prot · H10991 · 2014-03-27 00:00:00 — Det tror jag att känner till. Jag tror också att det framgår klart av det jag sade att det alltid har varit möjligt att ta in folk som vikarier om det finns ett uppenbart sakligt skäl. Jag pratade om varför du inte tyckte att det behövdes en motivering från arbetsgivarens sida. Motiveringen att det handlar om ett vikariat är naturligtvis helt rimlig om det är fråga om ett vikariat. Man kan naturligtvis inte ha vikariat på tomma platser. Den som är vikarie ska vara vikarie för någon som inte är där. Om man har en vikarie för någon som är ledig är det ett skäl att anställa någon . Sedan var frågan om man kan komma in i stället för någon som blir sjuk eller är föräldraledig. Hela poängen är ju att om man har gått på det sättet måste det finnas ett uppenbart behov av den personen på den arbetsplatsen. Vad är då problemet med att säga att man har rätt att få en tillsvidareanställning? Det är precis detta som klargör hela situationen. synsätt tycks vara att det alltid ska vara arbetsgivarens godtycke – inte arbetsgivarens behov utan arbetsgivarens godtycke – som ska stå i centrum för den arbetsrättsliga lagstiftningen. Det är ju ett grundskott mot själva idén med den arbetsrättsliga lagstiftningen. 98 (M) replik: Vad som skiljer oss och åt är synen på verkligheten. Ni tror att arbetsgivare är ondsinta när de sitter och bedömer människor och tycker: Nej, men dig ger vi ingen anställning! Det är ju precis tvärtom! Man har väldigt svårt att hitta kompetent personal och rätt personal. Det finns nog inte särskilt många arbetsgivare i detta land som inte vill anställa när han eller hon kan. Vi har många möjligheter att vara lediga från jobbet, alltifrån föräldraledighet till semester och sjukskrivning. Det finns en lång rad ledigheter då det behövs tillfälliga ersättare. Det är inte alltid så att man hoppar från det ena till det andra. Du kan ju ha varit inne , och sedan är du borta därifrån i . Sedan kommer det ett nytt vikariat för en förälder som ska vara ledig där du hoppar in igen. Det innebär inte självklart att det finns ett behov av att anställa en extra person i det långa loppet. Det är självklart behoven som styr när arbetsgivare anställer – det är absolut inget godtycke. Vi måste se att det inte finns en rätt att ha ett arbete. Det är ingen som äger ett jobb, varken den som har jobbet eller arbetsgivaren. Jobb uppstår när det finns behov. Därför har vi arbetat för att stimulera att det uppstår fler tillfällen till arbete. Det är det viktigaste, och det är det rätta sättet att se till att fler ska få en anställning. Vi ska inte tvinga arbetsgivare att anställa människor, som de måste ta in därför att människor i sin anställning har rätt att vara lediga. Det är en skillnad i synen på arbetsgivare. Jag tror att de flesta arbetsgivare värnar om sin personal och vill ha sin personal kvar, och de önskar att få behålla den även när det är dåliga tider. Det är i alla fall den syn jag har. 99 (MP) replik: Tack, , för tappra försök att förklara situationen när det gäller visstidsanställningar! Jag måste medge att det inte är enkelt, utan det är faktiskt väldigt svårt. Alliansen har inte heller gjort det enklare för . Vi har en situation där även har lyft upp denna fråga. Vi vet att ett av de har gått med frågan till EU och frågat hur vi ska hantera denna rätt så beklämmande situation, där vi har regler som gör att människor kan vara anställda väldigt länge på en och samma arbetsplats. kan kanske säga, som hon sade till de tidigare frågeställarna, att vi inte har kontakt med verkligheten och att det bara är Alliansens ledamöter som har kontakt med verkligheten. Men faktum kvarstår. I en utredning som Novus gjorde frågade man 1 125 personer i åldrarna 18–som var visstidsanställda hur länge de hade varit visstidsanställda hos sin nuvarande arbetsgivare. Då svarade , vilket motsvarar ungefär 65 