prot · H10985 · 2014-03-18 00:00:00 — 94 Arbetsmarknadsminister (M): Eftersom vi alldeles debatterade Arbetsförmedlingen och även kommer in på detta nu tänkte jag hålla mig till de frågor som har ställt mig. Det handlar dels om uppsägning av personal, dels om insatser på Arbetsförmedlingen. När det gäller insatser har det kommit till en mängd nya verktyg i lådan för Arbetsförmedlingen för att kunna matcha fler mot arbete. Det handlar delvis om stöd – i många fall olika typer av stöd för att kunna matcha personer ut mot jobb. När det gäller Arbetsförmedlingens personal och förvaltningsanslag är det viktigt att komma ihåg att har förvaltningsanslaget ökat i löpande priser. Man måste självfallet anpassa sig efter de prognoser som finns framåt. Det är egentligen det korta svaret på de frågor som jag redan en gång har svarat på. Vi ska fortsätta att vässa insatserna. Det gör vi genom översynen. I varje budget lägger vi också fram nya förslag och vässar de insatser som finns för att fler som står långt utanför ska komma tillbaka. Diskussionen om Arbetsförmedlingens arbetsmiljö och om administration var uppe bara här i debatten. Det tillskrivs mig en del åsikter och tankar som jag kanske inte exakt har uttryckt. Vad jag har sagt – och det sade jag också i debatten alldeles – när det gäller Arbetsförmedlingen och att skymma sikten är att jag tror att mycket av den administration som sker på Arbetsförmedlingen inte är ett resultat av politiska beslut. Det är ett resultat av Arbetsförmedlingens egen styrning. Jag tror att cheferna tillsammans med gd nu får fundera över om inte detta skymmer sikten. Som jag sade i Aktuellt tror jag att arbetsförmedlarna har mycket att säga om detta, för de jobbar med det . Cheferna bör i ännu större utsträckning lyssna på hur man kan göra, hur man kan förbättra och hur man kan göra saker smartare. Jag tror att vi alltid och i alla organisationer ska fundera på just detta: Hur kan vi göra saker på ett bättre sätt så att vi får ut mer av det vi gör och kan ägna oss åt det som är viktigt? Eftersom ni varje gång ni står i talarstolen säger att vi regelbelägger så mycket tycker jag också att ni ska ge exempel på vad det är som är regelbeläggande. När det gäller aktivitetsrapporterna har alla vi som är här inne – alla de partier som representeras här – varit överens om att vi ska ha sådana. Det är i sig ingenting nytt. Det är inget nytt att man redovisar sina jobb, och det är inget nytt att arbetsförmedlarna har kontakt med arbetssökande. Det sker på ett mer strukturerat sätt. Jag tror att det är viktigt och helt relevant att det sker. Hur de här kontakterna sedan ska ske med de arbetssökande är upp till Arbetsförmedlingen. Arbetssökande är olika. En del är arbetslösa och behöver inte ha så mycket möten med arbetsförmedlare, och andra behöver stort stöd. Då måste man anpassa sina insatser till de personer man möter. 95 (S): I min interpellation frågar jag också vad ministern avser att göra för att förbättra Arbetsförmedlingens insatser. Det är mycket viktigt. har både arbetsmarknadens utveckling och flera politiska reformer bidragit till att förändra förutsättningarna för Arbetsförmedlingen att uppfylla sitt uppdrag. Därför har regeringen beslutat om en översyn av Arbetsförmedlingen. Så sade ministern. Men jag undrar om alla dessa verktyg och regelförenklingar gjort arbetet lättare, smidigare och mindre byråkratiskt. Tar det mindre tid? Jag håller med om att det behövs en översyn. Men först borde man se över om arbetsmarknadspolitiken fungerar. Men man beslutar om en översyn eller tillsätter en utredning, som vanligt. När verkligheten inte ser ut som regeringen önskar att den gjorde tillsätts en utredning. I stället för att göra förbättringar här och skjuts problemen . Och där ute i verkligheten får de arbetssökande och AF-handläggarna fortsätta som . Det är ett spel för gallerierna. Det är hopplösa åtgärder som inte leder till något. Många av de aktiva arbetssökande hos Arbetsförmedlingen väntar på