prot · H109123 · 2014-06-11 00:00:00 — Vi välkomnar denna lagstiftning och hoppas att vi i kan slippa råka ut för terrordåd likt det som drabbade vårt grannland för . Betänkandet innehåller också ett antal andra frågor som härrör från allmänna motionstiden. Mina utskottskolleger från Socialdemokraterna, har nämnt några av dessa i sina anföranden. Alla berörde de olika delar av svensk krisberedskap. Att ha en beredskap för olyckor och katastrofer är en grundläggande trygghet för ett land och dess befolkning. Det innebär en medvetenhet hos den enskilde om att personligen vara förberedd och kunna ta sitt ansvar och agera om krisen skulle komma, och det innebär beredskap hos kommun och räddningstjänst för att kunna förebygga och förhindra eventuella olyckor. Det innebär möjlighet för statliga myndigheter att ge bistånd eller ställa upp med personal eller materiel om olyckan skulle vara av större omfattning, och det innebär att vid nationella katastrofer kunna samverka och ge eller ta emot bistånd från våra grannländer. Allt detta är en del av den krismedvetenhet och krisberedskap vi måste ha för att förhindra en kris och minska effekterna av en ändå uppkommen sådan. För det nordiska samarbetet återfinns den så kallade Hagadeklarationen, där det handlar om att skapa förutsättningar för att driva ett nordiskt övningskalendarium, bygga upp gemensamma scenariebanker och utbyta erfarenheter i fråga om övningar och metodiker. , , enades de nordiska ministrarna om att gå ännu längre. Visionen är ett robust utan gränser inom krisberedskap. Tillsammans kan vi lära av varandra – minska samhällets sårbarhet och lära oss hantera allvarliga olyckor och kriser. En gemensam nordisk samverkansanalys tas nu fram, och den ska ligga till grund för en konkret och målinriktad handlingsplan för fortsatt utveckling. Handlingsplanen förväntas vara på plats . redovisade också Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, ett regeringsuppdrag om hur det praktiska samarbetet mellan de nordiska länderna kan gå till. Det föreslås bland annat att en nordisk expertgrupp skapas på myndighetsnivå, att gemensamma utbildningar hålls samt att övningar och kunskapsutbyte sker. Vidare föreslås ett fördjupat samarbete och skapandet av ett nätverk mellan vakthavande och tjänstemän i beredskapsfunktionerna vid de olika nordiska myndigheterna. Flertalet ytterligare förslag finns, och arbetet har tagit ny fart genom det fördjupade samarbetet inom Hagadeklarationen. I dagens högteknologiska samhälle är även frågor kring information och cybersäkerhet ytterst väsentliga för vårt lands krisberedskap. Såväl regeringen som Försvarsberedningen har konstaterat att säker informationsteknologi och robusthet i våra it-system är grundläggande vid kriser. Regeringen gav en särskild utredare uppdraget att föreslå en nationell strategi för hantering och överföring av information i elektroniska kommunikationsnät och it-system. Utredaren ska vidare föreslå övergripande mål för samhällets informations- och säkerhetsarbete och för hur ska värna om säkerhet och integritet i samhällsviktig infrastruktur. Uppdraget ska redovisas . Här finns ett nordiskt samarbete via CERT, vilket står för computer emergency response team. Där har de nordiska länderna tecknat säkerhetsskyddsavtal med varandra för att kunna utbyta information vid hot etcetera. Samarbetet är av strategisk betydelse för och de övriga nordiska länderna. På EU-nivå har tillsammans med åtskilliga andra EU-organ tagit fram en strategi kring cybersäkerhet i ett vidare perspektiv. Det gäller alltså inte enkom it-angrepp eller it-incidenter. arbetar man med att ta fram riktlinjer för och krav på hur medlemsländerna inom EU ska implementera nationella strategier för nät och informationssäkerhet. Samverkan mellan det civila samhället och Försvarsmakten är också av stor betydelse. Regeringen har efter en lång timeout uppdragit åt Försvarsmakten att återuppta försvarsplaneringen. Det militära försvaret