prot · H10986 · 2014-03-19 00:00:00 — Jordbruket har stor betydelse, och jordbruksmark får enligt lagen användas för bebyggelse och anläggningar endast om det behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen som inte kan tillgodoses på annat sätt. På grund av rådande bostadsbrist kan det uppstå en intressekonflikt om markanvändningen. anser att regeringen bör undersöka hur bostadsbyggandet kan få ökad tyngd i förhållande till riksintressena. Det är svåra frågor och ställningstaganden som kommunerna har att ta hänsyn till med å ena sidan jordbruksmark och å andra sidan bostadsbrist. eller kommunen kan ta initiativ till bildande av vattenskyddsområde om man vill skydda en vattentäkt som har betydelse nu eller . Miljömålsberedningen lade fram ett delbetänkande med en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning. Hur påverkas vår produktion av mat, foder, bränsle med mera av klimatförändringarna? Vilka är våra framtida utmaningar? Det finns många frågor, och slutbetänkandet ska redovisas . Insatser för vandrande fisk i sjöar och vattendrag har tidigare debatterats i . Det gäller att hitta balansen mellan behovet av en effektivisering av vattenkraften och behålla den biologiska mångfalden och möjligheterna för vandrande fisk att förflytta sig. Regeringens initiativ till en översyn av och restvattenlagen vad gäller vattenverksamhet är en omfattande utredning som redovisat två delbetänkanden och slutredovisas . Reglerna är föråldrade och vattenverksamheter har inte fått samma genomslag som miljöfarliga verksamheter där principen att förorenaren betalar och bästa möjliga teknik ska användas gäller. Samma princip ska nu få genomslag även i den vattenrättsliga regleringen enligt utredningsdirektiven. Också byggandet av laxtrappor och andra fiskvandringsvägar ingår i uppdrag. båda delbetänkanden bereds tillsammans inom eftersom de har ett så nära samband, och då miljöministern har uppgett att arbetet är prioriterat finns ingen anledning att föregripa resultatet av detta arbete. Stranderosion är ytterligare ett problem som tas upp i betänkandet. Jag vill nämna den rådgivnings- och stödverksamhet som bedriver och som är värdefull för att anpassa samhället till hotande klimatförändringar. Det gäller också att vid samhällsplanering och byggande ta hänsyn till de konsekvenser som klimatförändringarna kommer att medföra. Särskilt viktigt är att beakta detta då det finns många önskemål om att bygga just strandnära. SGI har fått i uppgift att vid planprocesser rörande geotekniska säkerhetsfrågor stödja samtliga länsstyrelser och kommuner, vilket tidigare varit begränsat till . De står också för kunskapsförmedling via bland annat årliga konferenser om kustfrågor. Lantmäteriet har ett uppdrag att skapa en ny nationell höjddatabas med tätare och noggrannare höjddata. De kommunala va-näten och deras renoveringsbehov vill jag nästan påstå är en tickande bomb som kommunerna måste vara beredda på, vilket flera tidigare talare redan påpekat. Ledningsnätet för dricksvatten har ofta en oroväckande hög ålder, vilket tyvärr visar sig i larmrapporter då avloppsvatten eller ytvatten trängt in i gamla otäta rör med stora problem som följd. Även här pågår ett utredningsarbete som ligger helt i linje med motionsförslagen. Utredaren ska bland annat analysera i vilken utsträckning dricksvattenproducenterna fullgör sina skyldigheter vad gäller underhåll och reinvesteringar från råvatten till tappkran. var jag på insynsråd i och fick då den skrift jag här visar upp för kammarens ledamöter i min hand. Jag är mycket glad och stolt över att vår region tagit fram skriften, Regional vattenförsörjningsplan för län 2013. För att säkra tillgången till vatten både kvantitativt och kvalitativt har län tagit ett samlat grepp om frågan i regionen. Arbetet har skett i nära samarbete med länets kommuner, och man har också studerat dricksvattenförsörjningen hos de fyra grannlänen. Det är ett mycket bra exempel där man som ett första steg i en