prop · H103228d2 · 2014-05-12 00:00:00 — Den behöriga eller den utsedda myndigheten ska se över identifieringen av globala och andra systemviktiga institut och de globala systemviktiga institutens placering i respektive underkategori och meddela resultatet till det berörda systemvik tiga institutet, kommissionen, ESRB och och offentliggöra en uppdaterad förteckning över identifierade systemviktiga in stitut samt offentliggöra i vilken underkategori som varje iden tifierat globalt systemviktigt institut har placerats. 13.De systemviktiga instituten ska inte använda kärnprimär kapital som upprätthålls för uppfyllande av kraven i punkterna 4och 5 i syfte att uppfylla eventuella krav i enlighet med artikel 92 i förordning (EU) nr 575/2013, artiklarna 129 och 130i detta direktiv och eventuella krav som uppstår i enlighet med artiklarna 102 och 104 i detta direktiv. 14.Om en grupp på gruppnivå omfattas av följande, ska det högre av de båda buffertarna gälla: a)En buffert för globala systemviktiga institut och en buffert för andra systemviktiga institut. b)En buffert för globala systemviktiga institut, en buffert för andra systemviktiga institut och en systemriskbuffert i enlig het med artikel 133. Om ett institut, på individuell nivå eller undergruppsnivå om fattas av en buffert för andra systemviktiga institut och en systemriskbuffert i enlighet med artikel 133,ska den högre av de båda gälla. 15.När systemriskbuffert gäller för alla exponeringar i den medlemsstat som fastställer den bufferten för att hantera makro tillsynsrisken i den medlemsstaten, men inte på exponeringar utanför medlemsstaten, ska denna systemriskbuffert, trots vad som sägs i punkt 14, vara kumulativt med de buffertar för andra systemviktiga institut eller globala systemviktiga institut som gäller i enlighet med denna artikel. 16.När punkt 14 är tillämplig och ett institut ingår i en grupp av globala systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut, ska detta aldrig innebära att institutet på individuell nivå omfattas av ett kombinerat buffertkrav som är lägre än summan av kapitalkonserveringsbufferten, den kontracykliska kapitalbufferten och det högre av antingen bufferten för andra systemviktiga institut och den systemriskbuffert som gäller på individuell nivå. 17.När punkt 15 är tillämplig och ett institut ingår i en grupp av globala systemviktiga institut eller andra systemviktiga institut, ska detta aldrig innebära att institutet på individuell nivå omfattas av ett kombinerat buffertkrav som är lägre än summan av kapitalkonserveringsbufferten, den kontracykliska kapitalbufferten och summan av den buffert för andra system viktiga institut och den systemriskbuffert som gäller på indi viduell nivå. ska utarbeta förslag till tekniska standarder för till syn för att, vid tillämpningen av denna artikel, specificera den metod enligt vilken den behöriga eller den utsedda myndigheten ska identifiera ett moderinstitut inom EU, ett finansiellt holding företag inom EU eller ett blandat finansiellt holdingföretag inom EU som ett globalt systemviktigt institut och specificera meto den för fastställande av underkategorier och placeringen av glo bala systemviktiga institut i underkategorier på grundval av deras systembetydelse och med beaktande av eventuella inter nationellt överenskomna standarder. ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen . Kommissionen ska ges befogenhet att anta de tekniska standar der för tillsyn som avses i första och andra styckena i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. 1.Kommissionen ska på grundval av den internationella utvecklingen och EBA:s yttrande förelägga och rådet en rapport om möjlig heten att utvidga reglerna för globala systemviktiga institut till ytterligare typer av institut inom unionen, om så är lämpligt åtföljd av ett lagstiftningsförslag. 