prot · H10991 · 2014-03-27 00:00:00 — är förmodligen extremen i ena kanten, då av forskningsmedlen kommer direkt från näringslivet. Men det finns också exempel på lärosäten som som av har pekats ut som en framgångsrik och förtroendeingivande partner, en så kallad preferred research partner. Då handlar det inte om pengar utan om en långsiktig samverkan som bygger på ett kvalitativt samarbete med högskolan. Det här är också viktigt för högskolan, därför att de värderar att man har gemensamma forskningsprojekt med näringslivet och att de har medarbetare som delar sin tid mellan och golvet på . Det är det här vi kallar för gränsgångare, som bidrar med kunskap och utveckling åt båda hållen. Det finns många doktorander från Volvokoncernen vid . När vi talar om samverkan handlar det inte bara om samverkan med näringslivet. Offentlig verksamhet behöver också engagera sig och få injektioner så att ny kunskap och forskning kommer till nytta. På är man duktig också på det. Ett exempel är Samhällskontraktet, som är ett avtal om fördjupad samverkan mellan , och för att nyttiggöra mer forskning inom områden som skola, omsorg och hållbar stadsutveckling. Efter regeringens tidigare beslut om att alla lärosäten kan ansöka och prövas för att få examinationsrätt inom smala profilområden ser vi en positiv utveckling bland våra lärosäten. Genom att koncentrera sina resurser och profilera sig kan högskolorna uppnå en kvalitet som i sin tur leder till mer resurser. Därmed kan högskolor få den eftersträvade möjligheten att examinera egna doktorander. Det gör också att vi får utbildningsförbättringar, eftersom vi får fler forskningsrelaterade utbildningsmiljöer där studenter på grundutbildningsnivå möter forskare . Det här gör att berikas med fler lärosäten och forskare som har spetskompetens. stöds alltså bra forskning oavsett var den bedrivs. Det handlar inte om ett visst antal universitet som tidigare, utan det är bra forskning som stöds. Regeringen stärker på så sätt alla högskolors möjligheter. Det innebär också att forskningen inte är koncentrerad till några få storstäder utan att mindre högskolor ges samma möjligheter att utveckla och få tillgodoräkna sig den spetskompetens som finns på lärosätet eller att skapa den kreativa forskningsmiljön. Attraktiva forskarmiljöer innebär också att lärosäten har lättare för att rekrytera internationella toppforskare hit till . Bara vid fanns tre gästforskare. En kom från MIT, och forskare från hade också valt för att jobba vidare med det spännande området robotik och intelligenta maskiner. I de här lägena spelar det självklart en stor roll med den enorma nivåökning som regeringen har genomfört. Det är en nivåökning på i forskningsbudgeten. Det handlar om en 30-procentig ökning jämfört med , och det är märkligt om det inte skulle ge eko i forskarvärlden. Vi har också avsatt särskilda medel för att ge lärosätena möjlighet att rekrytera toppkrafter. Något annat som lockar internationell forskning till är den starka forskningsinfrastruktur som finns här. Jag tänker exempelvis på som nämndes, på ESS i som är på ritningsbordet, havsforskningsfartyg i och i Stockholms- och . Allt detta har en otrolig dragningskraft, och det har tillkommit efter satsningar från alliansregeringen. Samverkan och samsyn i en regering lönar sig. Hur ser det då ut på den andra kanten? Oppositionspartierna är som vanligt splittrade. Det finns 17 reservationer i det här betänkandet. Bakom en av dem har åtminstone tre partier samlats. Den rör genusfrågor, vilket är något som alliansregeringen tar på största allvar. Det har genomförts flera reformer. Vi har gett uppdrag och vidtagit åtgärder för att höja andelen kvinnliga professorer, vilket oftast är vad vi mäter det här med. Resten av reservationerna är i princip på samma sätt. Jag tycker att de är rätt saktfärdiga. De slår in öppna dörrar och handlar om reformer i frågor där regeringen redan har agerat. Det är märkligt. Det som förvånar mig stort är Socialdemokraternas fortsatt avoga