prop · H103186 · 2014-03-18 00:00:00 — Ytterligare finansiering får vid behov tas inom respektive 9.4 Den kommunala nivån Kommunerna förväntas i sin planering kunna dra fördel av att staten höjer sin ambitionsnivå för den statliga planeringen av havet. finns fördelar för företagen, civilsamhället och enskilda som ges ökad kunskap och ökad förutsägbarhet och ges bättre inflytande. och kostnadsminskningar uppstår till följd av att tillståndsärendena och havsförvaltningen i övrigt rationaliseras. Uppenbart är slutligen att havsplaneringen kan förväntas ge gynnsamma följder för miljön. För landstingen och övriga regionala organ förutses ingen större finansiell påverkan. Positiv påverkan på kommunernas planeringsverksamhet Kommunerna kan dra nytta av ökade statliga insatser på planeringsområdet. kan resurser för att planera kuster och att samverka kommuner emellan behöva utökas, särskilt i ett inledande uppbyggnadsskede. Eftersom det inte är fråga om ett utökat ansvar eller nya uppgifter är ingen ökad finansiering nödvändig. För kommunerna kommer planeringsunderlagen om havet att förbättras betydligt, i fråga om både innehåll och omfattning. Såväl arbetet med havsplanerna som planerna i sig kommer att ge kommunerna betydligt bättre underlag för att planera sina kust- och havsområden. Följder för den kommunala självstyrelsen Begreppet självstyrelse avser relationen mellan stat och kommun. Bestämmelser av betydelse för den kommunala självstyrelsen finns bl.a. i 1 kap. 1 § regeringsformen, enligt vilken den svenska folkstyrelsen förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. Regeringsformens reglering av den kommunala självstyrelsen anger inte uttryckligen den närmare innebörden av den kommunala självstyrelsen. Den kommunala självstyrelsens gränser är således inte en gång för alla fixerade i grundlagen, utan kan flyttas genom lag om bedömer det vara ändamålsenligt. Av 14 kap. 1 och 2 §§ regeringsformen framgår bl.a. att beslutanderätten i kommunerna utövas av valda församlingar och att kommunerna sköter lokala och regionala angelägenheter av allmänt intresse på den kommunala självstyrelsens grund. Enligt 14 kap. 3 § regeringsformen bör en inskränkning i den kommunala självstyrelsen inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Det innebär att förslaget inte får vara onödigt långtgående och om syftet med de nya eller ändrade bestämmelserna kan uppnås på ett mindre ingripande sätt så ska den väg väljas som lägger minst band på kommunernas självbestämmanderätt. Det ska således göras dels en analys av de konsekvenser som förslaget får för den kommunala självstyrelsen, dels en avvägning mellan det kommunala självstyrelseintresset och de nationella intressen som den föreslagna lagstiftningen ska tillgodose. En statlig havsplanering kommer att kunna läggas till grund för och således underlätta kommunala planeringsinsatser. Vid tillfället för havsplanens antagande är tanken att havsplanen och översiktsplanen ska vara i god överensstämmelse men det finns inga hinder för kommunen att i senare skeden anta översiktsplaner som skiljer sig från havsplanen. Vid beslut om en ny havsplan sker sedan återigen en avstämning mellan den gällande översiktsplanen och kommande havsplan. De intressen som behandlas i en havsplan är i stor utsträckning av regional, nationell eller internationell natur. Exempel på intressen som ska vägas mot det kommunala självstyrelseintresset är en mer sammanhållen planering, ökad förutsägbarhet för olika intressenter och aktörer och möjligheten till sam- ordning av internationellt arbete. tillförsäkras kommunerna ett Prop. 2013/14:186 stort inflytande i havsplaneringsprocessen genom dess utformning och slutligen genom regeringens beslut om havsplanerna. Havsplaneringen innebär att medborgarnas möjligheter att utöva inflytande ökar, genom att det skapas ytterligare ett sammanhang där deras åsikter och kunskaper kommer att efterfrågas. Uppgiftsfördelningen mellan staten och kommunerna förändras inte. Statliga myndigheter har bl.a. genom hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. samt hushållningsförordningen, liksom genom 11 kap. 10–12 §§ , uppgiften att ha uppsikt över hur mark- och vattenområdena i används, särskilt när det gäller områden av riksintresse. Inga nya rättigheter införs för medborgarna gentemot kommunen. Inte heller föreslås förändrad domstolskontroll av den kommunala verksamheten. Företag inom verksamheter med anknytning till havet bedöms kunna dra stor nytta av havsplaneringen. Förutsägbarheten kommer att öka, vilket gör att man i mindre