prot · H10970 · 2014-02-19 00:00:00 — Blandskogar har enligt forskningen en rad fördelar för många olika ekosystemtjänster, och dessutom är de mindre sårbara för klimatförändringar. Reglerna för såväl återplantering som gallring och röjning bör därför ses över för att bättre främja en större mångfald av arter där det finns förutsättningar på platsen. Alternativ till dagens trakthyggesbruk och barrplantager, och för den delen också fler naturreservat och större hänsyn i trakthyggesbruket, kan också främja skogens sociala värden och inte bara naturvärdena. Skogens sociala värden är alltså de värden som vi människor upplever när vi vistas i och vid den. känns det som att vi ställer människa mot natur på ett för mig konstlat sätt. Det är ungefär som att det enda sättet för människor att få någon glädje av skogen är att omvandla den till olika produkter och att mot det står någon sorts natur som vi inte har någonting med att göra. Självklart har i alla fall många av oss stor glädje av att kunna vistas i skogen. Det handlar inte om att vi ska välja om vi ska ha skogsbruk eller naturupplevelser, utan det handlar snarare om former och förutsättningar och avvägningen dem emellan. För egen del kan jag tänka mig att avstå från reklambladen i brevlådan om jag kan få vandra bland mossbevuxna stockar och lyssna på fågelsång och vindsus i träden. Men skogens sociala värden har glömts bort lite grann i skogspolitiken och skulle behöva lyftas in tydligare i skogsvårdslagen. Kommunerna har ett stort ansvar för att bevara de tätortsnära skogarna som betyder så mycket för människors välbefinnande, men här krävs också mer kunskap. kan stödja kommunerna i detta, och kan slutföra den inventering av skogar med höga sociala värden som påbörjades men sedan avbröts efter invändningar från näringen. Om de bara får i uppdrag att göra det här kan de sätta i gång igen. Dessutom vill vi gröna ha en särskild satsning på tätorts- och bostadsnära skogar. Det finns alltså mycket att göra för att få en skogspolitik som är hållbar såväl ekonomiskt som ekologiskt och socialt. ska regeringen komma med en proposition om biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Det skulle kunna vara ett ypperligt tillfälle att styra upp ett och annat i skogspolitiken. Tyvärr blev Miljömålsberedningens förslag på skogsområdet, som ska vara ett av underlagen, väldigt svagt. Jag hoppas därför att allianspartiernas representanter, som sitter här mangrant trots den sena timmen, tar tillfället i akt att lyssna lite och ta inspiration från kvällens debatt och ser till att plocka in lite grann av detta i den proposition som kommer. Jag vill ha en mer hållbar skogspolitik, och jag yrkar bifall till reservation nr 2. 220 (V): Merparten av yta är täckt av skog. Det möjliggör för de vilda djuren att leva fritt i naturen. Det öppnar för spännande upplevelser för oss människor, till exempel att plocka svamp och bär, jogga eller bara vara i skogen. Det möjliggör också för oss att få biomassa från skogen som kan hjälpa oss med den viktiga klimatomställningen. Skogen är en av de få platser i vårt samhälle där vi skyddas från vardagens stress och puls. Skogen kan också skapa fantastiska möjligheter för så kallad ekoturism, till exempel att människor från andra länder kommer hit och njuter av den svenska vildmarken. Allt det här är någonting att slå vakt om. Ärligt talat är jag mycket oroad över tillståndet i våra svenska skogar. bedömer i sin uppföljning av våra miljömål, precis som har konstaterats här av föregående talare, att vi inte kommer att uppnå våra 16 miljömål. 