prot · H10970 · 2014-02-19 00:00:00 — Tack, , för ett intressant inlägg! Jag kan hålla med om mycket av det han säger om vikten av , handel och så vidare. Men jag skulle vilja ställa en fråga till eftersom jag inte fick något svar av . Jag fick en känga av medan jag hastigt lämnade lokalen, så jag passar på att svara henne. Jag har lusläst utrikesdeklarationen . Där nämns ingenting om att på något vis ställer upp på det humanitära initiativet för kärnvapennedrustning. Det är ett initiativ som vi i nordisk anda borde följa, som har tagit och som , bland andra, ställer sig bakom. gör det inte. Varför vill inte och den moderatstyrda regeringen ställa sig bakom det breda initiativet om att nedrusta kärnvapen och få fram en konvention mot kärnvapen, som man gjorde med klustervapen? Vad är problemet, ? 156 HANS (M) replik: Jag tycker i och för sig att gav ett väldigt bra och heltäckande svar. Det gäller även hänvisning. Jag sitter i Försvarsberedningen, fru talman. Vi har i vår säkerhetspolitiska analys skrivit en del om kärnvapen. Jag vet inte om har sett det, men annars kan jag visa sidorna. Bland annat konstaterar vi där att det finns en disproportionalitet. Jag tror att man kan räkna med att det finns ungefär 10 000 spetsar i , och det är ungefär lika mycket som alla andra länder, inklusive och , har. Jag tror att arbetet för kärnvapennedrustning är centralt. Då gäller det också att fokusera på de länder som har rätt mycket kärnvapen. är otvivelaktigt ett av dem. Mitt intryck är – det är det vi skriver i vår säkerhetspolitiska analys – att det är så, tyvärr, att nu förstärker sin kärnvapendoktrin. Det gör att det finns all anledning att föra samtal på olika nivåer, och det tycker jag att på ett väldigt bra sätt pekade på. 157 (S) replik: Låt oss säga att och andra nu utökar sina arsenaler. Inte bara utan även andra länder – gör det – satsar gigantiska summor på att modernisera sina arsenaler, så att säga. Det är pengar som skulle kunna användas mycket bättre på annat håll. På vilket sätt blir det bättre av att inte ställer krav på dem att nedrusta utan väntar på att de själva ska komma på det? Det är ju i princip det man förordar i den . Man ska inte stöta sig med kärnvapenmakterna, för det är ingen idé om bara länder som inte har kärnvapen propsar på en kärnvapennedrustning. Det funkade när det gällde kemiska vapen. Det funkade när det gällde personminor. Det funkade när det gällde klusterbomber. Vad är skillnaden när det gäller kärnvapen? Min lekmannaåsikt är att inte vill stöta sig med sina kompisar i och . Han vill vara en av de stora grabbarna. 158 HANS (M) replik: Jag tänker inte gå in och recensera utrikesministern efter den linje som försöker beskriva. Dessutom är det intressant att socialdemokrater i andra sammanhang brukar varna för att är för alarmistisk mot de stora länderna, som till exempel . är det tydligen det omvända. Jag tror nog att vi har en rätt tydlig och fast position gentemot . Däremot är det precis som försöker visa på. Man måste använda diplomatins samtliga tangenter, som klaviaturet erbjuder, för att kunna arbeta när det gäller kärnvapennedrustning. Det råder ingen som helst tvekan om att det är en svensk position. Det är en nordisk hållning att vi är för och arbetar för en kärnvapennedrustning. Men jag pekar bara på en del av problemets komplexitet, att vårt stora grannland i öster, , har i särklass flest kärnvapenstridsspetsar. Jag har inget emot en rysk nedrustning vare sig på kärnvapensidan eller på den övriga sidan. 159 (S) replik: Jag vill bara ställa en fråga och göra ett konstaterande när det gäller sista del av anförandet. Han pratade då om arbetskraftsmigration. Vi socialdemokrater har ingenting emot att det kommer hit arbetskraft från andra länder. Men vad vi däremot vill är att det ska vara samma villkor som för den inhemska arbetskraften och att det ska vara samma löner och att de ska omfattas av samma lagar. Därför undrar jag: Tycker likadant, att alla ska ha samma villkor? 