2.Kommissionen ska , efter samråd med ESRB och , förelägga och rådet en rapport om huruvida bestämmelserna om globala sy stemviktiga institut i artikel 131 bör ändras, om så är lämpligt åtföljd av ett lagstiftningsförslag. I ett sådant förslag ska man vederbörligen beakta den internationella utvecklingen på regle ringsområdet och vid behov se över processen för placering av institutspecifika buffertar för andra systemviktiga institut inom en grupp, med beaktande av eventuella negativa effekter på genomförandet av den organisatoriska åtskillnaden inom med lemsstaterna. Krav på att upprätthålla en systemriskbuffert Varje medlemsstat får införa en systemriskbuffert i kärnprimärkapital för den finansiella sektorn eller för en eller flera delar av denna sektor för att förhindra och minska lång siktiga strukturella systemrisker eller makrotillsynsrisker som inte omfattas av förordning (EU) nr 575/2013, som innebär en sådan risk för störningar av det finansiella systemet som kan få allvarliga negativa effekter på det finansiella systemet och den reella ekonomin i en viss medlemsstat. L 176/408 Europeiska unionens officiella tidning 2.Vid tillämpning av punkt 1 ska medlemsstaten utse den myndighet som ska ansvara för att fastställa systemriskbufferten och identifiera vilka de grupper av institut på vilka den är till lämplig. Denna myndighet ska vara den behöriga eller den ut sedda myndigheten. 3.Vid tillämpning av punkt 1 kan det krävas att institut, utöver det kärnprimärkapital som upprätthålls för uppfyllandet av kapitalbaskravet i enlighet med artikel 92 i förordning (EU) nr 575/2013 också upprätthåller en systemriskbuffert i kärnpri märkapital på som bygger på exponeringen som omfattas av en systemriskbuffert i enlighet med punkt 8 i denna artikel på individuell nivå, gruppnivå eller undergruppsnivå i enlighet med del ett avdelning II i den förordningen. Den be rörda behöriga eller utsedda myndigheten får kräva att institutet upprätthåller systemriskbufferten på såväl individuella nivå som på gruppnivå. 4.Instituten ska inte använda kärnprimärkapital som upp rätthålls för uppfyllande av kraven i punkt 3 i syfte att uppfylla eventuella krav i enlighet med artikel 92 i förordning (EU) nr 575/2013, artiklarna 129 och 130 i detta direktiv och even tuella krav som uppstår i enlighet med artiklarna 102 och 104 i detta direktiv. Om en grupp har identifierats som ett system viktigt institut som omfattas av en buffert för globala system viktiga institut eller en buffert för andra systemviktiga institut på gruppnivå i enlighet med artikel 131 också omfattas av en systemriskbuffert på gruppnivå i enlighet med denna artikel ska den högre av buffertarna gälla. Om ett institut på individuell nivå eller undergruppsnivå omfattas av en buffert för andra systemviktiga institut i enlighet med artikel 131 och en system riskbuffert i enlighet med denna artikel ska den högre av de båda gälla. 5.När en systemriskbuffert gäller alla exponeringar i den medlemsstat som fastställer den bufferten för att hantera makro tillsynsrisken i den medlemsstaten, men inte på exponeringar utanför medlemsstaten, ska denna systemriskbuffert, trots vad som sägs i punkt 4, vara kumulativt med de buffertar för andra systemviktiga institut eller globala systemviktiga institut som gäller i enlighet med artikel 131. 6.När punkt 4 är tillämplig och ett institut ingår i en grupp eller i en undergrupp där det ingår ett globalt systemviktigt institut eller andra systemviktiga institut, ska det institutet inte, på individuell nivå, anses omfattas av ett kombinerat buffertkrav som är lägre än summan av kapitalkonserveringsbufferten, den kontracykliska kapitalbufferten och den högre av bufferten för andra systemviktiga institut och den systemriskbuffert som gäl ler för det på individuell nivå. 7.Om punkt 5 gäller och ett institut ingår i en grupp eller i en undergrupp där det ingår ett globalt systemviktigt institut eller andra systemviktiga institut ska det institutet inte, på indi viduell nivå, anses omfattas av ett kombinerat buffertkrav som är lägre än summan av kapitalkonserveringsbufferten, den kont racykliska kapitalbufferten och summan av den buffert för andra systemviktiga institut och den systemriskbuffert som gäller för det på individuell nivå. 8.En systemriskbuffert får gälla exponeringar i den med lemsstat där den bufferten fastställs och får också gälla expone ringar i tredjeländer. En systemriskbuffert får också gälla expo neringar i andra medlemsstater om inte annat följer av punk terna 15 och 18. 