och kritiska hållning till strategiska forskningsområden. inleddes har , , och haft i uppdrag att göra årliga uppföljningar. I den tredje, som rör åren , konstaterar man att det är en positiv utveckling i SFO-miljöerna. Antalet patent ökar stadigt, liksom forskningsmiljöernas resultat, och då tittar man på förekomsten av utveckling av nya produkter, nya företag och policypåverkan i samhället. Jag tycker att det inte är någon tvekan om att och alliansregeringen har gjort stora och avgörande insatser för svensk forskning. Mer forskningsresultat kommer till nytta. Det ger förutsättningar för att mer forskning och evidensbaserade kunskaper når in i klassrum och vårdcentraler men också för att företag ska utvecklas och nya idéer kunna växa fram. Jag är övertygad om att det här kommer att gynna och utveckla nivån av bildning, kunskap och kompetens men också tillväxten i och vår förmåga att konkurrera internationellt. Den positiva utvecklingen kommer vi att fortsätta driva på så att också fortsatt är en kunskapsnation med höga ambitioner. En alliansregering är garanten för detta. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 126 (S) replik: Jag vill ta fatt i det som ägnade mycket tid åt, nämligen samverkan. När den första proposition som den borgerliga regeringen lade fram om det här 2008 kom var samverkan nedprioriterat, vilket ledde till stark kritik inte bara från oss i oppositionen utan även från näringslivet. Det blev fokus på att lärosätena skulle vara motorer, och så skulle man bjuda in näringslivet, men näringslivet kände inte riktigt att man kom in i alla lägen. I propositionen som kom 2012 var det ett steg framåt vad gäller samverkan. Det tolkar jag som att ni hade lyssnat på kritiken som hade framförts från oppositionen och näringslivet. Men ni går inte hela vägen. Det hade behövts mer av samverkan. De här samverkansmodellerna som jag pratar om är ett sätt. Innovationsråd som leder en diskussion mellan akademi, näringsliv och offentlig sektor är ett annat. Men det har din partiledare och statsminister raljerat över. Här finns skillnader i synsätt. Om samverkan ska lyckas får man inte missgynna de unga universiteten och högskolorna vad gäller forskningsanslag. Du var med när Fyrklövern träffade oss. De sade till oss att det inte är en rättvis tilldelning av forskningsanslag. Man måste ha med i bilden också att man måste ha en politik som stöder samverkan och att anslagen är rättvisande och även kommer till de unga universiteten och högskolorna. De stora universiteten, de breda universiteten och de fackinriktade universiteten ska givetvis ha anslag. Men vi får inte glömma bort högskolor och unga universitet, som ni gör. 127 (M) replik: Jag ägnade anförandet åt att tala om just samverkan eftersom vi är många som tror på att det är en viktig del. Det jag vill lyfta fram är att sedan alliansregeringen tillträdde, och även från den första forskningspropositionen som lades fram , har det skett någonting. Någonting har lyft på detta område. Det har sedan tidigt funnits samverkan mellan flera lärosäten. Det har pågått tidigt, men genom att vi har pekat ut strategiska forskningsområden har vi fått ett ökat fokus och också kraftsamlat kring områden, vilket har varit uppskattat bland näringen. Jag vill hävda att Socialdemokraterna sitter och grymtar i vrån och tycker att räddningen kommer om vi bara får de gamla traditionella socialdemokratiska branschprogrammen på fötter igen. Så är inte fallet! Inte ens branscherna vill ha tillbaka detta. Man vill gå vidare i den utsträckning och i den riktning som regeringen pekar på. anförande tidigare var lite märkligt. Jag måste säga att det var väldigt negativt, och jag är förvånad över att ett sådant anförande läggs fram. Det kom inte i samband med att vi jobbade för att utveckla en ny forsknings- och innovationsproposition; det kommer – . Vi har alltså ökat finansieringen . Vi har ökat anslagen för innovation. Vi har startat smalare profilområden. Vi har satsat pengar som gynnar kvaliteten i forskningen. Vi har strategiska innovationsområden – demonstratoranläggningar. Vi har sett till att resurser finns för att anställa doktorander. Vi ger avdrag för företag som satsar särskilt på forskning och utveckling. Vi har startat innovationskontor, och – något som är viktigt – vi följer upp de åtgärder som vi genomför. Hur kan detta nu vara totalt fel, ? 