hållbar och säker vattenförsörjning pekar ut de vattenresurser som är särskilt viktiga för dricksvattenförsörjningen nu och för kommande generationer. Mycket är på gång i dessa viktiga frågor, och jag hoppas att motionärerna och alla vi andra blir nöjda med slutresultatet. Avslutningsvis vill jag informera kammaren om att det är . Initierad av firas den för att fokusera uppmärksamheten på vikten av vatten och verka för en hållbar förvaltning av världens vattentillgångar. Initiativet till en internationell dag för att fira vatten togs vid om miljö och utveckling i . kan vi alla fira världsvattendagen. 77 (MP) replik: Jag tog fasta på inledning där hon sade att vi egentligen inte har några motsatta intressen i den här frågan, att vi delar samma uppfattning i sak. Jag hoppas verkligen det. När det gäller de här frågorna pågår nämligen en ganska tydlig dragkamp mellan de olika intressena, och då är signalvärde viktigt. Därför är det lite tråkigt att man från regeringens sida håller fast vid prestigen så starkt att man måste avstyrka sådant som man egentligen tycker är bra. Det hade varit snyggt om vi genom att delvis tillstyrka motionerna beträffande vattenkraftsutbyggnad kunnat signalera till omvärlden, till exempel till kraftindustrin, att vi här har en enig riksdag. Det tror jag hade haft ett värde för det arbete som pågår. Kanske hade till och med den sittande regeringen – som jag naturligtvis hoppas inte kommer att sitta kvar efter valet – därmed fått en signal om vad kommer att göra med det som föreslås. även tog upp va-system, jordbruksmark och sådant. Jag skulle vilja ställa en fråga som gäller samtliga dessa områden. PFOS har tagits upp i sammanhanget. Det intressanta är egentligen vår grundsyn. Ska vi se till att det som vi inte vill inte heller händer, eller ska vi vänta tills det har hänt? Låt oss ta som exempel. Ska vi se till att den finns kvar som dricksvattenreserv den dag vi behöver den, eller ska vi vänta med åtgärder till dess att den inte längre fungerar? Vi har en tendens att inte tänka efter före. Hur ser allianspartierna på det? 78 (M) replik: Ja, som jag sade: Om man tittar på motionsskrivarna ser man att de kommer från alla partier – det gäller både och vattenförsörjningen. Det är det jag menar med att det inte finns någon politisk skiljelinje på så sätt, inte när det gäller våra riksdagsledamöter i alla fall. Sedan tycker jag att det är ett tråkigt sätt här. I kommunen var det ofta så att man delvis biföll eller sade att en motion ansågs besvarad när man höll på och arbetade med den. Jag satt inte i när det var andra majoritetsförhållanden, men jag kan tänka mig att det var samma sak då: Man avslog dem, och sedan jobbade man från regeringens sida in frågorna. När det gäller de här frågorna finns det många utredningar på gång. Vi har inte sett slutresultatet av dem , men vi hoppas att de följer detta. Alla vill ha rent vatten. Det är en väldigt viktig resurs i samhället. Där tror jag att alla tycker lika. Man får alltid göra en avvägning. Vi vill ju ha elektrisk ström också – det är mycket man vill ha. Bostadsbyggandet är ett dilemma. Det skriks från alla håll att vi bygger för lite i . Föregående talare tyckte att man inte skulle förtäta. Men det är väl bättre att man förtätar i städerna. Det är ändå ingen bra jordbruksmark mitt i en stad. Då kan man förtäta och bygga ihop förorterna lite mer, som i till exempel. Från början byggde man förorter längre bort, och så var det emellan. Den förorenas ändå av all biltrafik. Därför kan förtätning vara ett bättre sätt, och så har man åkermarken utanför. 