prot · H10997 · 2014-04-08 00:00:00 — Jag noterar att jag inte får något svar på frågan. Jag får försöka upprepa den som har skrivit till finansministern men som hon inte fick svar på, alltså: Vad krävs för att finansministern ska återkomma till med en proposition om en kvoteringslag om kvinnorepresentation i bolagsstyrelser ? Krävs det att det är ett oförändrat läge? Krävs det att det inte blir någon förbättring? Vi vet att har stiftat en sådan lag och faktiskt har genomfört den. När det gäller kommunala bolag och landstingskommunala bolag skrev jag en motion om att jag ville att vi skulle ha kvotering både till de kommunala och landstingskommunala bolagen och till de privata börsbolagen. Jag försöker vara konsekvent i den frågan eftersom jag ser precis samma problem i kommuner och landsting där det ofta är den främsta företrädaren på varje lista som hamnar i dessa bolag, och det är ofta män. Då blir det en majoritet av män. Det som jag kan konstatera är att de uttalanden som har gjort – – och säkert kommer att fortsätta med bara är tomt prat. Han får en ny rubrik där det står att han vill kvotera. Men det vill han ju inte. När jag läser vad han har sagt är detta bara något som han målar upp, ungefär som när han säger att han är för kvotering när det gäller föräldraförsäkring. Det är bara någonting som man pratar om men som man inte tänker genomföra. Det ser snyggt ut, det låter bra, man får nya rubriker och det blir en positiv stämning kring en finansminister som säger sig vara feminist. Jag är därför lite förvånad över att man inte kan svara på vad som krävs för att det ska komma en sådan proposition. Om vi vinner valet kan både finansministern och vara beredda på att det kommer en proposition när det gäller kvotering. Det är jag ganska säker på. Det kanske är därför som man väljer att inte svara på frågan, alltså därför att man inte ser att man kommer att fortsätta att ha makten. Eller också är man egentligen inte intresserad av en kvoteringslag. När det gäller att leta efter dessa personer kan jag konstatera att man hade en artikel i en tidning från ett kvinnligt nätverk där man redovisade väldigt många kompetenta kvinnor. Problemet är inte att det inte finns kompetenta kvinnor. Problemet är att dessa män väljer män. Ordföranden sitter ofta i valberedningen och utser sina kompisar. Rättviseförmedlingen är en fantastisk organisation som ser till att bidra till att få ett mycket mer jämställt innehåll på olika sätt. Min fråga är om statsrådet inte borde ta med sig Rättviseförmedlingen till nästa möte med näringslivet, kanske till regeringen också för att se om det är utbildningsinsatser som behövs. Det kan man också se till att man kräver. Jag har ställt frågan till den tidigare jämställdhetsministern om hon inte tyckte att det skulle vara bra att utbilda till exempel regeringen i frågan så att man skulle inse hur bra det skulle vara med en kompetent regering som kan frågorna och därmed kan se till att det genomsyrar politiken. Den frågan är inte uppe , utan det är fråga: Vad krävs det för att man ska kunna återkomma till regeringen med en proposition i frågan? Den frågan vidhåller jag. För övrigt vill jag gärna ha svar på de andra frågorna också. 67 BORIANA (M): Socialdemokraterna föreslog i sin budgetmotion en lagstiftad könskvotering till bolagsstyrelserna. ska ha en representation med kvinnor står det där. Men hur är det i det egna ledet? består av 13 män och 2 kvinnor. Det är långt ifrån den jämna könsfördelning som eftersträvas. Varför föregår inte LO med gott exempel? LO är en viktig opinionsbildare. Varför gör man inte det och ser till att man har hälften kvinnor och hälften män i ? Jag tycker att det är upp till företagens ägare att bestämma vem som ska sitta i styrelsen eftersom det är ägaren som i slutändan sitter med ansvaret för företaget. Men jag tycker också att näringslivet behöver en mångfald av människor med olika erfarenheter, bakgrund, ursprung, kön, sexuell läggning, etnicitet och så vidare. En ägare