128 (S) replik: Ni ser inte de strukturproblem som forskningspolitiken leder till, . Ni har suttit vid makten för länge och har blivit blinda. De saker jag lyfter upp är saker som diskuteras på lärosäten, som diskuteras mellan aktörer. Man ser problemen. Dem tar vi fasta på och prioriterar. Branschprogrammen vill vi inte ha tillbaka. Du har nog läst vår motion dåligt, , om du påstår det. Vi säger däremot att vi vill utveckla något nytt, nya samverkansmodeller, ihop med akademi, näringsliv, offentlig sektor och politik. Det är något annat. Det behöver vi mer av. Vi har till och med satt av mer för att utveckla just samverkan mellan akademi, näringsliv och offentlig sektor. Men då gäller det också att man har forskningsanslag som stöder samverkan. Det räcker inte bara med vackra ord och att man berättar olika saker som händer. Det är strukturen det handlar om. kom en rapport från UKÄ, , som visar att de stora strömmarna av forskningsmedel går till de breda universiteten och till de fackinriktade universiteten. De har fått av intäktsökningen , medan högskolornas intäkter är mer blygsamma. Det gäller även de unga universiteten. Det är där vi har problemet, att vi har en politik som för de stora strömmarna till de stora, breda aktörerna. Jag säger inte att jag vill dränera dem på pengar. Men när vi tillför så mycket resurser borde vi hitta ett mer rättvisande system som balanserar. Det är det som sektorn tar upp med oss gång på gång. Ni lyssnar inte. Ni vill inte förstå. 129 (M) replik: Att vi talar om samverkan men inte avsätter resurser vill jag inte kännas vid. Den uppfattningen delar jag inte alls. Vad som har hänt är att , sedan de två senaste forskningspropositionerna, har man lyft upp frågeställningen, som jag sade tidigare. Vi har satsat pengar, och vi är också beredda att premiera lärosäten som är duktiga på samverkan. Det tror vi också är ett medel för att bryta den historiska fördelningen av resurser som också har varit till förfång. Jag kan hålla med om att det finns en skev fördelning när man ser till olika lärosätens möjlighet att få tillgång till forskningsresurser. Men det finns ett stort problem, och det är historien. Det finns en gammal tradition som har bidragit till det. Det är ingen tradition som vår alliansregering har genomfört. Det började långt tillbaka. När nya universitet kom hade man svårt att få med tillräckliga resurser. Det känner vi till, inte minst från och som kom . Och satt inte vår regering vid makten. är det viktigt att ta fasta på vad vi kan göra framöver. Indikatorerna för samverkan är en möjlighet, om ni från socialdemokratin till exempel och den icke-samlade oppositionen kunde se att detta är en möjlig väg framåt för att stärka kulturen som finns vid de lärosätena. Vi premierar också kvalitet. Det är lite tråkigt att vi inte får se den gedigna satsningen. Det känns inte riktigt seriöst att höra ett parti tala om frågorna. Ni har ingen enighet. Och jag måste säga, som vi ofta gjorde i den tidigare valrörelsen, att vi har en opposition med vilken vi inte vet vart utvecklingen tar vägen. Det gynnar inte lärosätena. De vet nämligen inte vilken politik som kommer att föras, eftersom ni inte vet med vem ni kommer att samarbeta. 