79 (MP) replik: Visst, man kan låta städer växa på olika sätt. Vi i lägger rätt mycket resurser på infrastruktur just för att möjliggöra pendling till städer, som från början ofta har vuxit fram nära ett vattendrag med goda jordbruksförhållanden. På det sättet kan man bygga bostadsområden på de marker som inte är de mest attraktiva. Det finns många sätt att lösa detta på. Det är bra att det poängteras att det inte finns några politiska skiljelinjer, tycker jag. Jag hoppas då att vi verkligen kan komma framåt. När det gäller vattenkraften väljer att påpeka att vi också vill ha el. Det finns ingen konflikt här heller. Om man tittar riktigt noga finner man att de klimatförändringar som vi har framför oss kommer att leda till, enligt Klimat- och sårbarhetsutredningen, att de befintliga vattenkraftverken kommer att få en ökad produktionsvolym på ca . Och vi har redan ett överskott på ungefär när det gäller elproduktion, ett normalår. Det här gör att det inte finns någon konflikt. Dessutom handlar det om mycket små mängder av den årliga produktionen, som skulle påverkas. Det finns olika bedömningar. Det är ungefär 4–där man drabbas som mest, och då handlar det oftast om väldigt små kraftverk. När det gäller den konflikten tycker jag att ni ska försöka kolla upp lobbyisternas argument när ni möter dem. Jag fick egentligen inte några svar på två frågor. Hur ser ni från Alliansens sida på signalvärdet av det som sker här i ? Är det bara besluten som är viktiga, eller har vår debatt här någon betydelse? Jag tycker också att det vore intressant att höra hur ni ser på det här med att tänka efter före. 80 (M) replik: Det är alltid bra att tänka efter före – det tycker väl alla – innan det är . Den här frågan är ändå lite sen. Jag bodde i och läste då en bok som hette Självmordsprogrammet – jag har försökt hitta den i svensk översättning. Den lyfte upp alla de här problemen, hur vi människor gör för att i princip ta död på oss själva genom att förorena vatten och luft och sådana saker. Jag är alltså väl medveten om alla de här problemen. Vi får väl tänka efter före. Jag hörde inte hela försvarsutskottsdebatten. Jag hade bara på tv:n medan jag satt och jobbade med annat. Men där debatterades de här frågorna mycket. är en stor vattenresurs. Där får man verkligen tänka efter, så att man använder den på bästa sätt och inte förstör den. Det håller jag helt med om. 81 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet med motioner från allmänna motionstiden och avslag på samtliga reservationer. Det pågår ett omfattande arbete med de frågeställningar som tas upp i motionerna. Jag kommer att fokusera på insatser för vandrande fisk i sjöar och vattendrag samt motioner som hanterar riksintressena. Jag avser inte att inleda med en allmän energidebatt, då detta inte är det vi behandlar , utan jag kommer att fokusera på civilutskottets ansvarsområde, som just handlar om insatserna för vandrande fisk i sjöar och vattendrag. Jag delar uppfattning. Jag tycker att det finns ett signalvärde av hur vi debatterar frågorna i , och jag kommer att återkomma till det. Konsekvenserna av vattenkraften är stora för den biologiska mångfalden – för växter och för djur. Inte minst drabbas många vandringsfiskar då fördämningar i allmänhet gör det svårt eller omöjligt att vandra upp i vattendragen – eller ned, för den delen. Turbiner utan fingaller och andra lösningar påverkar överlevnaden för vandrande fisk. Flera svenska lax- och öringstammar har slagits ut eller kraftigt reducerats på grund av vandringshinder. Även ålen har drabbats – den har haft svårt att vandra. När vattenkraften historiskt sett byggdes ut togs mycket liten hänsyn till effekterna på just biologisk mångfald. Lagstiftningen hade exploatering som grund. finns ett stort miljömedvetande, och det växer fram ett betydande lokalt medborgarengagemang för att hitta lösningar för att påverka den biologiska mångfalden i positiv riktning. Såren i naturen med torrlagda älvfåror, som den i vid orten i kommun, väcker just ett sådant lokalt medborgarengagemang. Det är ett spännande lokalt engagemang, och det finns ett värde i att lyfta upp det även här i . Det handlar om att vi lyssnar på det engagemang som finns. Vi är några riksdagsledamöter som har gjort studiebesök just där – och på andra orter. Det är viktigt att framhålla att det finns goda exempel där vattenkraftproducenter själva