som tackar nej till kvinnors kompetens och erfarenhet får skylla sig själv när han blir lämnad kvar på perrongen och tåget har gått. 68 (M): Jag delar jämställdhetsministerns syn när det gäller lagstiftning. Det är den sista vägen jag skulle vilja gå. jämförde med , men där har det ju visat sig att de börsnoterade bolag som har tagit in kvinnor genom kvotering har fått en sämre utveckling än de bolag som har gått före på sitt eget sätt. Jag tycker alltså att kvotering är långt ifrån den bästa idén. Jag tycker att man får ta upp också det när man pratar om , för det utelämnas – man säger att det har gått så bra och att de införde kvotering, men det har egentligen inte gått så bra. Antingen lämnar de börsen eller också har de sett att andra bolag, som inte har tvingats till detta utan gjort det på egen hand, har kommit mycket längre i utvecklingen. Jag tänker på projekt ihop med , där kvinnor utbildades för att sitta i bolagsstyrelser och där så många sökande var helt överkvalificerade. Det visade sig att den kompetens vi talar om redan finns där ute. Om man nu talar om alla artiklar som finns kan man uppmana pressen – kanske – att fylla sina sidor med alla de kvinnor som finns där ute, för att få i gång debatten rejält. Angående vad Boriana sade håller jag med om att det finns en bredd som också behöver diskuteras – vi talar just nu om bolagsstyrelser och kvotering, men vi behöver även prata om hur vi får kvinnor att växa upp längs vägen. Det gäller både bolag och ute i företagen, och det gäller sist men inte minst LO. Varför stöttar S-kvinnorna LO i det här med att begränsa kvinnors möjligheter? Det skulle jag vilja ha svar på. Jag tänker bland annat på den offentliga sektorn och möjligheterna där. 69 Statsrådet (FP): Nej, jag är inte intresserad av kvoteringslagstiftning, . Jag är intresserad av kvotering som arbetsmetod, och jag tycker att Boriana Åbergs exempel från LO visar på samma svårighet jag tycker att det är att tala om för män och kvinnor som startar och driver företag hur de ska styra och leda dem. Det är min principiella invändning, och den kvarstår jag vid. Jag har dock ett slut på mitt tålamod. Jag följer med stort intresse och har mycket kontakter med Rättviseförmedlingen och , som jobbar mycket med att kartlägga, upplysa och berätta om hur företagen sköter sig. Jag följer projektet of the numbers, där tio av viktigaste företag har engagerat sig i de här frågorna. Det pågår alltså en massa arbete som jag tycker att det är värt att följa och stötta, och regeringens – ursprungligen – projekt om styrelsekraft är bara ett exempel på det. Jag tror att vi alla är överens om att det inte är kompetens som fattas utan att det handlar om strukturer – män väljer män, precis som säger. Frågan är vilken metod för att ändra på det man tycker är den bästa. Jag tycker ändå att man kan använda som exempel på att en kvoteringslagstiftning är möjlig. Det har inte blivit sämre i . Jag tycker att det också är något att hålla i minnet när jag säger att jag som folkpartist är beredd att komma med förslag om en kvoteringslagstiftning om det inte sker substantiella förbättringar under den här bolagsstämmoperioden. För att även svara på frågan om jämställdhetskunskapen tror jag att alla ledningsorganisationer och alla företag mår bra av jämställdhetsutbildning och av att jobba med jämställdhetsintegrering. Jag tror också att vi kan säga att vi såväl i våra partier, organ och riksdagsgrupper som i regeringen tar alla steg i den riktningen. Alldeles har publicerat en liten skrift som heter – hela regeringens ansvar, där alla ministrar berättar om sitt jämställdhetsarbete under de här två mandatperioderna. Det är ett led i arbetet med att det inte bara ska vara en speciellt ansvarig, utan alla ska jobba med jämställdhet – från en allt högre kunskapsnivå. 