prot · H109127 · 2014-06-17 00:00:00 — Det intressanta är vilket samhälle vi skapar när vi minskar möjligheterna att ta ett gemensamt ansvar och att se demokratin och politiken som förändringsverktyg och i stället säger åt var och en: Ja, om du är arbetslös är det förstås synd om dig, men du får räkna med lägre ersättning eftersom du inte ansträngt dig tillräckligt. Och om du är sjuk får du räkna med att bli utförsäkrad, för tillsammans kan vi faktiskt inte ta ansvar för dig. Välfärd måste omfatta alla, och för ungdomar är välfärden särskilt viktig eftersom det är ungdomar som drabbas allra värst när välfärden inte längre levererar. 63 (M) replik: får det att låta som att det är kolsvart i . Så är det inte. När det gäller sjukförsäkringarna och att bli utförsäkrad vill jag nämna att jag har flera i min närhet som varit sjuka väldigt . De tycker att det är bra att man kollar av ifall de kan börja jobba lite i taget i stället för att förpassas till evigt utanförskap genom att bli förtidspensionerade, vilket medverkade till under den tidigare regeringens tid vid makten. En som står väldigt nära mig har fått prova på flera olika arbetsplatser, lite i taget, för att se vad hon orkar och kan. När hon inte kunde vara kvar sade att okej, då provar vi ett annat ställe. När inte heller det fungerade fick hon prova på ett tredje ställe, och det fungerade. Hon säger att hon fått fantastiskt bra hjälp som hon är jätteglad för. Hon var orolig över att behöva bli förtidspensionerad och hamna utanför samhället. Det ville hon inte; hon var då runt 50. Det fungerar faktiskt ganska så bra. Alliansregeringens politik har gett 250 000 fler jobb. Vi är därför inne på linjen att man hellre ska jobba än leva på bidrag. var jag på ett seminarium som hölls av en kommun. Deras slogan var lite grann att jobb är en friskhetsfaktor. Vi jobbar efter linjen hellre jobb än bidrag. har jag kvar av talartiden och jag vill tacka hela kulturutskottet. Det här är min första mandatperiod i . Det har varit väldigt trevligt, och även om vi tycker olika, som och jag, har det varit trevligt att jobba ihop med er alla. Vi har haft god stämning i utskottet, och jag vill därför tacka alla, också tjänstemännen. 64 (FP): Vi talar om fokus på unga och ett nytt mål gällande alla statliga beslut och insatser som berör unga mellan . I stället för Alla unga ska ha verklig tillgång till välfärd och verklig tillgång till inflytande blir det Alla unga ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv, och inflytande över samhällsutvecklingen. Det är bra. Alla ungdomar är olika. Mina tre nu vuxna döttrar hängde inte på fritidsgården eller idrottade. De var förvisso vanliga tonårstjejer med allt vad det innebär av både positivt och negativt. Men hela bostaden var som en stor verkstad för konsthantverk , tills alla flyttat hemifrån. Det var målande och ritande, skrivande, musikskapande och sömnad, färger, pennor och målarpenslar, tyger och tygrester, symaskiner, instrument, målardukar och papper, papper, papper. Jag är glad över de institutioner som fångade upp de talanger som just dessa individer hade och har – i och , på gymnasiet, på , på specialutbildningar, på och på . Det är så det ska vara. Vi ska ha ett samhälle med olika valmöjligheter i utbildningssystemet, ett rättssystem som kan fånga in och stödja om det råkar gå fel, ungdomsmottagningar som kan hjälpa i den gryende sexualiteten eller om något ungt par blir med barn. Vi ska ha ett vårdsystem som kan hantera ätstörningar, influensor, psykiska sjukdomar, nedärvda eller förvärvade sjukdomar, önskningar om könsbyte och så vidare. Det finns överallt ett levande och aktivt föreningsliv som inbjuder alla till möjligheten att bland mycket annat prova om man gillar att spela bollsporter eller simma, samla på frimärken eller spela schack, sjunga eller spela, fågelskåda eller varför inte att hålla på med politik. Och det finns mycket mer. Jag är så tacksam över att det är här och inte i jag fått bo och leva sedan jag var . Det