000 personer, att de hade varit anställda eller längre. Detta är verkligheten, . Detta är inte taget ur luften. Det handlar om människor av kött och blod som rullar runt på ovissa anställningsformer. Det är inte okej. Vi vill att ska ta detta steg. Tyvärr finns det ingen majoritet i , för ett av oppositionspartierna kommer att rösta med er i denna fråga. Jag är väldigt bekymrad, och jag undrar vad nästa steg är. 100 (M) replik: Tack, , för att jag tillskrivs denna stora makt i denna fråga! Precis som inledde sitt anförande med att säga är detta ingen enkel fråga. Det finns faktiskt ett visstidsdirektiv i EU som har att förhålla sig till och som alla andra medlemsstater har att förhålla sig till. Då kan vi konstatera att vi i har en lag, LAS, som vi ofta pratar om, som ger ett fantastiskt gott skydd för anställda. Det är däremot svårare att vara arbetsgivare med den lagen, för den gör det ganska krångligt när det rör på sig och man behöver förändra det antal anställda som man ska ha. Det regeringen har skrivit i svaret är just att vi litar på dessa lagar plus arbetsmarknadens parter i den svenska modellen, som vi ofta lyfter fram. Där överlåter vi mycket av det som vi kunde lagstifta om till parterna att lösa i kollektivavtal. Och det gör man ju med framgång, vilket vi ser när det är få strejker och konflikter på svensk arbetsmarknad – det ser fantastiskt bra ut. Frågan är inte enkel. Arbetsgivare söker personal och vill anställa, och det uppstår luckor där det behöver anställas av olika skäl. Det är inte bara konjunkturen som rör på sig, utan de anställda rör också på sig. Anställda i offentlig sektor har till exempel rätt att vara tjänstlediga ganska länge för att prova ett annat jobb. Då är det klart att man måste ta in någon , och när personen kommer tillbaka står man där med en övertaligt anställd. Det är det som gör att det hela blir så komplext. I har vi en ledighetslagstiftning som gör att det måste finnas ett dragspel, som kanske är betydligt större här än i andra länder. Men vi tror att vi kommer att klara det. 101 (MP) replik: Tack, , för svaret och för att du lyfte upp visstidsdirektivet! Det kan vara någonting som tittarna och de som lyssnar på denna debatt kanske inte riktigt har detaljkoll på. Men jag ska försöka förenkla det. Visstidsdirektivet kräver att medlemsländerna i EU ska ha regler som förhindrar missbruk av på varandra följande visstidsanställningar, alltså staplande av visstidsanställningar på varandra. Hur skyddet ska se ut är upp till medlemsstaterna, precis som säger. Men har slagit fast att de måste ha ett skydd och att detta måste vara effektivt. Det är ett fall som har avgjorts i och som vi har att hantera i . När kommissionen då går fram med detta fördragsbrottsärende har regeringen här i hävdat att missbruk inte förekommer – helt styvnackat och totalt oförstående till vad detta har inneburit. Om det nu skulle vara så att det har förekommit missbruk har regeringen sagt att det inte är i någon större omfattning. Men jag har här påpekat hur stort detta problem verkar vara. Både och Socialdemokraternas företrädare har lagt ut texten om att det är ett relativt stort problem. Varför gör inte regeringen någonting åt det, kanske det sista den kommer att göra? Det här är en stor fråga för arbetstagare. Det här är ett sätt för oss att visa att vi menar allvar med arbetsrätten. Det är egentligen inte heller så dåligt för företagarna, som antyder att det skulle vara. Det finns två olika modeller för det. Den ena är den som Socialdemokraterna och för fram med ett tak . har den andra modellen med . Det är bara att rösta rätt och rösta i enlighet med många arbetstagare, som lyssnar och tittar på detta. 