9.En systemriskbuffert ska gälla alla institut, eller en eller flera delar av dessa institut, för vilka myndigheterna i den be rörda medlemsstaten är behöriga i enlighet med detta direktiv, och ska fastställas genom gradvisa eller tilltagande justeringar i steg om . Olika krav får införas för olika delar av sektorn. 10.När den behöriga eller den utsedda myndigheten kräver att en riskbuffert för andra systemviktiga institut upprätthålls ska den iaktta följande: a)En buffert för andra systemviktiga institut får inte medföra oproportionella negativa effekter på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet och utgöra eller skapa ett hinder för den inre marknadens funktion. b)Den behöriga eller den utsedda myndigheten måste se över bufferten för andra systemviktiga institut åtminstone . 11.Innan ett systemriskbuffertvärde på fastställs eller ändras ska den behöriga eller den utsedda myndigheten underrätta kommissionen, ESRB, och behöriga och utsedda myndigheter i de berörda medlemsstaterna en månad innan det beslut som avses i punkt 16 offentliggörs. Om bufferten gäller exponeringar i tredjeländer ska den behöriga eller den utsedda myndigheten också underrätta de tillsynsmyndigheterna i dessa tredjeländer. Den anmälan ska innehålla detaljerade upplys ningar om a)systemrisken eller makrotillsynsrisken i medlemsstaten i frå ga, b)orsakerna till att systemrisker eller makrotillsynsrisker hotar stabiliteten i det finansiella systemet på nationell nivå som motiverar systemriskbuffertvärdet, c)de bakomliggande skälen till varför det anses att systemrisk bufferten sannolikt är tillräckligt effektiv och proportionell för att minska risken, Europeiska unionens officiella tidning L 176/409 d)en bedömning av systemriskbuffertens sannolika positiva el ler negativa effekter på den inre marknaden, på grundval av information som medlemsstaterna har tillgång till, e)motiveringen till varför inga av de befintliga åtgärderna i detta direktiv eller i förordning (EU) nr 575/2013, med undantag av artikel 458 och 459 i den förordningen, eller i detta direktiv var för sig eller i kombination skulle vara tillräckliga för att hantera den konstaterade makrotillsyns- eller systemrisken med beaktande av dessa åtgärders relativa effektivitet, f)det systemriskbuffertvärde som medlemsstaterna vill kräva. Innan ett systemriskbuffertvärde på fastställs eller ändras ska den behöriga eller den utsedda myndigheten underrätta kommissionen, ESRB, och behöriga och utsedda myndigheter i de berörda medlemsstaterna. Om bufferten gäller exponeringar i tredjeländer ska den behöriga eller den utsedda myndigheten också underrätta tillsynsmyndigheterna i dessa tredjeländer. Dem anmälan ska innehålla detaljerade upplys ningar om a)systemrisken eller makrotillsynsrisken i medlemsstaten i frå ga, b)orsakerna till att systemrisker eller makrotillsynsrisker hotar stabiliteten i det finansiella systemet på nationell nivå som motiverar systemriskbuffertvärdet, c)de bakomliggande skälen till varför det anses att systemrisk bufferten sannolikt är tillräckligt effektiv och proportionell för att minska risken, d)en bedömning av systemriskbuffertens sannolika positiva el ler negativa effekter på den inre marknaden, på grundval av information medlemsstaterna har tillgång till, e)motiveringen till varför inga av de befintliga åtgärderna i detta direktiv eller i förordning (EU) nr 575/2013, med undantag av artikel 458 och 459 i den förordningen, var för sig eller i kombination skulle vara tillräckliga för att hantera den konstaterade makrotillsyns- eller systemrisken med beaktande av dessa åtgärders relativa effektivitet, f)det systemriskbuffertvärde som medlemsstaterna vill kräva. 