har vidtagit åtgärder – omlöp, galler och andra lösningar – på eget initiativ. Frågan är hur vi kan bidra, så att åtgärder för biologisk mångfald blir möjliga. Här har det pågått ett omfattande utredningsarbete. Frågorna är komplicerade och behöver utredas. Det är nödvändigt efter många års debatt i om frågorna. Det är flera utskott som arbetar med detta. Miljö- och jordbruksutskottets uppföljningsgrupp har följt upp just frågan om biologisk mångfald kontra vattenkraft – jag sitter med i den gruppen. Och här i hölls en öppen utfrågning om frågan om vattenkraft kontra biologisk mångfald. Jag vill framhålla att alliansregeringens initiativ är värt mycket beröm. De utredningar som pågår är mycket viktiga. lämnade sitt delbetänkande. Regeringen beslutade om att ge utredningen tilläggsdirektiv för att bland annat behandla frågan om 4 kap. 6 § i , som redan har nämnts. Uppdraget, utöver delbetänkanden, ska redovisas . Liksom motionärerna anser utskottet att reglerna på området är föråldrade. Detta har bland annat fått till följd att grundläggande principer för miljörätten, såsom principen om att förorenaren betalar och att bästa möjliga teknik ska användas, inte har fått genomslag när det gäller vattenverksamheter i samma utsträckning som för miljöfarliga verksamheter. Utskottet välkomnar därför att regeringen har tagit initiativ till en översyn av reglerna om vattenverksamheter. Och och tilläggsdirektiv omfattar många av de frågor som tas upp i motionerna. Vi avvaktar nu den fortsatta beredningen av detta i . Sedan gäller det frågan om hushållning med mark- och vattenområden. Där vill jag börja med frågan om riksintressen. Vilka samhällsintressen bör omfattas och pekas ut som att de är av nationell betydelse enligt riksintresseregleringen? Det är en stor och viktig fråga. Det pågår en utredning även här – den pågår 2014–2015. Ett delbetänkande kommer att komma . Resultatet bör inte föregripas av något initiativ, för den frågan är också komplicerad. Å ena sidan hindras exempelvis bostadsbyggandet därför att många riksintressen griper in. Å andra sidan finns ibland en anledning att peka ut riksintressen för att värna viktiga värden. Jordbruksmarken har nämnts. Det är en viktig framtidsfråga. Miljömålsberedningen arbetar med strategier för långsiktigt hållbar markanvändning. Beredningen har tagit upp frågan om hur en hållbar användning av jordbruksmark kan åstadkommas. Enligt uppgift från är utredningens delbetänkande föremål för beredning inom . Miljömålsberedningen ska redovisa sitt slutbetänkande . Där kommer man att analysera hur styrningen av markanvändning kan utvecklas för ett ökat helhetsperspektiv. Utredningen kommer också att ta upp hur man kan uppnå en hållbar användning av jordbruksmark. Dricksvatten är en annan fråga som också har nämnts. Här pågår också en utredning som behandlar allt från råvatten till tappkran. Vi ska även värna vårt dricksvatten. Dagens frågor är inte bara nationella, utan de är också, som tidigare talare har varit inne på, globala. Vattenkraft och biologisk mångfald engagerar många länder. Det finns ett ökat medborgarengagemang på många håll. Att hitta innovativa tekniska lösningar där vattenkraft och biologisk mångfald är delar av en helhet är viktigt inte bara för utan även för andra länder globalt sett. Om vi blir duktiga på detta kan vi bidra med kunskap och lösningar som kan komma andra till del. Jordbruksmark och dricksvatten är också globala, inte bara nationella. Vi har alla en stor utmaning framför oss att bidra. 