14 av dem uppnår vi åtminstone inte till 2020. Flera av de här miljömålen rör just våra skogar, inte minst miljömålet Levande skogar. Ett rikt växt- och djurliv och Levande sjöar och vattendrag är några andra exempel. Ska vi uppnå miljömålen, som är någonting som alla har kommit överens om, är det i den här församlingen som vi kan fatta beslut som kan göra att vi kommer närmare det. Det kan röra nya styrmedel, och det kan också röra vilka anslagsnivåer som vi ska ha för skydd av värdefull natur. I en ny undersökning från Världsnaturfonden ligger endast på 19:e plats bland EU-länderna när det gäller hur stor landareal som vi har skyddat. Det här är inte någon särskilt smickrande placering för att vara ett land som som vill värna miljön. Det finns också många andra rapporter från forskare från SLU, Artdatabanken, miljöorganisationer och frispråkiga anställda inom skogsindustrin som talar om att läget i de svenska skogarna är allvarligt. Trots det här allvarliga läget vidhåller regeringen att det är frivillighet under ansvar som ska gälla. Regeringen motsätter sig styrmedel som ska stärka den biologiska mångfalden, öka den sociala hänsynen och ge beslut som är långsiktigt hållbara. Trots att regeringspartierna har suttit vid makten fortsätter man att utreda det här området, och den stora favoritutredningen är förstås Miljömålsberedningen. Det är inte fel att utreda, men det som jag saknar är konkret handling, konkreta resultat, från regeringen. Därför måste vi här och fråga oss ifall det är långsiktighet och hållbarhet som prioriteras från regeringen. Vi måste också fråga oss: Behövs det inte ytterligare styrmedel och mer anslag för att skydda våra skogar och för att vi ska uppnå våra miljömål? Jag tycker också att vi måste fråga oss, och i synnerhet regeringspartierna: Är det fortfarande frihet under ansvar som ska gälla? Det är viktigt att diskutera frivillighet lite närmare. Principen inom skogspolitiken är att vi lämnar över ansvaret till skogsägarna. Det är de som ska uppnå våra miljömål. Men så gör vi inte på andra områden. Vi skulle inte säga att frivillighet ska gälla för de långväga lastbilstransporterna och att vi ska vädja till dem om att minska sina utsläpp. Vi skulle inte säga att frivillighet ska gälla för de stora industrierna och hoppas på att de ska minska sina utsläpp. Där har vi konkreta lagar, där har vi har styrmedel och där är det väldigt tydligt vad som ska uppnås. Men så är det inte inom skogen. Det är märkligt. Om vi vill uppnå våra politiska mål – våra miljömål är politiskt uppsatta mål – måste vi också kunna fatta beslut om det. Frivillighet räcker helt enkelt inte. Därför har vi i lagt fram en hel rad med konkreta förslag för hur vi ska kunna uppnå miljömålen och för hur vi ska kunna få ett hållbart skogsbruk. Jag skulle vilja ta upp några av dem här. Det första, och självklara, är att vi behöver mer resurser till skydd av skog. Vi i anslår nya resurser från statsbudgeten, men vi tycker också att det behövs en naturvårdsavgift på avverkningar. Det ska kosta lite att avverka, men då drar vi också in viktiga resurser för miljöarbete i skogen så att vi kan skydda mer mark. Vi vill även se till att de frivilliga och viktiga – vill jag säga – avsättningarna av skogsmark ska vara långsiktiga. Det ska vara avsättningar som har ett högt biologiskt värde. Dessutom vill vi främja hyggesfritt skogsbruk som till exempel kontinuitetsskogsbruk. Vi vill ha obligatoriska samråd med de berörda före en slutavverkning. Det ska inte vara på det sättet att man lever vid en skog i 10 eller , åker på semester och finner att skogen är borta när man kommer tillbaka. Den är totalavverkad. De berörda måste få information. Man måste ha samråd, och man måste kunna komma överens. Det måste också finnas sanktioner mot dem som inte sköter sig i skogen. Det här är några exempel på hur vill ha ordning och reda i skogspolitiken och på hur vi ska kunna nå våra miljömål. Dess värre kan jag konstatera att regeringen fortsätter att förlita sig på principen om frivillighet. De fortsätter att utreda trots att vi redan nu vet på ett ungefär vad som behöver göras. Jag står bakom alla reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 2. 