70 (S): Det är välkommet att statsrådet talar om kunskapsnivå, för det är precis det jag tror behövs. Det är inte vänta-och-se-metoden som behövs, och det behövs inte fler uttalanden av . Dem kan nämligen man riva sönder, om man har dem på papper, för de betyder ingenting. Det var någon som tog upp att det norska exemplet inte var så positivt. Jag kan säga att regeringen har varit med och bidragit till vem som ska rekryteras till statliga bolag, och jag kan konstatera att är ett statligt bolag där styrelsens bedömningar när det gäller de ekonomiska värdena inte har varit helt till fyllest – framför allt inte om vi tittar på ordföranden och hur han har hanterat frågan. Till dem som tvivlar på att Socialdemokraterna tycker att det är viktigt att se till att det finns pengar där kvinnor jobbar kan jag säga att offentlig sektor är till subventionerad med hjälp av skattemedel. Det jobbar väldigt många kvinnor där, och de har alltså sin utkomst från skattemedel. Det är klart att vi tycker att det viktigt att den delen ska finnas där. Jag tror på fria medier – vi kan inte tvinga tidningarna att skriva saker. Däremot kan vi informera dem. Jag tycker att medierna och affärsmedierna tar frågan på allvar när finansministern uttalar sig, men problemet är att det inte är någon substans när han säger att det kanske blir . Det är i stället vänta-och-se-metoden. Det är egentligen inget hot, och det förstår de ju. Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i den här debatten. Det kanske blir en ny debatt; vad vet jag. Frågan är dock hur vi ska komma till rätta med de strukturer som finns i samhället. Jag tror att de bolag där det finns mycket pengar är väldigt viktiga. Det är nämligen dem det handlar om – jag pratar inte om föreningslivet i allmänhet, som en del andra vill göra, utan jag pratar om näringslivet. Där hanterar man miljarder, och man släpper inte in kvinnor. Det tycker jag är ett stort problem. Det är ett samhällsproblem, och det påverkar också utvecklingen i de här företagen vilket naturligtvis har negativ effekt på jobben. Jag hoppas återkomma med ett förslag , när vi har vunnit valet. 71 Statsrådet (FP): Jag var på väg att säga att jag till skillnad från tycker att det är viktigt med jämställdhet också i fackföreningsrörelsen, men det är klart att också tycker det. Som nu uttryckte sig lät det dock som att det är viktigare att politiken ingriper i vissa bolag. Det är klart att det i ett jämställt och rättvist samhälle är viktigt att alla makteliter – också de stora organisationerna på arbetsmarknaden – i sina egna medlemsled återspeglar hur det ser ut i befolkningen. För mig är det en fråga om val av metod, där jag står fast vid uppfattningen att det är tveksamt och dåligt att gå in och styra hur självständiga organisationer och företag ska ledas. Jag står dock även fast vid mina uttalanden om att jag är beredd att återkomma med förslag om kvotering till börsbolagens styrelser om det inte händer någonting substantiellt under den här bolagsstämmoperioden. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellationerna 2013/14:375 och 385 om vinstintresset och kvaliteten i förskolan 72 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag avser att göra dels för att komma till rätta med de överdrivna och okontrollerade vinstintressena inom förskolan, dels för att kontrollera att barn får äta sig mätta och får en fin pedagogisk verksamhet på landets förskolor. Vidare har hon frågat mig vad jag avser att göra för att få insyn hos privata utförare. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förhindra att fler förskolor bedriver en verksamhet med så stora brister som det rapporterats om i och vilka åtgärder jag avser att vidta för att se till att välfärdspengarna inte går till oseriösa företagare. Slutligen har hon frågat mig vilka konkreta förslag eller åtgärder jag avser att vidta för att förskolebarn inte ska drabbas av oseriösa företagare. Låt mig börja med att säga att jag givetvis anser att alla barn i landets samtliga förskolor ska få äta sig mätta . Detta är lika självklart som att de ska få ta del av en pedagogisk verksamhet av god kvalitet. I skollagen står att förskolan ska erbjuda