prot · H109126 · 2014-06-16 00:00:00 — Om jag var migrationsminister och hade förstått den verklighet som många arbetskraftsinvandrare hamnar i, om jag gick till med ett lagförslag för att hitta balansen och hade centralorganisationer som pekar på att det inte kommer att lösa problemet, om jag hade en egen myndighet som pekar på att de förslag jag lägger fram främst kommer att drabba arbetstagaren, skulle inte jag som migrationsminister vara speciellt nöjd. Vi har varit tydliga med att vi inte vill gå tillbaka till arbetsmarknadsprövning. Vi är tydliga med att arbetskraftsinvandringen är en viktig del av svensk arbetsmarknad nu och . Man kan lätt få bilden av att det är med reformen som arbetskraftsinvandringen har kommit till . Med reformen kan man främst se en utökning på LO:s område. Det är där den stora delen har tillkommit, och det är också där det stora missbruket sker. Det räcker inte att som ministern och övriga borgerliga debattörer säga att vi ska vara positiva till arbetskraftsvinvandring. Det handlar också om att vara beredd att ta ansvar. Varför levererar ni lagförslag som så många remissinstanser pekar på inte är tillräckliga? säger exempelvis att sanktionerna inte är nog avskräckande. Varför levererar ni en lagstiftning som har sitt största fokus på att göra något i efterhand när vi tillsammans skulle kunna säkerställa att rättsligt bindande anställningserbjudande skulle vara det första steget för att ha en väl fungerande arbetskraftinvandring i detta land? 51 Statsrådet (M) replik: Om man har en partiledare som heter , vilket jag glädjande nog inte har, och som säger att arbetskraftsinvandring inte ska ske om parterna motsätter sig detta har man mycket tydligt talat om vad det är man vill genomföra. Man vill ha tillbaka arbetsmarknadsprövningen, men man vill inte kalla den för det. Det är tydligt i vilken riktning Socialdemokraterna är på väg. Var säker på att vi valrörelsen igenom ska tala mer om den här frågan, ! Vi ska tala mer om vad som egentligen gömmer sig bakom de vackra orden om öppenhet. Det ska vi göra i den här frågan tillsammans med . Det kan vara värt att fundera över när vi talar om regeringsunderlag och annat. Sedan finns det en annan viktig iakttagelse som tar upp. Den handlar just om de bindande anställningsavtalen. I förfogar arbetstagare och arbetsgivare över sitt eget avtal. Det är möjligt att när som helst omförhandla anställningsvillkoren inom ramen för den svenska arbetsmarknadsmodellen, som vi ju alla värnar. Jag måste ställa mig mycket frågande till på vilket sätt ett anställningsavtal, till skillnad från ett erbjudande i ett ärende om arbetstillstånd, skulle skydda arbetstagare från oseriösa arbetsgivare. Om du med detta menar att en tredjelandsmedborgare som kommer till för att arbeta ska ingå anställningsavtal som är bindande i bemärkelsen att man inte ska kunna omförhandla dem måste man fråga sig om det är rätt väg. Det skulle innebära en mycket stor förändring av den svenska modellen. Jag anser att man måste motverka oseriösa arbetsgivares missbruk av regelverket genom andra åtgärder som inte är så ingripande när det gäller den avtalsfrihet som finns på svensk arbetsmarknad. Jag och tycker nämligen att det är viktigt med en ordning där det även för arbetstagare från länder utanför EU ska vara möjligt att omförhandla sina anställningsvillkor under förutsättning att parterna är överens om detta och att det är förenligt med lagar och gällande kollektivavtal. Det är mitt besked. 