prot · H109106 · 2014-05-05 00:00:00 — Den äldre har också varit med och valt vilken mat man ska handla. Detta gör man året runt hos de äldre. Dessutom gör man det på i princip samma pengar som det kostar att köpa matlådan i plast. Det är kanske inte alltid närproducerad mat, men ofta är det närhandlad mat från närbutiken eller i alla fall den närliggande butiken i bygden. Det här är någonting som jag tycker att man ska lyfta fram i alla kommuner. Det är att gå tillbaka till någonting ursprungligt som stärker. Man behöver också ha in dietister i äldreomsorgen, så att man inte köper Lätta och lättmjölk och så att man inspirerar de äldre, som kanske inte har varit i affären . De kan välja själva och lära sig vad det finns för varor och vad som är nyttigt att äta om man blir äldre. Man ska inte heller ha så lång nattfasta som man har på många äldreboenden, med mat ganska och sen frukost, vilket gör att många ramlar och bryter sig. Det finns mycket att utveckla när det gäller maten. Vi kan i alla fall vara överens med och om det här med närproducerad och riktig mat och om att maten är väldigt viktig. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 9 § Några sjömansfrågor betänkande 2013/14:TU16 Några sjömansfrågor (prop. 2013/14:132) föredrogs. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 10 § Integritets- och sekretessfrågor betänkande 2013/14:KU25 Integritets- och sekretessfrågor föredrogs. 92 (SD): I betänkandet har vi två reservationer. Jag står givetvis bakom båda, men yrkar bifall endast till reservation nr 5 om sekretessen för uppgifter i de så kallade . Orsaken till att vi vill få den frågan prövad är att det är bra att kunna kartlägga om det funnits personer i vårt land som gått den här kommunistiska diktaturstatens ärenden i väsentliga frågor. Det handlar alltså inte om att saklöst häva sekretessen rakt över, så att kvällspressen ska kunna hänga ut en massa personer som kanske var med helt perifert eller inte hade någon som helst betydelse. Uppgifterna om att de haft med att göra kan dessutom vara felaktiga. Om det däremot är fråga om personer i landet som haft en sådan position att de verkligen kunnat påverka händelseutvecklingen i och använt den på ett sådant sätt att de gått främmande stats ärenden är det viktigt att få reda på det. För mig var det en ganska omtumlande upplevelse att besöka i . Det är ett av de mest interaktiva museer jag besökt; det är väldigt lätt att ta reda på saker och ting där. Jag gick in och tänkte att jag skulle titta hur journalisterna arbetade i gamla DDR. Jag hade förväntat mig att möta en värld som för mig var mycket främmande när det gällde tv, radio och tidningar. Så var det inte alls. Barnprogrammen var inte snarlika dem vi hade i – mina barn är födda – de var identiska. Den bild som man fick av den politiska debatten i medierna var heller inte särskilt obekant. Har du en felaktig eller oönskad åsikt beror det på att du har brister i din karaktär, ingenting annat. Vi uppfattar detta som en anständighetssak, så här efteråt. Det handlar inte om straffansvar för personer eller någonting sådant. Men om det var så att människor i hemlighet missbrukade det förtroende man har som medborgare och lönnvägen försökte införa en viss politik i , oavsett om det nu gällde försvarspolitik, skolpolitik eller vad vi än talar om, är det bra att få det kartlagt. Överensstämmelsen för övrigt när det gäller de medier som jag tittade på kan ju ha varit rent slumpmässig. Det behöver alltså inte finnas ett samband. Men det är besvärande att sekretessen ligger kvar helt oprövad. 