160 HANS (M) replik: Jag försökte peka på det som rent allmänt nu sker i , där naturligtvis är en del. Jag tycker i grunden att det beskriver är bra. Det han dock inte beskriver är just det som jag uppfattar som rätt oroväckande , nämligen att det förs en diskussion som har udden mer riktad mot det man uppfattar som det främmande än mot att man vill förbättra några villkor. Det tror jag att vi alla lite till mans ska fundera igenom. Vad sänder det för signaler om man säger: Go home! Man kan i stället vända på det, precis som jag beskrev, och säga: Hur kan vi komma samman? Hur kan vi skapa regelverk som fungerar bättre? Det vi har upplevt i är i en liten skala jämfört med den typ av rätt grova diskussion som vi kan se om vi öppnar brittisk press. Där varnar man nu för floden från och . Vi kan också se det i , i länder som och . Det tycker jag är oroväckande. Och jag kommer personligen att lyfta upp detta. 161 (S) replik: Jag hoppas att det är många som kommer att lyfta upp frågan, men jag fick egentligen inget svar på den. Tycker att de personer som kommer till för att jobba ska göra det under samma villkor som den inhemska arbetskraften? 162 HANS (M) replik: Det förekommer olika sätt att harmonisera ute i . Det är det goda med det europeiska samarbetet, det vill säga att vi försöker få likartade regler och strukturer. Det är den fina berättelsen om det europeiska samarbetet. Tillsammans har vi avskaffat hundratusentals olika former av enskilda nationella lagstiftningar och gått mot ett alltmer harmoniserat regelverk. Sedan finns det olika delproblem. berör en del av dem. Jag har själv berört – och det blir viktigt inte minst i samband med Europavalrörelsen – vilket fundament den typen av krafter söker sin näring ur. Det beskriver är en ärbar position, men det finns de som vill stoppa och hindra de fria rörelsernas . Det kommer jag att vara emot under hela Europavalrörelsen. Den utrikespolitiska debatten var härmed avslutad. Förste vice talmannen meddelade att (FP) avsagt sig uppdraget som suppleant i finansutskottet . Kammaren biföll denna avsägelse. Förste vice talmannen meddelade att (FP) avsagt sig uppdraget som suppleant i riksbanksfullmäktige . Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval Förste vice talmannen meddelade att liberalernas riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som suppleant i finansutskottet och som suppleant i riksbanksfullmäktige samt att riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet . Förste vice talmannen förklarade valda till suppleant i finansutskottet (FP) suppleant i miljö- och jordbruksutskottet (SD) Förste vice talmannen förklarade vald till suppleant i riksbanksfullmäktige (FP) 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2013/14:249 Till Interpellation 2013/14:249 Statsinkomster av räntesnurrebegränsningar av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2013/14:282 Till Interpellation 2013/14:282 Försvarets överlevnadsskola i av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att statsrådet vid de svarstillfällen som finns före befinner sig på resa. Försvarsdepartementet (M) Enligt uppdrag 5 § Anmälan om faktapromemorior Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2013/14:FPM53 Förordning om europeiskt nätverk för arbetsförmedlingar () KOM(2014) 6 till arbetsmarknadsutskottet /14:FPM54 Förebyggande av radikalisering som leder till terrorism och våldsbejakande extremism KOM(2013) 941 till justitieutskottet 6 § Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: Skrivelse 2013/14:95 till utbildningsutskottet Framställning 2013/14:RB2 till finansutskottet 7 § Ärenden för förnyad bordläggning Följande dokument bordlades för : betänkande 2013/14:JuU14 betänkande 2013/14:UbU10 8 § Offentlig upphandling betänkande 2013/14:FiU27 Offentlig upphandling föredrogs. 