svar på om de får börja en viss utbildning, om de beviljas starta-eget-bidrag eller om de får en praktikplats. Slutkörda förmedlare försöker göra vad de är ålagda men hinner inte, och korta möten hålls bara för mötenas skull och för en pinne till i statistiken. Vi har också sett hur Arbetsförmedlingen har skickat tillbaka pengar som inte har använts för att man inte har hunnit med. Jag har tyvärr inte koll på hur det är , och jag hoppas att alla slantar används på bästa sätt och inget skickas tillbaka. Jag frågar än en gång arbetsmarknadsministern: Vad kan göras nu för att förbättra Arbetsförmedlingens möjligheter att vara en myndighet som hjälper människor till arbete i stället för att lägga så mycket kraft på att vara en kontrollmyndighet? 96 (S): Det är precis som beskriver det. Vi har sagt det tidigare: Vi har en arbetsförmedling i kris och som har tappat förtroende ute i landet. Vi har förmedlare som tycker att de inte får göra det som de är ålagda att göra. Och står arbetsmarknadsministern och frågar oss vad det är för regler. Det känner hon till mycket väl. När jag pekar på att det finns en stor rationaliseringspotential genom det enkla att ansluta Arbetsförmedlingen till Statens servicecenter säger ministern att hon inte svarar på det. säger hon i interpellationssvaret till att det är myndighetscheferna som anställer, lönesätter, utvecklar och så vidare med de ekonomiska förutsättningar som ges. Då finns det en bra förutsättning om man låter Arbetsförmedlingen ansluta till Statens servicecenter. Som jag sade tidigare, inom hela det statliga myndighetsområdet skulle det innebära en rationalisering på upp till 1,2 miljarder. Men enligt beskrivningen som kommer från kan man spara investeringskostnader på 1,2–1,på en rationalisering som är logisk och som man kan genomföra för att på så vis lösgöra resurser till arbetsförmedlarna som har att förmedla jobb. Jag förstår inte att arbetsmarknadsministern vägrar att ta upp detta till diskussion i kammare. Det är en lösning som hon väl känner till eftersom jag har ställt en skriftlig fråga om detta också. Varför kan inte ministern se till att man gör den här anslutningen? Myndigheten har ju regeringen själv ordnat och satt på plats. En sak vet jag. Om vi socialdemokrater har den stora lyckan att vinna valet kommer vi inte bara att ändra arbetsmarknadspolitiken. Vi kommer också att se till att vi får en rationell hantering. Vi kommer att ansluta förmedlingen till Statens servicecenter. 97 Arbetsmarknadsminister (M): Det lovas otroligt mycket här i talarstolen från oppositionen. har lovat att Arbetsförmedlingen ska anslutas till den här serviceenheten. Låt mig återgå till frågan som har ställt och som jag tycker är viktig. När det gäller insatser här och svarade jag på den frågan. Jag svarar, tycker jag, varje gång på frågorna som jag får från interpellanterna. Det är inte alltid som interpellanterna uppskattar svaren, men det är ju en helt annan sak. Här och har jag sagt att det finns mycket att göra på Arbetsförmedlingen, men i insatserna och verktygen. Vad jag vet vill Socialdemokraterna inte ta bort nystartsjobb, instegsjobb och andra insatser. Vi pratar ju om insatserna, för det var så frågan var ställd, och de är viktiga. De måste också användas på bästa sätt. Här och måste man alltså bli bättre på att använda verktygen. Ett sätt är att vara ute och berätta om dem för arbetsgivarna, för det är där ute jobben växer till. De skapas ingen annanstans än ute hos arbetsgivarna, och arbetsgivarna behöver öppna dörren för att ta emot fler personer som upplever att det är tufft att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden efter en lång kris. Vi måste komma ihåg att dagens arbetsmarknad ser annorlunda ut än den gjorde . Vi står inför helt nya utmaningar. Det är också fler som behöver omfattande stöd från Arbetsförmedlingen . Det här tycker jag är någonting att problematisera kring. Man kan ta i från tårna här i talarstolen om man vill det, men det här är någonting