93 (V): I det betänkande vi diskuterar nu behandlas 49 olika motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som på olika sätt berör frågor om integritet och sekretess. Vi är överens om många ställningstaganden, men inte alla. har tre reservationer. Jag står givetvis bakom alla tre, men för att inte dra ut yrkar jag bara bifall till reservation nr 1. Reservation nr 1 handlar om behovet av att samordna tillsynen av att människors rätt till integritet på internet tillgodoses. Vi gör mer och mer saker på nätet. Vi handlar där, vi har våra bankkontakter där, vi är föreningsaktiva på nätet och vi sköter våra myndighetskontakter där. Det här är praktiskt och bra, men innebär också integritetsrisker. Om någon av alla de verksamheter vi har kontakter med via nätet slarvar och uppgifter kommer ut kan det i bästa fall vara irriterande och i en del andra fall totalt katastrofalt, till exempel för personer som lever med skyddad identitet. Det är sällan brister i integritetsskyddet får katastrofala följder, men det är illa nog att uppgifter som är tänkta för en verksamhet och för ett särskilt syfte används för någonting annat. Tillsynen över register och integritetsskydd ligger uppdelad mellan flera olika parter: Datainspektionen, samt till viss del JK och andra myndigheter. skrev redan i sitt delbetänkande Skyddet för den personliga integriteten – kartläggning och analys, SOU 2007:22, att det i lagstiftningen saknas ett systemtänkande och en helhetssyn och att regelverket därför inte är enhetligt och överskådligt. Det här gör det också svårare att se när olika lagrum påverkar varandra och samverkar så att integritetsskyddet totalt sett försämras, även om varje liten del i sig inte verkar så farlig. En parlamentarisk integritetsskyddskommitté ska nu tillsättas med ett ganska löst och diffust uppdrag att bearbeta olika integritetsaspekter som kan förekomma inom sociala medier, privata företag och förvaltningsmyndigheter. Man kan också från kommittén komma med egna nya förslag som bör belysas, och man ska särskilt se över om ett integritetsskyddsråd bör inrättas. Det kan säkert bli bra. Det kan säkert vara ett arbete som tillför ny kunskap, och man kan säkert också identifiera integritetsbrister. Men vi sitter fortfarande där med en tillsyn som delas mellan flera olika myndigheter. uppfattning är att det är bäst med en myndighet som får det totala tillsynsansvaret och att en utredning bör tillsättas för att ta fram förslag på hur det ska gå till. Med en samlad tillsyn ökar möjligheten att hitta brister i lagstiftningen och få en överblick och helhetssyn på integritetsskyddet. Det är därför vi yrkar bifall till reservation nr 1. Den andra reservationen handlar om behovet av en allmän kommunikationshemlighet. har det varit straffbart att skaffa sig tillgång till ett meddelande som gått via post eller telebefordringsföretag, som det heter. Man får inte öppna andras brev eller telegram. Avsikten med det är att skydda människors rätt att kommunicera utan insyn av myndigheter, utom i speciella undantagsfall som är reglerade i lag, eller nyfikna anhöriga. Vi kommunicerar alltmer via andra kanaler än brev och telekommunikation. Internet och e-post är de stora systemen, och då måste lagstiftningen anpassas till det. menar att en kommunikationshemlighet måste gälla alldeles oavsett vilket sätt man kommunicerar på och vad man använder för att kommunicera, och en ny lag om allmän kommunikationshemlighet behöver tas fram. som vi ser de här bristerna på integritetsskyddsområdet för enskilda och att det försämras ser vi att sekretess för företag och myndigheter ökar och allmänhetens möjligheter till insyn minskar. Vår sista reservation handlar om möjligheten till insyn i apoteksverksamheten. Uppföljningar av avregleringen av apoteksmarknaden visar på flera brister. Bland annat tar det att få ett läkemedel , och det finns brister i kompetensen hos personal. utövar tillsyn över apoteken, men stora delar av deras granskning är sekretessbelagd. Läkemedel är en del av vården, och att läkemedelsförsörjningen fungerar på alla sätt är avgörande för en patients behandling. För oss är det därför självklart att det behövs större insyn i hur apoteksverksamheten sköts och att offentlighets- och sekretesslagen därför behöver ses över på det området. Med det tackar jag för mig. Och jag yrkar som sagt bifall till reservation 1. 