsbegåvningar som hittar bättre anställnings- och karriärvillkor i andra länder. Dessutom är det svårt att rekrytera internationellt framstående unga forskare till . De skriver i sin artikel att vi inte har en ordnad karriärväg, som man har i andra länder, typ , , , , och . De har meriteringstjänster med en tydlig rätt till prövning för tillsvidareanställning. Problemet är att ni inte vill föra in i regleringen att det ska finnas en rätt till prövning för tillsvidareanställning. Därför kan det bli ett abrupt slut efter de fyra åren. Det visar sig att den reglering ni gjorde inte har lett till någon framgång, utan vi ser en negativ trend. Det är detta som måste förändras. Därför kvarstår min fråga. Jag hörde vad utbildningsministern sade, och läste till och med innantill, men det är inte tydligt. Varför kan inte utbildningsministern bara säga att det inte blev bra och att ni nu ska se till att reglera detta i högskoleförordningen så att det blir en automatisk rätt till prövning för tillsvidareanställning efter meriteringsanställningen? Man kan diskutera dess längd, som är här och i andra länder. Det ska också vara så att det till denna meriteringsanställning finns tillräckliga finansiella muskler så att det är möjligt att utvecklas som forskare. Men frågan kvarstår. Ni ger inte per automatik rätt till prövning. Där måste ni tänka om, och där måste ni förändra regleringen så att det ges rätt till prövning för tillsvidareanställning. 47 Utbildningsminister (FP): Detta är komiskt. Vi landar i samma slutsats, men måste upprätthålla en skillnad i debatten. Därför påstår han att jag inte säger saker som jag faktiskt säger. Jag säger i klartext att vi ska ha en rätt till prövning efter meriteringsanställning. Det står i svaret. Men vi ska inte riva upp meriteringsanställning. Socialdemokraterna röstade ju emot meriteringsanställning – det var fel. Det är klart att vi måste ha meriteringsanställning. Men efter det ska det ske en rätt till prövning. Det står i sista raden i svaret att det ska följa en prövning av förutsättningarna för en tillsvidareanställning. Det betyder inte, som slant på här, att det finns en rätt att få en tillsvidareanställning. Det gör det inte, utan det är en prövning för tillsvidareanställning. Jag delar den uppfattningen. Därför behöver den författningsmässiga regleringen med största sannolikhet kompletteras. Den ska inte rivas upp, för meriteringsanställning är bra. Men det behöver följa en rätt till prövning. Skälen för detta är att ska vara en attraktiv forskarnation. Vi ska ha förutsättningar för attraktiva anställningsvillkor. Men det är en balansgång. Det är inte så att alla som räcker upp handen har rätt att bli fast anställda som forskare i , utan det ställs väldigt höga krav på de personer som ska få en tillsvidareanställning som forskare. Det sker en omfattande prövning, och den sker i omgångar. Först ska man disputera, sedan ska man ha en postdoktorstjänst och så ska man ha meriteringsanställning. Men sedan ska man ha rätt till prövning. Problemet är att väldigt många lärosäten missbrukar lagstiftningen på det sätt som beskriver. Dessa personer staplas långt upp i 40–45-årsåldern och får hanka sig fram på tillfälliga projektanställningar. Det är det som är problemet. Det är klart att detta kommer att leda till en författningsmässig förändring, men först måste man analysera exakt hur det ska se ut. Men innebörden är precis den som står här: Meriteringsanställningarna ska inte följas av ytterligare tidsbegränsade anställningar. Efter en sådan anställning ska det följa en prövning av förutsättningarna för en tillsvidareanställning. Det är regeringens besked. Där uppfattar jag att vi är eniga. 48 (S): Det är bra att vi får den här debatten för att klargöra situationen. Om jag nu tolkar utbildningsministern rätt menar han att den reglering som gjordes 2012 ska göras om, även om utbildningsministern inte tar de orden i sin mun, så att det läggs till och blir tydligt att den som har en meriteringsanställning får rätt till prövning mot en tillsvidareanställning med definierade, tydliga mål. Var och en ska ha den rätten, och det ska skrivas in i förordningen. Ska jag uppfatta att det är det utbildningsministern menar , så att det inte bara är vackra ord? Här står det att det bör följa en prövning. Jag tycker att det ska stå att det ska följa en prövning. Det är den här frågan som vi måste borra lite i, och jag ska noga följa den. Är det så att utbildningsministern nu håller med mig om att den reglering ni gjorde 2012 inte var till fyllest och inte blev så bra som ni hade tänkt er? Den blev egentligen ett misslyckande, för man får inte en automatisk rätt till prövning för tillsvidareanställning. Jag säger inte att alla ska få en tillsvidareanställning, för man ska prövas mot tydliga och väl definierade mål. Men man ska veta att man har rätten att prövas mot en tillsvidareanställning, och det har man inte . Den