byggs nu upp igen av neddragningar. ökar också ansvaret för samhällets civila försvar i tider av ofred eller krig. har fyra regionala staber inrättats i , , och . Syftet med dessa är att få till en utökad och strukturerad samverkan mellan det civila samhället och Försvarsmakten i händelse av kris eller höjd beredskap. Vidare har MSB just redovisat ett regeringsuppdrag om hur planeringen kring höjd beredskap kan utvecklas. I slutsatserna framgår att genom den ansvarsprincip som gäller kring krisberedskap, det vill säga att de myndigheter som har ansvaret under normaltid har det även under kris, kan myndigheter utan större bekymmer inkludera planering för höjd beredskap i sitt arbete. I regleringsbrevet till MSB gav regeringen myndigheten i uppdrag att i samverkan med Försvarsmakten analysera och redovisa konkreta förslag på hur samverkan mellan civila myndigheter och Försvarsmakten vid allvarliga kriser och olyckor kan stärkas. Detta uppdrag ska redovisas . Det är värt att framhålla att ansvarsprincipen gör alla myndigheter delaktiga i krisberedskapsarbetet. Samverkan mellan myndigheter är nödvändig för en effektiv krisberedskap och krishantering. MSB har en särställning i arbetet. Ansvarsprincipen gäller alla myndigheter, men i de fall där ingen myndighet har ansvaret är det MSB som ansvarar och säkerställer att åtgärder likväl vidtas. Vidare, herr talman, vill jag kommentera de frågor i betänkandet som rör våra räddningstjänster eller brandkårer. är ett avlångt land där olika landsändar ser olika ut och har olika förutsättningar. Detta gäller även för våra räddningstjänster. De flesta räddningstjänster är organiserade med brandmän som arbetar deltid, det vill säga räddningspersonal i beredskap. Möjligheten att kombinera arbete med tjänst som deltidsbrandman fungerar bra i befolkningstäta områden men sämre i glesbygd, där invånarna oftare arbetar långt ifrån sin brandstation. Frågan hur vi ska lösa problematiken med bemanning på stationer i glesbygd är komplicerad. MSB och länsstyrelserna stöder på olika sätt kommunerna i arbetet med att organisera räddningstjänsterna. Utveckling måste ske, och regeringen gav därför MSB i uppdrag att redovisa vilka åtgärder myndigheten har kommit fram till för att stödja kommunerna i deras arbete. MSB gav tre konkreta förslag: 1.Andelen kvinnor inom räddningstjänsten måste öka. Då ökas rekryteringsbasen också med det dubbla. är det nämligen merparten män som jobbar inom räddningstjänsten, och kan vi få in mer kvinnor i räddningstjänsten är detta mycket positivt. 2.Kontakterna mellan kommun som arbetsgivare och brandmannens ordinarie arbetsgivare måste förbättras. 3.Kommuner bör vidta åtgärder för att kombinera kommunala tjänster med uppdrag som deltidsbrandman. Detta är bra förslag som kommunerna nu måste begrunda och engagera sig i. Mer aktiva kommuner är nödvändigt för att systemet inte ska fallera. Flexiblare utbildningssystem och framtagande av omfattande stöd- och informationsmateriel kan också hjälpa kommunerna. Ersättningsnivåer och möjlighet att kombinera tjänst som deltidsbrandman med eventuell arbetslöshetsersättning är också en fråga som hanteras. Det har uppkommit fall då det har varit aktuellt. Frågan har lyfts till Kommittén om hållbara försäkringar vid sjukdom och arbetslöshet, och den ska redovisa sina slutsatser . Min och regeringens förhoppning är att kommittén lägger fram bra och hållbara lösningar som kan säkra engagemang och tjänster för många av våra deltidsbrandmän. Krisberedskap rör oss alla. Det kan röra sig om att som individ ha en beredskap för ett längre elavbrott lika väl som att som nation måste förbereda hur vi ska hantera katastrofer eller andra kriser som drabbar vårt land. I kommunerna görs risk- och sårbarhetsanalyser för att kunna förebygga olyckor och ha en beredskap om något trots allt skulle hända. Varje olycka har sitt ursprung i en kommun, och därmed ställs det stora krav på de kommunala räddningstjänsterna. Jag har besökt