94 (M): Den här debatten handlar om någonting oerhört viktigt. Det är någonting som har blivit en ganska stor fråga och som jag tror kommer att bli ännu större . Det handlar om den personliga integriteten, skyddet mot insyn i ditt privatliv. De flesta av oss, nästan alla, har en privat sfär av något slag som vi inte vill att andra ska klampa in i. Vi vill förbehålla oss rätten att hålla viss information för oss själva. Det kan vara information om vilka människor vi träffar, vilka mediciner en läkare skriver ut, vilka böcker vi läser, vilka webbplatser vi besöker och mycket annat. Vad som anses vara privat skiftar mycket från individ till individ. Det finns somliga som tycker att religiösa och politiska övertygelser är någonting som de inte vill att andra ska känna till. De flesta av oss här inne har kanske inte så stora problem med att berätta var vi står någonstans politiskt, men var och en av oss har säkert någonting som vi tycker är vår ensak. De som vill inkräkta på andras privata angelägenheter kan vara väldigt olika sorters aktörer. Det kan vara allt från mobbare i skolan som tar smygbilder som de lägger ut på nätet till stater som ägnar sig åt massövervakning av medborgarna. När det gäller statlig övervakning i demokratiska samhällen hamnar vi ofta i en konflikt mellan å ena sidan intresset av ett privatliv och å andra sidan andra angelägna intressen, till exempel intresset av att hitta dem som utsätter oss för brott. I takt med att den tekniska utvecklingen går framåt och i takt med att större delar av vårt liv digitaliseras uppstår också nya integritetsutmaningar som vi måste hantera. Vi kommer aldrig att komma till den punkt då vi kan säga att lagstiftningen är perfekt och i alla delar anpassad till den verklighet vi lever i. Därför behövs det ständigt nya översyner av regelverket. En sådan översyn påbörjar regeringen nu genom att tillsätta en parlamentarisk integritetsskyddskommitté. I riksdagsmotioner som vi behandlar här krävs det att vi ska tillsätta någon form av kommission som ska utreda behoven av att stärka rätten till ett privatliv. Jag skulle nog säga att skillnaden mellan å ena sidan det och å andra sidan den kommitté som regeringen nu tillsätter är en fråga om semantik. Den tillsatta integritetsskyddskommittén ska ha ett brett mandat, och inom mandatet finns det sannolikt utrymme för att utvärdera flera av de förslag som det har skrivits riksdagsmotioner om, exempelvis en allmän lagstiftning till skydd för privat kommunikation, som vissa partier i sina reservationer säger att de vill utreda. Om en sådan lag sedan är en bra idé och om den är möjlig att genomföra inom ramen för , som blir alltmer harmoniserat, återstår att se. Ett annat motionsförslag som förekommer i betänkandet handlar om att de myndigheter som bevakar integriteten – Datainspektionen och nämns specifikt – ska slås samman. Syftet skulle vara att en ny samlad myndighet skulle få en bättre helhetssyn än vad dagens myndigheter har. Jag uppfattar i ärlighetens namn förslaget om en ny myndighet mer som symboliskt än som ett praktiskt försök att stärka integriteten, för myndigheters uppgift är i första hand att tolka och upprätthålla lagar. Att bevaka den samlade effekten av det regelverk vi har, vilket också är en viktig uppgift, ligger snarare på oss förtroendevalda, på och på andra som befinner sig i den mer politiska sfären. Med det yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. 