102 (M) replik: Jag kan känna viss besvikelse över oppositionen, som ju inte ens är samlad men tydligen har samlats i just denna fråga just . Ni underminerar helt enkelt den svenska modellen. Vi har överlåtit på parterna att sköta väldigt mycket av detta. Det är ju det vi framhåller i alla sammanhang. Vi har inte lagstiftat om minimilön i eftersom det går att skriva in i kollektivavtal. Det är likadant med detta. Vi menar att skyddet finns – det finns i LAS och det finns i kollektivavtalen. Om det är ett sådant stort missbruk är det ju förvånande att inte fackföreningar har fört fram fler exempel och att vi inte ser fler domar i Arbetsdomstolen eller någon annanstans där arbetsgivare har blivit fällda. Det ser vi ju inte. Jag håller med om att det inte är bra att människor går från det ena vikariatet till det andra. Det är ingen som tycker det. Men det är ju oftast inte möjligt att anställa människor eftersom ledighetsrättigheterna i , precis som jag tidigare framhållit, är så pass vida att de gör det svårt för en arbetsgivare att planera hur personalstyrkan ska se ut , eller . När det gäller visstidsdirektivet och vad säger tror jag att kommer att klara sig just eftersom vi har målat upp den verklighet som finns med de lagar och kollektivavtal som vi har. Låt oss komma överens om att det är viktigt att den här frågan lyfts fram, att vi följer den och att parterna på arbetsmarknaden tar tag i den på ett konkret sätt. Jag tror inte att ens eller någon annan arbetsgivarorganisation är emot detta, utan man vill kunna behålla bra personal. Man vill skapa lugn och ro och trygg miljö för sina anställda. Det är så jag uppfattar svensk arbetsmarknad av . 103 (FP): Hon gled som på moln ut ur rummet – så beskrev en företagare i sin senaste anställningsintervju för mig. Han hade precis berättat för en kvinna med ursprung i Bosnien att hon fick anställning. Det var hennes första jobb i . glömmer vi bort att många anställningar faktiskt går till så. Enskilda människor som söker ett jobb träffar en arbetsgivare som behöver någon som kan jobba hos henne eller honom. En person som söker arbete träffar en företagare. De upptäcker att det verkar fungera bra, att man har behov av personens arbetskraft och att hon kan passa in på arbetsplatsen. Med den lycka som infinner sig hos en människa som får jobb – kanske sitt allra första jobb – följer känslan av att hon nu kan försörja sig själv med den självständighet det innebär. Rak i ryggen svävar hon ut ur rummet. Även företagaren, arbetsgivaren, blir glad: kan jag expandera, nu har jag behov av att anställa nya människor och har jag hittat en människa som jag tror kan passa in i vårt sammanhang. Men naturligtvis finns frågorna där: Klarar jag att försörja den här människan? Klarar jag att betala ut lön , år ? Klarar hon att fungera i den sociala kontexten på arbetsplatsen? Passar hon in i organisationen? Vad gör jag om det är en felrekrytering? Jag tror att det är viktigt och jag tycker att man märker i den här debatten att det är viktigt att ibland föra ned det här till mikroperspektivet och se hur det fungerar i verkligheten. Det handlar inte bara om lagstiftning utan också om att en enskild människa ska träffa en annan enskild människa och att de måste se att de kan ha nytta av varandra. Det handlar om att hitta balansen, när vi nu diskuterar lagstiftning – balansen mellan den anställdes trygghet och företagets behov av att kunna anpassa sin verksamhet efter efterfrågan, balansen i att kunna ställa krav på arbetsgivaren att ta långsiktigt ansvar utan att det kravet blir så högt ställt att arbetsgivaren låter bli att anställa över huvud taget. sade tidigare att ekonomin har förändrats. Vi ser hur globaliseringen ritar om den ekonomiska kartan från grunden och hur digitaliseringen förändrar logistiken i många företag. Vi ser tydliga och snabba omkast – en teknologi som en gång var väldigt effektiv eller en produkt som var väldigt efterfrågad kan dagen efter vara helt obsolet. Det ställer krav på snabba omkast men också på flexibilitet i produktionen. Man kan tycka vad man vill om