åtskilliga av räddningstjänsterna och kan konstatera att det är ytterst motiverad, engagerad och kunnig personal som arbetar där. Större kriser måste vi dock hantera tillsammans. Regionalt ser till att kommunöverskridande problem kan lösas med gemensamma krafter. Nationellt arbetar samtliga våra myndigheter med beredskap för kriser i enlighet med den ansvarsprincip som gäller. MSB är och kan ge råd och stöd till nästan samtliga aktörer i, men även utanför, landet. Försvarsmakten kan genom de satsningar och den reformering som skett också bidra med både personal och materiel för att minimera de negativa och förödande effekter som en kris kan få på samhället. För att öka vår krisberedskap och vår krismedvetenhet krävs information till invånarna. På uppdrag av regeringen redovisade MSB hur en samlad återkommande informationssatsning till allmänheten kan genomföras. Kommuner, landsting, myndigheter, trossamfund, branschorganisationer, frivilligorganisationer, skolor och företag bör enligt MSB engageras genom målgruppsanpassade aktiviteter. Denna bedömning delar både jag och regeringen, och säkerligen flera med oss. Det är tillsammans som vi stärker vår krisberedskap och vårt samhälle. Förutsättningarna finns, och många hjälper gärna till. Låt oss använda det positiva engagemang som återfinns hos så många människor. I många kommuner har frivilliga resursgrupper inrättats, det vill säga att frivilliga skrivit avtal med kommunen för att utgöra en resurs vid kriser eller allvarliga händelser. Det är ett exempel. Lägg därtill de nästan 500 000 personer som är delaktiga i någon av våra frivilligorganisationer, till exempel Hemvärnet, , Blå Stjärnan, eller Röda Korset. Här finns styrkan. Här finns folklig förankring. Det lovar gott för framtida krisberedskap! Därmed, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (M). 120 (S): Vi har under den här mandatperioden vid ett flertal tillfällen debatterat och diskuterat samhällets sårbarhet och vår beredskap att möta kriser. har vi identifierat många av de blinda fläckar som vi har och där det finns en svaghet när det gäller att möta katastrofer eller olyckor. Vi har nämnt många av dem här , och många nämns också i betänkandet. Det handlar om cybersäkerhet, och om den enskildes utsatthet vid kriser, och det kan handla om brandsäkerhet och mycket annat. Jag tror att vi alla minns ett tillfälle i , vid en av Folk och Försvars konferenser, då försvarsministern utlovade en proposition om samhällets krisberedskap och sårbarhet. Det var den nuvarande försvarsministern. Därför blir jag en smula besviken när det nu kommer en proposition med ett lagförslag om sprängämnesprekursorer men bara en redovisning av krisberedskapens utveckling. Jag tycker att det är tråkigt att regeringen inte kan samla sig till att skriva en proposition med skarpa förslag om hur man ska möta samhällets sårbarhet och skapa ett mer robust samhälle. Utan att förringa betydelsen av det militära försvaret kan jag tycka att det hot som är mer troligt och ligger närmare borde få mer uppmärksamhet både i debatten och av regeringen. Men nog om detta, herr talman. Jag tänkte begränsa mitt anförande till den enskildes roll i krisberedskapen. Förutsättningarna för att den enskilda medborgaren ska kunna ta sitt ansvar i tider av kris byggs i det vardagliga samhällsbyggnadsarbetet. Grunden för ett robust samhälle som kan motstå påfrestningar vid allvarliga kriser bygger på en rättvis fördelning av resurser, en grundtrygghet och en god välfärd samt omtanke om varandra. Tyvärr ser vi hur går åt ett motsatt håll med större orättvisor och försämringar i sociala trygghetssystem och välfärd. Därmed får vi också ett mer instabilt samhälle med social oro, ökad kriminalitet och en försämrad förmåga för många att faktiskt kunna ta sitt ansvar när samhället utsätts för påfrestningar i kriser. Den viktigaste insatsen nu är att av skattesänkningar och nedrustning i välfärden, som också tärt på vår förmåga att visa omsorg