reglering ni gjorde 2012 uppfyller inte de kraven. Då tycker jag att ministern ska säga: Den reglering vi gjorde 2012 var inte perfekt och bra, och vi ska komplettera den så att man får rätt till prövning för tillsvidareanställning. Då är jag nöjd. 49 Utbildningsminister (FP): Vi har från regeringens sida redan offentligt redovisat vår position i denna fråga, och Sulf är väldigt nöjt över den positionen – om det nu är det som räknas. Det är otrygga anställningar på alltför många lärosäten i , och man staplar tillfälliga anställningar på varandra. Det är ingenting som inträffade , utan det har varit så , eller i alla fall i modern tid, att projektanställningar har staplats på varandra för yngre forskare. Låt mig säga att det inte bara är det att det skapar en bristande attraktivitet för forskarspåret. kommer storföretag och erbjuder forskarna en fast anställning, dessutom med högre lön, och så försvinner de från akademin. Det finns också en klar jämställdhetsaspekt med de tillfälliga projektanställningarna. Ett problem är att unga kvinnor i familjebildande ålder oftare hoppar av denna typ av anställningar, och det bidrar till att rekryteringen av framtida professorer blir obalanserad när det gäller kvinnor och män. Ja, det finns behov av att komplettera dagens regelverk. Meriteringsanställning, som Socialdemokraterna röstade emot 2012, tycker jag att vi måste ha kvar. Det måste finnas kvar en lagreglerad meriteringsanställning, men efter det ska det finnas rätt till prövning. Svaret på den frågan är ja. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2013/14:421 om utvecklingen på fritidshemmen 50 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vad jag avser att göra för att minska antalet barn per fritidsgrupp, vad jag avser att göra för att öka antalet fritidspedagoger samt vad jag avser att göra för att höja kvaliteten på fritidshemmen. De kvalitetsbestämmelser som finns för fritidshemmens verksamhet ska följas. I skollagen och i läroplanen för , förskoleklassen och fritidshemmet anges bland annat att utbildningen i fritidshemmen ska stimulera elevernas utveckling och lärande och erbjuda eleverna en meningsfull fritid och rekreation. Enligt gällande rätt ska eleverna erbjudas en god miljö för sitt lärande och sin utveckling. Staten har uppfyllt sitt ansvar avseende reglering och tillsyn, vilken bedrivs av . Huvudmännen ska fullgöra sitt åtagande att följa skollagens och läroplanens reglering och därmed se till att verksamheten i fritidshemmet håller god kvalitet. Det är huvudmannens och rektors ansvar att anpassa elevgruppernas sammansättning så att omsorgen och det pedagogiska uppdraget kan tillgodoses, liksom att följa upp och utvärdera gruppernas sammansättning och storlek. I den nya lärarutbildningen finns en tydlig profilering mot arbete i fritidshem, som är en egen inriktning inom grundlärarexamen. Fritidspedagoger kan dessutom vara behöriga att bedriva undervisning inom årskurser 1–3 och 4–6 i de ämnen som de har tillräckliga ämnesstudier i. Fritidspedagoger har dessutom tillgång till flera kurser i regeringens kompetensutvecklingsinsats Lärarlyftet. Detta torde dels bidra till att fler intresserar sig för att bli lärare med inriktning mot arbete i fritidshem, dels bidra till att fler stannar kvar i läraryrket. Talmannen konstaterade att interpellanten inte var närvarande i kammaren och förklarade överläggningen avslutad. 11 § Svar på interpellation 2013/14:444 om resursfördelning till skolor 51 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka kommuners möjlighet att agera i enlighet med internationell forskning och besluta om kompensatoriska insatser enbart riktade till skolor med de största behoven. Till att börja med vill jag påminna om att kommuner eller enskilda är huvudmän för de skolor de bedriver och är ansvariga för resursfördelningen till skolorna. Den möjlighet som efterlyser är redan inte en möjlighet utan ett krav på huvudmännen. Av läroplanen för framgår att hänsyn ska tas till elevers olika förutsättningar och behov. Regeringen har dessutom föreslagit att skollagen förtydligas med att kommunernas resursfördelning mellan skolor såväl som rektorernas resursfördelning inom skolor ska göras efter elevernas olika förutsättningar och behov. Vidare har regeringen uppdragit åt att undersöka hur kommunernas resursfördelning är utformad. har konstaterat att resursfördelningen inte är tillräckligt differentierad men att medvetenheten om behovet av att kompensera för elevers olika förutsättningar tycks öka. Staten har dock självklart ett ansvar för skolväsendets utveckling. har regeringen föreslagit reformer som syftar till att sätta fokus på kunskap i skolan för att höja kunskapsresultaten och öka likvärdigheten. Flera satsningar har varit riktade. Bland annat pågår en försöksverksamhet för att stödja skolor i utanförskapsområden, och särskilda medel har avsatts för fler karriärtjänster i skolor i dessa områden. Dessutom pågår en försöksverksamhet med utökad undervisningstid i svenska och svenska som andraspråk för nyanlända elever i . Därutöver har regeringen ekonomiska vårproposition, det vill säga den som har lagts fram till , redogjort för kommande förslag om bland annat ett lågstadielyft som möjliggör fler speciallärare, mindre klasstorlekar och skyldighet att erbjuda både sommarskola och läxhjälp samt en permanentning och en fördubbling av försöksverksamheten med mer undervisning i svenska för de nyanlända eleverna. Dessa förslag bedöms ytterligare bidra till alla elevers möjlighet att nå kunskapsmålen för utbildningen. 