221 (M): Jag kan konstatera att är lång som en fura. Jag fick alltså sänka talarstolen en smula här. är vi åter i kammaren för att diskutera skogspolitiken – vårt gröna guld. gör vi det utifrån 37 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. De flesta känns igen . Det är motioner som efterlyser mer frihet inom skogsbruket och mindre politik; det är motioner som efterlyser mindre frihet inom skogsbruket och mer politik. Motionerna fångar på det sättet i mångt och mycket den huvudsakliga skiljelinjen inom skogspolitiken. Det handlar om synen på ägande- och brukanderätten, det handlar om synen på politikens roll och förmåga och det handlar i grund och botten om ideologi. Sedan jag sist debatterade skogspolitik här i kammaren har mycket hänt. Utanför har debattens vågor om tillståndet i skogen, om skogsvårdslagstiftningen, om skogsindustrins tuffa situation och om skogens framtida roll gått höga. Det välkomnar jag. När debattens vågor bryts mot varandra förs debatten framåt. Utvecklingen i skogen är i de flesta hänseenden positiv. ökar, skogsbrukets miljöhänsyn likaså, vilket bland annat de allt större frivilliga avsättningarna är ett tydligt bevis på. Ett annat tydligt exempel på skogsbrukets stora engagemang för skogens såväl sociala som ekologiska värden är det omfattande arbete som en lång rad skogliga aktörer har lagt ned inom ramen för dialogprojekt. Inom projektet har man diskuterat sig fram till målbilder för god miljöhänsyn. Det är viktigt då det bland annat är kring just denna fråga som debatten nästan har svallat över. är det tid för implementering, och jag ser fram emot att se skogsnäringen implementera det gedigna arbete som har genomförts och dra nytta av det. I grunden tror jag att detta frivilliga tillvägagångssätt är ett mycket bättre verktyg för att nå skogspolitikens målsättningar än att reglera genom lag och föreskrifter. Det finns dock skäl för att i skogsvårdslagen förtydliga vissa delar, vilket Miljömålsberedningen har föreslagit och redogjort för. Just nu pågår inom ett arbete med att utarbeta en proposition om biologisk mångfald. Propositionen kommer bland annat att utgå ifrån Miljömålsberedningens förslag i delbetänkandet om hållbar markanvändning avseende skog. Regeringen skickade också för någon dryg vecka sedan ut en lagrådsremiss med ett antal förslag till ändringar i skogsvårdslagen. Förslagen bygger i mångt och mycket på några av de konkreta förslag som Miljömålsberedningen har lämnat för att öka naturhänsynen inom skogsbruket. Bland annat föreslår regeringen effektivare tillsyn genom att ska ges möjlighet att meddela föreläggande eller förbud utan att först ha lämnat ett råd som inte följts. Vidare gör regeringen bedömningen att ska upprätta en tillsynsplan för att därigenom få på plats ett mer effektivt och strategiskt tillsynsarbete. Något som har diskuterats flitigt är alternativa skogsbruksmetoder. Vissa har hävdat att dagens skogsvårdslag försvårar för andra skötselmetoder än traditionellt trakthyggesbruk. Miljömålsberedningen kom förvisso fram till att dagens regler i de allra flesta fall inte utgör hinder för den som vill bruka sin mark på annat sätt än med trakthyggesbruk. I vissa fall kan det dock finnas osäkerhet om hur skogsvårdslagens regler kring avverkningsformer, krav på återväxt och tillvaratagande av markens produktionsförmåga ska tolkas. kan dessa regler kanske till och med utgöra hinder. För Alliansen är det självklart att lagstiftningen ska möjliggöra för en mångfald i brukandet och att den enskilde skogsägaren ska ha stor frihet att utforma sitt brukande. Några onödiga hinder för andra former än trakthyggesbruk ska inte finnas. Därför föreslår regeringen i nämnd lagrådsremiss att ska få meddela undantag, eller meddela föreskrifter om undantag, från bestämmelserna om avverkningsform. Vidare gör regeringen bedömningen att föreskrifter och allmänna råd om tillämpningen av återväxt- och avverkningsbestämmelserna bör ses över i syfte att säkerställa att de inte sätter käppar i hjulen för olika skötselformer. Därmed återkommer jag till diskussionen om hur mycket skog som ska skyddas eller undantas brukande. är av den produktiva skogsmarken