130 (C): Ja, hör ni, visst är det ändå ganska roligt att vara forsknings- och högreutbildningspolitiker. Det finns många politikområden som mest handlar om problem och samhällets ständiga utmaningar, men när det gäller forskning och innovation är det alltid positivt. Det handlar alltid om det som kommer härnäst och alltid om det som väntar runt hörnet. Det är nytänk och det är framtidstro. Det är fantastiskt att få jobba med detta. Inte minst är det fantastiskt att få jobba med detta i . Inte långt från våra gränser finns det forsknings- och innovationspolitiker som tvingas dra ned på sina budgetar, satsa mindre och investera mindre i framtidens teknologier, framtidens företag och framtidens jobb. Men här i kan vi skjuta till pengar. Jag satt och funderade , inför det här anförandet, på att det egentligen är helt otroligt att vi under de senaste sju åtta åren – då vi har gått igenom något som känns som kris på kris, eller i alla fall en aldrig avstannande kris i vår del av världen, – har kunnat skjuta till historiskt mycket medel till forskning och innovation. När det gäller den förra perioden, 2008–2012, var det ett tillskott på 5 miljarder i förhållande till Socialdemokraternas sista forskningsproposition. Och när vi nu antog en ny, , var det ytterligare 4 miljarders tillskott. Vi talar om 9 miljarder i tillskott och en ökning då vi har haft väldigt kärva ekonomiska förhållanden i . när vi är halvvägs in i dagens forsknings- och innovationsproposition börjar man kunna se lite resultat. Om man till exempel går in på hemsidan på vilket svenskt lärosäte som helst egentligen och skrollar lite i nyhetsflödet ser man vilka satsningar som görs på forskningssidan, vilka tilldelningar de har fått inom olika forskningsområden och vad de väljer att forska på. Om man går in på hemsida – de har en stor del av innovationsdelen när det gäller forskning och innovation – kan man se vilka utlysningar som görs . Ett exempel är att de strategiska innovationsprogrammen börjar ticka i gång. En av de senaste nyheterna var att man nu sätter i gång ett samverkansprogram inom det strategiska innovationsprogrammet när det gäller processindustriell it och automation, gruv- och metallutvinning, metalliska material och lättvikt, vilket helt enkelt är de nya, extremt lätta materialen som talade om . Där kan man också klicka vidare och se vilka som får pengarna. Jo, pengarna går till ansökningar som bygger på att företag och forskningsaktörer söker gemensamt. Det handlar om ett antal miljoner per projekt, och det handlar om framöver. Det handlar alltså om just den samverkan som talare efter talare under den här debatten, och i tidigare debatter, har efterlyst. Den sker här och . Den kan ske tack vare de tillskott som jag refererade till tidigare. Den forsknings- och innovationsproposition som vi nu är ungefär halvvägs inne i innebär stora tillskott för hela sektorn. Vartenda svenskt lärosäte, litet som stort, har fått mer pengar. Stora har gått till de strategiska innovationsområdena, till forskning för näringsliv och samhälle. Det finns som fördelats mellan lärosätena just på grundval av hur duktiga de är på att samverka med det omgivande samhället. Inte minst är det positivt att det kommer hela landet till del. Vartenda lärosäte har fått ökade anslag. Om vi går till de innovationssatsningar som i stor utsträckning har kontrollen över ser vi att de mindre lärosätena får betydligt mer pengar än deras omsättning och storlek motsvarar. Precis som många misstänkt, även jag, är det våra unga och mindre lärosäten som, givet sin storlek, är duktiga på att få de medel som fördelas utifrån samverkansparametrar. Det här arbetet har bara börjat. sade att vi har prioriterat ned samverkansdelen i det svenska forskningslandskapet. Ingenting kunde vara längre från sanningen. Den första mandatperioden efter regeringsskiftet kom den tredje uppgiften, alltså att samverka och samarbeta med omgivande samhälle och med näringsliv, in i högskolelagen. Det är ingenting som vi bara talat om, utan det finns angivet svart på vitt att svenska lärosäten även ska ägna sig åt den tredje uppgiften. Som jag nämnde tidigare går vi nu vidare och satsar pengar på det, sätter prislappar och säger att om man är duktig kommer det att synas i tilldelade medel. En hel del av det som händer inom svensk forskning är sådant som inte rör vårt utskotts arbete och våra propositioner. Lejonparten av