det, men man får ändå konstatera att det är så det ser ut. Man kan reagera på olika sätt inför detta faktum. Några ogillar förändringar och väljer att inte se dem. Några ogillar dem och önskar att de kunde vrida klockan tillbaka. Ytterligare några ser förändringen men vill använda dagens lagstiftning till att tvinga in den nya, förändrade situationen i gamla strukturer eller rent av detaljreglera så mycket att flexibiliteten omöjliggörs och försvinner. Men det är inte alltid så lätt att pressa ned en kub i ett hål gjort för ett klot. Skulle man älska marxistisk retorik eller diskurs skulle man möjligen säga att basen nu har förändrats. Det är dags att fundera på om inte den juridiska och politiska överbyggnaden måste anpassas efter detta. Jag tror att det är klokare att bejaka förändring, att analysera hur det ser ut och fundera på hur man kan anpassa de regelverk som vi har efter den nya situationen. I en dynamisk ekonomi som skapar jobb och välfärd behöver vi en arbetsmarknad som skapar balans mellan trygghet och förändring. Vi behöver en syn på ekonomin som gör att vi får ökat välstånd på lång sikt. Det är ju inte så att det är dagens system eller lagstiftning i sig som är viktiga att skydda. Det är det som de syftar till, nämligen trygghet på arbetsmarknaden och en ekonomi som skapar jobb och välfärd. vill se reformer på det här området; det är väl känt. Vi vill se reformer som förändrar turordningsreglerna så att de handlar mer om kompetens än om hur länge man har jobbat på ett ställe. vill vi komplettera det med trygghet i förändringen, trygghet i omställningen, så att vi har en a-kassa som omfattar fler och ger mer trygghet och ökat stöd för dem som vill ställa om sig mitt i livet. Jag tror att det är klokt att göra detta i ett paket, att göra förändringar i lagen om anställningsskydd som man gör förändringar när det gäller trygghet i omställningen. Det viktigaste i tryggheten är trots allt att det skapas nya jobb i ekonomin. Man får verkligen fundera på om de regelverk som oppositionen nu försöker få igenom med sina förslag inte snarare innebär färre jobb i ekonomin. Vems trygghet gynnar det? Ingens, för det som i grunden bygger trygghet på arbetsmarknaden är att vi har arbetsgivare som behöver anställa människor, att vi har företag som behöver anställa fler. Man skulle kunna uttrycka det som att Socialdemokraterna och oppositionen med sin politik värnar tryggheten för den som är kvar på sin arbetsplats. vill ha trygghet också för den som vill söka sig vidare. Jag tycker att väldigt tydligt visar att det finns en annan dimension i detta som är väldigt viktig, nämligen hur man ser på internationaliseringen. Det finns en tydlig skiljelinje. Vi vill se mer öppenhet och samarbete i och öppna upp svensk ekonomi eftersom vi tror att det skapar välstånd på lång sikt och möjligheter för enskilda människor att skapa sig en ny framtid. Skiljelinjen går inte alltid glasklart mellan Alliansen och oppositionen. tycker jag att står på vår sida, och det välkomnar jag verkligen. De vill ha en öppen ekonomi och se till att människor kan röra sig. Tyvärr måste jag konstatera att retoriken från vänsterhåll ibland är väl protektionistisk. Argument som förr användes för att stoppa varor och tjänster över gränserna används nu ibland även för att stoppa människor som rör sig över gränserna. Vi i och Alliansen vill ha ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. Men det ska inte ske på sätt som gör att den stängs, att människor som vill komma hit och bidra eller skapa sig en ny framtid stängs ute. vinner på öppenhet, människor som bor i vinner på öppenhet och de som vill komma till vinner på öppenhet. vinner på EU:s inre marknad. Det är viktigt för att vi värnar de grundläggande principerna. Det är en öppenhet som omfattar varor, tjänster och kapital men som också och kanske allra viktigast öppnar gränser för människor som vill röra sig. Det är så välstånd och jobb skapas på lång sikt, herr talman. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag. 104 (C): Vi debatterar arbetsmarknadsutskottets betänkande 6, som handlar om arbetsrätt, där vi behandlar 122 motionsyrkanden. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Vi kan konstatera att samtliga motionsyrkanden strider lite mot den som jag skulle säga är den svenska modellen. Det är lite spännande att fundera på uttrycket den svenska modellen. Det uttrycket använder vi alla oavsett vilket parti vi tillhör, och vi säger att vi värnar den, men vi diskuterar sällan vad modellen innebär eller vad det är för något som vi ser i den. För mig handlar det om att det är parter som förhandlar och genom avtal reglerar arbetsmarknaden. Man ser till att vara överens både om löner och villkor och om andra delar. skedde en stor förändring, för då fördes väldigt många saker in i lag. De förslag vi avstyrker handlar i mycket om ytterligare lagstiftning. Jag har tilltro till avtal. Jag tror att det är ett viktigt och bra sätt att reglera svensk arbetsmarknad på. Däremot kan man konstatera att reservanterna tydligen hyser en stor misstro mot den svenska modellen. har vi använt den här formen för att utveckla flera olika delar. Vi har under trepartssamtalen landat i ett förslag som berör korttidsarbete. Där har vi lagt upp ett regelverk som, om det mot förmodan skulle behövas – vi kan hoppas att det aldrig kommer att behövas – träder in vid djup lågkonjunktur och där stat, arbetsgivare och arbetstagare gemensamt tar ansvar för en omställningsperiod av mer utbildning och mindre arbete men där alla är med och delar på kostnaderna. Vi har under trepartssamtalen också kommit överens om yrkesintroduktionsanställningar, vilket är ett sätt för många ungdomar att komma in i arbete. För många företag innebär det chansen att få både unga, nya anställda och en möjlighet till utbildning . finns det avtal inom SKL, Industri- och kemigruppen, och Handels. Detta är två exempel på vad som kan komma fram när man sitter ned och resonerar och är överens om tagen. Väldigt mycket av det som har diskuterats i betänkandet och i kammaren här berör deltid, visstid och bemanning. Alla tre anställningsformerna är ett sätt för arbetsmarknaden att organisera sig när man inte kan gå raka vägen in på tillsvidareanställningar. För mig handlar väldigt mycket av detta om att det faktiskt ska bli fler jobb. Fler jobb ska bli anställningar och inte bara behov på arbetsmarknaden som aldrig omsätts i jobb. beskrev det tidigare som att någon seglar ut ur rummet och faktiskt har fått ett jobb. Men det handlar också om företagens möjligheter att växa stegvis och förhoppningsvis med många steg . Men det är en balansgång mellan behovet av flexibilitet hos företagen och behovet av trygghet hos den som anställs. Någonstans är alla tre dessa delar egentligen svar på en fast reglerad arbetsmarknad som är för stel i sin struktur. Då hittar man former att komma runt det systemet. Jag skulle vilja se ytterligare öppning – var inne på det tidigare, och även har resonerat om dessa frågor – det vill säga att arbetsmarknaden i mesta möjliga mån ska fastställas mellan arbetsmarknadens parter, inte genom lagstiftning utan genom avtal. Då handlar det också om att öppna upp och se till att det finns möjligheter att växa stilla och sakta. Deltider är ett problem, för väldigt många blir kvar i deltider . Där finns inget flöde. Jag tror att vi behöver se över detta mer och se hur vi kan stötta den övergången. Man när det gäller visstidsanställningar finns ändå ett flöde. Väldigt många anställs in i visstid. Det är steget in i arbetsmarknaden. Om 100 000 får jobb varje kvartal är 80 000 av dem visstidsanställda. Men de allra flesta av dem går sedan över och får en fast anställning. Stäng den dörren, och vi har färre jobb i stället – till gagn och nytta för ingen utom för den som är lycklig att ha fått se sitt regelverk i lag. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi har fler möjligheter och fler vägar, att vi sänker trösklar och att vi ser till att möjliggöra för fler jobb, både för ungdomar och för många andra som annars har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Jag yrkar avslag på reservationerna och bifall till utskottets förslag. (Applåder) (forts. 13 §) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats CU10 Planering och byggande Punkt 1 (Översyn av ) 1. utskottet 2. res. 1 (FP, M, C, KD) 3. res. 2 (SD) Förberedande votering: 135 för res. 1 19 för res. 2 131 avstod 64 frånvarande Kammaren biträdde res. (M) och (C) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Huvudvotering: 144 för utskottet 141 för res. 1 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 1 M, 20 MP, 19 SD, 17 V För res. 1: 92 M, 17 FP, 19 C, 13 KD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD (M) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. Punkt 3 (Överklaganderegler) 1. utskottet 2. res. 3 (SD) Votering: 266 för utskottet 19 för res. 3 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 20 MP, 17 FP, 19 C, 17 V, 13 KD För res. 3: 19 SD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Punkt 12 (Skydd av kulturhistoriskt värdefulla byggnader) 1. utskottet 2. res. 11 (SD) Votering: 266 för utskottet 19 för res. 11 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 20 MP, 17 FP, 19 C, 17 V, 13 KD För res. 11: 19 SD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Punkt 17 (Energihushållningskrav i byggreglerna) 1. utskottet 2. res. 13 (S) 3. res. 14 (MP, V) Förberedande votering: 87 för res. 13 37 för res. 14 161 avstod 64 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: Kammaren biföll utskottets förslag genom uppresning. Punkt 26 (Byggande i trä) 1. utskottet 2. res. 21 (S, MP, V) Votering: 161 för utskottet 124 för res. 21 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 93 M, 17 FP, 19 C, 19 SD, 13 KD För res. 21: 87 S, 20 MP, 17 V Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. CU15 Rättvisare regler vid förtidsbetalning av bostadslån Kammaren biföll utskottets förslag. CU21 En samordnad tillståndsprövning vid fastighetsbildning Kammaren biföll utskottets förslag. CU18 Fastighetsrätt Punkt 1 (Störningsservitut m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (SD) Votering: 266 för utskottet 19 för res. 1 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 20 MP, 17 FP, 19 C, 17 V, 13 KD För res. 1: 19 SD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Punkt 2 (Arrende) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 266 för utskottet 19 för res. 2 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 20 MP, 17 FP, 19 C, 17 V, 13 KD För res. 2: 19 SD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Punkt 7 (Förköpslag) 1. utskottet 2. res. 3 (S, MP, V) Votering: 161 för utskottet 124 för res. 3 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 93 M, 17 FP, 19 C, 19 SD, 13 KD För res. 3: 87 S, 20 MP, 17 V Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 12 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KU19 Frågor om rösträtt, valsystem m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. KU22 Vallagsfrågor Punkt 3 (Gemensamma valsedlar) 1. utskottet 2. res. (SD) Votering: 266 för utskottet 19 för res. 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 20 MP, 17 FP, 19 C, 17 V, 13 KD För res. : 19 SD Frånvarande: 25 S, 14 M, 5 MP, 7 FP, 4 C, 1 SD, 2 V, 6 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. KU24 Minoritetsfrågor Punkt 2 (Stärkt arbete mot antiziganism, antisemitism och islamofobi) 1. utskottet 2. res. 1 (MP, V) Votering: 248 för utskottet 37 för res. 1 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 S, 93 M, 17 FP, 19 C, 19 SD, 13 KD För res.