tagen ur bruk genom olika skyddsformer. Tittar vi på den totala skogsmarken ser vi att är undantaget brukande. Det är en hög siffra. finns det fortfarande mycket skog med höga naturvärden som behöver ges skydd. Miljömålsberedningen föreslog därför bland annat att ytterligare produktiv skogsmark ska undantas brukande genom offentligt skydd i form av till exempel naturvårdsavtal eller naturreservat. Vidare ansåg man att skogsbrukets frivilliga avsättningar bör kunna öka med ytterligare fram . När vi diskuterar hur mycket skog som ska undantas brukande är det viktigt att inse att skydd av skog också har en baksida och en prislapp. Varje hektar som undantas brukande försämrar förutsättningarna för vår industri att producera förnybara material och färdiga produkter. Därigenom försämras också möjligheterna till jobb och tillväxt. Förhoppningsvis kan en del av detta tapp kompenseras genom fler jobb inom naturturism och andra näringar, men det är viktigt att vi inser att skogsnäringen är en fundamentalt viktig del av vår basindustri och en näring som finns på platser i landet där arbetstillfällena i övrigt kanske inte direkt står som spön i backen. Menar vi allvar med att hela ska leva, ja, då måste vi slå vakt om svensk skogsnäring och ge den förutsättningar att utvecklas. Ett annat pris vi måste betala för varje hektar skog som inte brukas är försämrade möjligheter att minska våra utsläpp av klimatgaser. Skogsbruket är en klimathjälte. Skogen är en enorm kolsänka, men den gör störst nytta när dess förnybara råvara ersätter fossil energi och energikrävande produkter. Varje avverkad kubikmeter skog ger möjlighet att minska utsläppen av koldioxid med upp till . Detta faktum måste vi politiker ha i åtanke när vi utformar politiken. Tyvärr har vi vissa politiska partier som tycks leva i en drömvärld där det inte verkar finnas någon gräns för vad skogen kan räcka till. Svensk skogsindustri är just nu inne i en mycket tuff period bland annat beroende på den snabbt sjunkande efterfrågan på tryckpapper. Vi i Alliansen är dock övertygade om att skogsindustrin även kommer att utgöra en mycket viktig del av vår basindustri och fortsatt bidra till tillväxt och sysselsättning. Vi är också övertygade om att fler jobb kan växa till med skogen som bas. Vi vill därför samla skogens alla aktörer och stimulera till utveckling. Vi vill att staten stöder näringens utveckling och omställning genom rejäla forskningsinsatser vad gäller såväl skogsbruket som utvecklingen av nya material och produkter. I skarp kontrast till Alliansens politik för tillväxt i skogen och i ekonomin står den rödgröna rörans spretiga politik där inskränkningar i brukandet varvas med skatter och avgifter. Av de 20 reservationer som finns i betänkandet är endast tre gemensamma för S, MP och V. Därför, fru talman, vill jag fråga , och vilka deras gemensamma besked är. Med det, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och således avslag på samtliga reservationer. 222 (V) replik: Om vi tittar oss runt i världen ser vi att vad gäller skydd av skog tyvärr befinner sig i bottenregionerna, detta om vi jämför oss med andra EU-länder eller med länder som och , vilka har stora skogsarealer. Så tycker jag verkligen inte att det ska vara. Det är lite genant för ett land som , som vill hålla en hög profil på miljöområdet. Ett av skälen till att vi lyckats så illa är principen om frivillighet under ansvar. Vissa breda rambeslut fattas i den här församlingen, men i allt väsentligt är det sedan upp till skogsägarna själva att bestämma. Vi tillämpar inte den principen på andra områden, och jag vill fråga varför frivillighet ska gälla just på skogsområdet. Jag vill också fråga om de frivilliga avsättningarna som de borgerliga partierna i mycket större utsträckning vill räkna in i måluppfyllelse för att uppnå Nagoyamålen, alltså hur mycket mark vi ska skydda. Ifall vi använder oss av frivilliga avsättningar, och det kan väl vara en god idé, gör vi det för att uppnå politiska mål. Har vi då inte rätt att också ställa krav på kvaliteten på avsättningarna? Man ska till exempel inte kunna flytta runt mark eller bara ta mark som har väldigt låga biologiska nivåer. Ska vi inte ha någon form av krav på de frivilliga avsättningarna? Det är min andra fråga till . 