prot · H10983 · 2014-03-13 00:00:00 — Det är ett stort ansvar och naturligtvis en stor kostnad. Hur ser statsrådet på tanken att rikta en nedsättning av arbetsgivaravgifterna direkt till de minsta företagen? Det handlar alltså om en form av grundavdrag vid debiteringen som skulle göra det avsevärt förmånligare att anställa den första medarbetaren. Jag tror att det skulle vara ett verksamt medel för att sänka tröskeln för landets alla soloföretagare att gå från att jobba och slita själv till att faktiskt bli arbetsgivare, det vill säga ta det första steget och sedan kunna växa vidare. 80 Näringsminister (C): Vi följer attityderna till företagande, och den faktiska statistiken, . Det är väldigt glädjande att se att fler unga, fler kvinnor och fler äldre, alltså pensionärer, driver företag jämfört med . Vi har också konsekvent sänkt kostnaderna, minskat regelkrånglet och ökat tillgången till kapital, inte minst genom det investeraravdrag som trädde i kraft . Vi kommer att fortsätta med det, för det är genom goda villkor för företagande vi får fler jobb i hela landet. Samlat från regeringens sida har vi inga paket vad gäller arbetsgivaravgifter inför nästkommande mandatperiod , utan det återkommer vi till när vi presenterar Alliansens valmanifest. Från enskilda partier i regeringen finns det dock förslag som innebär sänkta arbetsgivaravgifter riktade till mindre företag. Högskolebehörigheten i gymnasiernas yrkesprogram 81 (S): Min praoelev går i årskurs 8 och sitter uppe på läktaren. Hon undrar precis som jag, , varför högskolebehörigheten inte är obligatorisk i alla gymnasieprogram. har inte gjort sitt gymnasieval , men det är . Det var tidigare obligatoriskt, och sedan har regeringen tagit bort möjligheten. Då löd huvudargumentet att alla minsann inte skulle bli akademiker. Sedan backade man, och låter man huvudmännen ge möjlighet för eleverna att läsa in den allmänna högskolebehörigheten på åtminstone sju av de tolv yrkesprogrammen – om huvudmannen kan ge den möjligheten. Det är alltså kommunernas välvilja det hänger på; det är inte ett obligatorium. Jag undrar hur huvudargumentet lyder den här gången – varför låter man över huvud taget kommuner göra detta? Jag undrar också: Varför inte släppa det här fritt? Låt det omfatta alla yrkesprogram, så att till och med alla elever på naturbruksgymnasier kan ta del av det. Varför säga att vissa får men inte andra? 82 Näringsminister (C): Vad glad jag blir att du väljer att praktisera i , ! Jag hoppas att du får lära dig mycket . En av de saker vi nu diskuterar är en stor villfarelse Socialdemokraterna försöker framföra angående det svenska skolsystemet. Det är nämligen inte så att man inte får någon högskolebehörighet när man går yrkesprogram, utan oavsett vilket program man går i skolan har man möjlighet att få högskolebehörighet. Regeringen hade tidigare ett mål om att av årskullen skulle gå vidare mot högre utbildning. Man nådde aldrig det. Den här regeringen är nu på väg upp mot . Vi överstiger alltså vida det regeringen aldrig nådde. För mig är det viktigt att ha en gedigen lärlingsutbildning, för det praktiska och det man gör med händerna ska vara minst lika mycket värt som det teoretiska och det man gör på de teoretiska programmen. Alla som vill ha behörighet till högre utbildning och kunna söka vidare kan göra det även genom det skolsystem vi har . 83 (S): Kallar du det villfarelse, ? Faktum är att det är ni som har tagit bort den obligatoriska högskolebehörigheten för yrkesprogrammen. Sedan låter ni kommunala skolhuvudmän ge eleverna möjlighet att läsa in det genom att använda sina individuellt val-poäng till detta. Det är någonting eleverna som går på de studieinriktade programmen inte behöver göra. Faktum är också att ni har backat från det ställningstagande ni hade från början, det här att alla inte skulle bli akademiker. Det här handlar om att rusta elever med fördjupade kunskaper, oavsett vad de ska göra. Jag kan upplysa om att det inte är någon villfarelse att och hennes kompisar begriper det här bättre. De tänker söka ett program där de får allmän behörighet, för de inser att de behöver det . De inser det, men det gör inte regeringen. 