barnen en trygg omsorg. Enligt förarbetena ingår det i begreppet omsorg att barnen serveras måltider och att dessa måltider ska vara varierade och näringsriktiga. Vidare står det i skollagen att kommunens bidrag till huvudmannen för en fristående förskola bland annat ska täcka utgifter för måltider. För mig är det uppenbart att det inte går att uppfylla de allmänna kvalitetsbestämmelserna i skollagen och förskolans uppdrag i läroplanen när det gäller såväl omsorg som pedagogisk verksamhet om inte barnen erbjuds tillräckligt med mat. Det är kommunen som ansvarar för tillsynen av fristående förskolor. Att kommunerna kontrollerar att förskolornas verksamhet uppfyller de krav som följer av lagar och andra föreskrifter är därför avgörande. Kommunen har i sin tillsyn rätt att på plats granska verksamheten, och den fristående förskolan är skyldig att på begäran lämna upplysningar samt tillhandahålla handlingar och annat material som behövs för tillsynen. I tillsynen ingår att fatta de beslut om åtgärder som kan behövas för att den huvudman som bedriver verksamheten ska åtgärda de brister som upptäckts vid granskningen. Skolinspektionen har i sin tur tillsyn över hur kommunen uppfyller sitt tillsynsansvar när det gäller fristående förskolor. Även detta är betydelsefullt i vår strävan för en förskola av hög kvalitet. För att erbjuda en förskola dit föräldrar tryggt kan lämna sina barn och som stimulerar alla barns utveckling och lärande är det av yttersta vikt att kvalitetsbestämmelserna följs. I framkommer dock uppgifter som gör att jag vill titta närmare på förutsättningarna. Slutligen vill jag nämna de satsningar som syftar till att höja kvaliteten i förskolan och som presenteras i regeringens ekonomiska vårproposition. En viktig förutsättning för att förskolan ska bidra till barns allsidiga utveckling och till att skapa likvärdiga förutsättningar inför skolstarten är att barngrupperna, särskilt för de yngsta barnen, har en lämplig storlek. Det är huvudmännens ansvar att se till att så är fallet. För att stödja huvudmännen avser regeringen att föreslå att riktade resurser om tillförs 2015–2017. Regeringen avser också att föreslå en förstärkning av Skolinspektionens tillsyn över förskolan. Nuvarande tillsyn ska kompletteras med regelmässiga stickprov genom besök på ett antal förskolor när man gör den regelbundna tillsynen i varje kommun. Vidare vill vi satsa på personalens kompetens, och regeringen avser att föreslå att förskolelyftet förlängs och att ett förskolechefslyft införs 2015–2018 för att utveckla förskolechefernas pedagogiska ledarskap. Utöver detta kommer regeringen att bygga ut förskollärarutbildningen i hela landet för att tillgodose behovet av fler förskollärare. Sammanlagt omfattar satsningarna på förskolans kvalitet 2015–2018, exklusive fler utbildningsplatser till förskollärare. 73 (S): Jag tackar förskoleministern för svaret. Det är väldigt många som har reagerat kraftigt på tv-programmet senast och på hur privata vinstintressen går före barns uppväxtvillkor och deras möjlighet att äta sig mätta. Privata vinstintressen är så starka att man hellre stoppar pengarna i egen ficka än ser till att det finns en bra och fungerande förskola. Så här kan vi inte ha det. Vi måste se till att vi stoppar profitintresset inom förskolan och över huvud taget inom den verksamhet i vår fina välfärd som vi egentligen har i . ser vi avarterna av det som sker när alltför många utan kontroll startar privata alternativ. Jag sade att det är många som har reagerat kraftigt. Och en organisation som har reagerat kraftigt är Handels avd. 2, en fackförening som finns i min del av landet, i och norra . De gjorde ett kraftfullt uttalande i går på sitt årsmöte. De kräver nu att vi politiker tar vårt ansvar och ser till att det blir mer kontroll, bättre riktlinjer och lättare för kommunerna att följa riktlinjerna så att man kan göra kontroller, för det är till syvende och sist vi politiker som har ansvaret. Man kan naturligtvis skylla på de