om varandra, se till att arbetslösheten sjunker för att ge människor större självständighet och möjlighet att försörja sig själva och därmed vara delaktiga i samhällsgemenskapen och ta sitt ansvar i tider av kris. Det är att se till att skolan ges förutsättningar att klara sitt uppdrag och ge alla barn möjligheter att klara målen och därmed få en god start i livet så att de kan gå vidare till högre studier eller ut på arbetsmarknaden. Det är också att i stället för skattesänkningar satsa på välfärden och socialförsäkringarna för att ge människor de ramar av trygghet som krävs för att möta livets utmaningar och de kriser i samhället som vi kan ställas inför. Regeringen skriver i sin proposition att det är de mest utsatta och sårbara som måste prioriteras i tider av kris, och således måste vi andra ha en beredskap för att klara oss själva i en inledande fas. För detta krävs informations- och utbildningsinsatser. Det är väl inte orimligt att anta att många svenskar inte har kunskap om att vi faktiskt har en skyldighet att klara oss själva av en kris. Man kan nog också förmoda att kunskapen om hur vi ska förbereda oss är ännu sämre. Det är inte svårt att föreställa sig hur det skulle bli om elen försvann, om vi blir utan vattenförsörjning och om maten tar slut på hyllorna i affärerna. Det kommer den nämligen att göra med dagens brist på beredskap när det gäller livsmedelsförsörjning. Därför är det bra att MSB har fått uppdrag som gäller detta och redovisat hur informationsinsatser kan göras. Den enskildes roll i kris handlar inte enbart om att ta emot hjälp utan också om att hjälpa och stödja andra. Propositionen beskriver insatsen från frivilliga i samband med händelserna på Utøya, men jag skulle vilja peka på andra erfarenheter från händelser i världen där insatser från frivilliga medborgare har varit direkt avgörande för människors säkerhet och för att lindra skadorna av katastrofen. Jag tänker på orkanen härjningar i och på de trefaldiga katastroferna som drabbade i form av jordbävning, och kärnkraftshaveri. Regeringen betonar i propositionen hur viktigt det är att tillvarata engagemanget från frivilligorganisationerna i det här sammanhanget och att det bör skapas förutsättningar för att ta till vara människors vilja att hjälpa. I propositionen påpekas det också att krisberedskapen bör innehålla ett frivilligperspektiv. Regeringen lyfter fram de frivilliga resursgrupperna, som har nämnts här , FRG, som ett gott exempel på hur goda strukturer kan byggas i kommunerna. De kan snabbt inkallas och användas i krissituationer. Det är naturligtvis positivt med de arbeten som pågår med att utreda och förstärka de frivilliga insatserna. Men, återigen, det krävs också skarpa förslag, och det krävs åtgärder. Det är desto mer beklagligt att konstatera att de försämringar som drabbade stora delar av frivilligrörelserna i samband med det nya systemet för fördelning av bidrag inte har åtgärdats av regeringen – uttryckte faktiskt som sin vilja att regeringen skulle göra det. Jag yrkar bifall till reservationerna 7, 9 och 11. 121 (M) replik: Jag tror att och jag är helt överens om vikten av detta i ett modernt samhälle, som vi faktiskt har, där vi inte längre har telefonkataloger att gå till när vi vill veta vad olika saker betyder inom krisberedskapen. Där är vi överens. Jag gick faktiskt upp för att prata om just krisberedskapen. vill att MSB ska utreda och komma med mer konkreta förslag. Det tycker jag är väldigt positivt. Då är det viktigt att MSB har medel till att göra detta. Jag ser att Socialdemokraterna i sin budgetmotion har yrkat på en neddragning på MSB . Det är alltså 100 miljoner som man drar ned på MSB. Sedan är det ytterligare 100 miljoner på krisberedskapsanslaget. Då ställer man sig lite frågande. Om vi drar ned på en myndighet som är expert på krisberedskap undrar jag: Får vi ut mer eller mindre från den myndigheten? Angående mer pengar till välfärden vill jag minnas att jag för inte så hemskt