84 Näringsminister (C): Jag välkomnar att Socialdemokraterna av regeringsinnehav nu i opposition har närmat sig borgerlighetens syn på kunskap i skolan och vikten av kunskap i skolan. När vi stöpte om för gjorde vi det för att ge möjligheten för elever både med praktiska kunskaper och med teoretiska kunskaper att nå godkända betyg. Det är möjligt att få högskolebehörighet oavsett vilket program man går på. Säg inget annat! Vi har sett till att lärlingsutbildningarna har återinrättats i . Vi har sett till att speciallärarutbildningarna har återinrättats i . Det var två saker som en socialdemokratisk regering tog bort vid makten, vilket jag tycker är oerhört synd i ett land som ska se till att rusta sig för framtiden. Vi behöver både experter och forskare, och vi behöver människor som arbetar inom industrin, inom och liknande. Då måste vi inse att det behövs olika utbildningar i gymnasiet, och det är jag beredd att stå fast vid. 85 (M): Jag har en fråga till statsrådet . Den handlar om . har kriget i pågått . 100 000 människor har dött och ungefär 600 000 är skadade. 10 miljoner är på flykt, varav 2,5 miljoner utanför . Sjukhusen är skadade, och de fungerar mer som en plats att dö på än som sjukhus. Sexuella övergrepp pågår regelmässigt. Alla drabbas, såväl kvinnor och män som barn. Dessutom håller på att kollapsa, eftersom av befolkningen är flyktingar. Min fråga är: Hur skulle ett kollapsat påverka regionen och framför allt flyktingströmmarna? 86 Statsrådet (M): Jag tackar så mycket för frågan, även om jag hade kunnat önska att den aldrig hade behövt ställas. Det här är ett scenario som till varje pris måste förhindras. Det är så många människor som har lämnat som har fått en tillflykt i . Ytterligare ett land i närhet som kollapsar skulle kunna skapa chockvågor som leder till dominoeffekter i hela regionen med enorma humanitära lidanden som följd. Vi ska hålla i minnet när vi diskuterar de förhållandevis blygsamma mängder av människor som har tagit sig till Europeiska unionen för att söka asyl att länder, precis som säger, i närheten av rymmer helt andra mängder. Vi pratar om 970 000 människor i , 640 000 i , 600 000 i , 230 000 i och 135 000 i . Det är klart att utan att på plats hjälpa de här människorna att få drägliga förhållanden, utan att hjälpa de här staterna, kommer vi att få mycket stora problem framöver. 87 (M): har ju fått i uppdrag av FN att samordna kvotflyktingar från på global basis. Hur framskrider det arbetet, och hur går det med vidarebosättningen inom EU? 88 Statsrådet (M): Precis som jag sade handlar det om att kunna göra olika saker , att hjälpa människor på plats och sedan se till att de människor som har skyddsbehov och måste lämna regionen får en möjlighet att göra det på ett säkert sätt bortom människosmugglarnas klor. Vidarebosättning är kärnan i de solidaritetsåtgärder som vi kan rikta mot de här människorna. Det är ett stöd till de mest utsatta och ett stöd till de stater som vi precis diskuterade, som har tagit emot väsentligt större mängder av människor. Det kärngruppsarbete, core group-arbete, som har fått i uppdrag via att hantera går ut på att försöka skapa 30 000 platser för kvotflyktingar runt om i världen. , när jag står här och talar i talarstolen , har 20 stater, varav 12 är medlemsstater i Europeiska unionen, erbjudit 18 800 platser för vidarebosättning eller inresa på humanitär grund. Det här är ett arbete som vi kommer att fortsätta med. Jag är oerhört stolt över att det är av alla stater som fått i uppdrag att samordna detta. Det är ett erkännande av vår migrationspolitik och ett erkännande av den ställning som vi har som en humanitär stat i världen. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor 89 (S): I 2014 får inte kvinnor betalt för sitt arbete. Osakliga löneskillnader gör att svenska kvinnor går miste om . Det motsvarar under ett arbetsliv. Detta är naturligtvis helt oacceptabelt. Jag undrar om näringsminister kan svara på vad regeringen tänker göra för att kvinnor ska få betalt för sitt arbete. 90 Näringsminister (C): Jag vill tacka för en otroligt angelägen fråga, nämligen den om jämställda löner. Oavsett kön ska man ha samma lön för samma utfört arbete. Som vet, som mångårigt aktiv inom fackföreningsrörelsen, är det arbetsmarknadens parter som sätter löner. Men den offentliga sektorn är här en väldigt viktig aktör som arbetsgivare. Många kvinnor arbetar inom den offentliga sektorn. Av den anledningen har regeringen valt att inrätta karriärlärartjänster med 5 000 eller lönepåslag för duktiga lärare. Det är ett sätt för staten att gå in och stödja kommuner när de sluter löneavtal. Jag hoppas givetvis att såväl arbetsgivare som fackföreningar ser till att föra upp just kvinnors löner. Det är som sagt i grunden inte en regeringsfråga, men i fallet med karriärlärartjänster har vi gjort detta. Jobbskatteavdraget och minskningen av den statliga skatten är också viktigt för många kvinnors möjlighet till mer pengar i plånboken. 91 (S): Problemet är att regeringen medverkar till att upprätthålla det här oskicket. fanns det lagkrav på lönekartläggning. Då skulle arbetsgivare med fler än tio anställda göra kartläggning . Detta har regeringen tagit tillbaka, och gäller bara . I en rapport från fackförbundet konstaterar man att kartläggningarna har blivit färre efter lagändringen. Eftersom lönekartläggningen ska fungera som ett instrument för att komma till rätta med osakliga löneskillnader innebär de färre kartläggningarna att skillnaderna kvarstår. När JämO fick uppdraget att göra en stor undersökning av detta kunde man konstatera att lönekartläggningarna –2008 hade resulterat i att över 5 000 kvinnor fick högre lön. När regeringen nu har medverkat till att få bort detta är det inte bara det att man sitter handfallen vid sidan om och låter parterna sköta det, utan man ökar skillnaderna genom sin politik. När ska regeringen återkomma med det av beställda att lönekartläggningarna ska återgå till att ske ? 92 Näringsminister (C): För att kvinnors löner ska öka krävs att arbetsmarknadens parter ser till att det sker. Det krävs också en skattepolitik som möjliggör för dem med låga och normala inkomster att få behålla mer pengar i plånboken. Vi i alliansregeringen har genom våra jobbskatteavdrag sett till att en sjuksköterska får nästan 25 000, en månadslön, mer i sänkt skatt och mer pengar i plånboken. En tredje modell handlar om att även kvinnor ska ha många olika arbetsgivare inom välfärden att välja mellan för att på det sättet kunna få upp sina löner. Lönekartläggning är jätteviktigt. Men att göra lönekartläggning , innan man ens har hunnit ha lönesamtal, ser jag inte som verkningsfullt. Därför tror jag att är mer effektivt för att kunna följa detta på lite . Jag vill heller inte lägga onödig administration på de riktigt små företagen. 93 (S): Syftet med arbetskraftsinvandring är egentligen att fylla luckor på arbetsmarknaden där det inte finns tillräckligt många i med rätt kompetens. Tyvärr utnyttjas det till lönedumpning. Det handlar alltså om billig arbetskraft och försämrade villkor. Det här är ett stort och växande problem. Vi kan se det inom byggbranschen och inom Transport, där man räknar med att en tredjedel av transporterna har tagits över av oseriösa företag. Det värsta exemplet är kanske bärplockarna som år knappt har fått någon lön alls. Vissa har inte fått ett öre, andra har tvingats skriva under papper på en sämre lön än den man kom fram till från början. Min fråga är: Vad gör regeringen åt de här stora problemen? 