prop · H103255 · 2014-09-19 00:00:00 — Detta motiverar en övergripande granskning som sammanfattar och analyserar de mest väsentliga problemen och ger rekommendationer som syftar till Utöver att sammanfatta tidigare granskningar har två fördjupningsområden granskats inom ramen för denna avslutande granskning. Syftet för försvarsstrategi och därmed även för denna slutgranskning är att samlat granska regeringens och myndigheternas genomförande av beslut och övriga intentioner om försvaret. Därutöver har fyra granskningsfrågor formulerats för slutgranskningen. I vilken mån uppnås beslut och intentioner för försvaret? Har regeringen omsatt beslut och intentioner på ett bra sätt och i sin styrning gett Försvarsmakten möjligheter att eektivt genomföra verksamheten? Styr och genomför Försvarsmakten sin verksamhet i enlighet med och regeringens beslut och intentioner? Är ansvarsfördelningen mellan , regeringen och Försvarsmakten ändamålsenlig? har beslutat om Försvarsmaktens ekonomi, mål för det militära försvaret, krav på operativ förmåga samt inriktningen för insatsorganisationens utformning. har också, genom budgetlagen, angett att regeringen FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 och förvaltningsmyndigheter under regeringen ska eftersträva hög e ektivitet och god hushållning med statens medel. I avsnittet om granskningens utgångspunkter nedan redogörs utförligare för beslut och intentioner. Den första granskningsfrågan behandlar försvarets resultat. Svaren på de andra tre frågorna är tänkta att bidra till att ge förklaringar till resultatet. Brister i styrningen ses alltså som en möjlig förklaring till brister i resultatet. Försvarsområdet kännetecknas av pågående förändringar och Försvarsmakten har befunnits i omställning sedan 1990-talet.1 Omvärldsfaktorer påverkar starkt hur försvar utformas. Styrande för nuvarande inriktning av försvaret är den försvarspolitiska inriktningspropositionen utifrån vilken har fattat gällande försvarspolitiska inriktningsbeslut. granskning tar sin utgångspunkt i detta beslut avseende försvaret. 1.3.1Riksdagens beslut om och intentioner för försvaret beslut om försvarets inriktning har beslutat att målet för det militära försvaret ska vara att enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Detta ska ske genom att hävda suveränitet, värna suveräna rättigheter och nationella intressen förebygga och hantera konikter och krig skydda samhället och dess funktionalitet i form av stöd till civila myndigheter. Vidare har beslutat att Försvarsmakten ska ha en operativ förmåga som möjliggör att Försvarsmakten kan genomföra omvärldsbevakning, insatser och utveckling av insatsorganisationen. Denna operativa förmåga ska uppnås enskilt och tillsammans med andra. Dessutom beslutade om inriktningen för insatsorganisationens utformning 2014.2 1Riksrevisionen har granskat omställningen av försvaret närmare i Försvarsmaktens omställning. 2014 (RiR 2014:4). 2008/09:140, . 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Utöver ovanstående beslut har försvarsutskott i sitt betänkande i samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet framfört sin närmare uppfattning om de olika områdena i form av ytterligare preciseringar och konstateranden. Utskottet påpekar att de generellt hållna målen för det militära försvaret är begränsat användbara för insyn och möjlighet att påverka utvecklingen, och dessutom svåra att följa upp. Utskottet anser, liksom regeringen, att Försvarsmakten ska kunna övervaka vårt territorium, upptäcka och avvisa kränkningar samt hantera incidenter. Försvarsmakten ska tillsammans med andra myndigheter kunna hävda landets territoriella integritet. Försvarsmakten ska kunna vara insatsberedd inom och utom landet för att kunna verka i olika situationer i både kortvariga och långvariga insatser samt planerad snabberedskap och snabbinsatser. ska upp till 2000 personer kunna vara insatta internationellt och nationellt. Utskottet håller med regeringen om att förmågan till internationella insatser bör öka. Med avseende på försvarets utformning ser utskottet inga egentliga motsättningar mellan nationell försvarsförmåga och internationell