95 (FP): Den personliga integriteten är en grundbult i en demokrati. Varje människa har rätt till sin personliga sfär. Därför ingår skyddet för kroppslig integritet och skydd mot övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden i grundlagen. får därmed ett särskilt ansvar för dessa frågor. Dagens debatt har sitt upphov i ett antal motioner från den allmänna motionstiden. Jag yrkar avslag på alla men vill för dem som lyssnar på debatten särskilt framhålla det viktiga arbete som framöver kommer att ske i en parlamentarisk integritetsskyddskommitté. Kommittén kommer att få ett brett uppdrag att se över hur integritetsskyddet ser ut och vilka åtgärder som kan behöva vidtas. En reservation i dagens betänkande handlar om att inrätta en tillsynsmyndighet som tar ett helhetsgrepp om integritetsskyddet. Mitt parti, , tog ställning för att bredda Datainspektionens mandat till alla slags integritetsfrågor och att myndigheten skulle byta namn till . Detta förslag, och många andra, för att stärka den personliga integriteten finns i integritetspolitiska program, Integritet i en ny tid, som finns på vår hemsida. Förslaget om ett breddat mandat för Datainspektionen finns också i vårt antagna partiprogram. Vi menar alltså att det finns stora fördelar att vinna på att låta olika tillsynsfrågor kring integritet samlas hos en myndighet för att få bättre överblick. träffades en överenskommelse mellan om att tillsätta den här nya integritetsskyddskommittén, som ska ha ett brett anslag kring integritetsfrågor. Bland annat ska de särskilt följa upp den tidigare förslag om att inrätta ett integritetsskyddsråd. Diskussionerna i denna kommande kommitté kommer att vara mycket viktiga för utvecklingen av integritetsskyddet i . Vi som står bakom majoritetstexten i betänkandet anser att därför inte bör föregripa dessa diskussioner och kommitténs betänkande. menar också att det bör göras en utvärdering ur integritetsskyddsperspektiv av alla nuvarande lagar med stark påverkan på den personliga integriteten. Därtill menar vi att alla nya lagförslag ska analyseras ur integritetssynpunkt. Varje utredning som lämnar lagförslag bör ha gjort en analys av hur förslaget skulle påverka den personliga integriteten, på samma sätt som man alltid bedömer effekterna av förslag på till exempel jämställdheten. Detta med utvärdering av lagar ur integritetsskyddsperspektiv utgår jag också från blir föremål för ställningstaganden i den kommande . När det gäller integritet brukar det oftast finnas målkonflikter som måste bedömas. Det handlar till exempel om avvägningen mellan offentlighetsprincip och integritet och mellan brottsbekämpande myndigheters behov och integriteten. I det betänkande som ligger på bord finns det en reservation där SOS Alarm anses ha för stark sekretess kring den enskilde gentemot polisen. Frågan är då: Hur ska en alarmeringstjänst se ut för att fungera effektivt, säkert och ändamålsenligt och ta hänsyn till den enskildes integritet? I utskottet går vi inte vidare i denna fråga med tanke på att frågan har behandlats i en offentlig utredning och att regeringen nu arbetar med frågan. Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 11 § Offentlig förvaltning betänkande 2013/14:KU26 Offentlig förvaltning föredrogs. 96 (C): I betänkandet om offentlig förvaltning finns det 40 motionsyrkanden. Själv har jag bidragit med två. När det gäller båda mina motioner är förslaget från att de ska avslås, men jag är ändå nöjd med det svar som lämnats från med anledning av mina motioner. I min motion om överklagande av vissa förvaltningsbeslut lyfter jag fram att överklaganden av länsstyrelsers beslut om skyddsjakt ofta leder till en sådan fördröjning av jakten att den aldrig kommer att kunna verkställas. Så var det . En varg i östra och mellersta dödade ett stort antal får. Flera fårägare var berörda, och många fårägare fick hålla vakt för att skydda sina får. Ansökan gjordes om skyddsjakt, och beslutade att vargen fick skjutas. Men överklaganden ledde till att skyddsjakten inte kunde genomföras. Det ledde till att ytterligare får dödades, men lämnade vargen det område för vilket beslutet om skyddsjakt hade fattats. Naturligtvis inbegriper det här en hel del rättsliga frågor. hänvisar till , och den har i sin tur noterat att frågan om ett besluts verkställbarhet tillhör de mer oklara inom den allmänna förvaltningsrätten. Den slutsats som har dragit har inte lett till något beslut . Men som huvudregel lyfts fram att man ska avvakta ett överklagande innan beslut får