att problematisera kring både när det gäller hur vi kan få jobb som växer till i olika typer av sektorer så att alla hittar en plats och när det gäller att arbetsgivare behöver anställa personer som har större utmaningar med sig. Det är självklart så att en person som har varit sjukskriven men har arbetsförmåga, vill komma tillbaka och står till arbetsmarknadens förfogande också har stora utmaningar eftersom man har gått hemma . Det är en helt ny situation för Arbetsförmedlingen, och det uppdraget ska vi vara ödmjuka inför. Jag är en stor vän av effektiviseringar. Hur de ska ske är något som vi för samtal om med Arbetsförmedlingen och inte i kammare. Det tycker jag är vikigt. Framför allt finns det många goda förslag inifrån Arbetsförmedlingen som vi lyssnar på. Vi för ju ständigt samtal med Arbetsförmedlingen på om hur vi kan utveckla verksamheten. Det är intressant med den här kvällens debatter. Ena stunden styr vi för mycket, och vi har så mycket regler. Nästa stund kommer en ny interpellation om att vi borde styra lite mer med regleringsbreven. Jag vet inte riktigt vilket ben som Socialdemokraterna tycker att vi ska stå på. För mig är översynen väldigt viktig. Den kommer att bli viktig just utifrån att arbetsmarknaden förändras och sammansättningen av de arbetslösa har förändrats ganska mycket, liksom de insatser som vi nu använder. Hur kan vi vässa dem och hur kan de användas på bästa sätt? Det handlar också om hur Arbetsförmedlingen kan samverka med andra aktörer. Hur kan man förbättra samverkan med kommunerna, med de privata aktörerna, de kompletterande aktörerna? Hur ska samverkan med andra myndigheter se ut? Mycket har skett på arbetsmarknaden och med Arbetsförmedlingen , och därför tror jag att det är viktigt att vi nu verkligen gör den här genomlysningen av Arbetsförmedlingen, för en sådan har inte skett . 98 (S): Jag har inga betänkligheter när det gäller att se över våra myndigheter. Det är nog någonting som vi måste göra ständigt och återkommande. Vi var tidigare inne på regelverk, och det är många som vittnar om konstiga regelverk, meningslösa möten och meningslösa insatser. Men det var ju i går. Det kanske är bättre . blir det dock riktigt konstigt, och ska jag ta ett litet exempel. Jag vill att ministern lyssnar noga, för jag kommer med en följdfråga sedan. Jag läste om en kvinna som har tre deltidsjobb, och ofta jobbar hon kvällar och . Men inkomsterna från deltidsjobben är så små att hon inte kan försörja sig. Hon får därför komplettering via , och för att få det ska hon delta i åtgärder via Arbetsförmedlingen. Det är inget konstigt i sig, men någonstans har det sunda förnuftet försvunnit. Det får nämligen till följd att hon deltar i åtgärder mellan 9 och 16. Därefter går hon till sitt ena deltidsjobb och jobbar då kanske 16.30–21. Hennes arbetsdagar är . Vi kan dra det lite längre och anta att hon bara får arbete . Om hon deltar i Arbetsförmedlingens åtgärder är hon i gång . Det är väl inte acceptabelt? Jag kan bara hoppas att hon inte är ensamstående småbarnsförälder. Jag och säkert kvinnan som befinner sig i den här situationen samt hennes handläggare på Arbetsförmedlingen vill gärna höra ministerns kommentarer till det jag beskrev. 99 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill tacka för interpellationen. kommer det nya frågor på slutet om väldigt specifika situationer. Jag måste fördjupa mig lite i det menar. Jag antar att det handlar om att det finns personer inom jobb- och utvecklingsgarantin som har ett jobb. Målet måste vara att vi ska arbeta för att varje person som står till arbetsmarknadens förfogande ska ha ett jobb att gå till på heltid och att man också får vidare stöd för att komma in. En av de stora utmaningarna är vissa sektorer där det är svårt för just många kvinnor, som beskriver, att verkligen få ett heltidsjobb. Det är inom handel och ofta inom offentlig sektor. Många är undersysselsatta och vill jobba mer. Det är en stor utmaning för arbetsgivarna att se till att erbjuda sina anställda heltidsanställningar, i den mån det är möjligt. Arbetsförmedlingens insatser måste alltid fokusera på att stötta personer för att de ska komma tillbaka till heltidsjobb och få fast fot på arbetsmarknaden. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2013/14:313 om nedskärningar på 100 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig hur jag arbetar för att hantera risken för att kvaliteten på arbetsmiljötillsynen försämras när branschkompetensen inte längre används och utvecklas. Som jag har svarat vid tidigare interpellationer i fråga om organisation är det myndighetens ledning som bestämmer hur myndigheten ska organiseras. Det centrala för regeringen är att myndigheten bedriver sin verksamhet på ett effektivt sätt som svarar mot dess uppdrag. Jag har stort förtroende för att myndigheten även fortsättningsvis kommer att klara detta. har effektiviserat sin verksamhet och sänkt sina driftskostnader väsentligt. Siffrorna visar att det utförs fler inspektioner per inspektör än . Också antalet krav i tillsynsbesluten har ökat, vilket tyder på att verkets arbete med urvalsmetoder för att identifiera de mest riskfyllda arbetsställena har gett resultat. Det är naturligtvis viktigt att bedriver sin verksamhet på ett effektivt och välfungerande sätt. Det får dock inte glömmas bort att det är arbetsgivaren som har ansvar för arbetsmiljön och för att lagar och regler inom området följs. Även arbetstagaren, de fackliga organisationerna och skyddsombuden har en viktig del i att arbetsmiljön på den enskilda arbetsplatsen utvecklas på ett positivt sätt. Jag följer noga utvecklingen och har dessutom kontakt med parterna i arbetsmiljöfrågorna och kommer att fortsätta att ta upp hur vi bäst kan samarbeta vidare för att främja en god arbetsmiljö som förebygger ohälsa och olyckor i arbetslivet. 101 (S): Tack, ministern, för svaret! Det var inte värst imponerande. Det är oroväckande att ministern är så nöjd med en situation som dränerar arbetsmiljöarbetet på värdefull kompetens och medför en allvarlig risk för att verkets trovärdighet raseras. Trovärdigheten bygger, enligt en utredning som verket har gjort, på den kompetens och den kunskap som framför allt de större branscherna har gett många av inspektörerna. Det handlar om de stora, tunga branscherna som sjukvård, skola och förskola, industri – inte minst processindustrin – bygg och anläggning. Här är arbetsmiljöfrågorna komplexa och föränderliga och kräver att arbetsmiljöinspektörerna bygger på sin kompetens för att kunna förstå och bedöma nya risker. Alliansregeringen har dock genomfört stora nedskärningar på . Det låter fint att säga att verket har effektiviserat sin verksamhet. Men för att klara personalminskningarna som har krävts har en förenklad roll införts för de inspektörer som är kvar. Den nya inspektionsmodellen innebär att branschkompetensen inte längre ska användas och inte heller kommer att utvecklas. Detta oroar inspektörerna men också anställdas och arbetsgivares organisationer. Antalet arbetsmiljöinspektörer har minskat med 150 personer . uppfyller inte ens FN:s minimistandard för arbetsmiljöinspektörer. Vi är i särklass sämst i och bland de sämsta i . Är ministern stolt över det? Men det är inte nog med det. ska verket fortsätta att skära ned sin verksamhet. Då är det kompetensen hos dem som faktiskt finns kvar som får sitta emellan. För det första: Det finns inte utrymme för att ersätta den stora mängd branscherfarna inspektörer som går i pension. av dem ska ersättas. Det blir då med unga, oerfarna inspektörer. För det andra: I den nya inspektörsrollen räknas inte branschkunskapen in. ska alla bli allmäninspektörer och kunna göra allt med en enkel checklista som stöd. Men vad händer den dag en inspektör som kommer från en annan bransch får en följdfråga på en av checklistorna? Ska hon bara säga att hon inte vet? Eller ska hon ta upp telefonen och ringa och kolla om det finns någon annan som möjligen vet? Detta kommer att bli