163 (S): upphandlar svenska myndigheter varor och tjänster för . Det är offentliga pengar, skattepengar som om de används rätt, klokt, strategiskt och med en anpassad lagstiftning kan göra stor skillnad vad gäller arbetsvillkor, starkare miljöskydd och en fungerande arbetsmarknad med sjysta konkurrensvillkor mellan företag. Men för att detta ska fungera måste man ställa sociala och miljömässiga krav och det måste finnas ambitioner att förhindra skattefusk och brott mot arbetsmiljöregler. Vi kan med glädje konstatera att det nya framförhandlade EU-direktivet som har antagits av öppnar för nya möjligheter i den nationella lagstiftningen och för att bevara den svenska modellen. Tyvärr måste vi konstatera att brist på fungerande lagstiftning och brist på politisk vilja har lett till en situation på arbetsmarknaden som i allt större utsträckning innebär otrygga anställningar, ren lönedumpning, osäkra arbetsplatser och alltmer svartarbete. Det är inte ovanligt med en kedja av underentreprenörer som systematiskt utnyttjar människor i syfte att tjäna pengar. Det blir allt svårare att som seriös företagare konkurrera med de oseriösa. När vi ställer krav på kontroll och socialt vettiga villkor gör vi det för att vi vet att alla parter på en arbetsmarknad tjänar på ordning och reda. Det ligger i företagens, de anställdas och skattebetalarnas intresse. Verktyget vita jobb har funnits . Det är ett samarbete mellan kommuner och flera fackförbund. Syftet var att skapa en modell där man utifrån gällande lagstiftning förhindrar social dumpning och svartarbete på svensk arbetsmarknad. De entreprenörer som ingår i en vita-jobb-upphandling är i alla led, såväl huvudentreprenörer som alla underentreprenörer, förpliktade att enligt upphandlingsavtalet garantera sina anställda i princip minimivillkor enligt branschens kollektivavtal och de väsentligaste delarna av svensk arbetsmarknadslagstiftning. Bryter man mot dessa villkor kan man bli av med kontraktet och dessutom få betala skadestånd. Det gör man enligt en lagstiftning som faktiskt finns. Modellen är beprövad runt om i landet. Den följer nuvarande lagstiftning, och den fungerar. Därför anser vi att regeringen bör verka för att denna modell införs i hela landet för att förhindra lönedumpning och försämrade arbetsvillkor som för många redan är ett oacceptabelt faktum. Regeringen borde vara angelägen om att stävja de uppenbara brott mot arbetsmiljö och skatteregler som begås, inte bara för det mänskliga lidandets skull, som ofta kommer som följd, utan även för de förlorade skatteintäkterna. Beräkningar visar att på grund av rena skattebrott och svartarbete går staten miste om närmare 180 miljarder i skatteintäkter. Det motsvarar av bnp. Det är fullkomligt oacceptabelt. i lät genomföra en undersökning bland kommunerna i om hur de arbetar med rutiner vid upphandling. Undersökningen visar att endast hälften har löpande kontroller av att huvudleverantörer följer lagar och förordningar. Bara var femte kommun följer regelbundet upp att företag de tecknat avtal med också följer dem. Med denna brist på kontroll riskerar man inte bara att bidra till ekonomisk brottslighet utan även till att skattepengar slösas bort genom att man inte får det man betalar för. Nära sju av tio uppger att de behöver mer resurser för att kunna genomföra bättre kontroller. Det vilar tungt på både kommuner och regering att ta ansvaret att vända utvecklingen. Det gör man med hjälp av aktiva insatser som stävjar den ekonomiska brottsligheten, till exempel vita-jobb-upphandlingar. Lagen måste ändå ändras så att det blir ett huvudentreprenöransvar. bör ges rätt att på eget initiativ genomföra riktade oanmälda kontroller hos företag. Det är rätt anmärkningsvärt att vi inte får majoritet i för dessa förslag. Hur kan det komma sig att den borgerliga majoriteten inte är beredd att vidta åtgärder mot en alltmer ökande ekonomisk brottslighet som dessutom bedrivs med skattebetalarnas pengar? Som