de svenska forsknings- och utvecklingsansträngningarna görs i näringslivet, och de görs med hjälp av pengar som kommer från och med pengar från fristående forskningsfinansiärer. Egentligen måste man alltså se på det bredare än vad dessa debatter kan visa. Vi ser att det görs saker i hägnet av finansutskottet och näringsutskottet som har direkt bäring på svensk forskning. Ett exempel är det FoU-avdrag som börjar gälla från och med årsskiftet och innebär att svenska företag får ett ekonomiskt incitament att jobba med forskning och utveckling. De får dra av delar av kostnaden för arbetsgivaravgiften för den arbetskraft som jobbar med forskning och utveckling. Det finns ett tak, och därmed riktar det sig i stor utsträckning till de små och växande företagen. Vi har en utredning som kommer att lägga fram förslag om hur svenska optionsprogram ska bli bättre och mer verkningsfulla. Om det är någonting vi kan lära oss av dem på andra sidan är det att de mest innovativa företagen, de som för forskningen vidare till produkter och tjänster som förändrar världen och hur vi lever våra liv, i hög grad jobbar med optioner. Det betyder att de betalar sina anställda med framtida vinster, alltså när företaget växt till sig och börjat tjäna pengar. Inledningsvis har man inte pengar till att betala löner. I är det alltför krångligt att jobba med sådana optionsprogram, och vi har som sagt bett en utredare att titta på detta och komma med förslag om hur den delen av våra innovativa företag, de som ska omsätta forskningen i produkter och tjänster, i nya jobb och företag, kan gynnas. Sedan har vi frågan om verklighetsbeskrivningen. Är vi bra eller inte? var väldigt tydlig i sitt anförande. Han tyckte att vi hade misslyckats. Om man frågar andra håller snart sagt ingen med , vilket givetvis är bra. Så sent som för någon vecka sedan kom med sin rankning av medlemsländerna, och vi kan se att rankas som mest innovativa land. Det är ingen enstaka företeelse. FN-organ och internationella utvärderare och spelare gör liknande rankningar, och kommer snart sagt alltid på första plats eller placerar sig i alla fall i den absoluta toppen. Det är ingen slump. Det är förstås resultatet av ett målmedvetet arbete. I varenda statsbudget som alliansregeringen lagt fast har utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning fått mer pengar. var det ett tillskott på totalt 3 miljarder. På samma sätt har varenda statsbudget som vi lagt fast inneburit att svenska företag – de som ska omsätta den nya kunskapen i varor och tjänster, i företag och jobb – fått det lite bättre och lite enklare. De har fått en lite mer lönsam tillvaro. Det är någonting vi kommer att fortsätta att satsa på. Det och vårt arbete tillsammans med handlar om att behålla som det öppna land det är, ett land där vi välkomnar människor från hela världen och steg för steg gör det till ett ännu mer öppet och tolerant samhälle, helt enkelt till det land dit man kommer för att forska, utbilda sig, starta företag, ja, vad än det månde vara. Allt det måste fortsätta, och då kommer att fortsatt vara en framstående forsknings- och innovationsnation, ett land som lockar till sig människor från hela världen. är ett bra land att leva i, oavsett om man är forskare eller ej. 131 (S) replik: När jag nu har lyssnat till och tänker jag att de inte ser skogen för alla träd. Det gäller att lyfta blicken och försöka få syn på strukturerna, inte förlora sig i detaljerna. Man måste fråga sig vad det är som håller på att hända med utbildningspolitiken, med forskningspolitiken, med innovationspolitiken. Jag ska citera Per , rektor vid , som för ett drygt halvår sedan skrev följande i : Även om man prioriterar internationell toppkompetens inom forskningen så krävs för detta en bred och kvalificerad utbildningsbas. Regeringen satsade fyra miljarder på forsknings- och innovationspropositionen. Det var bra. Men behövs en utbildningssatsning dels för vårt näringslivs internationella konkurrenskraft, dels för vår unga