52 (V) replik: För oss är det fullständigt oväsentligt var människor kommer ifrån. Det enda väsentliga är som sagt att alla som befinner sig på svensk arbetsmarknad har likvärdiga villkor – lika lön. Kritiken mot den lagstiftning som skapar dessa slavliknande förhållanden på arbetsmarknaden är inte en kritik mot arbetskraftsinvandringen i sig utan en fråga om villkor – om lika villkor. Den borgerliga regeringen talar ofta om den svenska modellen. Man undrar lite grann vad den egentligen innebär. I det här fallet är det en fråga om maktobalans – en obalans där arbetsgivaren har den fullständiga makten medan arbetstagaren inte har någon makt över huvud taget. Arbetstagaren har absolut ingen makt när det gäller att säga ifrån när det handlar om de arbetsförhållanden som råder, en lön som inte var som den utlovades eller en arbetsmiljö som kan vara farlig eller vidrig. Det är en maktobalans som skulle kunna lösas genom bindande arbetserbjudanden. Vi hör här från borgerlighetens sida att det på något sätt skulle vara orättvist om man skärpte kraven. har man inte haft några som helst problem att hitta på regler för att jaga sjuka och arbetslösa medan arbetsgivare som bedriver rovdrift på arbetare lämnas i fred. Det är hyckleri. Min fråga är precis den som ställde: Varför motsätter sig den borgerliga regeringen ett bindande arbetserbjudande som faktiskt skulle kunna jämna ut maktobalansen mellan arbetstagare och arbetsgivare? 53 Statsrådet (M) replik: Jag tyckte att jag var tydlig i min replik till , men jag kan repetera det: Det beror på att det inte innebär någon förändring. Det är inte så som försöker göra gällande, att ett bindande avtal får den effekt som du hoppas. Det är inte alls på det viset. Det bindande avtalet kommer bara att leda till en enda sak, nämligen att den som kommer från ett annat land blir annorlunda behandlad än den som redan finns på den svenska arbetsmarknaden – alltså det som du precis nu sade att anser att man inte skulle göra. Det spelar ingen roll för oss var någonstans människor kommer ifrån, sade du. Men vill ni införa en sådan här princip, där man delar upp människor och säger att en grupp har rätt att omförhandla sina avtal och en annan grupp inte har det. En grupp ska ha bindande avtal, och en annan ska inte ha det. Då gör man skillnad på människor, . Det tänker inte jag och den regering som jag ingår i göra. Sedan talar du inte om det på det här viset. Du säger aldrig offentligt att det är detta det leder till. Det är också en form av hyckleri, om man nu ska använda den typ av hårda ord mot varandra i debatten som du gör. Men det kanske är nödvändigt i det här fallet för att klargöra skillnaderna. 54 (V) replik: I borgerlighetens version av den svenska modellen har endast arbetsgivaren makt. Han har makten att använda arbetaren som slit-och-släng-vara genom osäkra anställningar. Han har makten att utnyttja utländsk arbetskraft under slavliknande förhållanden. Det är den svenska modellen i borgerlig tappning. Jag förväntar mig inte direkt att borgerligheten ska ha stora insikter i fackligt arbete eller arbetsmarknadens villkor. Men det är faktiskt inte sant att detta skulle göra att man inte kan omförhandla ett avtal. Det är alltid fullt möjligt att förhandla fram högre löner eller bättre arbetsvillkor. Men detta skulle ligga som en grund, en garanti och en förutsättning, och det skulle ge facken möjlighet att med kraft sätta in åtgärder mot de arbetsgivare som är oseriösa. Det är helt uppenbart att den borgerliga regeringen inte är intresserad av att utjämna denna maktobalans. Den tänker i stället tillåta att den fortsätter. Till följd av detta kommer ännu fler arbetare att utnyttjas. Det är orimligt. 55 Statsrådet (M) replik: Påståendet att man inte har samma rättigheter är naturligtvis befängt. Alla människor har precis samma rättigheter. Alla arbetskraftsinvandrare har exakt samma rättigheter enligt lag och förordning som alla andra som befinner sig på svensk arbetsmarknad. Om man befinner sig i med arbetstillstånd har man alla de rättigheter som tillkommer människor i övrigt. Detta är inget gästarbetarsystem, utan den som kommer har tillgång till välfärden. Han eller hon har dessutom möjlighet att få permanent uppehållstillstånd . Det kanske är detta vi egentligen borde tala om – hur fantastiskt mycket annorlunda det svenska systemet för arbetskraftsinvandring är jämfört med många andra motsvarande system runt om i världen och vilka