jag nämnde inledningsvis är det av stor vikt att man vid upphandling ställer miljömässiga krav för att uppnå minskad miljöpåverkan och dessutom göra miljövinster. Det finns en stark vilja i många kommuner och landsting att öka den ekologiska konsumtionen. Vi anser att det finns flera anledningar att arbeta mot ett nationellt mål, men det måste förenas med styrmedel för att stödja ekologisk odling. Den offentliga upphandlingen kan spela en avgörande roll i att minska den klimatpåverkan som vår livsmedelskonsumtion orsakar. Vi är övertygade om att offentlig sektor måste ta ett klimat- och miljöansvar i upphandlingarna, inte minst när det gäller upphandlingar av mat. är världsledande vad gäller miljöanpassad upphandling tack vare den unika modell som vi har haft med arbete att ta fram miljökriterier för upphandling och direktrådgivning till kommuner och landsting vid enskilda upphandlingar. Det har gett oss en unik position. Vi menar att och Kemikalieinspektionen även fortsättningsvis bör ha en viktig roll i att stärka kommunerna genom rådgivning och sakupplysning. Därför är det mycket beklagligt att regeringen väljer en annan lösning för det samlade upphandlingsstödet än vad som presenterades i den statliga utredningen, helt bortser från kritiken från SKL, LRF, och regeringens egen utredare och väljer att lägga det samlade upphandlingsstödet på . Det är en lösning som alla utom regeringen tycker är direkt olämplig och som riskerar att man förlorar den kompetens och det unika arbetssätt som står för och som tagit till den världsledande position vi är i. Det är glädjande att SKL Kommentus ändå erbjudit sig att ta på sig ägaransvaret för och har lämnat in ett erbjudande till regeringen just om detta. återstår det bara att se om regeringen väljer den kloka vägen eller om prestigen står i vägen. Den sociala ekonomin spelar en allt viktigare roll i välfärden, och jag vill lyfta fram behovet att värna dess förutsättningar. Den sociala ekonomin består av organisationer och företag som är fristående från den offentliga sektorn och som bedriver samhällsnyttig verksamhet i demokratiska former utan vinstsyfte. De överskott som uppstår används för att förbättra driften, säkra den och öka kvaliteten i verksamheten. Om av de offentliga upphandlingarna gick till den sociala ekonomin skulle det innebära att staten och kommuner köpte tjänster för någonstans . Det skulle innebära helt andra möjligheter för den sociala ekonomin att utvecklas. Vi menar att staten och kommuner skulle kunna göra mycket för att gynna de ideella aktörerna, till exempel upphandla i mindre kvantiteter, ställa sociala krav vid upphandlingar och låta vissa verksamheter bedrivas som försöksverksamheter för att finna nya vägar att ordna anställning åt till exempel arbetssökande. Det sociala företagandet bör ges samma tillgång till företagsrådgivning och kompetensutveckling som andra småföretag. Tyvärr råder det ofta brist på kunskap hos till exempel om vilka behov och förutsättningar som dessa företag har. Villkoren för finansiering av sociala företag skiljer sig från villkoren som gäller för vanliga företag. Det finns en potential och en kraft i den sociala ekonomin som vi riskerar att gå miste om, om vi inte ser till att förbättra deras villkor. Det är tid att vi ändrar på det. av våra gemensamma tillgångar används för att köpa varor och tjänster. Använder vi dem rätt och klokt kan vi göra stor skillnad. Vi kan driva på ny miljöteknik, ställa om till ett mer ekologiskt hållbart samhälle, förbättra arbetsvillkoren, skapa ordning och reda på arbetsmarknaden och ge företag tillgång till en viktig marknad. Vi kan också förlora mycket på vägen om vi gör fel och inte har ambitionen att göra rätt. Det är inte acceptabelt att det försvinner på grund av att vi inte avsätter resurser för att följa upp ingångna avtal, inte ställer krav på att företag betalar skatt och inte anlitar svart arbetskraft. Det är