13.Den behöriga eller den utsedda myndigheten får , och i överensstämmelse med förfaran det i punkt 11, fastställa eller ändra ett systemriskbuffertvärde som gäller exponeringar i den medlemsstaten och också kan gälla exponeringar i tredjeländer på . När ett system riskbuffertvärde på fastställs eller ändras ska för farandena i punkt 12 följas. När systemriskbuffertvärdet fastställs till mellan och i enlighet med punkt 13, ska den behöriga eller den ut sedda myndigheten i den medlemsstat där den bufferten fast ställts alltid underrätta kommissionen om detta och invänta kommissionens yttrande innan åtgärderna i fråga antas. När kommissionens yttrande är negativt ska den behöriga eller den utsedda myndigheten i den medlemsstat där bufferten fast ställts rätta sig efter det yttrandet eller förklara varför den inte gör det. När en del av finanssektorn är ett dotterföretag vars moderfö retag är etablerat i en annan medlemsstat ska den behöriga eller den utsedda myndigheten anmäla detta till myndigheterna i de medlemsstaterna, kommissionen och ESRB. Inom en månad från anmälan ska kommissionen och ESRB utfärda en rekom mendation om de åtgärder som vidtagits i enlighet med denna punkt. Om myndigheterna är av en annan åsikt, eller om såväl kommissionen som ESRB har avgett ett negativt yttrande, får den behöriga myndigheten eller den utsedda myndigheten hän skjuta frågan till och begära bistånd i enlighet med arti kel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010. Beslutet att fastställa bufferten för dessa exponeringar ska vila till dess att har fattat ett beslut. Inom en månad från den anmälan som avses i punkt 12 ska ESRB avge ett yttrande till kommissionen om huruvida systemriskbufferten bedöms vara lämpligt. får också avge ett yttrande till kommissionen angående bufferten i enlighet med artikel 34.1 i förordning (EU) nr 1093/2010. från anmälan ska kommissionen, med beak tande av ESRB:s och EBA:s bedömning, om detta är lämpligt, och om den är övertygad om systemriskbufferten inte medför några oproportionella negativa effekter på hela eller delar av det finansiella systemet i andra medlemsstater eller i unionen som helhet och utgör eller skapar hinder för en välfungerande inre marknad, anta en genomförandeakt som ger den behöriga eller den utsedda myndigheten befogenhet att anta den föreslagna åtgärden. Varje behörig eller utsedd myndighet ska offentliggöra fastställandet av systemriskbufferten på lämplig webbplats. Till kännagivandet ska åtminstone innehålla följande information: a) Systemriskbuffertvärdet. L 176/410 Europeiska unionens officiella tidning b)De institut på vilka systemriskbufferten tillämpas. c)En motivering tillsystemriskbufferten. d)Det datum då instituten måste börja tillämpa den fastställda eller ändrade systemriskbufferten. e)Namnen på de länder där exponeringar i dessa länder er känns i systemriskbufferten. Om det offentliggörande som avses i led c skulle kunna även tyra stabiliteten i det finansiella systemet ska information enligt led c inte anges i tillkännagivandet. Om ett institut inte klarar att uppfylla kravet i punkt 1 i denna artikel fullt ut ska det omfattas av utdelningsrestriktioner enligt artikel 141.2 och 141.3. Om tillämpningen av dessa utdelningsrestriktioner leder till en otillfredsställande förstärkning av institutets kärnprimärkapital mot bakgrund av den relevanta systemrisken, får de behöriga myndigheterna vidta ytterligare åtgärder i enlighet med arti kel 64. Efter den anmälan som avses i punkt 11 får medlems staterna tillämpa bufferten på alla exponeringar. Om en behörig eller en utsedd myndighet beslutar att fastställa en buffert på på grundval av exponeringar i andra medlemsstater ska samma buffert fastställas för alla exponeringar inom unio nen. Erkännande av ett systemriskbuffertvärde 1.Andra medlemsstater får erkänna ett systemriskbuffert värde som fastställts i enlighet med artikel 133 och får tillämpa det buffertvärdet för nationellt auktoriserade neringar i den medlemsstat som fastställt det buffertvärdet. 