länge sedan såg en stapel i tidningen . Det är faktiskt så att medlen i välfärden till kommuner och landsting har ökat väldigt som skatteintäkterna har ökat. 122 (S) replik: Jag vet inte om menar att regeringens proposition, som vi saknar, som vi har väntat på och som utlovades av försvarsministern, skulle ersättas av förslag från MSB. Det var inte riktigt så jag uttryckte mig. Så länge som MSB har ett otydligt uppdrag – det kommer ut ganska lite därifrån – anser vi att det finns ett utrymme för effektivitet. Så är det. Och regeringen har inte heller gett MSB, via en proposition, de tydliga uppdrag som faktiskt krävs för att möta det som vi har definierat som sårbarheter i samhället. Vad gäller välfärden är det väl ett känt faktum att trygghetssystemen av ideologiska skäl har nedrustats. Det har varit en del av regeringens politik för att skapa arbete. Man har trott att människor på eget bevåg ska ge sig ut för att söka arbeten, trots att det inte finns några. Man har inte kunnat tillskapa några arbeten eller ge förutsättningar för att jobben ska komma fram. Man har försämrat i trygghetssystemen för att skapa en piska för att människor ska kunna gå ut och söka arbete. Det har inte fungerat. Människor har snarare hamnat i otrygghet i stället. Vad gäller välfärden är det också ett känt faktum att vi är nere på samma nivåer som efter den stora krissaneringen när det gäller anställda i välfärdssektorn. Det sätter naturligtvis spår. Det medför konsekvenser i fråga om vad man kan åstadkomma inom välfärdssektorn. 123 (M) replik: Det kommer ut för lite från MSB, säger . Jag tyckte att jag i mitt anförande tog upp väldigt mycket när det gäller vad MSB har fått för uppdrag från regeringen att redovisa. Det handlar om vad de redan har redovisat och vad som kommer bland annat samt . Jag tycker att MSB gör ett väldigt gott arbete med att utföra de uppdrag som regeringen ger dem. Och det som kommer ut är högkvalitativt och väldigt användbart i det fortsatta arbetet. Som säger handlar det om att det ska utmynna i konkreta förslag. MSB har i sina utredningar tagit fram konkreta förslag. De har redovisat dem så sent som, tror jag, . Den här regeringen är snabb, men så snabb är den inte att den kan få fram konkreta förslag på den korta tiden månad. Man kan prata om antalet anställda i välfärden. Följdfrågan blir naturligtvis om det är anställda inom offentliga sektorn eller om det även gäller dem som är anställda i privata vårdbolag och privata äldreboenden. Jag förstår i och för sig att det är en ideologisk skillnad. Vi ser gärna att konkurrensen är god så länge patienten får den bästa möjliga vården. Men Socialdemokraterna tycker inte att det ska finnas några vinster i välfärden, vilket tar bort incitament för privata företag. Jag kommer ändå tillbaka till något. säger att det kommer ut för lite från MSB. Hur påverkar en neddragning av deras anslag ? Kommer det ut mer eller mindre? Jag tycker mig veta svaret, men jag ställer frågan till . 124 (S) replik: Jag kan börja med att glädja när det gäller antalet anställda i välfärdssektorn. Det handlar om den offentligt finansierade delen. Där räknas också de privat drivna välfärdsverksamheterna in. De finns alltså med där. Vi har dessutom blivit fler . Vi har stora ungdomskullar ute. Vi borde därför ha fler människor anställda inom den offentligt finansierade välfärdssektorn, för att uttrycka det korrekt. Om MSB kommer med så många goda förslag som säger borde regeringen ha kunnat samla ihop sig till att lägga fram den proposition som försvarsministern utlovade. Jag hoppas att vi är överens om att det här området borde få mer uppmärksamhet än vad det har fått under den här mandatperioden. Där kan vi ge oss själva en läxa. Vi kan ha ett handslag om att vi under nästa mandatperiod ska lyfta de här viktiga områdena, för det är reella hot vi pratar om. 125 (C): I detta betänkande, i elfte timme den här mandatperioden, behandlas mycket viktiga sakområden. Jag visste kanske