är en parentes men syftar på hur mycket som är väldigt bra i . Det föreslås att ungdomspolitiken ska vara sektorsövergripande och inbegripa ungdomars villkor inom områden som utbildning, arbete, försörjning, bostad, hälsa, inflytande, kultur och fritid. kommer en del upprepningar av det som andra talare redan sagt, men jag tar upp dem i alla fall. Alla insatser som berör ungdomar bör ha ett ungdomsperspektiv. Man ska utveckla genomförandet, samordningen och uppföljningen av ungdomspolitiken. En ändring i skollagen föreslås; det som benämns informationsansvar för kommunerna gällande icke skolpliktiga unga kommer att heta aktivitetsansvar. Det syftar till att kommunerna helt enkelt måste vara aktiva i sitt arbete med ungdomar som inte är i utbildning eller arbete när de är i åldrarna 16–20 och erbjuda dem lämpliga åtgärder för att främst motivera till utbildning. Om elever är frånvarande i större omfattning föreslås att gymnasieskolan ska få anmälningsskyldighet till hemkommunen. Genom det får hemkommunen bättre kännedom om ifall elever riskerar att avbryta sina utbildningar. Det är ett förebyggande steg som syftar till att alla unga ska kunna studera och därmed få arbete. Propositionen har föregåtts av en gedigen process. Det har varit dialoger med intressenter och en så kallad dialogturné i fem städer. En utvärdering har gjorts av Statskontoret beträffande ungdomspolitiken. Det har gjorts en utredning om unga som varken studerar eller arbetar samt inspel från bland andra SKL och . Den långsiktiga inriktningsdelen har varit på remiss . Det som kommit fram är att det bör få en mer strategisk roll. Vi ska ha stärkt samverkan med kommuner och landsting, med det civila samhället, särskilt med ungdomsorganisationerna, och med näringslivet. Rollen och uppdraget för , numera Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, ska utvecklas och förtydligas. Ett ungdomspolitiskt handlingsprogram presenteras med tre prioriterade områden, nämligen ungdomars inflytande, egen försörjning och psykisk hälsa. Programmet gäller för perioden –2017. Det är tre viktiga områden. Exempelvis ökar unga kvinnors psykiska ohälsa i hela västvärlden . Att i närtid lägga emfas på dessa tre områden kommer de unga till godo. Det första, inflytande, innebär en satsning på skolval 2014, stödmaterial till lärare för att hantera politisk information, avisering om utredning om demokratisk delaktighet, stöd till innovativt arbete med ungas inflytande i den lokala demokratin, stöd till unga politiker och förbättrad kännedom om medborgarförslag. Det andra, försörjning, innebär att det ska finnas ett kommunalt aktivitetskrav och bättre uppföljning av unga som varken arbetar eller studerar. Ungdomar blir en ny målgrupp i folkbildningspolitiken. Det tredje, psykisk hälsa, innebär en kartläggning av ungdomars upplevda psykiska ohälsa, främjande av ungas psykiska hälsa, insatser mot tvångsäktenskap, barnäktenskap, hedersrelaterat våld och förtryck samt ökad hbtq-kompetens i skolan. Till detta kan läggas ytterligare insatser som inbegriper en mängd saker som förstärkning av ungdomsorganisationernas perspektiv i uppföljningen, en strategi för stärkt ungdomsperspektiv i statliga myndigheter och, inte minst viktigt, en strategi för utveckling av lokal ungdomspolitik. Bostäder för unga är en viktig sak. De flesta av oss har inte råd att köpa bostadsrätt till våra ungdomar. Förutom att göra det enklare att bygga över huvud taget är det viktigt att kommunerna genom sina kommunala bostadsbolag säkrar uppförandet av hyresrätter vid byggandet av nya bostadsområden. Små lägenheter som är hyresrätter efterfrågas av både unga och äldre. i gymnasiet och på högskolan har en mycket viktig funktion som stöd och guide för ungdomarna i deras linje- och yrkesval. Regeringen överväger att förtydliga uppdraget till studie- och yrkesvägledningen. 36 miljoner avsätts till fortbildningsinsatser till denna yrkesgrupp 2013–2016. Alla ungdomar har mobiltelefoner , och i skolan arbetar man med datorer och med nätet. Det är alltför enkelt att utsätta människor för trakasserier och mobbning via mobil eller dator. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har till uppdrag att arbeta förebyggande mot kränkningar och hot på nätet och sprida information, bland annat om vart ungdomar och föräldrar kan vända sig. Det finns så kallade nätvandrare som är ute och kollar av nätet på sajter som ungdomar frekventerar. Nätvandrarna stävjar nätmobbning och kränkande beteende. Kommuner bör utverka nätpolicyer för sina skolor och förvaltningar. Skolorna har ett stort ansvar för att stoppa mobbning och för att vara vaksamma och stoppa nättrakasserier. Sammantaget kan man säga att det görs massor av insatser. Och det finns massor med strategier för att förbättra för unga på alla plan i . Att kunna språket i det land där man ska leva, verka och forma sitt liv är A och O. Det handlar om att finnas med i ett sammanhang, att vara behövd, att slippa vara rädd av olika orsaker, att känna att man kan få hjälp av olika anledningar och att veta vart man ska vända sig. Att kunna känna framtidstro och hopp om att få ett bra och värdigt liv – oavsett bakgrund och förutsättningar – måste vara möjligt för att ska vara drägligt och civiliserat – med fokus på unga. Jag yrkar avslag på samtliga motioner och bifall till utskottets förslag. 65 (MP) replik: ansvarar för utbildningspolitiken. Här kan vi konstatera att utan utbildning och jobb har man knappast goda förutsättningar för att ha makt över sitt liv och över samhället. Vi ser fortfarande att av ungdomarna inte klarar av gymnasiet, och de går raka vägen ut till ingenting. Därför föreslår ni nu att kommunerna ska ta ett större ansvar. Hur tror du, , att kommunerna ska kunna ta det ansvaret utan att mer pengar tillförs? Ska skatten i kommunerna höjas? Eller ska vi ta pengarna från vård och omsorg eller från utbildning? Vad ska kommunerna minska på för att kunna ta hand om de ungdomar som hoppar av skolan? Vi vet att vissa kommuner är mer utsatta än andra. Det betyder att det blir hög belastning på de kommuner som redan har det svårt. Hur ska de kommunerna lösa problemet? 66 (FP) replik: Min åsikt är att det alltid har varit kommunernas ansvar. Därför ska det redan finnas system i kommunerna. Det gör det egentligen. Det finns massor av verktyg. Överallt i finns det redan massor med olika sätt att arbeta med ungdomar. Det här är bara en enda del, som egentligen ska fungera. Min åsikt är att detta bara är en försäkran om att det verkligen fungerar hädanefter. Att tillföra pengar behövs inte. Det här ska nämligen finnas. 67 (MP) replik: Säger Alliansen här och att det inte kommer att vara någon förändring? Är det bara tomt prat? Ska kommunerna inte göra på något annat sätt än tidigare? Eftersom jag som ungdomspolitisk talesperson är insatt i det som görs vet jag att det finns många projekt runt om i landet som gör ett väldigt bra arbete. Men det tillförs pengar för det, EU-pengar. På det sättet överlever kommunerna . De får pengar utifrån för ett projekt efter ett annat. Vi skulle kunna ha ett system som innebar att Arbetsförmedlingen och kommunerna tillsammans tittade på helheten för de här ungdomarna. För en ungdom som har hoppat av skolan är det kanske inte särskilt roligt att hoppa på en annan utbildning dag två – eller hur, ? Det kanske finns en anledning till att man hoppar av gymnasieskolan. Man kanske behöver rehabilitering, hjälp från eller andra insatser. Är det då inte smartare att alla instanser sitter ihop och ser till att individen får det bästa och kommer på banan igen i stället för att vi blundar och säger: Ja, ja, men kommunerna har redan ansvar , och får de ytterligare ansvar. Det kommer att lösa sig. Är det ansvarsfull politik? 