52 (S): Jag får tacka utbildningsministern för svaret. I min fråga till utbildningsministern ville jag veta vad han avser att göra för att kommuner ska kunna rikta extra resurser till skolor med lägst måluppfyllelse. Skälet är naturligtvis det vi båda är medvetna om, nämligen att situationen i den svenska skolan är allvarlig och behöver åtgärdas. Resultaten faller snabbast av resultaten i , och allvarligast är den bristande likvärdigheten mellan elever och mellan skolor. Internationell forskning har länge visat att skolsegregationens effekter måste kompenseras med system som styr resurserna dit där de bäst behövs. utbildningschef talar om att de bästa lärarna och de största resurserna måste riktas till de skolor som har de största behoven. De länder som har höjt sina resultat i PISA-undersökningarna och brutit en negativ trend har gjort just den typen av insatser. har Socialdemokraterna krävt att man också ska ta socioekonomiska hänsyn när kommuner fördelar resurser till skolor. Därför är det bra att utbildningsministern nu efter sju har insett att det behövs. Många kommuner har redan gjort det här i större eller mindre uträckning, till exempel min hemkommun , och därför är det bra att detta har regelfästs. Men min fråga gällde alltså vad ministern avser att göra för att kommuner ska kunna rikta extra resurser till skolor med låg måluppfyllelse. I har kommunen gjort en särskild satsning för att stärka skolor i utsatta situationer. 70 miljoner riktas till de elva skolor som har lägst resultat och störst behov. Detta är helt i enlighet med vad forskningen säger om hur resurser ska riktas i ett skolsystem med skolval. Därför är det rimligt att reglerna för finansiering av skolsektorn tar hänsyn till vikten av att rikta särskilda stöd som enbart går till de skolor som har de största behoven. Det är detta som min fråga till utbildningsministern handlar om. har regeringen sett till att alla resurser som riktas till kommunala skolor också ska läggas in till den fristående skolsektorn där resurserna inte behövs i samma omfattning. Likafördelningsprincipen talar man om, men den har omöjliggjort för kommuner att vidta de extra åtgärder som krävs för att komma åt skolsegregationen. Det är helt orimligt att extra resurser sedan ska riktas också till andra skolor som inte behöver sådana åtgärder. Ingen kommun har ekonomiskt utrymme att flerfaldiga sådana extrasatsningar för att rikta dem också till skolor som det redan går bra för. Jag frågar igen: Vilka åtgärder avser utbildningsministern att vidta för att stärka kommuners möjlighet att agera i enlighet med internationell forskning om kompensatoriska insatser enbart riktade till skolor med de största behoven? 53 Utbildningsminister (FP): Det finns inga som helst hinder för en kommun att göra detta, och många kommuner gör det. Det finns absolut inga regler som säger att man måste ge lika mycket pengar till alla skolor. Tvärtom, man ska som kommun ge olika mycket pengar till olika skolor. Man måste inte alls ge pengar bara till friskolor eller bara till kommunala skolor, men däremot får man inte systematiskt missgynna fristående skolor. Om en fristående skola också har en elevsammansättning som är av den arten att man behöver extra resurser ska den få det på samma villkor som de kommunala skolorna. Att det ska vara på lika villkor är den enda reglering som finns, men det innebär inte lika mycket pengar, utan det betyder att en skola som har många elever med stora svårigheter ska kunna få extra resurser, och den ska få det oavsett vem som är huvudman. Det finns inga hinder alls för det. Det är bra att har tänkt om, för har fördelat om väldigt lite resurser i jämförelse med till exempel alliansstyrda som har haft en mycket mer långtgående socioekonomisk omfördelning än vad har haft. Det är modigt av att nämna skolväsen här i kammaren. Den politiska styrningen av skolväsendet i har ju närmast havererat . Man har lagt ut ansvaret på stadsdelsnämnder som inte klarar av att styra skolorna. Det är bra att har tagit initiativ när det gäller de här 70 miljonerna. Det borde man ha gjort för länge sedan. Det här har aldrig varit förbjudet, utan det är bara att köra på. Skolor som har stora behov ska ha mer resurser än de skolor som har mindre behov. Så är det. Vi är överens.