kris- och konikthantering. Utskottet framför vidare att det utgår ifrån att regeringen fortsätter att (till exempel i budgetpropositionen) ge förnyat underlag för prövning av insatsorganisationen. Utskottet understryker behovet av att insatsorganisationen ska ha förmåga att verka i hela landet och under dess olika klimatförhållanden. Utskottet tillstyrker även att åtgärder vidtas för att återigen höja beredskapen för insatsorganisationens förband och konstaterar att de nuvarande beredskapstiderna hamnat på en betänkligt låg nivå. Utskottet delar regeringens mening att det är insatsorganisationens uppgifter som ska utgöra grunden för personalförsörjningssystemet; den nya insatsorganisationen bygger på att ett nytt personalförsörjningssystem införs. Vidare delar utskottet också regeringens bedömning att Försvarsmaktens behov av materiel ska bestämmas av kraven på operativ förmåga i olika avseenden. Utskottet vill understryka att försvarsindustrin har en central roll i svensk försvarspolitik. Detta ger inytande och har betydelse för vår strävan att integreras i försvars- och säkerhetssamarbeten med andra länder. Utskottet har inga invändningar mot vad regeringen anför om principerna för anskaning av materiel. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 1.3.2Regeringens preciseringar av Försvarsmaktens uppgifter Med utgångspunkt i de mål som beslutat om har regeringen angett att Försvarsmakten ska bidra till målen för vår säkerhet och till målen för det militära försvaret genom att enskilt och tillsammans med andra myndigheter, länder och organisationer lösa följande uppgifter (har inte haft några invändningar mot detta): försvara och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför närområdet upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet och i enlighet med internationell rätt värna suveräna rättigheter och nationella intressen i områden utanför detta med bentlig förmåga och resurser bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov.3 Försvarsmaktens uppgifter och verksamhetsuppgifter anges därutöver dels i förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten, dels i Preciseringar av uppgifterna framgår av regeringens anvisning för försvarsplanering. Krav på beredskap, det vill säga krav på hur snabbt Försvarsmakten ska kunna påbörja att lösa sina uppgifter framgår av regeringens inriktningsbeslut för Försvarsmakten, gällande regleringsbrev och särskilda regeringsbeslut. Regeringen poängterar i sin proposition att den föreslagna utvecklingen av försvaret bara kan ske i den takt som ekonomin medger. I takt med att resurser frigörs ska, enligt regeringen, det nya mer användbara försvaret skapas, där kostnads- och ambitionshöjningar i operativ verksamhet balanseras mot rationaliseringar och ambitionssänkningar. Inriktningen kan därför komma att justeras vad gäller såväl omställningstakt som förmågekrav, materiel, organisation och verksamhet. Regeringen meddelar i propositionen att den avser att, vid behov, återkomma till med justeringar i dessa avseenden i samband med de årliga budgetpropositionerna eller i en annan proposition.4 Vidare angav regeringen i Inriktningsbeslutet för Försvarsmakten –2014 att de ekonomiska nivåerna i budgetpropositionen skulle vara utgångspunkten för den årliga prövningen i respektive års budgetproposition. 2008/09:140, s. 36 samt Inriktningsbeslut för Försvarsmakten –2014. 2008/09:140. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 1.3.3Utgångspunkter för bedömning av styrning och ansvarsfördelning I samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet 20095 gjorde försvarsutskottet, liksom regeringen, bedömningen att styrningen och förvaltningen av myndigheterna inom försvaret bör utvecklas ytterligare i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig, eektiv och rationell förvaltning. Utskottet hänvisade till en rad viktiga utredningar som gjorts inom styrnings- och förvaltningsverksamheten.6 Regeringen framförde i inriktningspropositionen att större fokus borde läggas på strategisk styrning och inriktning av försvaret. Verksamhetsuppföljningen inom myndigheter och (Försvarsdepartementet) ska