inte så noga tidigare vad sprängämnesprekursorer var, men man lär så länge man lever. Det är kemiska ämnen som finns tillgängliga på marknaden och som tillsammans med andra ämnen kan användas för tillverkning av sprängämnen, typ natriumklorat, väteperoxid och salpetersyra. Inom ramen för på detta område, , anpassar sina bestämmelser för att förbättra säkerheten i fråga om att ämnena inte ska missbrukas, vilket gav fasansfulla exempel på. Det gäller till exempel tillstånd, kontroll och tillsyn. Det är bra, och det tycker hela försvarsutskottet. Utskottet svarar också på motioner om beredskap för att kunna motstå och hantera kriser, krisberedskapen, vilket är ett mycket viktigt samhällsområde. Socialdemokraterna och vill utreda möjligheten att inrätta ett nordiskt krisberedskapscentrum. Flera partier vill upprätta en svensk och nordisk strategi för cyberförsvar och cybersäkerhet, förbättra livsmedels- och dricksvattenförsörjningen, förbättra civilförsvarets organisation, förbättra förutsättningarna för deltidsbrandkårer, förbättra brandsäkerheten med mera. Det är ofta goda förslag i rätt riktning som presenteras, och det är inte omöjligt att jag själv och hade kunnat tänka i liknande riktningar om vi hade suttit i opposition. gör vi inte det. Därför redovisar utskottets majoritet bestående av allianspartierna och något eller några av oppositionspartierna vilket omfattande arbete som faktiskt redan pågår hos regering och myndigheter i dessa angelägna frågor. Det råder ingen passivitet utan det sjuder av aktivitet hos myndigheter och i på området. Det visar regeringens skrivningar. Vi hänvisar sedan till det som sker, och vi anser att det nu inte finns skäl att ytterligare gå motionärerna till mötes. Jag kan redovisa några exempel på allt det som pågår. Ett omfattande nordiskt samarbete på krisberedskapsområdet pågår. MSB har fått i uppdrag att redovisa rapporter för hur området ska utvecklas. På cybersäkerhetsområdet har regeringen tillsatt en utredare som ska föreslå en nationell strategi för hantering och överföring av information i elektroniska kommunikationsnät och it-system med mera. Vad gäller en trygg dricksvattenförsörjning har en utredning tillsatts som ska behandla krisberedskapsfrågor. Vad gäller det civila försvaret hänvisar utskottet till ett omfattande pågående arbete för hur detta ska utvecklas och stärkas. hänvisar också nästan genomgående till Försvarsberedningens färska rapporter som föreslår en rad insatser, ofta i motionernas riktning, för att utveckla och förbättra krisberedskapen och minska vår stora sårbarhet på olika områden. lyfter i en reservation fram vikten av att livsmedelssäkerhet förbättras och vill att en livsmedelsstrategi ska utformas. Jag kan instämma i argumentationen, men även här är, som väl är, redan mycket på gång. Försvarsberedningen föreslår att frågan utreds, och alla partier är , som väl är, för att en livsmedelsstrategi utformas så att livsmedelsproduktion ska kunna bryta den nedåtgående trenden och i stället börja expandera. Utskottet hänvisar även här till vad som pågår. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (M). 126 (S) replik: Det känns skönt att höra från i att vi egentligen är överens om de reservationer som vi har lagt fram, även om inte har yrkat bifall till dem. Jag blir lite förvånad när säger att det sjuder av aktivitet i . Om det hade sjudit av aktivitet tror jag att det hade funnits en proposition på plats som vi hade kunnat debattera . Om man vill tillsätta en utredning för att utveckla någonting måste regeringen också handlingskraftigt ta tag i utredningen och föreslå något. Ett förslag från Försvarsberedningen är inte detsamma som ett skarpt förslag. Det är inte ett beslut förrän förslaget har antagits i kammaren eller regeringen har fått mandat att göra något. Vi måste få en proposition så att vi vet vad regeringen vill. Därmed kan vi debattera förslagen. Men att i regeringsställning bara ha en mängd utredningar duger inte.