prop · H2031d22 · 2014-10-23 00:00:00 — Den bristande kunskapen om grund- vattnets kvalitet och en begränsad övervakning gör det svårt att bedöma vilka områden och insatser som bör prioriteras samt om miljö- arbetet ger resultat. Övervakningen av grundvattnets kvalitet bör därför öka. Förut- sättningarna för att nå målet har dock delvis förbättrats , bl.a. baserat på framsteg inom vattenförvaltningen, det förebyggande arbetet för att skydda grundvatten samt med vattenförsörjningsplaner och vattenskydds- områden. Dessutom har ett flertal utredningar där grundvattenfrågor ingår initierats, bl.a. (L 2013:2). De kunskapsluckor och tillståndsproblem som identifierats tidigare kvarstår dock i stor utsträckning. Grundvattnet tillhandahåller samhällseko- nomiskt värdefulla ekosystemtjänster i form av dricksvatten, geoenergi, vatten inom industri- sektorn m.m. Kunskap om var och hur grundvattnet påverkar olika livsmiljöer saknas ofta. har det startats projekt som syftat till att bättre bedöma grundvattnets effekt på ekosystemen. Enligt underlagsrapporten varierar bedöm- ningen av måluppfyllelse över landet. Fler län i än i södra och be- dömer att målet kan nås, vilket speglar påverkanstrycket. Det är positivt att fler vattenförsörjnings- planer och vattenskyddsområden kommer till, men takten måste öka och vattenförsörjnings- planer måste få ökat genomslag i samhälls- planeringen. Bättre beredskap behövs inför situationer med låga grundvattennivåer, som kan förväntas bli vanligare i och med ett förändrat klimat. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Naturgrusavlagringar är viktiga för exempelvis dricksvattenförsörjning och energilagring. För att ytterligare främja både återvinning av material och minskad användning av naturgrus behövs det fler länsvisa materialförsörjningsplaner och färre tillstånd till naturgrustäkter. 3.5.10Hav i balans samt levande kust och skärgård Miljökvalitetsmålet är att och Öster- sjön ska ha en långsiktigt hållbar produktions- förmåga och den biologiska mångfalden ska bevaras. Kust och skärgård ska ha en hög grad av biologisk mångfald, upplevelsevärden samt natur- och kulturvärden. Näringar, rekreation och annat nyttjande av hav, kust och skärgård ska bedrivas så att en hållbar utveckling främjas. Särskilt värdefulla områden ska skyddas mot ingrepp och andra störningar. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –tillståndet avseende fysikaliska, kemiska och biologiska förhållanden i kust- och havsvatten i enlighet med havsmiljöför- ordningen (2010:1341) –tillståndet avseende god ekologisk och kemisk status i kustvatten i enlighet med förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön –kusternas och havens ekosystemtjänster –tillståndet för kulturhistoriska lämningar under vattnet –havs-, kust och skärgårdslandskapens värden för friluftslivet och påverkan från buller. Det går inte att se en tydlig riktning för utveck- lingen i miljön. Uppföljningen visar samma bild som den senaste årliga uppföljningen, och den fördjupade utvärderingen , dvs. att målet inte är möjligt att nå till 2020 med beslutade eller planerade åtgärder. Bedömningen av miljökvalitetsmålet på nationell nivå stämmer väl överens med den bedömning som gjorts av länsstyrelserna regionalt. Samtliga 14 läns- styrelser med kuststräcka gör bedömningen att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Utvecklingen bedöms av länen främst som neutral, men i , och bedöms utvecklingen som negativ. Även om det kvarstår många problem i havsmiljön syns även flera positiva trender i form av åtgärder som genomförs såväl nationellt som inom EU. Kunskapsbristen kring de ekosystemen är fortfarande större än för de olika ekosystemen på land, detta gäller inte minst försurningen av havet. Kunskapen ökar dock kontinuerligt genom pågående miljöövervakning och forskning. Tillståndet avseende fysikaliska, kemiska och biologiska förhållanden i kust- och havsvatten i enlighet med