effekten . För det tredje och kanske viktigaste: Det finns inte pengar eller tid till att ta vara på och utveckla kompetensen. Kunskaper tillförs inte i den utsträckning som behövs, varken inom nyrekrytering eller inom kompetensutveckling för de äldre inspektörerna som redan jobbar inom verket. Det finns nämligen inga pengar. Verket ska prioritera att ha inspektörer ute på fältet, och med en 40-procentig nedskärning på personalstyrkan finns det inte utrymme för kompetensöverföring. Men här anställs inte tillräckligt med inspektörer. Och de nya som anställs får ingen ny utbildning, än mindre kompetensöverföring från branscherfarna inspektörer. Det säger sig självt att en sådan politik är ett hot mot kvaliteten på tillsynen. Inspektörerna och arbetsgivarnas och arbetstagarnas organisationer har alla uttryckt sin starka oro för de hårda nedskärningarna och effekterna av att utesluta branschkompetensen. Men ministern vill ge sken av att allt är okej, och det är givetvis det besked hon måste ge. skattesänkningar har inneburit att staten har tappat 130 miljarder i intäkter. En del av de pengarna skulle ha behövts för att göra arbetsplatser trygga. Men det kommer arbetsmarknadsministern förstås aldrig att erkänna. Dagens situation är ett medvetet svek mot alla anställda och företagare men också mot de ambitiösa arbetsmiljöinspektörer som verkligen vill göra ett bra jobb. Därför kräver jag av arbetsmarknadsministern att hon stoppar kompetensdräneringen på . 102 (S): Jag tackar för en väldigt engagerad insats i debatten. Hon utstrålar ett genuint engagemang i frågan. Varför är så viktigt? Arbetsmiljöfrågan är viktig eftersom vi i har sagt att vi ska ha en pensionsålder vid . Man kan gå i pension vid också. Då gäller det att ha en arbetsmiljö som gör att man orkar jobba så . finns även i min hemkommun, än så länge – frågan är om det finns kvar efter omorganisationen. Jag ringde till och frågade om jag kunde få vara med på en av deras inspektioner. Jag fick då möjlighet att följa med när de tittade på E4-infarten till den nya bron i . Dit kom inspektörer som kunde branschen utan och innan. Arbetsgivaren fick en motpart som kunde prata på hans eller hennes nivå och inte en allmäninspektör som måste titta i böcker för att förstå vad arbetsgivaren pratade om. De kunde tala fackspråk, de kunde tala om detaljer, de kunde förstå varandra. Det var en sådan styrka i arbetsmiljöinspektionen och också ett stöd för arbetsgivaren liksom för de arbetstagare som jobbade på arbetsplatsen. Jag måste säga, fru talman, att när vi gick runt hängde jag inte alltid riktigt med i det som hände, men vi såg att vi hade med proffs att göra på bägge sidor. De slutsatser man kom fram till var på en hög nivå. Inspektionen som gjordes såg egentligen inte ut som myndighetsutövning. Den var saklig och låg på en proffsig nivå just för att de hade en sådan kompetens, vilket även arbetsgivarna uppskattade. De behövde inte slösa tid på att förklara mer än nödvändigt. Det är något som byggts upp och är bra. Det är bra för arbetsgivare, bra för arbetstagare, bra till och med för pensionssystemet. Folk orkar mer och behöver inte gå i förtida pension. De orkar jobba till 65, vilket i slutändan gör att vi inte skapar fattigpensionärer. Det är betydligt mycket bättre än bara ett arbetsgivarverk och en rationalisering vid myndigheten. Det här är en jätteviktig fråga ur många aspekter, och det är viktigt att kunna behålla den kompetens som finns. Det har alla involverade parter nytta av. 103 (M): Egentligen är detta en märklig interpellation där man tror att ministern, oavsett vilket verk eller vilken minister vi talar om, ska gå in och i detalj styra ett verk. Men har vi debatten. införde en ny organisation . Det berodde naturligtvis på förändringar på arbetsmarknaden. Den ser inte likadan ut som . Det är bra, och den förre generaldirektören har uttryckt stor förnöjsamhet med att man moderniserar och effektiviserar. Man måste naturligtvis ha ett flexibelt arbetssätt. Det är