2.Om en medlemsstat erkänner systemriskbuffertvärdet för nationellt auktoriserade institut ska den medlemsstaten under rätta kommissionen, ESRB, och den medlemsstat som fast ställer detta systemriskbuffertvärde. 3.Vid beslut om erkännande av ett systemriskbuffertvärde ska medlemsstaten beakta den information som framlagts av den medlemsstat som fastställt buffertvärdet i enlighet med ar tikel 133.11, 133.12 eller 133.13. 4.Den medlemsstat som fastställt ett systemriskbuffertvärde i enlighet med artikel 133 får uppmana ESRB att utfärda en rekommendation som avses i artikel 16 i förordningen (EU) nr 1092/2010 till en eller flera medlemsstater som kan erkänna systemriskbuffertvärdet. A v s n i t t I I F a s t s t ä l l a n d e o c h b e r ä k n i n g a v k o n t r a c y k l i s k a k a p i t a l b u f f e r t a r ESRB:s riktlinjer för fastställandet av kontracykliska buffertvärden ESRB får genom rekommendationer i enlighet med arti kel 16 i förordning (EU) nr 1092/2010 ge riktlinjer för hur myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 136.1 ska fastställa kontracykliska buffertvärden, dä ribland följande: a)Principer som ska vägleda utsedda myndigheter när dessa ska bedöma vilket kontracykliskt buffertvärde som är lämpligt och som garanterar att myndigheterna tillämpar en sund strategi avseende relevanta makroekonomiska cykler och främjar ett sunt och konsekvent beslutsfattande i alla med lemsstater. b)Allmänna riktlinjer för i)mätning och beräkning av hur kreditgivning som andel av bruttonationalprodukten (BNP) avviker från den lång siktiga utvecklingstrenden, ii) beräkning av buffertriktvärden i enlighet med arti kel 136.2. c)Vägledning om variabler som anger uppkomsten av en sy stemomfattande risk relaterad till perioder med alltför stor kredittillväxt i ett finansiellt system, särskilt den relevanta kreditgivningsnivån som andel av BNP och dess avvikelse från den långsiktiga utvecklingstrenden, och om andra rele vanta faktorer, däribland behandlingen av ekonomisk utveck ling inom enskilda sektorer av ekonomin som kan vara upp lysande för de utsedda myndigheterna när de ska fastställa det lämpliga kontracykliska buffertvärdet i enlighet med ar tikel 136. d)Vägledning om variabler, inbegripet kvalitativa kriterier, som visar att bufferten bör upprätthållas, minskas eller frigöras helt. 2.När ESRB utfärdar en rekommendation i enlighet med punkt 1 ska nämnden beakta skillnaderna mellan medlemssta terna och framför allt särdragen hos medlemsstater med små och öppna ekonomier. 3.När ESRB har utfärdat en rekommendation enligt punkt 1 ska nämnden se över den och, om nödvändigt, uppdatera den mot bakgrund av erfarenheterna från fastställandet av buffertar enligt detta direktiv eller av utvecklingen inom internationellt överenskommen praxis. Europeiska unionens officiella tidning L 176/411 Fastställande av kontracykliska buffertvärden 1.Varje medlemsstat ska utse en offentlig myndighet eller ett offentligt organ (nedan kallad utsedd myndighet) som ska an svara för att fastställa det kontracykliska buffertvärdet för den medlemsstaten. 2.Varje utsedd myndighet ska beräkna ett buffertriktvärde som ska fungera som referensvärde vid myndig hetens bedömningar i syfte att fastställa det kontracykliska buf fertvärdet i enlighet med punkt 3. Buffertriktvärdet ska på ett relevant sätt återspegla kreditcykeln och risker som beror på en alltför stor kredittillväxt i medlemsstaten och beakta den natio nella ekonomins särdrag. Det ska baseras på avvikelsen från den långsiktiga utvecklingstrenden för kreditgivning som andel av BNP, med beaktande av bland annat a)en indikator på ökningen av kreditgivningsnivåerna inom denna jurisdiktion och särskilt en indikator på förändringar när det gäller kreditgivningen som andel av BNP i den med lemsstaten, och b)alla gällande ESRB-riktlinjer i enlighet med artikel 135.1 b. Varje utsedd myndighet ska på kvartalsbasis bedöma och fastställa lämpliga kontracykliska buffertvärden för sin medlems stat, och ska därvid beakta a)det buffertriktvärde som beräknats i enlighet med punkt 2 och b)alla gällande ESRB-riktlinjer i enlighet med artikel 135.1 a, c och d och alla rekommendationer som ESRB utfärdat om fastställande av ett buffertvärde, c)övriga variabler som den utsedda myndigheten anser rele vanta för hanteringen av cykliska systemrisker. 