havsmiljöförordningen (2010:1341) Preciseringen är direkt kopplad till de krav som –grunda kustnära miljöers biologiska mång- finns i havsmiljöförordningen. fald och livsmiljöer och spridningsvägar som del i en grön infrastruktur –gynnsam bevarandestatus och genetisk variation bland naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till kust och hav –hotade arter och återställda livsmiljöer –främmande arter och genotyper –genetiskt modifierade organismer –havs-, kust- och skärgårdslandskapens natur- och kulturvärden förordning genomförs det s.k. havsmiljö- direktivet (2008/56/EG) som definierar två statusklasser: god miljöstatus och ej god miljöstatus. beslutades vad som kännetecknar god miljöstatus i de svenska vatten (Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter [HVMFS 2012:18] om vad som kännetecknar god miljöstatus samt miljökvalitetsnormer med indikatorer för och ), men ett fortsatt utvecklingsarbete i samarbete med övriga länder inom miljökonventionerna Helcom och Ospar pågår för att få systemet av Den inledande bedömningen 2012 visar att tillståndet i havet inte når god miljöstatus, men att bristerna varierar beroende på vilka ekosystem- komponenter och vilka områden som studeras. De belastningar som Havs- och vatten- myndigheten särskilt pekade på som mest betydande är biologisk störning genom uttag av arter (intensivt fiske), tillförsel av näringsämnen, tillförsel av farliga ämnen, fysisk påverkan genom bottentrålning och marint skräp. Arbetet fortsätter med genomförande av havsmiljödirektivet. Arbetet med att ta fram övervakningsprogram för att kunna följa om havsområdena uppnått eller är på väg att uppnå god miljöstatus pågår och ska rapporteras till Europeiska kommissionen . Även arbetet med att ta fram den sista delen av den strategin, åtgärdsprogrammen, har inletts. Dessa åtgärdsprogram ska beslutas . Helcoms preliminära utsläppsbeting (kväve och fosfor) för har reviderats , detta utvecklas under miljökvalitetsmålet Ingen övergödning. har flera viktiga beslut gällande marint skräp fattats. Inom Ospar har ett beslut tagits om att ta fram en aktionsplan mot marint skräp i . Inom Helcom har man också tagit beslut om att ta fram en aktionsplan mot marint skräp i . Tillståndet avseende god ekologisk och kemisk status i kustvatten i enlighet med förordning (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön När det gäller preciseringen kvarstår allvarliga problem bl.a. på grund av miljögifter. Enligt den nationella miljögiftsövervakningen har inga större förändringar skett sedan förra årliga uppföljningen och t.ex. innehåller fisk från och fortsatt höga halter av dioxiner och PCB. Däremot kan man se en indikation på att halterna av PFOS och HBCDD i sillgrissla minskar. Kusternas och havens ekosystemtjänster, En politisk överenskommelse mellan rådet och parlamentet om en reviderad gemensam fiskeripolitik (GFP) inom EU nåddes . och rådets förordning nr 1380/2013 av om den gemensamma fiskepolitiken trädde i kraft den 1 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Den gemensamma fiskeripolitiken ska vara förenlig med EU:s miljölagstiftning och målet om att nå god miljöstatus till 2020 enligt havsmiljödirektivet. Den slår fast att ett hållbart nyttjande av de biologiska resurserna bör bygga på försiktighetsansatsen och ekosystem- ansatsen i fiskeriförvaltningen. slutrapporterade SLU Aqua och Havs- och vattenmyndigheten regeringsupp- draget PLAN FISH. Uppdraget har pågått och har undersökt hur bestånden av rovfisk som torsk, abborre och gädda i kan bevaras samt vilka effekter detta skulle ha på resten av ekosystemet. Rapporten bereds inom . Många havslevande fågelarter minskar kraftigt i och orsaken är inte klarlagd. Grunda kustnära miljöers biologiska mångfald och livsmiljöer och spridningsvägar som del i en grön infrastruktur har man längs arbetat med att restaurera kustmynnande våt- marker och vattendrag i syfte att återskapa lekplatser för