grad kommer att lägga resurser på investeringsplaner som sedan inte kan förverkligas. Enskilda ärenden bedöms också bli betydligt mindre kostsamma att hantera. Effekterna på näringslivet bedöms således som gynnsamma, med minskade transaktionskostnader och ökade affärsmöjligheter (nya verksamhetsområden och nya näringar). Enskilda kommer sannolikt inte att beröras närmare av havsplaneringen. Den kommunala planeringen kommer säkerligen att fortsätta vara i förgrunden för dem. Enskildas intressen kommer främst att gälla fasta anläggningar till havs, såsom vind- och vågkraftverk. Krav på att allmänheten ska ha möjlighet att delta i havsplaneringsprocessen ingår i förslaget. Frågan om påverkan på tidigare meddelade tillstånd och planerade verksamheter om regeringen utnyttjar bemyndigandet att meddela föreskrifter om förbud mot eller begränsningar för verksamheter eller åtgärder inom ett område som omfattas av en havsplan behandlas i avsnitt 6.6. Civilsamhället, såsom olika miljö- och intresseorganisationer, har självfallet intressen att bevaka i havet. Planeringsprocessen kommer att erbjuda dem goda möjligheter att delta i framtagandet av planerna. Även i uppföljningen av planerna, kommer organisationerna säkerligen att vara aktiva och delaktiga. Nyttan av havsplaneringen för civilsamhället och de intressen som det företräder kommer således att öka. 9.6Särskilt om följderna för miljön Förslagen förväntas påverka miljön såväl direkt som indirekt. Risker för negativ påverkan på miljön till följd av att havsplanering införs kan inte förväntas utan tvärtom positiv påverkan då framtida miljörisker kan undvikas eller mildras genom att ett helhetsgrepp tas och ekosystemansatsen Havsplanerna har som utgångspunkten att bevara ekosyste- 2013/14:186 mens struktur och funktion, så att ekosystemen långsiktigt kan förse människan med de varor och tjänster som hon behöver. Genom att det införs ett ekosystembaserat planeringssystem blir effekterna på miljön av olika verksamheter så gynnsamma som möjligt. Om havsplaneringen genomförs samordnat och integrerat med tillämpningen av havsmiljöförordningen (2010:1341) och förordningen (2004:660) om förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön, bedöms följderna för miljön att bli mycket gynnsamma. För det samlade miljöarbetet finns stora fördelar eftersom möjligheterna till samlade bedömningar förbättras. Miljöfrågorna kommer att ges ökad synlighet, förståelsen för miljökonsekvenserna blir bättre och därmed kommer hänsynen till miljön att öka. Förslaget till lag om ändring i 4 kap. 10 § Paragrafen är ny och dess första stycke innebär en instruktion till rege- ringen att för havsområdena , och besluta om vägledande havsplaner. Havsplanerna ska inte omfatta fastigheter. Lagen (1950:595) om gräns mot allmänt vattenområde gör i 1 § en skillnad mellan de vattenområden i havet som är allmänna (allmänt vatten) och de vattenområden som be- rörs av fastighetsindelning (enskilt vatten). Till fastigheter hör bl.a. allt vatten innanför en djupkurva om högst . I de fall den så kallade baslinjen är dragen vid strandlinjen och det är fråga om mycket långgrun- da förhållanden kan det finnas fastigheter som sträcker sig ut i det områ- de som enligt huvudregeln ska omfattas av havsplaneringen. fiska avgränsingen behandlas i avsnitt 6.2. Det svenska territorialhavet är den del av Sveriges sjöterritorium som enligt 3 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium ligger utanför landområden och inre vatten och har en bredd av tolv nautiska mil eller från baslinjerna. En nautisk mil är . Termen baslinje används i 4 § lagen om Sveriges sjöterritorium som en grund för beräkningen av territorialhavet. Vid landområden är baslinjen för beräkningen av territorialhavet strandlinjen vid lågt vattenstånd. inre vatten utmed kusterna beräknas territorialhavet från dessa vattenom- rådens yttergränser (räta baslinjer), om inte annat föranleds av att ett landområde ligger utanför en rät baslinje. Från skär som höjer sig över vattenytan vid lågt vattenstånd beräknas territorialhav endast om skäret ligger på ett avstånd av högst från närmaste till tillhörande landområde som höjer sig över vattenytan vid medelvatten- Havsplanerna ska omfatta ekonomiska zon. Enligt 1 § lagen (1992:1140) om ekonomiska zon, omfattar den det havsområde utanför territorialgränsen som regeringen föreskriver. Zonen får inte ut- sträckas över en avgränsningslinje som överenskommits med en annan stat eller, i avsaknad av en sådan överenskommelse, havets mittlinje i Prop. 2013/14:186 förhållande till den