223 (M) replik: frågor bottnar i att vi har ganska olika syn på äganderätt, på brukanderätt. Jag är av uppfattningen att det man äger, det vårdar man. Det menar jag att 330 000 skogsägare gör. Naturligtvis finns det enstaka skogsägare som inte tar sitt ansvar, och därför är det viktigt att vi skärper tillsynen. Jag redogjorde i mitt anförande för att vi nu gör just det. har i ökad utsträckning prioriterat tillsynsarbetet. Det går ju lite trender i det här. är allt fokus på rådgivning, ibland på tillsyn. Det är viktigt att det finns en balans mellan dem, och jag tror att är på väg att hitta just den balansen. När det gäller skydd av skog har en mycket hög andel strikt skyddad skog. Staten har alltså övertagit marken och ombildat den till exempelvis naturreservat, och man får i princip inte bryta en pinne innanför området. Många andra länder har en mer liberal syn på skyddande av skog, och det är kanske det förespråkar. Det innebär ofta att brukande är tillåtet men inte får ske på samma sätt som i den övriga, mer konventionellt brukade skogen. Vad avser de frivilliga avsättningarna tycker jag att det är viktigt att verkligen understryka värdet av dem och ge skogsägarna ett stort erkännande för det arbetet. De gör en enorm insats och faktiskt också en enorm investering i den biologiska mångfalden. Jag ser att min repliktid rinner ut, men jag återkommer gärna i min nästa replik, fru talman, till hur det mer exakt ser ut när det gäller de 1,1 miljon hektar som frivilligt har avsatts. 224 (V) replik: Jag vet inte, , om du behöver berätta så mycket för mig om hur det ser ut med de frivilliga avsättningarna. Det ser nämligen väldigt olika ut. Det går alltid att lyfta fram bra exempel, men tyvärr går det också att lyfta fram ganska dåliga exempel. Min fråga var ifall vi inte ska kunna ställa krav på de frivilliga avsättningarna så att de utgörs av representativa områden med någorlunda stor biologisk mångfald och så vidare. Det är intressant att du tillstår att det inom skogsbranschen finns företag som inte sköter sig. Det är tyvärr så. Om vi tittar på undersökningar ser vi att så mycket som av avverkningarna inte uppfyller lagkraven. Då borde det vara rimligt att vi åtminstone hade sanktionsmöjligheter för brott mot hänsynsreglerna i skogsvårdslagen så att vi kunde komma till rätta med problemen. Därmed skulle vi sätta en högre standard och det blev lättare för alla att följa den. Alla ska ju följa lagen, och det kan vi markera genom att införa sanktioner. Såvitt jag vet motsätter ni er det, vilket jag tycker är märkligt. Det blir nästan så att man låter dem som missköter sig smita undan utan att ta sitt ansvar. Det skulle jag också vilja ha svar på. 225 (M) replik: Jag börjar där slutade. Det är inte så att vi motsätter oss sanktioner. Men vi motsätter oss en rättsosäker ordning. har vi inte på något sätt lyckats hitta en ordning som är rättssäker. Därför är det för mig alldeles självklart att vi inte ska införa sanktionsmöjligheter. I stället är det viktigt att gör som de gör , nämligen försöker driva enskilda fall till domstol, dels för att förtydliga praxis, dels för att sätta åt dem som inte tar sitt ansvar. Vad gäller de frivilliga avsättningarna har tittat på värdet. Det finns som sagt ungefär 1,1 miljon hektar frivilliga avsättningar av produktiv skogsmark nedan den fjällnära gränsen. Av dem har 647 000 väldigt högt utvecklade naturvärden, alltså höga biologiska värden som verkligen är värda att skydda. 