framför allt gädda. har en utvärdering gjorts för att analysera hur man bäst och mest kostnadseffektivt kan mäta effekten av en restaureringsåtgärd (SLU, Aqua reports 2013:7). Rapporten visar även att våtmarkens konstruktion kan ha stor betydelse för produktionen av yngel och förslag på åtgärder ges. Gynnsam bevarandestatus och genetisk variation bland naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till kust och hav Fiskbestånden i Nordostatlanten börjar återhämta sig, enligt Internationella havs- forskningsrådet (ICES), som har analyserat beståndsutvecklingen . Exploateringen av bestånden har i genomsnitt halverats och det kan ha fått effekt på beståndets återhämtning. Bestånden av sill och skarpsill ökar i och bestånden av flera kommersiellt intressanta arter ökar i . Läget är fortfarande kritiskt för torsken i . För sillen i västra bestånd har situationen varit sämre, men lekbiomassan och rekrytering har ökat . Torskbeståndet i östra har återhämtat sig väl men enligt ICES utvärdering har andelen stor torsk minskat. Man kan inte förutsäga beståndets fortsatta utveckling 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 eftersom beståndet bedöms som ett bestånd med bristfälliga data. Naturligt reproducerande bestånd av öring förekommer i flera hundra vattendrag. Generellt är bestånden i vattendrag mycket svaga medan bestånden i vattendrag något starkare. Tillståndet för bestånden i vattendragen på ostkusten varierar kraftigt mellan vattendragen. Tillståndet för bestånden i vattendragen på sydkusten samt i och visar generellt på en god beståndsstatus även om situationen försämrats något –2013. Antalet sälar ökar både på och i . redovisade Naturvårds- verket ett regeringsuppdrag där verket gjorde bedömningen att licensjakt på säl skulle kunna införas. Hotade arter och återställda livsmiljöer Den senaste nationella rödlistan publicerades . I den är 25 fiskarter rödlistade, varav 16 bedöms vara hotade. Två fiskarter har bedömts vara regionalt utdöda. När det gäller ryggradslösa djur är 212 arter rödlistade, varav 71 bedöms vara hotade. Andelen rödlistade arter är större i den miljön än inom andra livsmiljöer. har Helcom publicerat en rödlista över arterna i . Listan omfattar fåglar, däggdjur, fiskar, vattenväxter samt ryggradslösa djur i vattenmiljön. Totalt har bedömningen omfattat 2 794 arter. Av dessa har 134 arter rödlistats, varav 61 bedöms vara hotade. En ny klassificering av biotoper i färdigställdes inom Helcom som omfattar 328 biotoper. Av dessa bedömdes 209 biotoper och 59 av dessa är rödlistade. Av dessa bedömdes som hotade. Inom Ospar finns en lista över minskande och hotade arter och habitat. Denna lista omfattar 42 arter och 16 habitat varav 19 respektive 10 återfinns i svenska vatten. Ospar tar även fram rekommendationer med förslag på åtgärder för att förbättra bevarandestatusen för de listade arterna och habitaten. Tumlaren, den vanligast förekommande val- arten i svenska hav, är klassificerad som sårbar. Ett nytt rev av levande ögonkorall har upptäckts i naturreservat. Revet har varit känt men då bedömts som helt dött, och detta innebär att det nu finns två levande rev av ögonkorall i . Revet finns i ett trålskyddat område, vilket kan ha betydelse för etableringen. Främmande arter och genotyper Det saknas miljöövervakning för främmande arter i . Arbete pågår dock för att utveckla ett övervakningsprogram av främmande arter inom Havsmiljödirektivets kommande övervakningsprogram. För att begränsa spridningen av främmande arter är barlastkonventionen inom sjöfarten ett viktigt styrmedel. Den kommer sannolikt att träda i kraft . Havs-, kust- och skärgårdslandskapens natur- och kulturvärden skyddade områden har betydelse för preciseringen. I flera skyddade områden saknas grundläggande kunskaper om utbred- ningen av naturvärdena under ytan. redovisade Havs- och vatten-myndigheten uppdraget om marint områdesskydd. Antalet naturreservat är var per 42 