profithungriga kapitalisterna som stoppar pengarna i egen fick hellre än att låta barnen äta sig mätta. Men det är faktiskt så, enligt aktiebolagslagen, att privata bolag ska tjäna pengar. Det är deras huvuduppgift. Då förstår vi ju att de egentligen inte passar i en verksamhet som ska bedrivas med en väl fungerande omsorg för våra gamla, våra barn och våra skolbarn, eftersom det ligger i själva intresset att de ska bedriva verksamhet med vinst. Det är upp till oss politiker att se till att de här företagen sköter sig och sätta upp riktlinjer som gör att det inte går att bedriva verksamhet på det här sättet, för vi måste vara överens om att det här inte får fortsätta. En annan som har reagerat starkt sitter på läktaren . Det är min praoelev som är . Hon kan inte förstå hur det kan förekomma sådana verksamheter i där barn inte får äta sig mäta, att barnen ska äta hårt bröd trots att de inte har några tänder. Att det över huvud taget förekommer i vår värld och får fortsätta är skamlöst. Och jag håller med när hon säger: Det måste ni stoppa. På vilket sätt ska vi då stoppa detta, förskoleministern? Hur ska vi se till att de profithungriga kapitalisterna försvinner från vår fina verksamhet inom välfärdssektorn? Hur ska vi göra, förskoleministern? Jag vet att det finns sådana som säger att vi ska förbjuda allt. Jag vill inte gå så långt. Jag vill se till att det fungerar, att vi har kontroller och att vi ser till att vinsten går tillbaka dit den hör hemma, nämligen till dem som ska ha vården, till omsorgen och den pedagogiska verksamheten eller för den delen till att man ska kunna äta sig mätt. Jag undrar hur förskoleministern anser att vi ska komma till rätta med dessa fruktansvärda problem. 74 (S): Jag tackar ministern för svaret. När jag ser rubriken fick knäckebröd och vatten till frukost eller rubriken gav barnen vatten och knäckebröd och tog pengarna till vinst reagerar jag reflexmässigt. Först tror jag inte att det är sant. När jag sedan läser om eller hör personalen som vittnar om att det faktiskt är så blir jag både arg och besviken. Jag känner en så stor frustration över att det är vuxna som utsätter så här mycket små barn för detta för ett egenintresse, att stoppa vinstpengar i egen ficka. Vatten och bröd serverade vi till fångarna i fängelserna , men det hör inte hemma i dagens förskolor. Det här handlar om ettåringar som inte kan berätta. Det handlar om tvååringar som inte vet om den mat de äter är nyttig eller ej. Det handlar om att föräldrar lämnar sina barn just på en förskola där de tror att deras barn har det bra, för det finns ju en läroplan som ska följas där. Personalen berättar och en del föräldrar har sett att det pågår brister, och även ägaren vet det. Trots det ger ägaren och dess styrelse direktiv till personalen att fortsätta ge små barn knäckebröd och vatten. Och trots att det är personalbrist tar man in ännu fler barn, för företaget har som målsättning att vara så kostnadseffektivt att man ska ha 50 förskolor. Åren 2011–2012 gick den här förskolan med 8 miljoner i vinst. Det är 8 miljoner av våra skattemedel som är avsatta för våra små barn som giriga medelålders män helt oacceptabelt har stoppat på sig. Dessa oseriösa aktörer måste vi stoppa, oavsett politik, för det handlar om våra barn och den trygghet och kvalitet i förskolan som vi är stolta över här i . Att stoppa de giriga ägarna, eftersom små barns hälsa och utveckling är i fara, har regeringen i allra högst grad ett ansvar för. I sitt svar hänvisar ministern till att kommunerna har ett ansvar. Ja, kommunerna har ett ansvar, och det måste man också kräva. Men regeringen har också ett ansvar när vi ser sådana här stora brister. Det handlar ju om våra skattemedel, och det finns möjlighet att stoppa de kranar som läcker ut till helt fel insatser för våra barn. I detta fall är det en ägare som är väl medveten om att inte räcker till näringsriktig mat för en hel dag åt ett barn som växer och ska utvecklas. Ändå fick personalen frågan om det gick att dra ned ännu mer. Det dråpligaste var att förskolan sade sig fokusera på hälsa, rörelse och bra mat. Som förälder är man maktlös när man upptäcker sådana här brister. Det finns också en skam i att ha satt sitt barn där. är det inte så lätt att ta barnen därifrån, för det finns kanske inga andra förskoleplatser. Det är viktigt att vi får stopp på detta missbruk av våra skattemedel. Det handlar om små barn som inte kan göra sig hörda, så vi måste ta det på största allvar. 