68 (FP) replik: Min erfarenhet som kommunpolitiker är att alla de här insatserna finns. Det här är en försäkran om att det verkligen ska fungera, eftersom det har fallerat. Hela systemet med att göra insatser för speciella individuella behov ska göras . Och jag håller med om att samarbetena ska fungera. Du frågade dock mig om det skulle fungera utan att man tillför pengar. Jag svarar att det kommer det att göra. 69 (S) replik: Jag sade i mitt anförande att jag beklagar att inte är här i kammaren. Det är på sin plats att ansvarigt statsråd är här när vi nu debatterar och ska ta beslut om en ungdomspolitik som ska gälla framöver. höll ett anförande som jag till stora delar kan hålla med om. Men jag har en annan uppfattning i vissa delar. nämnde inte jämställdheten bland ungdomar, vilket jag har haft debatt om med till exempel . Hur kan det komma sig att skillnaderna ökar med den borgerliga regeringen? Killar får ta del av mer stöd från det offentliga, och de får mer statsbidrag i fördelningen. Hur kan det komma sig att killar generellt får större andel av de pengar som kommer idrottsrörelsen till del? Vi har en reservation gällande det tillsammans med V och MP. Vi vill se över det. Hur har det blivit på det sättet? Är det en medveten strategi, eller blev det bara så? Eller är det en politisk inriktning som har lett till att tjejerna halkar efter i större utsträckning? De kommer att halka efter i större utsträckning även . Det är tjejer som i större utsträckning får timvikariat. Och tjejer får i större utsträckning problem att skaffa egen bostad, ta lån och flytta hemifrån. 70 (FP) replik: Jag vurmar verkligen för jämställdhet. Det vet eftersom jag är ordförande i kvinnor. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har fått i uppdrag att kartlägga bland annat jämställdhet. En sak som jag talar om när jag är ute i alla distrikt i är att det ofta handlar om kommunala pengar, föreningsstöd och sådant. Jag tycker verkligen att man ska adressera frågan. Det är en väldigt viktig fråga som du tar upp. Man ska absolut arbeta med att kartlägga vart och hur pengarna går. Vart pengarna går och till vilka sporter är som sagt en fråga. Vilka får ta del av det? Är det flickor eller pojkar? Jag håller med dig helt och tycker att man måste arbeta med det . Som vanligt måste jag säga: Det är på nivå som man ska arbeta med det här. Jag hoppas att ditt parti jobbar hårt med det i era kommuner också. 71 (S) replik: Det är riksdag och som fattar de övergripande besluten. Än en gång skjuter över ansvaret på kommunerna. Är det inte riksdag och som är ansvariga? Men jag vet att brinner för de här frågorna, så om det blir en socialdemokratisk regering och vi faktiskt satsar pengar på föreningslivet, på idrottsrörelsen, på friluftslivet och på musik- och för att uppnå ökad jämställdhet kan tänka sig att stödja den politiken. Är det så? 72 (FP) replik: Jag tycker att det låter som en väldigt bra idé, men styr man inte pengarna från statlig nivå på det sättet. Det känns som att jag måste svara på vad som gäller . Om ni jobbar med era kommuner jobbar vi med våra. Alla ska jobba för att tjejer verkligen ska få ta del av de här pengarna. Som du säger, , är de ojämnt fördelade. 73 PER LODENIUS (C): Det betänkande vi debatterar består av flera motioner och en proposition, alla med fokus på unga. Betänkandets innehåll är brett och spänner egentligen över flera olika utskotts ämnesområden. Det är precis som det ska vara, för barns och ungas levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällets utveckling spänner över hela samhällets bredd – det samhälle som de som vuxna ska leva i och förvalta för kommande generationer, så som vi förvaltar det för de generationer som kommer efter oss. Ungdomspolitiken måste alltså vara sektorsövergripande när man behandlar frågor som rör ungdomars villkor. Vi kan konstatera att ungdomars förutsättningar och möjligheter till ett bra liv är ett gemensamt ansvar. För att ge förutsättningarna för det är det viktigt att ha en gemensam målbild. I propositionen föreslås att det nya målet för alla beslut som berör ungdomar mellan ska vara att alla ungdomar ska ha goda levnadsvillkor, makt att forma sina liv och inflytande över samhällsutvecklingen. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor – tidigare – har här ett viktigt uppdrag att utföra genom sitt sektorsövergripande ansvar, inte minst för att bevaka och bidra till att den offentliga verksamhet som berör ungdomar också har ett tydligt ungdomsperspektiv. Man har uppdraget att ta fram sektorsövergripande kunskap om ungdomars levnadsvillkor, attityder och värderingar och att sprida den kunskap man får in. Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor – svårt namn – har också uppdraget att följa upp ungdomars levnadsvillkor och utveckla kunskap om metoder och om vilka insatser som kan förbättra ungdomars levnadsvillkor, makt och inflytande. Uppdraget innebär att detta arbete ska nå hela landet och innefatta kommuner, landsting och myndigheter. Myndigheten fördelar också bidrag till barn- och ungdomsorganisationer. Ja, vi kan konstatera att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor har ett mycket viktigt strategiskt uppdrag när det gäller ungdomspolitiken. Vi har pratat mycket om propositionen under dagens debatt. Jag vill även lyfta fram några av motionerna. I betänkandet behandlas nämligen flera motioner som handlar om musik- och . Den svenska musik- och är , styrs av kommunala beslut och bedrivs med kommunala resurser och avgiftsintäkter. De musik- och kulturskolor som finns runt om i vårt land är viktiga aktörer för barns och ungdomars kulturskapande. Musikskolorna har också, tillsammans med studieförbunden och den svenska folkbildningstraditionen, bidragit till det som kallas det svenska musikundret. Metoderna att förmedla och inspirera till musik eller andra konstarter skiljer sig från kulturskola till kulturskola. Jag tänker exempelvis på orkesterskolan i där barn spelar i orkester redan från början, innan de ens lärt sig instrumentet på riktigt. Vilken glädje det är när alla barnen gemensamt skapar musik! Eller ta i , där man kan få undervisning i muntligt berättande och kreativt skrivande. Och i kommun kan man välja mellan att gå i den kommunala , , eller den i fristående verksamheten . Musik- och kulturskolorna ser alltså olika ut i olika kommuner, såväl till struktur som till verksamhet. Men så finns det också några kommuner som enligt Smok, , inte har en kommunalt finansierad musik- och kulturskola. var det enligt den statistiken elva kommuner som helt saknade kommunalt finansierad musik- och kulturskola. Glädjande nog har det antalet enligt Smok minskat till bara sju kommuner som saknar musik- och kulturskola. Jag hoppas att den trenden fortsätter. Ansvaret för musik- och kulturskolorna ligger alltså hos kommunerna, och verksamheten ser olika ut i olika kommuner. Man har valt olika modeller och olika innehåll. Friheten att skapa sin egen kulturskola har också gett resultat. Om man skulle likrikta kommunernas musik- och kulturskolor, vilket skulle bli följden om man lagstiftade i frågan, skulle det vara förödande för denna utveckling. Kommunernas historiska möjlighet och frihet att utveckla verksamheten genom det kommunala självstyret är en viktig del i kulturskolornas framgång. Det är självklart viktigt att lära sig av hur andra kommuner gör och även att samarbeta för en ännu bättre utveckling och en ännu bättre musik- och kulturskola. Här gör Smok, alltså , en mycket viktig insats. En annan viktig insats för barns och ungdomars möjlighet till kontakt med kultur och att utöva kultur är Skapande skola. Att få ta del av men kanske ännu mer att få utöva kultur ger otroligt mycket. Men det är inte bara det kulturella skapandet i sig som utvecklas när ett barn eller en ungdom får möjlighet att ta del av skapande. Oberoende av om det är genom att skriva, måla, dansa, spela musik eller något annat kulturellt uttryck utvecklas individen på många sätt. Att få utveckla sin talang i en kulturell verksamhet stärker barnets tro på sig själv och förståelse för andra. Utvärderingar av Skapande skola visar bland annat hur barns och ungas delaktighet och inflytande utvecklas när kulturen får ta plats i