jämfört med 35 enligt den årliga uppföljningen 2013. Havs- och vattenmyndigheten har tagit fram en vägledning till stöd för läns- styrelserna och kommunerna i arbetet med skyddade områden. höll Havs- och vattenmyndigheten, tillsammans med i och Artdata- banken, en utbildning för länsstyrelserna enligt och Havs- och vatten- myndighetens manual för uppföljning av miljöer i skyddade områden. Antalet nybyggnationer i strandnära lägen ökar enligt miljömålsindikatorn strandnära byggande vid havet. För att kunna följa upp utvecklingen för kulturmiljövärden krävs en nationell och regional kulturmiljöövervakning, vilket saknas . har inget kulturreservat av relevans för miljömålet bildats. finns endast totalt 42 kulturreservat i landet, och bara tre av dem inkluderar kustskärgårdsmiljöer. Tillståndet för kulturhistoriska lämningar under vattnet Det råder stor brist i kunskapsläget och övervakningen för kulturlämningar under vattnet Enligt den reviderade kulturmiljölagen som trädde i kraft klassas bara fartygslämningar som tillkommit som fornlämningar, tidigare gällde den alla vrak äldre än . Länsstyrelserna har dock möjlighet att fornminnesförklara yngre fartygslämningar om de bedöms ha högt kultur- historiskt värde. I syfte att synliggöra och bevara skeppsvrak har i initierat ett regionalt samarbete och projekt kring länets alla vrak. har i , och utvecklat ett samarbete om metoder för lokalisering av stenålderslandskap under vatten med bl.a. sonarsökningar, dvs. under- sökning med hjälp av ljudpuls, av områden av speciellt intresse. Havs-, kust och skärgårdslandskapens värden för friluftslivet och påverkan från buller Trycket på havsmiljön påverkar människans möjligheter att nyttja havets ekosystemtjänster friluftsliv, rekreation och turism. har Havs- och vattenmyndigheten tillsammans med presenterat en gemensam strategi för att främja utvecklingen av fritidsfiske och fisketurism. Strategin syftar även till att stödja en hållbart nyttjande av hav, sjöar och vattendrag. Vägledningen för badvatten enligt EU:s badvattendirektiv har uppdaterats av i samverkan med Havs- och vattenmyndigheten, och riktar sig främst till kommuner och andra med ansvar för badvatten. Havs- och vattenmyndigheten har utrett störningar och påverkan från motordrivna fordon. Uppdragets redovisades och frågan bereds i . Anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för anslag 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö. Några av de största posterna omfattar kalkning av sjöar och vattendrag, arbete enligt vatten- förvaltningsförordningen och bidrag till LOVA. Den största enskilda posten inom anslaget är bidragsbeslut till samtliga länsstyrelser som sedan ansvarar för att fördela medel i enlighet med anslagets syfte. Bidrag till lokala vattenvårdsprojekt, LOVA, har fortsatt varit en viktig del av anslaget. Huvudsyftet med LOVA är att bidra till minskade mängder fosfor och kväve till havsmiljön. Sedan bidraget instiftades 2009 har 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 satsningar på LOVA gett möjligheter för arbete med konkreta åtgärder på lokal och regional nivå. har drygt 710 LOVA-projekt beviljats bidrag om totalt ca . Bilden visar fördelning per åtgärdsområde av beviljade LOVA-bidrag – 2013. Diagram 3.14 Fördelning per åtgärdsområde av beviljade LOVA-bidrag 2009–2013 Källa: Havs- och vattenmyndigheten Bidraget bidrar till att nå miljökvalitetsmålen Hav i balans samt levande kust och skärgård, Ingen övergödning, Giftfri miljö samt Ett rikt växt- och djurliv. Då anslaget 2013 var mindre än tidigare avsattes inget särskilt bidrag för genomförande av LOVA-projekt. Åtaganden fick fortsatt finansiering och för dessa tilldelades till läns- styrelserna 2013. Totalt beviljades bidrag till 13 LOVA-projekt , varav 7 avsåg VA- planering och 6 avsåg vattenåtgärder. Enligt Havs- och vattenmyndighetens bedömning har LOVA-projekten genererat värdefulla synergi- effekter som skapats i samverkansprojekt mellan olika aktörer i länen. Enligt myndigheten har bidragen varit goda exempel som skapat arbets- tillfällen, främjat turismen, ökat konkurrens- kraften, samt höjt det allmänna medvetandet om vilka konkreta åtgärder som kan vidtas för att förbättra miljön i hav och vatten. Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitets- målet. De storskaliga problemen för havsmiljön kvarstår. Att havsmiljön är utsatt för hårt tryck 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 påverkar även människans möjlighet att nyttja de ekosystemtjänsterna dit friluftsliv, rekreation och turism hör. Regeringen anser att arbetet med genomförandet av havsmiljö- direktivet är mycket viktigt för att miljö- kvalitetsmålet ska kunna nås . De kommande årens arbete att ta fram övervakningsprogram och åtgärdsprogram i enlighet med havsmiljödirektivet kommer att ha stor betydelse för arbetet med att nå miljö- kvalitetsmålet. I Havsmiljödirektivet betonas även de regionala havskonventionernas roll. (Helcom) och konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten (Ospar) är viktiga för att samordna genomförandet. tar fram tvärvetenskapliga underlag och är en länk mellan den kunskap som genereras vid universiteten och åtgärder som myndigheter behöver göra. Statskontoret har utvärderat institutets verksamhet och rektorerna vid , , , och inkom med en skrivelse till (Utbildnings- departementet) angående framtida utveckling. Skrivelsen bereds i . Ett fortsatt konkret åtgärdsarbete är nödvändigt för att bevara havets och kusternas biologiska mångfald, kulturmiljöer, ekosystem- tjänster och långsiktigt hållbara produktions- förmåga. Åtgärder behöver genomföras på inter- nationell, nationell, regional och lokal nivå. Nyttjande av havets resurser genom närings- verksamhet, rekreation eller annat nyttjande bör ske på ett långsiktigt hållbart sätt som inte hotar havets biologiska mångfald. Skyddet av områden behöver stärkas, och kunskapen om ekosystem och utbredning av naturtyper bör utvecklas. fattades beslut om ett nytt etappmål om skydd av landområden, sötvattenområden och områden. Etappmålet innebär att av områden ska vara skyddade 2020. Det nya etappmålet kommer ligga till grund för fortsatt arbete att skydda de områdena. Ekosystembaserad marin fysisk planering är en förutsättning för att nå miljökvalitetsmålet. I propositionen Hushållning med havsområden 2013/14:186), vilken antogs av (rskr. 2013/14:310), föreslås nödvändig lagreglering för att en havsplanering ska komma till stånd. En ändamålsenlig havs- planering är en viktig del i havsförvaltningen och regeringens arbete med att införa sådan planering är ett viktig led i att säkerställa ett långsiktigt hållbart nyttjande av havsområden. Miljökvalitetsmålet är att våtmarkernas eko- logiska och vattenhushållande funktion i land- skapet ska bibehållas och värdefulla våtmarker bevaras för framtiden. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –mångfalden av våtmarkstyper finns representerade inom sina naturliga utbred- ningsområden –våtmarkernas ekosystemtjänster är vidmakthållna –våtmarker är återskapade –naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till våtmarkerna har gynnsam bevarandestatus och genetisk variation –hotade våtmarksarter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts –främmande arter utgör inget hot –genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden är inte introducerade –våtmarkernas natur- och kulturvärden är bevarade –våtmarkernas värde för friluftsliv är bibehållet. Utvecklingen i miljön är sammantaget negativ för myllrande våtmarker. Våtmarker av alla typer finns representerade i hela landet inom sina naturliga utbredningsområden. En viktig förutsättning för att alla våtmarkstyper ska finnas representerade är att insatser för deras bevarande, restaurering och återskapande genomförs. När det gäller bevarandesituationen redo- visade vid slutet av 2013 att arealen våtmark som skyddats