rättigheter man lägger i händerna på den som kommer hit och hur bra detta är. Avslutningsvis skulle jag bara vilja säga att jag tror att det är viktigt och bra att vi har den här diskussionen här i kammaren och att vi klargör alternativen. Men det är klart: På en punkt har inte klargjort sitt partis inställning i frågan. Det handlar naturligtvis om huruvida man vill ha tillbaka arbetsmarknadsprövning. Tycker man att det är rimligt att arbetstagarparten ska ha ett avgörande inflytande och kunna säga nej? har inte några fler repliker kvar, så hon kan inte svara på detta. Jag tycker inte att jag får något klargörande på denna punkt, men om ni fortfarande står kvar och har denna uppfattning tycker jag också att det är hyckleri. Om man har en möjlighet att säga nej till människor som har fått jobb och hade kunnat komma hit och arbeta och om man använder sig av detta, i synnerhet när man ser att människor får en lön som är kollektivavtalsrimlig men där det kanske skiljer någon liten krona hit eller dit, tycker jag att man tveklöst är inne på ett mycket, mycket farligt resonemang. Då handlar det om att göra skillnad på människor. Jag tycker att och ska passa sig för det. 56 (S): I denna debatt kommer det både lögner och en massa missförstånd. Jag ska försöka reda ut några av de här sakerna. Jag ska påminna om ett gammalt löfte som vi inom arbetarrörelsen känner till. Det låter ungefär så här: Vi lovar och försäkrar varandra att aldrig någonsin under några omständigheter jobba till en lägre lön än den vi har kommit överens om. Vi lovar varandra detta i insikten om att om vi håller detta löfte måste arbetsgivaren också betala de löner som vi kräver. talar vi om kollektivavtal. Det är precis vad detta ger uttryck för: Ingen ska behöva sälja sitt jobb till lägre lön än den man har kommit överens om. Man kan få intrycket av att det bara är Socialdemokraterna och som har riktat kritik mot regeringen med anledning av det förslag som ligger på bordet och som regeringen är överens med om, men så är inte fallet. TCO, en tjänstemannaorganisation, har riktat ganska stark kritik, och jag tänkte passa på att läsa upp vad TCO säger: Det förslag som överlämnats förstärker snarare än löser dessa problem. Risken för att fusk upptäcks ökar förvisso, men då upptäckt fusk bara drabbar den som utsatts för det – arbetstagaren – gör förslaget snarare situationen värre än bättre. Trots att reglerna för arbetskraftsinvandring kräver att alla som kommer hit och arbetar ska likabehandlas och ha löner och arbetsvillkor som är lika bra som alla andra i yrket och branschen, kommer det även fortsättningsvis att vara möjligt för arbetsgivare att utan risk utnyttja migrerande arbetstagare genom att betala låga löner och kräva långa arbetsdagar. En anställd på bemanningsföretaget , verksam i anläggningssektorn, berättade att när han hade träffat svenska arbetare förstod han att de jobbade , inte , som han behövde göra. Och de svenska arbetarna tjänade mycket mer än han. Om det nu ska kunna bedrivas en effektiv kontroll av att arbetstagare inte utnyttjas krävs det faktiskt fler åtgärder. Vi anser, precis som vi har upprepat tidigare, att avtalsförslag som ligger till grund för att arbetstillstånd ska beviljas ska vara rättsligt bindande. Då är min fråga: Varför är , mot det? Precis som redovisade kan man alltid förhandla om avtalen så att de blir bättre, men genom bindande avtal kan de inte bli sämre. Varför är ni emot det? Varför är ni mot att stärka arbetstagarna? Kontrollen av arbetsgivarna: Den som har skatteskulder eller tidigare missbrukat systemet borde inte kunna få tillstånd. Varför är ni emot en förhandskontroll av dessa arbetsgivare? Efterhandskontroll är lite som att slänga in jäst i degen efter att degen redan är satt. Varför inte göra den här kontrollen redan från början? Utländska företag som är verksamma i bör också vara registrerade här. Hur ska man kunna teckna kollektivavtal om det inte finns någon företrädare för