andra staten. Med mittlinje förstås en linje, på vilken varje punkt är belägen på lika stort avstånd från de närmaste punkterna på de baslinjer varifrån bredden av och den andra statens territorialhav räknas. I förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon anges den ekonomiska zonen med koordinater. En havsplan kommer även att utgöra vägledning vid planläggning och prövning av anspråk på användning av kontinentalsockeln. Kontinentalsockeln är, enligt 1 § lagen om kontinentalsockeln, havsbotten och dess underlag inom allmänt vattenområde och inom det havsområde utanför territorialgräns som regeringen bestämmer. Enligt 1 § kontinentalsockelförordningen (1996:315) äger kontinentalsockellagen tillämpning inom de havsområden utanför territorialgränsen som anges i förordningen om ekonomiska zon. Havsplanen är avsedd att vara ett vägledande ställningstagande från regeringen till hur och för vilken typ av verksamhet det område som omfattas av en havsplan ska användas. Syftet med havsplanerna är att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling med hänsyn till de tre hållbarhetsaspekterna – den ekologiska, den ekonomiska och den sociala. I en havsplan kan regeringen ta ställning till användningen inte bara av havet utan även utrymmet ovanför havsytan, havsbotten och underliggande jordlager. De ställningstaganden och intresseavvägningar som framgår av planen kommer att tjäna som ledning för i dess arbete med att ta till vara och samordna statens intressen, verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses och att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt. En havsplan ändrar inte rollfördelningen mellan kommunerna och länsstyrelserna, se avsnitt 6.4. Paragrafens andra stycke innebär att regeringen får meddela föreskrifter om förbud mot eller begränsningar för verksamheter eller åtgärder inom ett havsplanerat område. Med havsplanerat område avses det geografiska område som omfattas av en havsplan. Det ska vara fråga om föreskrifter som behövs för att uppnå syftet med planen. Sådana föreskrifter kan t.ex. handla om att helt hindra att miljöfarliga verksamheter eller åtgärder inom ett område kommer till stånd eller att begränsa verksamheter eller åtgärder som ger miljöstörningar över vissa nivåer. Hushållningsbestämmelserna i 3 och 4 kap. avser den långsiktigt hållbara utveckling som också är havsplanens syfte och har tre dimensioner, som inte bara är ekologiska, utan även ekonomiska och sociala. Behovet av restriktionsområden kan därför även vara att ekonomiska eller sociala intressen talar för begränsningar av vissa verksamheter eller åtgärder. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.5. Paragrafen är utformad i linje med Lagrådets förslag. Ändringarna i föreslås träda i kraft . 10.2Förslaget till lag om ändring i 2 kap. 2 § Paragrafen ändras i förtydligande syfte med avseende på vilka bestämmelser i 4 kap. som enligt paragrafen ska tillämpas vid planläggning och prövning av ärenden om lov eller förhandsbesked enligt . Ändringen innebär att hänvisningen till 4 kap. inskränks till att endast innefatta 4 kap. 1–8 §§ . Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.6. Ändringarna i föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att rubriken till 4 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 4 kap. 10 §, samt närmast före 4 kap. 10 § en ny rubrik av följande lydelse, dels att det närmast före 4 kap. 1 § ska införas en ny rubrik av lydelsen Områden som i sin helhet är av riksintresse och närmast före 4 kap. 9 § en ny rubrik av lydelsen Områden för geologisk lagring av koldioxid. Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden För vart och ett av havsområdena , och ska det för hushållningen med havsområdet finnas en havsplan som ger vägledning till myndigheter och kommuner vid planläggning och prövning av anspråk på användning av området. Havsplanen ska omfatta ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. Havsplanen ska beslutas av regeringen. Regeringen får meddela föreskrifter om förbud mot eller begränsningar för verksamheter eller åtgärder inom det område som omfattas av en havsplan. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § (2010:900) ska ha följande lydelse. Planläggning och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt denna lag ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och 4 kap. ska tillämpas. Planläggning och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt denna lag ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och 4 kap. 1–8 §§ ska tillämpas. Denna lag träder i kraft . (Mark- och ), Tingsrätt (Mark- och miljödomstolen), Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , , , i , i län, i , i , (tillika vattenmyndigheten) i län, i , i , i län, i , (tillika vattenmyndigheten) i , i , (tillika vattenmyndigheten) i , i , (tillika vattenmyndigheten) i , , , , , Högskolan på , , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , , , Transportstyrelsen, geologiska undersökning, , , , , , , Statens maritima museer, , , , kommun, , , , kommun, kommun, kommun, , läns landsting, landsting, Västra , i län, kommuner och landsting, Fiskekommunerna, , i , , Svensk vindenergi, , bergmaterialindustri, , hamnar, Sportfiske – och , Världsnaturfonden (WWF), Region , , . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att rubriken till 4 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 4 kap. 10 §, samt närmast före 4 kap. 10 § en ny rubrik av följande lydelse, dels att det närmast före 4 kap. 1 § ska införas en ny rubrik som ska lyda Områden som i sin helhet är av riksintresse och närmast före 4 kap. 9 § en ny rubrik som ska lyda Områden för geologisk lagring av koldioxid. Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden i landet Särskilda bestämmelser för hushållning med mark och vatten för vissa områden För vart och ett av havsområdena , och ska det för hushållningen med havsområdet finnas en havsplan som ger vägledning till myndigheter och kommuner vid planläggning och prövning av anspråk på användning av området. Havsplanen ska omfatta ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför baslinjen. Havsplanen ska beslutas av regeringen. Regeringen får meddela föreskrifter om sådana förbud eller begränsningar som i fråga om verksamheter och åtgärder inom ett havsplanerat område behövs för att uppnå syftet med planen. Denna lag träder i kraft . 2013/14:186 Bilaga 3 Förslag till lag om ändring i (2010:900) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § (2010:900) ska ha följande lydelse. Planläggning och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt denna lag ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 och 4 kap. ska tillämpas. Planläggning och prövningen i ärenden om lov eller förhandsbesked enligt denna lag ska syfta till att mark- och vattenområden används för det eller de ändamål som områdena är mest lämpade för med hänsyn till beskaffenhet, läge och behov. Företräde ska ges åt sådan användning som från allmän synpunkt medför en god hushållning. Bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden i 3 kap. och 4 kap. 1–8 §§ ska tillämpas. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i (2010:900). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i 4 kap. 10 § Första stycket innebär att regeringen ska besluta om vägledande havsplaner för havsområdena , och . I andra stycket föreslås ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om sådana förbud eller begränsningar som i fråga om verksamheter och åtgärder inom ett havsplanerat område behövs för att uppnå syftet med planen. Av den föreslagna lagtexten framgår inte annat än att planerna är avsedda att ge vägledning till myndigheter och kommuner vid planläggning och prövning av anspråk på användning av områdena. Av motiven framgår emellertid att det grundläggande syftet med planerna är att dessa ska bidra till en långsiktigt hållbar utveckling som innebär att ekosystemens struktur och funktioner bevaras och återställs vid behov. Inte minst med hänsyn till bemyndigandets omfattning bör enligt Lagrådets uppfattning syftet med havsplanerna framgå direkt av lagtexten. I första stycket används begreppet baslinjen. Lagtexten bör där, på samma sätt som i 5 kap. 10 § , kompletteras med en hänvisning till lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Första stycket föreslås därmed få följande lydelse: För vart och ett av havsområdena , och ska det finnas en havsplan som ger vägledning till myndigheter och kommuner vid planläggning och prövning av anspråk på användning av området. Havsplanerna ska omfatta ekonomiska zon och de områden som inte ingår i fastigheter i svenskt territorialhav från en nautisk mil utanför den baslinje som avses i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. havsplanerna ska vara att bidra till en långsiktigt hållbar utveckling som innebär att ekosystemens struktur och funktioner bevaras och återställs vid behov. Havsplanerna ska beslutas av regeringen. Lagen om ändring i Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:186 Hushållning med havsområden inför, ändrar, upp- Lag om ändring i 4 kap. 10 §