94 Statsrådet (M): Det är alltid intressant när människor använder uttrycket stora problem. Vi kan börja med att konstatera vad LO själv sade i en artikel i när det gällde frågan om hur många människor som egentligen omfattas av arbetskraftsinvandring över huvud taget. På LO:s område handlar det om 4 500–6 000 personer – stort problem! Hur mycket är då detta i förhållande till vår totala arbetskraft i ? Det är 20 279 människor som har fått arbetstillstånd i . Av dem har cirka hälften högskoleutbildning eller liknande. Den största gruppen, som utgör en dryg fjärdedel, är dataspecialister. Hur mycket är dessa 20 000 personer i förhållande till den totala arbetskraften på 4,6 miljoner sysselsatta? Jo, det är . säger att det är ett stort och växande problem. Nej, det är det absolut inte. Däremot är arbetskraftsinvandringen en oerhörd tillgång för vårt land, och regeringen tänker fortsätta kämpa för den. Det fick bli veckans sista fråga och svar. Jag tackar närvarande statsråd och ledamöter. 7 § (forts. från 5 §) Kollektivtrafik (forts. TU11) 96 (V): Det kära temat kollektivtrafik talade mina rödgröna vänner förnuftigt och gott om före frågestunden. Jag ska också säga några ord. Det är härligt att åka tåg. Jag åker enkel resa från de blånande bergen i norra till . Det är absolut inget lidande. När jag säger att jag åker tåg i får jag ofta reaktionen: Oj, så tar det ju att åka till från . Men jag jobbar, träffar människor, iakttar årstiderna, njuter och använder tiden på ett bra sätt. Målsättningen för kollektivtrafiken är att fördubbla och förbättra samt öka tillgängligheten i det kollektiva resandet. Så sker också. Trots avregleringens negativa konsekvenser ökar det kollektiva resandet. Det kan vi tacka ett höjt miljömedvetande för men också det faktum att det är bra för folks ekonomi att resa så billigt som möjligt. har satsat mycket på busstrafiken i staden. Jag ska dela med mig av en bra paroll därifrån: Ta bussen när du kan, ta bilen när du måste. Det är ju ganska enkelt och tillämpbart. Mycket kan givetvis göras för att ytterligare både förbättra och öka nyttjandet av kollektiva färdmedel. Försök med gratistaxor i och har gjorts. Det är något vi i livligt påhejar, liksom över huvud taget en sammanhållen kollektivtrafik, ofta med statligt stöd och ansvar. Det så kallade fördubblingsprojektet, alltså att vi ska bli dubbelt så många som reser kollektivt, ska enligt förhoppningarna också resultera i regional tillväxt, minskade koldioxidutsläpp, ökad trafiksäkerhet, mindre trängsel och ett mer jämställt transportsystem. Detta tror jag att vi alla är överens om. efterlyser dock fler konkreta förslag på hur dessa mål ska uppnås och sidovinster realiseras med siktet inställt i första hand på 2020. Jag hoppas att tillvaron inte upphör då utan att vi ska gå mot ett större miljö- och klimatmedvetande. Tiden går som bekant ibland snabbare än tåget, och därför måste det undan för undan tas beslut som främjar såväl kollektivtrafikens ökning som de medföljande positiva miljöförbättringarna. En bättre samordning av kollektivtrafiksystemen är nödvändig, med praktiska biljettsystem och ett övergripande ansvar för resenärernas väl och ve. När jag åker tåg kan jag ibland höra någon sucka: Säga vad man vill om SJ men fram kommer man förr eller . Det ska vi kanske inte nöja oss med, utan vi ska givetvis räkna med att komma fram . Det förtjänar att påpekas att alla medborgare ska ha lika bra villkor också på transporternas område. Människor som bär på olika funktionsnedsättningar ska erbjudas bra service och goda omständigheter för sitt resande. Folk på landsbygden ska också få flexibla lösningar för sina resor, och allt, i stort som smått, må gynna ett gott miljötänkande. Man kan inte nog betona resandets betydelse när det gäller arbets-, studie- och fritidspendlande runt om i landet. Här gäller det också att kunna kombinera olika transportslag. har genom alltid värnat om Gotlandstrafiken, och kommer så att göra även . Här gäller liksom i andra sammanhang att få landet att hålla samman och att ge medborgarna bra förutsättningar för goda liv också ute i . Jag yrkar bifall till reservation nr 9. 