75 Statsrådet (FP): Jag delar och förtvivlan, avsky och ilska över varje förskola som inte serverar barnen mat så att de blir mätta och som inte erbjuder den utveckling och det innehåll fysiskt och pedagogiskt som de ska göra. Jag håller med om att vi måste göra allt som står i vår makt för att förhindra det. Efter ett långt förhandlande i har vi kommit fram till ett regelverk som vi gemensamt tror ska hjälpa oss att behålla den nödvändiga valfriheten och mångfalden genom ett säkrat kvalitetsmedvetande, både när det gäller mat och pedagogik. En rimlig tanke vore att utöka regelverket så att det inte gäller bara friskolor utan också förskolor. Då skulle sådant som föreslog, såsom tillståndsprövning för att få lov att starta och ökade möjligheter för kommunerna att vid uppenbart missbruk ingripa och göra det på ett tidigare stadium, också gälla för förskolor. Det är också viktigt att inrätta ett larmsystem mellan kommuner så att andra kommuner får vetskap om när det inte fungerar i en kommun och kan vara vaksamma på det. Jag bereder just nu i ett förslag om att vi ska titta närmare på det. Jag vill gärna lägga det bredvid de förslag som regeringen lämnar i vårpropositionen om kraftigt ökat stöd till Skolinspektionen för att de ska kunna göra fler stickprovsinspektioner i landets förskolor. och satt jag i en parlamentarisk daghems- och förskoleutredning som jag tror hette En förskola för alla barn. Det var det första politiska arbete jag gjorde. Då var jag den enda som tyckte att det skulle finnas något annat än kommunala förskolor. Det fanns ingen majoritet eller känsla i den rådande svenska politiken för att kyrkan, föräldrakooperativ, ideella föreningar eller företag skulle kunna driva förskola. Det är ett stort framsteg att vi har lyckats öppna det offentliga monopolet för spännande, intressant och högkvalitativ förskola i olika format. Det är till stor glädje för många föräldrar och barn som får en fantastisk förskola i både offentligt och privat drivna förskolor. Jag hoppas att vi ska hitta sätt att reglera avarterna så att vi kan behålla den mångfald som betyder så mycket för svenska barnfamiljer. 76 (S): Jag är inte lika säker på att mångfalden är nödvändig. När jag ser hungriga och svultna barn och barn som far illa är det inte värt det. Jag kan tänka mig mångfald i form av non profit-företag, personaldrivna företag och så vidare, men om vi ser mer av dessa avarter i är jag inte beredd att offra våra barns framtid. Då får barnen sitta i kläm för att vissa ska få en tjusig förskola. Så långt är jag inte beredd att gå. Ser vi till att ha regler för och insyn i företagen så att vi kan kontrollera dem och göra oanmälda besök när som helst för att titta på verksamheten är jag beredd att stå upp för mångfalden. Men om barn ska behöva svälta för att andra ska ha fina förskolor är det inte värt det. Så långt ska vi inte gå i ett ojämlikt . Då är det bättre att vi har en bra gemensam förskola för alla. är ett bra land att leva i, men utvecklingen oroar. Resurserna till välfärden räcker inte till. Det är färre anställda per barn och äldre eftersom vi har blivit fler. Regeringen brukar skryta med att de har höjt anslagen till kommuner och landsting, men på grund av löneutveckling och inflation och eftersom vi är betydligt fler som bor i är det färre anställda som måste ta hand om fler barn och äldre. Så kan vi inte ha det. Vi vill ha nationella kvalitetslagar och skarpa bemanningskrav för ordning och reda i välfärden. Vinstintresset ska inte vara styrande i välfärden.