verkställas, men det finns också en proportionalitetsregel i detta. I vissa situationer kan beslut, när det är nödvändigt, få verkställas trots att det finns ett överklagande. När det gäller skyddsjakt har frågan kommit upp även på annat sätt. Regeringen har i rovdjurspropositionen lyft fram problemet med överklagande och skyddsjakt. har tagit beslut om rovdjurspropositionen. I den finns det med att vissa länsstyrelser, bland annat , får rätt att fatta det slutliga beslutet om jakten, och det beslutet kan då inte överklagas. Det gör att den skyndsamhet som ofta är nödvändig numera är möjlig, men den var inte det . Det är jag naturligtvis väldigt glad för utifrån den motion jag har skrivit. Frågan är alltså i huvudsak löst. Jag kan alltså yrka bifall till förslaget i betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2013/14:KU28 Etermediefrågor föredrogs. 97 (M): Regelverken för tv-sändningar i genomsyras av principer som största möjliga yttrandefrihet, fri konkurrens och god mångfald. De motioner som har att behandla och som vi debatterar nu handlar om i vilken mån vi ska begränsa friheten och mångfalden, till förmån för hårdare regleringar och särskilda privilegier till de stora tv-kanalerna på de små kanalernas bekostnad. Ett förslag som syftar till att gynna de stora på småföretagens bekostnad är förslaget om en evenemangslista, en lista över evenemang som anses så viktiga att de ska vara reserverade för de större kanalerna. En rapport från Myndigheten för radio och tv har kommit fram till att om en sådan lista skulle upprättas skulle man kunna kräva att de större evenemang som är uppsatta på listan ska nå av befolkningen. Majoriteten i utskottet, som i det här fallet består av Socialdemokraterna, , anser att vi borde gå ännu längre i att begränsa vilka kanaler som kan sända evenemang som , eller . analyserar regeringen rapporten från Myndigheten för radio och tv och tittar på de remissvar som har kommit in från berörda parter. I stället för att komma med mitt eget allmänna tyckande tänkte jag berätta vad några av remissinstanserna har kommit fram till. Vad tv-kanalerna själva säger är väl ingen överraskning: De som gynnas är positiva; de som missgynnas är negativa. Av neutrala, utomstående parter säger , medier och kommunikation vid att övervägande skäl talar för att det inte finns något behov av en särskild evenemangslista. å sin sida skriver så här: anser att det saknas tillräckligt starka argument för att utforma föreskrifter om vilka evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället och som därmed ska sändas i fri tv som en väsentlig del av befolkningen har tillgång till. , som själv skulle påverkas av en evenemangslista, skriver: Däremot är det utgångspunkt att stiftelsen själv bör avgöra vem som ska erhålla sändningsrättigheter till dess evenemang. Genom att själv tar ansvar för att upplåta sändningsrätter till och andra Nobelaktiviteter säkerställs på bästa sätt stiftelsens spridningsintresse. skriver följande: (SvFF) avstyrker bifall till upprättandet av en s.k. evenemangslista som omfattar fotbollsevenemang. De skriver därefter att de ser en evenemangslista som en konfiskering av de rättigheter som förbundet har – alltså av rätten att bestämma till vem man ska sälja sändningsrättigheterna. tycker att en evenemangslista framstår som ett verkningslöst förslag. Arrangörerna till skriver: har svårt att se värdet av en evenemangslista . värnar om direktsändningarna och värderar penetrationen högt. säger så här: vill understyrka att idrottsrörelsens självständighet är en styrka som värnats både av RF och . Om beslutar att införa en evenemangslista anser RF att den frångår en lång tradition där idrottsrörelsens självständighet har respekterats och försvarats. Uefa skriver: Den föreslagna listan skulle snedvrida konkurrensen på den marknad där rättigheter köps och säljs, och det utan att skydda något verkligt allmänintresse. Det här skulle minska de intäkter som går till svensk fotboll på