inte acceptabelt att våra gemensamma resurser används på ett sätt som leder till social dumpning, ibland ren misär. Det är inte acceptabelt att vårt sätt att använda våra gemensamma resurser leder till osjysta villkor och slår ut seriösa företagare. Men det kan vi ändra på. Allt handlar om att vilja att förändra, och vi socialdemokrater vill inte någonting annat. Vi ser problemen och är beredda att göra någonting åt dem. Tyvärr delas inte den viljan av den borgerliga majoriteten, och därav våra reservationer. Vi står bakom samtliga våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till reservationerna 1, 9 och 14. 164 PER (MP): Jag ställer mig såklart bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till reservation 10. Offentlig upphandling är en oerhört viktig fråga för och även för samhället i stort. Det är en väldigt stor post i den svenska ekonomin; brukar man räkna med att den offentliga upphandlingen utgör. Självklart kommer de krav och de kriterier som ställs upp när man upphandlar offentliga verksamheter att få en stor effekt på samhället i stort. Det finns genom historien många exempel på fördelar som har vunnits och vinster som har gjorts genom att man har haft en helhetssyn i offentlig upphandling och en livscykelsyn på upphandlingarna och inte bara tittat på lägsta pris vid inköpstillfället. Det kan handla om miljöfördelar genom att man ställt krav på att de produkter och tjänster som upphandlas ska uppfylla högt ställda miljökrav. Det gör att vi kan lämna efter oss till våra barn ett samhälle som inte har stora miljöproblem. Vi vet att det också sparar kostnader i form av mindre klimatpåverkan, sådant som ger till exempel extremt väder. Det finns möjligheter att stödja den lokala ekonomin, vilket många studier har visat har en positiv effekt. Om man kan stödja den lokala ekonomin är det någonting som ger positiva effekter för hela lokalsamhället och hela den offentliga sektorn. Det finns möjligheter att ställa sociala krav och sätta upp sociala kriterier, som vi hörde i det föregående inlägget. Man kan till exempel stödja sociala företag som sysselsätter människor som i vanliga fall står långt från arbetsmarknaden. Det är ett sätt att sänka de offentliga kostnaderna för arbetslöshet och vinna viktiga tjänster på det lokala planet. Det finns alltså många och starka skäl för att ha höga ambitioner när det gäller att ställa både miljökrav och sociala krav och ha en helhetssyn och en livscykelsyn vid offentliga upphandlingar. Tyvärr görs det i alltför liten utsträckning . Där tycker vi att regeringen skulle kunna vara mycket mer pådrivande och mer tydlig med att uppmuntra och stödja och visa att det ska ställas miljökrav och sociala krav i offentliga upphandlingar både i statlig regi och på det kommunala planet och landstingsplanet. Vår syn är att social och miljöanpassad upphandling verkligen ska uppmuntras och stödjas. Det ska inte vara någon tveksamhet om var politiken står i den frågan. Vi ser hur EU-systemet håller på att anpassas. De nya EU-regler som är på väg för offentlig upphandling kommer att vara tydligare när det gäller möjligheten att ställa höga miljökrav. Man ska kunna ställa sociala krav vid upphandlingen, och man ska kunna stödja lokal upphandling. De nya EU-reglerna måste, anser vi, utnyttjas i fullt ut. Det har flera utredningar pekat på, inte minst den senaste av . Det finns stora möjligheter med dagens regelverk och ännu större med det kommande regelverket att ställa bra och viktiga miljökrav och sociala krav. Det här tycker vi att regeringen verkligen borde utnyttja. Därför är vi djupt oroade över den inställning som regeringen har i denna fråga, inte minst när det gäller hur man organiserar den offentliga upphandlingen i . Vi har haft en väldigt bra organisation som har lett till att många kommuner ställer både sociala och miljömässiga krav, och även många landsting. Det beror på att man har haft en bra