företagen här i ? Det hänger ihop med att ha ordning och reda på svensk arbetsmarknad. Det är precis som TCO skriver: Den sanktion som föreslås är nämligen tandlös. TCO redovisar ju, precis som , att bestämmelserna om osann eller vårdslös försäkran bara gäller om uppgifter faktiskt lämnas. Sanktionen kan alltså kringgås genom att arbetsgivaren helt enkelt inte svarar. Vad har man då åstadkommit? Vad är det man har pratat om här? Jag tycker att det är viktigt att hålla ordning och reda på när saker och ting sker. Om en arbetsgivare skriver ett anställningsavtal och man från sedan vänder sig till den fackliga organisationen vet vi att många av de fackliga organisationerna tycker att det är mer eller mindre lönlöst att svara. Man vet att många arbetsgivare bara skriver en siffra på papperet som sedan inte gäller i verkligheten. Men en del fackförbund har bestämt sig för att de ska svara på allting, och då redovisar de i svaret om personen i fråga får kollektivavtalsenlig lön eller inte. Sedan är det som fattar beslut utifrån den borgerliga regeringens och förslag om denna lagstiftning, som sedan fattar beslut utifrån den lagstiftningen. Det är inte den fackliga organisationen som utvisar eller avvisar en person – det är ert regelverk som åstadkommer den situationen. När man anklagar fackliga organisationer som försöker försvara kollektivavtal och säkerställa att löntagare inte ställs mot löntagare för rasism och protektionism är det en djupt ohederlig debatt som förs från den borgerliga sidan. Jag tycker att man borde kunna hålla reda på saker och ting, vad den fackliga organisationen ska göra och inte göra. Att påstå att är rasister och vill ha stängda gränser är helt felaktigt. jobbar både i och i världen för att byggnadsarbetarna ska ha rimliga villkor och protesterar såväl här i som i andra länder när så inte sker. Man står upp för allas lika värde. Man säger välkommen till , men i ska man jobba under svenska kollektivavtal. Varför ska en byggnadsarbetare från vara mindre värd än en kollega från ? Det är helt orimligt. , herr talman, tycker jag att det är viktigt att säga i detta slutanförande att människor som kommer till ska kunna arbeta här på rimliga villkor och lika villkor, och de måste få medlen för att kunna säkerställa att de inte utnyttjas. Vi har sett alldeles för många personer som utnyttjas i . Jag tycker att det är märkligt att inte någon av de borgerliga företrädarna ens en gång nämner personer som utnyttjas och inte ser det faktum att företag utnyttjar människor. Som det står i betänkandet, herr talman: är överens om att oseriösa företagare inte ska kunna utnyttja billig arbetskraft. Det är vi överens om. Men är vi överens om att seriösa företag inte heller ska kunna utnyttja billig arbetskraft? Jag tror inte det. Vi har hört att man ska kunna jobba på olika villkor beroende på vilket land man kommer från. Är det inte det ni har stått här i talarstolen och sagt? Det gör inte så mycket om man inte har samma lön, bara man har bättre villkor än i sitt hemland – då är man välkommen hit. Då åstadkommer ni någonting helt annat än det ni har sagt. Det är mycket ord men väldigt lite verkstad från regeringen i den här frågan. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 8 § Uppehållstillstånd för vissa vårdnadshavare som sammanbor med barn i betänkande 2013/14:SfU22 Uppehållstillstånd för vissa vårdnadshavare som sammanbor med barn i (prop. 2013/14:217) föredrogs. 57 (SD): Vi är nu inne på betänkande 22 och regeringens proposition Enklare regler om uppehållstillstånd för vissa vårdnadshavare som sammanbor med barn i . Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen. Enligt regeringen syftar denna proposition till att införa en särskild bestämmelse i utlänningslagen om att uppehållstillstånd ska ges för en utlänning som är förälder till, och vårdnadshavare för, samt sammanbor med ett barn som är bosatt i . Den problematik som regeringen lyfter fram är då en utlänning som kommer till av flyktingskäl får sin ansökan avslagen och har skaffat barn med en härboende invånare. Jag tycker att regeringen är lite ute på djupt vatten här. Det finns redan möjlighet att vid ett avslag om uppehållstillstånd som flykting få sitt ärende omprövat genom att återvända till sitt hemland och göra en ny ansökan som anhöriginvandrare. Men att öppna upp för denna form av incitament till att bilda familj för att få stanna i är oförsiktigt, ogenomtänkt och knappast heller i barnets främsta intresse. Självklart ska familjer få möjlighet att återförenas, och det ska de kunna göra även med en sverigedemokratisk politik. Lika självklart finns det människor som träffas och bildar ett seriöst förhållande, oavsett om en individ inväntar besked om uppehållstillstånd eller inte. Enligt detta förslag belönar vi asylsökande som passar på att skaffa barn medan de väntar. Vidare föreslås att ska utfärda främlingspass till utlänningar som inte har någon sådan handling eller har möjlighet att skaffa det. Detta är möjligt . Enligt kan den som inte har ett hemlandspass och helt saknar möjlighet att få tag på ett i vissa fall få ett främlingspass. Dock är det inte tillräckliga skäl att det är besvärligt, tar eller dyrt att skaffa ett hemlandspass. Om man vistas i av skyddsskäl beviljar i princip alltid främlingspass. Det finns därför inget skäl att formulera en generell regel i lagtext, eftersom dagens bestämmelser täcker syftet med regeringens förslag på den punkten. Det är bättre att den ansvariga myndigheten kan göra egna bedömningar i varje enskilt fall än att en statisk och ganska trubbig regel införs i lagtexten. Det är också värt att notera att det enda undantag som preciseras i förslaget till lagtext är att om utlänningen utgör en fara för nationell säkerhet eller den allmänna ordningen ska inte ett främlingspass utfärdas. Vidare kan man enligt dagens regelverk inte överklaga ett avslag på ansökan om främlingspass. Detta vill regeringen ändra så att en överklagan kan ske till en migrationsdomstol. Ett främlingspass innebär ett identitetsintyg som ersätter utlänningens riktiga pass. Ett främlingspass ska vara en extra resurs för individer som verkligen behöver det, och dagens regelverk är redan så pass liberalt att de avslag som gör borde vara av uppenbara skäl. Därför finns det ingen anledning att möjliggöra en överklagan. En sådan här möjlighet skulle sannolikt leda till ännu mer administration i ett redan ansträngt migrationssystem. Jag har alltså valt att yrka avslag på propositionen och bifall till min reservation. 58 (M): Jag yrkar inledningsvis bifall till socialförsäkringsutskottets förslag i betänkande 22 och avslag på motionen. blir det lättare att få uppehållstillstånd för föräldrar som har barn som de bor tillsammans med och är vårdnadshavare för och som är bosatta i . Det är bra. Enligt utlänningslagen, som den ser ut , ska en utlänning som har barn i och som bor med barnet söka uppehållstillstånd utanför om han eller hon saknar det. blir det betydligt lättare. Det innebär att den förälder som söker uppehållstillstånd kan göra det från . Föräldern behöver inte skiljas från sitt barn, och barnet behöver inte skiljas från sin förälder. Det blir slut på uppslitande separationer för familjer där en har rätt att bo i eller är svensk medborgare. Familjeseparationer där barn är inblandade ska undvikas så mycket som möjligt. Barn har rätt till båda sina föräldrar, och en påtvingad separation kan innebära förödande konsekvenser för ett barn. Dessutom ska man inte glömma att det är båda föräldrarna som är ansvariga för barnets fostran och uppväxt. Betänkandet innebär att en ny, särskild grund för uppehållstillstånd införs i utlänningslagen. Det är i första hand principen om barnets bästa som varit vägledande, men också att underlätta människors ökade rörlighet till och från . Det här är en välkommen förändring. Den som kommer till ska ha giltiga och godkända id-handlingar. Om så inte är fallet