gräsrotsnivå. Det skulle kunna beskrivas som en orättvis och onödig skatt på idrott, och som en indirekt subvention till fria tv-kanaler. Och så fortsätter det. En annan punkt i betänkandet, en punkt där vi har fattat ett enigt beslut, handlar om hur långa reklamtider som ska tillåtas. Det finns ett regelverk på EU-nivå som tillåter max reklam varje timme. När vi införde begränsningen i svensk lag var det en anpassning till EU-nivån. EU-anpassningen innebär att tv-kanaler som sänder från får samma villkor som de som sänder från utlandet. Många av de kanaler som vi betraktar som svenska kanaler sänder från andra länder, till exempel från . De påverkas inte av våra regler för reklamtid. Om vi vill att tv-bolag ska vara baserade i kan vi knappast ha som ambition att Sverigebaserade kanaler ska ha sämre villkor. Just nu sitter en utredning och undersöker effekterna av de nuvarande EU-anpassade reglerna. I det här betänkandet är vi överens om att låta den utredningen ha sin gång. När vi tycker till om reklamtiderna gör vi det utifrån fakta. har vi i medierna läst om att företrädare från vill återförvisa betänkandet till utskottet. ska det bli spännande att se om det som har sagt blir på riktigt. Jag hoppas att det inte var mer än ett illa genomtänkt medieutspel. Det är viktigt att vi i värnar om mediernas frihet. Hur skulle det se ut om vi i , ett valår, försöker styra hur en nyhetskanals nyhetsrapportering ska se ut? 98 (FP): Den här debatten tar sin utgångspunkt i motioner från allmänna motionstiden, och de rör vissa radio- och tv-frågor. Oppositionen har enat sig om ett tillkännagivande till regeringen på en punkt, den så kallade evenemangslistan för tv-sändningar av särskilda sportevenemang. Vi i Alliansen reserverar oss eftersom vi menar att regeringen håller på att bereda frågan. Processen är i gång. Regeringen gav Myndigheten för radio och tv i uppdrag att lämna förslag till hur en evenemangslista skulle kunna utformas. Myndigheten redovisade sitt förslag , och förslaget skickades på remiss till myndigheter, företag och organisationer, som hade fram till att lämna sina åsikter. Detta datum flyttades fram ytterligare något på begäran. Hela 34 remissvar inkom till . De sammanställs , och redogjorde för en del av dem. Vi i Alliansen anser att det är viktigt att säkerställa att sportevenemang som är av särskild vikt för samhället, till exempel , kan förbli tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. Att göra tillkännagivanden och ge uppmaningar till regeringen i detta skede, när remissammanställningen ännu inte är riktigt klar, är för . Därmed har vi en reservation med det innehållet. När det gäller annonstider i tv pågår även här en översyn. Myndigheten för radio och tv ska genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den ändring som genomfördes och som innebar en ökning av högsta tillåtna annonstid . I utvärderingen ska det ingå en analys av konsekvenserna av lagändringen för konkurrensförutsättningarna för programföretagen och för tittare och lyssnare. Uppdraget ska genomföras i dialog med och , och myndigheten ska inhämta synpunkter från programföretagen och andra berörda intressenter. Uppdraget ska redovisas till och . Därmed lämnar KU frågan för att senare ta del av översynen. Vi i anser att medielandskapet kraftigt förändrats. Digitaliseringen och internets framväxt har lett till att det aldrig har funnits så mycket information att ta del av som det gör nu och att allt fler kan göra sina röster hörda. Utvecklingen är på många sätt mycket positiv, men det finns också baksidor. I är det särskilt angeläget att fråga sig vad mediernas utveckling betyder för demokratin. har en reservation som slutar i att det behövs en bred utredning om en ny mediepolitik. Reservationen om vad som ska utredas är yvig och ger mycket lite vägledning om vad som egentligen behöver utredas. Att ta med allt tänkbart kan låta vackert och inkluderande men ger inte anledning till bifall i detta betänkande.