143 000 har en utvecklingspotential. Det är hyfsat höga värden där , och man ser att de kan växa ytterligare. Sedan finns det som är restaureringsskogar, där det krävs aktiva åtgärder och långsiktighet. Om du kommer till skogsbrukare i mina trakter i kan du naturligtvis få se många fastigheter som bara består av planterad gran. Ditt svar till de skogsbrukarna är att det inte är någon idé att de avsätter någonting, eftersom skogen inte har några höga naturvärden. Jag tycker för min del att det är utmärkt att de avsätter av sin mark och till exempel vidtar åtgärder för att gynna lövskog, vilket vi har brist på . Men de höga naturvärdena syns inte , i övermorgon, eller , utan kanske om 50, 60 eller . Likväl är det bra att skogsägarna gör detta. 226 (S) replik: Jag nämnde i mitt anförande att jag har försökt träffa många med intressen i skogen. Några som jag har träffat driver mindre skogsvårdsföretag som jobbar med gallring, röjning och återplantering. Det är viktiga uppgifter. En av dem berättade för mig att hans företag inte längre lämnar anbud på skogsplantering, eftersom det enligt hans sätt att se på detta har blivit omöjligt att konkurrera om man vill att arbetstagarna ska ha sjysta villkor. Enligt honom är det i vissa fall så att människor utnyttjas för de här uppgifterna med usla villkor och att det kan leda till att priserna dumpas. Det här tycker jag känns bekymmersamt. Från Socialdemokraternas sida har vi lanserat förslag för ordning och reda på arbetsmarknaden. Just den här företagaren välkomnade dessa förslag. är jag lite nyfiken, fru talman. Hur ser och på detta? Har ni sett den här problematiken inom skogsbranschen? Är ni möjligen beredda att stödja några av våra förslag? 227 (M) replik: har vi en diskussion om skogspolitiken och kanske inte så mycket om arbetsmarknadens villkor och arbetsmarknadslagstiftningen. Men jag har sett de här problemen. I grunden handlar det om att vi har väldigt många jobb i skogen som svenskar inte vill ta på sig. Vi har jättemånga arbetslösa svenska ungdomar som inte vill gå ut i skogen och plantera eller röja. Det ser jag som ett stort problem, eftersom vi har en hög ungdomsarbetslöshet i . Därför är det viktigt att vi fortsätter arbetet med att göra det mer lönsamt att arbeta och stärker drivkrafterna att komma i arbete. Socialdemokraternas förslag till ordning och reda på arbetsmarknaden är väl snarare i mångt och mycket förslag om stängda gränser. Man vill inte att arbetsgivaren ska bedöma vilket behov av arbetskraft han eller hon har. I stället ska fackföreningsrörelsen sitta på ett kontor och avgöra det. För min del är det alldeles självklart att det måste vara upp till varje arbetsgivare att bestämma om man vill rekrytera från utlandet. Men det är jätteviktigt att vi har kontroll, uppföljning och skatteregler som gör att det är sjysta villkor mellan företag och naturligtvis för dem som kommer hit och arbetar. Vi har sett hemska exempel, bland annat med något företag som hade arbetskraft från , vill jag minnas. Det var verkligen fruktansvärt, och sådant vill vi inte se. 228 (S) replik: Det här handlar absolut inte om stängda gränser. Sjysta villkor på arbetsmarknaden betyder för mig sjysta villkor för alla som jobbar på arbetsmarknaden. Det har ingenting att göra med varifrån man kommer. Nya har sagt att man värnar den svenska modellen. Det här är en marknad som jag tycker vittnar om att villkoren inte är sjysta. Det hör ihop med skogspolitiken, för det handlar om att vi vill att många ska vilja ta de här jobben , och det är klart att det inte är så lockande om man ser att villkoren ständigt försämras inom branschen. Det är bekymmersamt om våra företagare ser att det är omöjligt att ens lägga anbud då det i vissa fall går till på det sätt som du själv nämner. Detta tycker jag att vi har ett ansvar att göra någonting åt. Vill nu inte stödja våra idéer kring hur det ska göras tycker jag att det skulle vara intressant om presenterade någon form av lösning på hur vi ska komma till rätta med det här. 229 (M) replik: Jag tror inte att man hjälper någon som kommer från ett annat land och är i behov av jobb genom att säga att han eller hon inte är välkommen och öka fackföreningsrörelsens makt.