i naturreservat ökat med . utsåg nya Ramsarområden och har sammanlagt 66 våtmarker skyddade under konventionen. Genomförandet av myrskydds- planen går långsamt. Flera län påtalar att våt- markerna även prioriteras ned till förmån för skogsskyddet. Våtmarkernas viktiga ekosystemtjänster är vidmakthållna Enligt årliga uppföljning (6608) påverkas värdefulla våtmarker och deras ekosystem- tjänster negativt av bl.a. markavvattning, klimatförändringar, främmande arter och kvävenedfall. Våtmarkernas hydrologi och ekosystem påverkas negativt genom i första hand mark- avvattning. fanns exempel på att tillstånd ges för markavvattning i orörda våt- marker i Norrlands kustland där dikespåverkan generellt är stor. Flera län lyfter problem med dikesrensning t.ex. den svåra gränsen mellan rensning och markavvattning samt effekterna av rensningarna. När det gäller hänsyn inom skogsbruket finns exempel på både positiv och negativ utveckling. Våtmarker är återskapade, och arter knutna till våtmarker har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sitt naturliga utbredningsområde Återskapandet och restaureringen av våtmarker i har skett i en takt som inte i tillräcklig omfattning motverkar förluster och fragmentering av våtmarkerna. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till våtmarkerna har gynnsam bevarande- status och tillräcklig genetisk variation De positiva effekter som uppstår genom de anläggningar och restaureringar som genomförts är ännu inte tillräckliga för att motverka de långsiktiga negativa effekter av tidigare omfattande dikningar och andra hydrologiska förändringar som skett av våt- marker i över . Resultat från miljö- övervakning av öppen myr visar att i den undersökta arealen i och har fått säker eller potentiellt förändrad vegetation mellan jämförelsetillfällena (86/90–00/03). De viktigaste påverkansfaktorerna bedöms vara markavvattning och skogsbruk. Torvtäkt får ske endast när tillstånd beviljats efter prövning av . Målkonflikter kan uppstå mellan syftet med torvbrytningen och miljövärden, såsom biologisk mångfald. Särskilt gäller detta äldre tillstånd. bedömde bevarandestatus för naturtyper och arter i EU:s art och habitatdirektiv. Resultatet visade att av de bedömda våtmarks- typerna hade en gynnsam bevarandestatus medan situationen för arterna visade att hade gynnsam bevarandestatus. Analysen visar att inga förbättringar uppnåtts utan att trender i stället i vissa fall försämrats. Palsmyrarna minskar sitt utbredningsområde. Hotade våtmarksarter har återhämtat sig och livsmiljöer har återställts Vissa hotade arter har återhämtat sig och ett arbete med återställande av livsmiljön rikkärr har skett genom exempelvis förbättring av hävden. Trots att hävden av rikkärr har förbättrats i vissa län och arealen våtmarksslåtter ökar i bedöms hävden vara bristfällig på flera platser. Främmande arter och genotyper inte hotar den biologiska mångfalden När det gäller främmande arter har insatser bidragit till att mårdhundens utbredning bibehållits på en låg nivå. Däremot har svamp- sjukdomen Chytridiomykosis drabbat flera groddjur dock utan att sjukdomen fått utbrott. Contortatall, som är en främmande art, kan sprida sig till våtmarker, bl.a. beroende på ökad plantering av och att contortatallen trivs i våtmarker. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden inte är introducerade Det saknas uppgifter om genetiskt modifierade organismer i våtmarker. Våtmarkernas natur- och kulturvärden i ett landskapsperspektiv är bevarade Våtmarker fortsätter att skadas vilket negativt påverkar natur- och kulturvärden i ett landskapsperspektiv. Även om insatser har gjorts för skydd, skötsel, restaurering och anläggning är inte dessa tillräckliga och ytterligare insatser är nödvändiga för fortsatt bevarande och utveckling av värdena i ett landskapsperspektiv till 2020. Våtmarkernas värde för friluftsliv är värnade och bibehållna och påverkan från buller är minimerad.