inte bara fokusera på ekonomiska variabler, utan även analysera vilka eekter som uppnås och som är avgörande för regeringens styrning och strategiska inriktning. Exempel på detta är operativ tillgänglighet, användbarhet, interoperabilitet och exibilitet. När det gäller styrningens utveckling nämns också ståndpunkt att arbetssätt bör förskjutas från rutinmässig detaljstyrning till strategisk styrning.7 Vidare framhöll regeringen i inriktningspropositionen för försvaret att man under kommande år avsåg att vidta ett antal åtgärder för att utveckla en förbättrad och eektivare förvaltning och styrning inom försvarsområdet.8 ser regeringens och Försvarsmaktens styrning som viktiga förutsättningar för Försvarsmaktens möjligheter att lösa sina uppgifter och inneha efterfrågad förmåga. Eventuella brister i Försvarsmaktens resultat och förmåga kan således eventuellt förklaras av problem i styrningen. Styrningen bedöms därför ytterst utifrån vilka konsekvenser den får för verksamhetens resultat. Därutöver utgår granskningen från beprövad erfarenhet av vad som anses som god styrning. Det handlar exempelvis om att mål och krav för en verksamhet bör vara tydligt formulerade, så att de ger vägledning för Mål bör beskriva ett önskat tillstånd och helst vara mät- och uppföljningsbara. Mål, krav och uppdrag på en lägre nivå bör vara kopplade till de mer övergripande målen och prioriteringar bör tydliggöras. ser också god transparens och möjlighet till ansvarsutkrävande som viktiga delar av en god styrning. Viktiga förutsättningar för ansvarsutkrävande är att det går att urskilja vem som är ansvarig och att de nns möjlighet att ställa den ansvariga parten till svars. menar att för att ansvarsfördelningen mellan riksdag, regering och myndighet ska vara 2008/09:140, . 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 6Förvaltningsstyrningsutredningen, , , och . 2008/09:140 s. 105. 2008/09:140 s. 107. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 e ektiv och ändamålsenlig krävs att beslut fattas på en nivå där rätt kompetens för besluten nns. Angående diskussionen om att överföra resurser för vissa funktioner från Försvarsmaktens Högkvarter till Försvarsdepartementet ansåg utskottet att det ankommer på regeringen att besluta om resurser och ansvarsfördelning. Försvarsmakten och ska vara organiserade och ha de resurser som man behöver för att kunna lösa sina uppgifter, vilket är ett ansvar för respektive myndighet.9 Försvarsmaktens verksamhet ska bedrivas enligt samma principer och utifrån samma generella förvaltningsregler som gäller för andra statliga myndigheter, exempelvis om att bedriva sin verksamhet e ektivt och med god hushållning med statens medel. Regeringen och förvaltningsmyndigheter under regeringen ska enligt budgetlagen (2011:203) eftersträva hög e ektivitet och iaktta god hushållning i verksamheten.10 Granskningen rör regeringen, samt Försvarsmakten. Utgångspunkten för granskningen är det försvarspolitiska inriktningsbeslutet , även om en viss tillbakablick sker för att hitta möjliga förklaringsfaktorer i tidigare förhållanden och styrning. har granskat Försvarsmaktens verksamhet i ett antal granskningar samt i denna slutgranskning. Trots detta nns inte möjlighet att ge ett fullständigt svar på den första revisionsfrågan. iakttagelser handlar snarare om vilka förutsättningar Försvarsmakten har att lösa sina uppgifter eller inneha de förmågor som har beställt. Den underrättelsetjänst och omvärldsbevakning som ingår i försvarets verksamhet har inte granskats och inte heller Försvarsmaktens forskning och teknikutveckling. Vidare har inte någon närmare granskning av försvarets materielförsörjningsprocess gjorts. Övergripande granskning av materielläget har gjorts, men det sker ingen fördjupning på området. Regeringen tillsatte en utredning av investeringsplanering för försvarsmateriel som ska redovisas . Inte heller processerna kring personalförsörjningen 2008/09:FöU10. 