82 (C): Herr talman, ledamöter och åhörare! Vi debatterar ett betänkande om hushållningen med mark- och vattenområden. Det är fråga om motioner som väckts under allmänna motionstiden. Samtliga motionsförslag avstyrks – många med hänvisning till pågående arbete. Det låter lite tråkigt. För att ge lite märg i diskussionen tänkte jag ge exempel på det pågående arbetet och rikta in mig på de motionsförslag som rör . Det finns fyra motionsförslag som tas upp i betänkandet som lyfter upp frågan om som riksintresse respektive åtgärder för att skydda vår . Jag har valt att rikta in mig på bland annat för att det är en i allmänhet viktig fråga. Världens livsmedelsförsörjning är beroende av att vi vårdar och värnar åkermarken. Vi står inför en stor utmaning om en ny grön revolution där vi behöver öka vår livsmedelsproduktion globalt sett på ett hållbart sätt. Jag väljer att lyfta upp frågan utifrån ett eget intresse och därför att jag arbetar med frågan just nu i Miljömålsberedningen där jag är ledamot. Miljömålsberedningen jobbar med strategier för långsiktigt hållbar markanvändning. lade vi fram ett delbetänkande om skogslandskapet. Precis kom en proposition om biologisk mångfald, som behandlas i . Just nu fokuserar Miljömålsberedningen på frågor om odlingslandskapet, och beredningen ska lägga fram ett slutbetänkande . Jag kan lugna kammare med att Miljömålsberedningen jobbar utifrån inriktningen att den svenska jordbruksmarken är värdefull, dels för vår egen försörjning, dels för en global utveckling där åkermarken kommer att bli en viktig resurs för att föda en växande befolkning. Även om inte drabbas av klimatförändringar lika mycket som andra områden, kommer vår att bli relativt sett viktigare för att föda världens befolkning, inte bara vår egen. I 3 kap. 4 § anges att jordbruk är av nationell betydelse och att brukningsvärd jordbruksmark endast får tas i anspråk om detta behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen som inte kan tillgodoses på ett annat från allmän synpunkt tillfredsställande sätt. ger därmed ett starkt skydd för jordbruksmark, men i många fall är det uppenbarligen svårt att tillämpa den i praktiken. har till exempel gjort en granskning av översiktsplanen från de 30 kommuner som exploaterade mest jordbruksmark –2010. I den översynen blir det tydligt att tillämpningen varierar, och i många fall är den bristfällig. Därför är Miljömålsberedningens tankar, precis som motionärerna är ute efter, att reglerna behöver göras tydligare för att stärka skyddet av brukningsvärd jordbruksmark. Frågan är bara hur man gör på rätt sätt. Jag hänvisade till . Det vi diskuterar i Miljömålsberedningen är att komplettera . Det är i översiktsplaneringen i själva planprocessen som skyddet behöver stärkas. Det ställs krav på att i översiktsplanen redovisa vilken hänsyn som har tagits till brukningsvärd jordbruksmark och tydligt motivera och redovisa brist på lämpliga alternativ om man väljer att exploatera . Det som framgick i översikt är att mycket går på slentrian. Om en exploatör pekar på en bit mark exploateras den marken. Men i miljömålsbeskrivningar ska alternativa handlingsvägar vägas mot varandra. Det är vad vi vill få in . Tanken är att skapa ett starkare skydd mot exploatering av på ett praktiskt tillämpbart sätt, som inte tar ifrån kommunerna planmonopolet men som tvingar kommunerna att tänka till en gång till, inte bara slentrianmässigt hugga första bästa exploatör. Syftet är att jordbruksmarken ska behandlas på samma sätt som ett riksintresse i den fysiska planeringen utan att jordbruksmarken för den skull upphöjs till riksintresse. Skulle det då inte vara lättast att upphöja jordbruksmarken till riksintresse? Ni kunde tidigare höra av att motionsförslag var inriktat på att särskilt värdefull skulle upphöjas till riksintresse. Det är där problemet finns. Vilken är särskilt värdefull? Exempelvis kanske det inte finns någon särskilt värdefull i utan bara i slättbygderna i . Men om man i en bygdegård talar med jordbrukare som tycker att det är förskräckligt att exploateras, tror jag att de tycker att deras är viktig även om den inte är högt klassad nationellt sett. Genom att enbart tala om som riksintresse iträder man sig en stor apparat där man får dissekera fram vilken som ska vara av riksintresse i stället för att få en praktiskt tillämpbar hantering när kommunerna över hela landet gör sina översiktsplaner. Det är Miljömålsberedningens tankegångar, och jag har redovisat lite hur det pågående arbetet går till. Jag hoppas att ni åtminstone har blivit förvirrade på en högre nivå. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 83 (MP) replik: Det är möjligt att vi är förvirrade på en högre nivå, men jag tänkte ändå försöka ställa två frågor. Under de drygt två mandatperioder jag har suttit i har jag i min del av landet, , trots att det inte är en tillväxtregion i en större utsträckning – vi står och stampar på ungefär samma befolkningsnivå – kunnat konstatera att den bästa jordbruksmarken i snabb takt läggs under asfalt eller industritomter med stora byggnader. Det här, tycker jag, är väldigt frustrerande. Det är roligt att och i princip delar vår oro när det gäller jordbruksmarkens framtid. Redovisningen från arbetet är viktig, men det jag undrar är för det första: Hur ser ni på det förslag som , inte i det här betänkandet utan i annat sammanhang, har lagt fram om ett moratorium? Man skulle alltså lägga en våt handduk över en viss typ av exploatering. Det vi tänkte oss är externa köpcentrum. Man skulle kunna hindra dem i väntan på att utredningarna kommer och vi fattar beslut, som kan göra att vi får bättre lagstiftning och bättre reglering för att kunna mota den här utvecklingen. Hur ser ni på en sådan sak? Ni skulle kunna utforma det på något annat sätt om ni ser andra exploateringar som är mer hotande. För det andra är min fråga: Är det inte frustrerande, – du har också suttit i rätt länge – att detta som inte är ett nytt problem aldrig verkar få sin lösning? 84 (C) replik: Jag kan lugna med att det kommer ett förslag innan han anar. Det som vi jobbar med i Miljömålsberedningen är tänkt att presenteras till regeringen . Frågan om som ett riksintresse har debatterats länge, det håller jag med om. Det jag försökte förklara är att om man tar steget och säger att ska betraktas om ett riksintresse kommer man genast att bli svaret skyldig: Vilken ? Jag tror inte att den som betraktar som skyddsvärd eller brukningsvärd i självklart skulle falla under ett sådant riksintresse. Men jag tycker att den ska betraktas och hanteras som ett riksintresse utan att den pekas ut som det. Det är precis det som Miljömålsberedningen jobbar med. Varje kommun i landet ska tvingas ta ett extra omtag utifrån den skrivning som redan finns i och tänka efter: Hur kan vi motivera eller avfärda en exploatering utifrån om åkermarken är brukningsvärd och om det finns lämpliga alternativ? Jag tror på den praktiska hanteringen. Svaret på frågan om moratorium är att ett moratorium inför man man inte riktigt vet vad man ska göra i slutänden. Men vi är på väg mot slutänden, så jag tycker att ett moratorium nu skulle vara rätt onödigt. 85 (MP) replik: Det var ingen frustration och inte någon positiv inställning hos till ett tillfälligt stopp genom någon form av moratorium. Det tolkar jag som att som sitter i Miljömålsberedningen är säker på att det kommer att resultera i att vi får ett förslag som innebär ett verkligt och reellt skydd för jordbruksmarken. Jag håller med om att det faktum att mark har varit satt under plog inte gör att den därmed är skyddsvärd. Men vi har redan klassningssystem för jordbruksmark. Jag tror inte att det egentligen är någon särskilt stor fråga. Sedan kan det naturligtvis vara så att klassningen inte tar hänsyn till geografisk spridning eller till de klimatförändringar som vi kanske kommer att se. Erosion kommer kanske att göra högt klassad mark mindre intressant redan om 20–, och mark som inte har så stora värden kanske kommer att få mycket högre värden. Det hela kommer säkert att behöva revideras. Jag hoppas bara att det förslag som vi får kommer att tillfredsställa även oss i oppositionen. 86 (C) replik: Det är en parlamentarisk beredning med de partier som satt i då, alltså sju partier. är inte representerade. Det kan lite grann förklara varför slår in öppna dörrar med sitt motionsförslag och sin reservation i debatten. Jag kan lugna med att vi jobbar brett.