så de flesta arbetar . Och man ska givetvis inspektera mest där det behövs bäst. Man ska lokalisera riskerna och sätta in åtgärder där de behövs, inte göra slentrianmässiga inspektioner för att på det viset kunna räkna pinnar. Det blir det inte ett bra arbetsmiljöarbete av. gör ett fantastiskt bra jobb. Jag har varit med och är mycket imponerad av den kunskap och kompetens som finns. Men står man inför nya utmaningar och nya risker. Förändringen av den svenska arbetsmarknaden går ganska fort. Många av inspektörerna, som gör ett fantastiskt bra jobb, närmar sig pensionsåldern. Så ser utvecklingen ut på många stora företag och verk . Det sker ett generationsskifte. Jag tror inte att vi behöver vara så oroliga för det. Nya ingenjörer kommer att komma in. Nya människor med ny kunskap kommer att använda nya verktyg så att arbetet blir effektivt. Arbetsmiljön i är kanske bäst i hela världen. Vi hade lägst antal dödsfall . Det var rekordlågt. Vi har länge haft en sjunkande kurva, vilket är mycket glädjande. Nästan alla kurvor pekar åt rätt håll. Det är fantastiskt bra och tyder på ett bra arbete av arbetsgivarna men också ett bra arbete på . Vi ser med stor tillförsikt på och är inte ett dugg oroliga. Det är arbetsgivaren som har huvudansvaret. Oavsett vilken arbetsplats det gäller är det arbetsgivaren som har det yttersta ansvaret för att se till att det fungerar. Det fungerar på de flesta ställen, även på . Nöjdheten hos dem som granskas och inspekteras har ökat . Det är klart att en stor förändring alltid medför tveksamhet bland äldre och bland dem som jobbat länge på ett visst sätt. Det är naturligt. Men varje företag och varje verk måste effektivisera sin verksamhet, och det är glädjande att så redan skett. Man har sänkt driftskostnaderna, man gör fler inspektioner per inspektör, man använder nya verktyg och man arbetar förebyggande. På finns fantastiskt bra information att ta del av. Det ska vara enkelt att göra rätt, och det ska kosta att göra fel; det har vi sagt. Vi vill arbeta med bättre information, med bättre förebyggande insatser och med riktade insatser till vissa branscher där det visar sig att riskerna är höga, inte bara för olycksfall utan också för exempelvis sjukskrivningar relaterade till arbetet. Det måste man på ett bättre sätt titta på. Frågan var om branschkompetensen utvecklas. Jag tror att den kommer att bli mycket bättre. Det är sällan det var bättre . Större flexibilitet, ny kunskap och nya verktyg garanterar att går mot nya mål, och det kommer att göra det på ett bra sätt. 104 (S): Jag frågade generaldirektören för då vi hade ett insynsråd vilken ambitionsnivå har. Jag undrade om det går att klara verksamheten på ett fullgott och rimligt sätt med mindre resurser. Jag fick svaret att det kan man göra. Man kan köra runt på , om regeringen så bestämmer. Det är nämligen regeringen som bestämmer ambitionsnivån för . , arbetsmarknadsministern, lämnar ett ganska typiskt svar, om jag säger så, där hon säger att hon har fullt förtroende och litar på att klarar av problemen på ett bra sätt. Det är bra att ha den insikten, men vad har och för ambitionsnivå för och arbetsmiljöarbetet? Ni moderater pratar gärna dåtid. Ni slänger er med 2006 hit och dit. Om vi tittar på vilka möjligheter det fanns för 2006 och jämför med kan vi konstatera att det saknas mycket resurser jämfört med då. I den värld där ni moderater lever kan ni säga att arbetsmiljön har blivit mycket bättre och att vi därför inte behöver mer resurser, att vi tvärtom kan fortsätta att strypa dem. Det är just det ni gör. Vi har gått från en nivå på 365 inspektörer, många av dem specialister, till att vara nere på 230 inspektörer, fru talman. Vi blir kritiserade internationellt för att vi har en så låg nivå. I den prognos som ansvarar för fortsätter kurvan att gå nedåt, och antalet arbetsmiljöinspektörer ska bli 200. Då uppstår den fråga som jag ställt i kammaren, nämligen på vilket sätt det blir ett bättre arbetsmiljöarbete med färre inspektörer.