4.Det kontracykliska buffertvärdet, uttryckt som procentan del av det totala riskvägda exponeringsbeloppet som beräknas i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013 för institut som har kreditexponeringar i den medlemsstaten, ska ligga mellan och och kalibreras i steg om 0,25 pro centenheter eller multipler av . När så är motiverat på grund av vad som anges i punkt 3 får en utsedd myndighet fastställa ett kontracykliskt buffertvärde som är högre än av det totala riskvägda exponeringsbeloppet som beräknas i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013 för tillämpningen av artikel 140.2 i detta direktiv. 5.När en utsedd myndighet fastställer ett kontracykliskt buf fertvärde över noll eller när en utsedd myn dighet därefter höjer det gällande kontracykliska buffertvärdet, ska den också fastställa den dag från och med vilken instituten måste tillämpa den höjda bufferten vid beräkningen av sin in stitutspecifika kontracykliska kapitalbuffert. Den dagen ska inte infalla mer än 12 månader efter den dag då det höjda buffert värdet anmäldes i enlighet med punkt 7. infaller mindre än 12 månader efter det att det höjda buffertvärdet anmälts, måste denna kortare tidsfrist för tillämpningen vara motiverad av exceptionella omständigheter. 6.Om en utsedd myndighet sänker det gällande kontracyk liska buffertvärdet ska den, oavsett om värdet sänks till noll eller inte, även fastställa en preliminär period under vilken ingen buffertökning väntas. Den preliminära perioden ska dock inte vara bindande för den utsedda myndigheten. 7.Varje utsedd myndighet ska offentliggöra det kvartalsvis fastställda kontracykliska buffertvärdet på sin webbplats. Anmä lan ska åtminstone innehålla följande information: a)Det gällande kontracykliska buffertvärdet. b)Den aktuella kredittillväxtnivån som andel av BNP och dess avvikelse från den långsiktiga utvecklingstrenden. c)Det buffertriktvärde som beräknats i enlighet med punkt 2. d)De bakomliggande skälen till det buffertvärdet. e)Vid en höjning av buffertvärdet, den dag från och med vilken instituten måste tillämpa det höjda buffertvärdet vid beräkningen av sin institutspecifika kontracykliska kapital buffert. f)När den dag som avses i led e infaller mindre än 12 månader för anmälan enligt denna punkt, en hänvisning till de exceptionella omständigheter som motiverar en kor tare tidsfrist för tillämpningen. g)Vid en sänkning av buffertvärdet, den preliminära tidsperiod under vilken ingen höjning av buffertvärdet väntas tillsam mans med en motivering avseende . De utsedda myndigheterna ska vidta alla rimliga åtgärder för att tidsmässigt samordna anmälan. De utsedda myndigheterna ska anmäla varje kvartalsvis faststäl lande av det kontracykliska buffertvärdet samt den information som anges i leden a–g till ESRB. ESRB ska offentliggöra alla anmälda buffertvärden och tillhörande information på sin webbplats. L 176/412 Europeiska unionens officiella tidning Godkännande av kontracykliska buffertvärden 1.När en utsedd myndighet, i enlighet med artikel 136.4, eller en berörd tredjelandsmyndighet har fastställt ett kontracyk liskt buffertvärde som överstiger av det totala riskvägda exponeringsbeloppet som beräknas i enlighet med artikel 92.3 i förordning (EU) nr 575/2013, kan de andra utsedda myndighe terna godkänna det buffertvärdet för de nationellt auktoriserade institutens beräkning av sina institutspecifika kontracykliska ka pitalbuffertar.