återstår dna-analys. Också här är det barnets bästa som har varit vägledande. Det handlar om att skydda barn från att sammanföras med personer som inte är dess förälder. Så det är en efterlängtad förändring. Det händer att asylsökande personer i möter kärleken och bildar familj. Dessa personer behöver inte längre lämna för att söka uppehållstillstånd utan de kan göra det i . Det gäller inte enbart asylsökande som fått barn här utan det kan också gälla andra familjer. Jag har bekanta vilkas dotter bodde i . Hon återvände till med man och två barn. Tyvärr slutade äktenskapet ganska snabbt i skilsmässa. Mannen hade uppenbara svårigheter att få permanent uppehållstillstånd i . Han åkte till och kom tillbaka till . Det här hände , men detta kommer alltså inte att upprepas längre. Det är vanligt att människor bor växelvis i varandras hemländer. Det som är viktigt är att man alltid har barnens bästa för ögonen. Om en sökande saknar pass när han eller hon ansöker om uppehållstillstånd kan det också vara ett hinder för återförening i . Därför föreslår också regeringen att beslut om avslag på ansökan om främlingspass i samband med ansökan om uppehållstillstånd ska kunna överklagas, och det är en bra förändring. Sammantaget är detta positiva och efterlängtade förändringar som har barnets bästa som huvudprincip och att det är barnets rätt till en god och nära kontakt med sina föräldrar som är det viktiga. 59 (MP): Ett barn ska ha rätt till sina föräldrar, och all svensk lagstiftning som berör barn ska alltid bygga på principen om barnets bästa. Ett viktigt steg i att stärka barns rättigheter och undvika familjesplittring är det som vi debatterar. Vi har som en del i det migrationspolitiska samarbetet kommit överens om en särskild bestämmelse i utlänningslagen om uppehållstillstånd för en person som är förälder till och vårdnadshavare för samt bor tillsammans med ett barn som är bosatt i . Tyvärr har vi gång på gång sett exempel på föräldrar som tvingats återvända till ursprungslandet för att ansöka om uppehållstillstånd på grund av anknytning till sina barn som de bott med i . Det är dyrt, farligt och tidskrävande, och det har inneburit att familjer har splittras . I vissa fall kan det såklart också innebära livsfara. Bestämmelsen om uppehållstillstånd på grund av anknytning ändras nu så att uppehållstillstånd får ges till en person som är förälder till och vårdnadshavare för samt sammanbor med ett barn som är bosatt i . Bestämmelserna om dna-analys kommer också att förändras så att även dessa vårdnadshavare och barn ska ges tillfälle att få en dna-analys utförd när det gäller det biologiska släktskapet. Enligt rådande lagstiftning kan huvudregeln om att uppehållstillstånd ska vara ordnat före inresan till frångås om personen har så kallad stark anknytning till någon som är bosatt i och att det skäligen inte kan krävas att personen reser till ett annat land för att lämna in ansökan därifrån. Vi har ju sett exempel på föräldrar som har varit tvungna att återvända till sina ursprungsländer för att anknytningen till deras egna barn inte har ansetts tillräckligt stark. En förälder som är vårdnadshavare för och sammanbor med ett barn i och inte har ordnat uppehållstillstånd före inresa i ska inte tvingas bryta upp från sin integrationsprocess och lämna sitt barn för att ansöka om uppehållstillstånd utanför , utan vårdnadshavaren ska kunna undantas från kravet på att uppehållstillstånd ska ha sökts och beviljats före inresan i . Det föreslås också i propositionen att beslut om främlingspass ska kunna överklagas till en migrationsdomstol i samband med att ett beslut om uppehållstillstånd överklagas. Det är inte ändamålsenligt att avslag på ansökan om främlingspass inte kan överklagas i samband med ett beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd. Det kan innebära att familjer hindras från möjligheten att återförenas i vilket strider mot principen om familjens enhet, att familjen ska kunna hålla ihop.