skolan. I uppföljning visar man på att insatserna också har bidragit till ett förbättrat samarbetsklimat på skolorna och till att elevernas självkänsla och självförtroende har stärkts. Det är något som jag själv kunde se i de klasser och på de skolor där jag hade förmånen att få jobba med dans och sånglekar. Jag tänker till exempel på hur dansen förde samman en träningsskoleklass med en mellanstadieklass. Det fanns mobbningstendenser mellan klasserna som efter bara några tillfällen försvann och byttes mot kamratskap – genom dans och kultur. Jag tänker också på den mobbade killen som de andra till och med spottade på när de gick förbi honom på väg in i salen där de skulle dansa. De kallade honom fula ord och skrek högt åt honom. Men efter tre danstillfällen hade den här killen blivit tjejernas favorit och vunnit killarnas respekt – efter tre tillfällen med dans. Det var enligt tjejerna för att det var han som kunde dansa bäst. Jag är övertygad om att många av de professionella kulturarbetare som genom Skapande skola har fått möjligheten att utveckla sig själva och sitt arbete och inte minst utveckla eleverna i skolan där de arbetar har liknande berättelser att dela med sig av. För kultur är viktigt. Så är det bara. Med det, herr talman, vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. 74 (V) replik: Visserligen var Per Lodenius inte med i och den mycket trevliga samvaro vi hade där när musik- och kulturskolor bjöd in. Det var från som var med i den debatten. Men jag räknar med att de som företräder ett parti i en debatt verkligen företräder partiet, så jag räknar med att talade även för Per Lodenius räkning. Hon var väldigt tydlig med att det behövs en nationell strategi för . Hon hade kanske invändningar i fråga om vem som ska göra den, hur den ska se ut, vad den ska innehålla och sådant, men det fanns inget tvivel om att i det forumet var tydligt med att det behövs en nationell strategi för . har jag ett erbjudande till Per Lodenius: Han kan få stödja reservation 22. Det kostar ingenting, mer än möjligtvis förlorat anseende om han väljer att inte göra det. Den reservationen säger nämligen att det nu behövs en nationell strategi för – precis det som i ett annat forum har sagt sig stå för. Så varsågod, Per Lodenius! 75 PER LODENIUS (C) replik: Jag hade som sagt inte möjlighet att vara med i . Jag kan alltså inte veta exakt vad som sades där. Visst är viktig ur ett nationellt perspektiv, och Smok gör också mycket arbete. Man har också gjort ett arbete tillsammans med SKL, där man har tittat på hur man kan utveckla . Jag kan tänka mig att det är detta som menade med en nationell strategi, alltså att man tillsammans med olika organisationer tar fram en strategi för hur det ska se ut. Det jag nämnde var att jag inte kan se att lagstiftning skulle göra något gott för i det här fallet. Däremot behövs fortsatt samarbete, och det sade jag också i mitt anförande. Smok gör mycket bra arbete, och jag förutsätter att man fortsätter det arbetet tillsammans med exempelvis SKL. Många kommuner är medlemmar i . 76 (V) replik: Det var nog tur att det var och inte Per Lodenius som åkte på konferensen, för den var i och inte i . När var där räknar jag med att hon ändå företrädde . Hon var väldigt tydlig med att det behövs en nationell strategi. Det är inte samma sak som en lagstiftning om att det exempelvis ska finnas kulturskola i alla kommuner. Det har vi en annan reservation om. Den behöver Per Lodenius inte stödja, för jag har aldrig hört att har uttalat stöd för det. Däremot har ni uttalat stöd för en nationell strategi. Ni tycker att det behövs en sådan, åtminstone enligt vad sade på konferensen. Eller var det något som hon sade bara för att bli populär i det forumet? Det vore ju för hemskt! Jag räknar som sagt med att hon talar för . Därför kvarstår mitt erbjudande: Rösta på reservation 22! 77 PER LODENIUS (C) replik: Förlåt, ska det vara. Det är jag och kungen som brukar ta fel på orter på det sättet. Jag kan inte säga mer än jag sade .