rådgivningsverksamhet där staten har varit en av aktörerna och bidragit till att vi har ett Miljöstyrningsråd som sätter upp kriterier och ger tydliga råd till alla dem som gör upphandlingar runt om i kommuner och landsting. har regeringen av någon anledning bestämt att ska läggas ned och att allt arbete kring offentlig upphandling ska föras över till . Det tycker vi är ett djupt olyckligt beslut. Så tycker inte bara vi, utan kritik har kommit brett från samhället. Man har sagt att det inte är rätt väg framåt. Det finns många brister i det förslaget. Det har till exempel Kommuner och Landsting påpekat mycket tydligt i sin kritik, även i offentliga medier, till exempel i samarbete med som pekar på samma brister med det här förslaget liksom miljörörelsen och många andra aktörer. Till och med regeringens egen utredare säger att det här förslaget till organisering av upphandlingar är helt fel sätt att lösa frågan. Det finns ett antal problem med den organisatoriska lösning som regeringen har valt. Ett är att man, i och med att arbetet förs över till , slår ihop den kontrollerande verksamheten av offentlig upphandling – det måste kontrolleras att offentlig upphandling sker på rätt sätt – med den rådgivande verksamheten, vilket såklart skapar väldigt stora problem. Så har man inte gjort inom några andra samhällsområden. Där har man tvärtom ansträngt sig att separera rådgivande och kontrollerande organ från varandra. Men här tycker regeringen tydligen att det är jättebra att lägga både rådgivningsverksamheten och den kontrollerande verksamheten i samma myndighet. Jag tror att det kommer att leda till att exempelvis kommuner och kommunala upphandlare kommer att dra sig för att höra av sig till och be om hjälp och råd med upphandlingar. Om det är frågor som ligger i en gråzon finns det risk för att man blir kontrollerad av myndigheten i stället för att få råd och hjälp. Det tycker jag är en väldigt olycklig utveckling som regeringen borde ha tänkt på. Jag hoppas därför att det finns en beredskap att tänka om. Vi har också sett hur tid efter annan har försökt peka på att det ska vara lägsta pris som ska gälla. De har ganska aktivt avrått från att ställa vare sig miljökrav eller sociala krav vid upphandlingar. Regeringens reaktion på det är att lägga över hela ansvaret för offentlig upphandling på just den myndigheten. För mig är det en väldigt tydlig signal om att regeringen inte prioriterar möjligheten att ställa miljökrav och sociala krav. Det är bekymmersamt. En annan inriktning när man nu lägger detta under en myndighet är, tror jag, att det kommer att leda till stora bekymmer. Myndigheten har ju en annan karaktär inom det svenska offentliga systemet och även inom EU. När man lägger ansvaret på en myndighet är risken stor att man måste ha betydligt mer administration. Det blir en mycket mer trögrörlig organisation när det gäller upphandlingsregler. När man tittar på remissvaren finns det till exempel varningar om att ifall det är en myndighet som utfärdar kriterier och upphandlingsrådgivning är risken att det måste notifieras inom EU-systemet, att alla EU-länder kommer att kunna lägga in sina besvär mot förslaget och att det kommer att ta enormt innan man får fram kriterier för hur miljökrav och sociala krav ska kunna ställas. Det är bekymmersamt att regeringen har valt den här inriktningen, och det är ännu mer bekymmersamt att de inte lyssnar på den enormt hårda kritik som kommer från stora delar av samhället och som finns i remissammanställningen. Jag har också noterat att Kommuner och Landsting har tagit ett aktivt initiativ i frågan och kommit med ett nytt förslag till hur man kan organisera offentlig upphandling. Jag har också ställt en interpellation till den ansvariga ministern om inte det skulle vara ett sätt att komma undan de problem som många har pekat på. Jag hoppas verkligen att regeringen har förmågan att tänka nytt och tänka om i det fallet.