97 (M): Låt mig börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner och reservationer. Kollektivtrafiken är en av de viktigaste pusselbitarna för att lösa vår tids samhällsutmaningar. När allt fler flyttar in till städerna och fler ska få plats på en mindre yta måste också fler åka kollektivt. För att möjliggöra det måste kollektivtrafiken vara ett attraktivt färdsätt. Faktorer som punktlighet, pris och turtäthet spelar stor roll när människor ska välja mellan bilen och kollektivtrafiken. Det är därför viktigt att kollektivtrafiken får rätt förutsättningar att kunna vara ett bra alternativ till bilen. Alliansregeringen tar kollektivtrafikfrågorna på stort allvar. Den nya kollektivtrafiklagen, som antagits , har till syfte att öka kollektivtrafikresandet. Med den nya lagen skapas förutsättningar att öka det kollektiva resandet och möjligheten att anpassa kollektivtrafiken efter de förutsättningar som råder lokalt runt om i landet. Men vi nöjer oss inte med det utan gör noggranna uppföljningar för att säkerställa att lagen verkat i avsedd riktning. Trafikanalys har därför av regeringen fått uppdraget att utvärdera effekterna av den nya lagstiftningen. Jag ser med stor glädje att det i budgetpropositionen framgår att utbudet av lokal och regional kollektivtrafik har ökat . I våra tre största städer har resandet ökat mer än vad utbudet har ökat. Den allt kraftigare urbaniseringen ser ut att ha ökat efterfrågan på kollektivtrafik, vilket är positivt. Även i våra mer glesbefolkade delar måste kollektivtrafiken förstås vara tillgänglig och välfungerande. Kollektivtrafiken måste vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som finns i olika delar av landet, och det ser väldigt olika ut. En attraktiv och effektiv kollektivtrafikmarknad skapas såväl genom ökad konkurrens som genom en resenärsanpassad samordning. Kunskapen om resenärens behov finns främst hos kommuner och regioner. Därför är de nya regionala kollektivtrafikmyndigheternas uppdrag att öka resandet på ett grundläggande sätt för att få fler att resa kollektivt. Jag är därför övertygad om att den nya kollektivtrafiklagen i kombination med de många initiativ som tagits av branschen kommer att bidra till en ökad och förbättrad kollektivtrafik. I debatten fokuseras på spår och järnhjul, men kom ihåg att de flesta av pendlare åker buss! Trots den bild man kan få i medierna emellanåt är de flesta kollektivtrafikkunder nöjda med sin resa. I Svensk Kollektivtrafiks årsrapport kan man se att ger betyg fyra eller fem på en femgradig skala, vilket man ändå får konstatera är ett väldigt gott betyg. Alliansregeringens arbetslinje, som ökat sysselsättningen med 200 000 personer, syns även på infrastrukturområdet. I infrastrukturpropositionen prioriteras åtgärder som förbättrar pendlingsmöjligheterna genom satsningar på spårburen kollektivtrafik. Arbetspendlingens betydelse för tillväxt och jobbskapande i hela landet ska inte underskattas, och det är därför mycket glädjande att regeringen prioriterar just detta. Priset är en av flera viktiga faktorer för att fler ska välja att åka kollektivt. Av den anledningen är det av stor vikt att till exempel prisutvecklingen noggrant följs från politiskt håll. Trafikanalys har fått i uppdrag av regeringen att följa den nya lagen, och en av de faktorer som analyserats är just prisutvecklingen. Av Trafikanalys rapport av marknadsöppningar i kollektivtrafiken framgår att det är svårt att mäta priser och att det är problematiskt att sammanställa och jämföra vad det kostar att resa mellan olika kollektivtrafikutövare då förutsättningarna i olika län skiljer sig åt och olika system tillämpas för betalning, zonindelning och rabatter. Den underskottstäckning som sker i respektive region är också olika stor. SKL har tagit fram en intressant rapport. Den kom och heter Vad förklarar kollektivtrafikens snabba kostnadsökning? Där framgår att kommunernas och landstingens kostnader för kollektivtrafik ökade . SKL är noga med att betona att denna ökning huvudsakligen beror på att det körs alltmer trafik och att kommunerna och landstingen satsar på att miljö- och tillgänglighetsanpassa