generations framtidstro. Det är just den helhetssynen det handlar om, att det är en länk som hänger samman – högre utbildning, forskning och innovation. Det jag kritiserade i mitt inlägg var att Alliansen har gasat vad gäller forskningen – det är inget fel med det – men bromsat den högre utbildningen genom att dra ned på antalet platser. Innovationsstrategin och den strategi som presenterades landade mest i en ordrik strategi utan mätbara mål egentligen. Därför behövs en helhetssyn på utbildning, forskning och innovation. har tidigare slagits för alla lärosäten i hela landet. Jag känner inte igen i den politik som förs. 132 (C) replik: Jag skrev ned två påståenden som hade. Dels ser vi inte skogen för alla träd, dels ska vi lyfta blicken. Det säger alltså en man som i opposition kommer dragandes med samma gamla branschprogram som de 2006 förlorade valet på. Det sade du i ditt anförande, . I din första replik hade du bytt åsikt, så ett visst nytänkande verkar det finnas. Det oaktat vill jag säga att vi levererar saker gång på gång. Vi kommer med nya satsningar på området. Du kommer dragandes med dina gamla branschprogram som ingen, förutom du själv, vill ha tillbaka. Jag nämnde i mitt anförande, vilket tål att upprepas, att den här forsknings- och innovationspropositionen har ett mycket tungt i: i som i innovation. Där finns satsningar på strategiska innovationsområden och satsningar på forskning för näringsliv och samhälle. Där finns den speciella potten som fördelas till lärosätena. Allt det handlar om den samverkan som sker mellan akademin och det omgivande samhället. sade, helt riktigt, att har kämpat för alla lärosäten i landet, och jag är stolt, nöjd och glad över att vi fått allt det på plats. Det handlar om totalt sett drygt 2 miljarder i olika innovationsaktiviteter. Det här är jag mycket glad över. Jag tror att det kan bli mer. Vi kommer att jobba för detta. Det kommer att utvecklas ännu mer steg för steg och i nästa proposition, men resultaten talar för sig själva. Åren 2003, 2004, 2005 och 2006 minskade antalet platser i den svenska högre utbildningen. Ni styrde vartenda av de åren. Efter det tog vi makten, och alla år som vi har styrt har vi haft fler platser i den högre utbildningen än när ni styrde. Varför minskade ni 2003, 2004, 2005 och 2006? 133 (S) replik: För det första var det ett ganska komiskt uttalande att vi förlorade valet på att vi drev branschprogrammen. Det är aldrig någon som har sagt det tidigare. Det var innovativt. För det andra måste jag säga att även du har läst vår motion oerhört dåligt, . Det står inte branschprogram där. Vi har skrotat det begreppet, använder det inte längre. Ni har vax i öronen. Ni vill inte lyssna. Vi säger att vi måste ta ut steglängden och bli ännu bättre på att hitta samverkansmodeller. Vi talar om nya samverkansmodeller. Det är något helt annat. Men det vill ni inte lyssna på. Detta måste vi jobba mycket hårdare med, men där brister ni i er politik. Jag är dock glad för att ni har lyssnat på kritiken. I propositionen var frågan om samverkan lite upplyft därför att det hade framkommit mycket kritik mot det som stod i den gamla propositionen . När det gäller innovationspolitiken är det sant som du säger att vi ligger i topp i mätningarna. Men det har också kommit en rapport från som säger att innovationspolitiken har låg status i regeringen och till och med är dåligt förankrad i . Det är även oklart hur ni ska utvärdera strategin. har tillsammans med Tillväxtanalys fått i uppdrag att ta reda på hur man ska utvärdera strategin. Det visar brist på både fokus och målmedvetenhet att det kommer sådan kritik från . Tyvärr, , har ni en bristande politik vad gäller utbildning, högre utbildning, forskning och innovation. Den hänger inte ihop. Per sade det själv i citatet, och det är inte vilken rektor som helst. Han har varit med . Kan han ha fel? 134 (C) replik: När du stod uppe i talarstolen , , var du en varm anhängare av branschprogrammen. Det är bara att titta i protokollet.