fordonen. Det är i grunden väldigt glädjande att man satsar mycket på att få fordonen mer miljövänliga och att fler ska kunna åka med. Av rapporten framgår också att tågtrafiken blivit allt vanligare. Det handlar om att arbetsmarknadsregionerna har ökat, och då blir pendlingssträckorna längre. Det är dyrare att ha fler människor som åker på spår än som åker buss. Vissa motionärer verkar ignorera det faktum att den lokala och regionala kollektivtrafiken framför allt är ett ansvar för kommuner och landsting. Från min tidigare roll som kommunal- och landstingsråd vet jag att det är enorma skillnader i hur det ser ut i landet, hur man ser på kollektivtrafiken och hur mycket skattepengar man lägger in i underskottstäckning. Jag vet därför att alltför detaljerade föreskrifter från nationell nivå om hur kollektivtrafiken ska vara utformad och utrustad riskerar att begränsa möjligheterna för de regionala kollektivtrafikmyndigheterna att ta hänsyn till de olika förutsättningar som gäller för respektive län. En av de stora utmaningar som fortfarande kvarstår inom kollektivtrafikområdet är ett gemensamt system för bokning, vilket tidigare tagits upp av andra talare. Det handlar om betalning och distribution av biljetter. Det måste ändå poängteras – och det är tydligt i den nya lagstiftningen – att det i första hand är branschens ansvar att tillhandahålla och komma fram till en sådan lösning. Regeringen följer noga utvecklingen inom området och kommer vid behov att vidta åtgärder. Viljan från branschen att nå en lösning kan ingen ta miste på. X2AB arbetar i nära samverkan med de regionala kollektivtrafikmyndigheterna, länstrafikbolagen, trafikföretagen och berörda statliga myndigheter för att skapa samsyn i branschen om hur biljett- och betallösningar i kollektivtrafiken kan utvecklas och fungera. Ett av målen med projektet är att ta fram en nationell reseplanerare. Den ska finnas och ha en köpfunktion . har regeringens uppdrag att göra en översyn av järnvägens organisation i syfte att ta fram förslag till förbättringar som gör att järnvägssystemet på bästa sätt möter framtidens krav på ett effektivt och hållbart transportsystem. Delbetänkandet En enkel till framtiden överlämnades till regeringen . Inför det fortsatta arbetet lyfter fram ett antal rekommendationer för ett ökat resenärsperspektiv, till exempel att utreda möjligheten att ålägga aktörerna att ansluta sig till Resplussystemet, etablera en gemensam portal för information och biljettförsäljning och att utreda Linkons nuvarande ställning och alternativen till SJ AB:s ägarskap. Branschens arbete får härmed ett rejält stöd i utredarens rekommendationer. Kollektivtrafiken ska vara för alla. Ett av de områden som måste förbättras för att den ska vara just det är tillgängligheten för människor med funktionsnedsättningar. uppföljning Hela resan ! visar att det fortfarande finns många hinder som försvårar resandet. Uppföljningen visar att det görs olika insatser för att öka tillgängligheten. Men det arbetet är i många delar inte samordnat, och det finns mycket kvar att göra. Statistik från SKL visar att antalet resor med färdtjänst minskat till följd av att kollektivtrafiken och den fysiska miljön har blivit alltmer tillgänglig för funktionsnedsatta. Arbete som bedrivs för att öka tillgängligheten för funktionsnedsatta är bland annat projekt för alla. Målet med projektet är att 2015 ska totalt 150 stationer ha anpassats genom exempelvis ökad belysning, fler sittplatser, ledstråk, skyltning med symboler och liknande. erbjuder Jernhusen och ledsagning på ett antal stationer, vilket innebär att den med funktionsnedsättning kan få gratis ledsagning på tågstationen. Vidare har regeringen presenterat en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken i –2016, bland annat på transportområdet. Exempelvis har Transportstyrelsen som en del i arbetet med att genomföra strategin fått i uppdrag att göra en översyn av lagen om särskild kollektivtrafik för funktionsnedsatta.