10Enligt förarbeten till budgetlagen åsyftar uttrycket hög e ektivitet att den statliga verksamheten ska bedrivas så att av avsedda mål nås i så hög grad som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Verksamheten kan då sägas vara ändamålsenligt utformad. Med att god hushållning ska iakttas menas att onödiga utgifter ska undvikas, att verksamheten ska bedrivas med hög produktivitet, att statens medel ska hanteras säkert samt att statens tillgångar i övrigt samt skulder ska förvaltas väl (prop. 1995/96:220 s. 19 f.). GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Däremot har läget på personalområdet granskats övergripande. Regeringen tillsatte en utredning av Försvarsmaktens personalförsörjning som ska redovisas . Logistikverksamheten genomgår större förändringar och har inte granskats av inom ramen för denna slutgranskning. har inte heller närmare granskat Hemvärnet och de nationella skyddsstyrkorna eller förbandsreserven. I slutgranskningen används iakttagelser och slutsatser från tidigare granskningar på försvarsområdet.11 Därutöver har slutgranskningen inhämtat ny empiri i två fördjupningsspår, granskning av det nationella försvaret och granskning av styrningen av Försvarsmakten (regeringens styrning och myndighetens interna styrning). Granskningens tyngdpunkt har varit intervjuer och dokumentstudier. Intervjuer har gjorts med representanter för (Försvarsdepartementet). Dessa representanter har anvisats av Försvarsdepartementet att företräda departementet i samband med granskning. Vidare har Försvarsdepartementet lämnat skriftliga svar på frågor. Intervjuer har också gjorts i olika delar av Försvarsmakten (högkvarteret samt förband). Generellt gäller att har intervjuat personer på centrala positioner i myndigheten, som pekats ut av vår kontaktperson. För att få så bred och generell information som möjligt har intervjuat era personer om samma frågor. Detsamma har dock inte varit fallet i Försvarsdepartementet, eftersom där har blivit hänvisad till ett fåtal företrädare för departementet. Därutöver har representanter för intervjuats, liksom före detta myndighetschefer för försvarsmyndigheter. 11Inom försvarsprogram har följande granskningsrapporter publicerats: Den nordiska stridsgruppen 2008 – en del av EU:s snabbinsatsförmåga. 2010 (RiR 2010:20). En granskning av försvarets internationella materielsamarbeten. 2011 (RiR 2011:13). Svenska bidrag till internationella insatser. 2011 (RiR 2011:14). Försvarsmaktens stöd till samhället vid kriser. 2011 (RiR 2011:15). Besparingar i försvarets materielförsörjning – regeringens genomförandegrupp 2008. 2012 (RiR 2012:5). Den nordiska stridsgruppen – Nordic Battlegroup 2011. 2012 (RiR 2012:11). Bemanningen av marinens och ygvapnets stående insatsförband. 2012 (RiR 2012:18). Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser. 2013 (RiR 2013:22). 2014 (RiR 2014:4). Ekonomiska förutsättningar för en fortsatt omställning av försvaret. 2014 (RiR 2014:7). FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Dokumentstudier har gjorts av styrdokument från och regeringen samt dokument från Försvarsdepartementet, inklusive arbetshandlingar. En genomgång av regeringsbeslut och anmodanden/remisser har gjorts Vidare har Försvarsmaktens styrdokument och interna processer analyserats, liksom årsredovisningar och andra underlag från myndigheten. Även andra rapporter och utredningar som rör försvarsområdet har använts i granskningen. Från tidigare försvarsgranskningar inom har uppgifter kring Försvarsmaktens personal- och materieltillgångar inhämtats. Dessa uppgifter har legat till grund för övergripande analyser av Försvarsmaktens resursläge. Försvarsmakten och Försvarsdepartementet har medverkat vid sekretessbedömning av rapporten. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av och . och har medverkat i delar av granskningen. Efter detta inledande kapitel följer i kapitel 2 en beskrivning av ansvarsfördelningen på försvarsområdet. Därefter presenteras iakttagelser om Försvarsmaktens resultat i kapitel 3, det vill säga myndighetens förmåga att lösa sina uppgifter. I kapitel 4 behandlas regeringens styrning av Försvarsmakten och i kapitel 5 Försvarsmaktens interna styrning och genomförande av verksamheten. Redovisningen till behandlas i kapitel 6. Frågan om ansvarsfördelningen mellan riksdag, regering och myndighet problematiseras därefter i kapitel 7. Slutligen presenteras slutsatser och rekommendationer i kapitel 8. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 2Ansvarsfördelning mellan , regeringen och Försvarsmakten I det följande görs en översiktlig beskrivning av den nuvarande ansvarsfördelningen mellan , regeringen och Försvarsmakten. Detta för att ge läsaren en grundläggande kunskap om försvarsområdet. En problematisering av denna ansvarsfördelning åternns i kapitel 7, efter att regeringens styrning samt Försvarsmaktens interna styrning och verksamhet har beskrivits i kapitel 4 och 5. styr konstitutionellt genom sin lagstiftningsmakt, nansmakt och kontrollmakt och fattar beslut om statens budget och anslagen samt deras ändamål. fattar beslut om ekonomiska ramar för Försvarsmakten. Dessutom fattar beslut om målen för det militära försvaret, Försvarsmaktens övergripande operativa förmåga och inriktningen för insatsorganisationens utformning. har dessa beslut gällt under fyraåriga perioder genom så kallade försvarsbeslut. Senast fattades ett försvarspolitiskt inriktningsbeslut , och regeringen har angett att målsättningen är att lägga fram en ny försvarspolitisk inriktningsproposition till . Mellan dessa större beslut nns utrymme för justeringar i samband med budgetprocessen och i samband med särskilda propositioner. I kapitel 1 presenteras beslut om målen för det militära försvaret samt krav på operativ förmåga. Antalet anslag inom försvarsområdet har blivit er. är anslaget till Försvarsmakten uppdelat på fem anslag. beslutar om ekonomiska ramar för försvaret: 1.Förbandsverksamhet och beredskap (23,), 2.Försvarsmaktens insatser internationellt (1,), 3.AnskaŽning av materiel och anläggningar (8,), 4.Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar (6,) och 5.Forskning och teknikutveckling ().12 2013/14:FöU1, rskr. 2013/14:106. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Härigenom har fått ett utökat inytande över hur verksamheten ska bedrivas, eftersom endast kan överföra medel mellan de olika försvarsanslagen. beslutar om merparten av grundorganisationens utformning. Med andra ord är det som beslutar om placering av förband och utbildningscentrum samt omorganisering av organisationsenheter. Vad gäller materiel beslutar om anskaning av vissa större materielobjekt. bemyndigar regeringen att besluta om beställning av materiel samt beslutar om investeringsplanen avseende materiel och objektramar av vissa större materielobjekt. fattar också beslut om internationella insatser.13 Regeringen behöver godkännande för att få sända svenska väpnade styrkor till andra länder eller i övrigt sätta in sådana styrkor för att fullgöra en internationell förpliktelse.14 Därtill har beslutat att totalförsvarets personalförsörjning inte längre ska tryggas genom totalförsvarsplikt, utan den militära utbildningen ska baseras på frivillighet. Totalförsvarspliktiga är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt endast om regeringen, med hänsyn till försvarsberedskapen, beslutar det.15 Totalförsvarsplikt gäller för varje svensk medborgare från början av det kalenderår när han eller hon fyller till slutet av det kalenderår när han eller hon fyller sjuttio år.16 2.2Områden som regeringen beslutar om Regeringen ska styra försvaret utifrån de ramar som beslutat och ska precisera styrning. Regeringen har beslutat att Försvarsmakten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar och grunden för detta ska vara förmågan till väpnad strid.17 I kapitel 1 redogörs för uppgifter som regeringen har angett att Försvarsmakten ska lösa. 13Exempel på insatser som beslutat om efter förslag från regeringen är att svensk väpnad styrka ställs till förfogande för deltagande i Kosovo (prop. 2009/10:37), samt att som ramnation leder en av EU:s stridsgrupper i beredskap av 2015 (prop. 2011/12:84). 1415 kap. Krig och krigsfara, 16 § Regeringsformen. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269, rskr. 2009/10:270. 161 och 2 §§ lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. 17Förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Regeringen har beslutat om mer preciserad styrning i anvisningarna för försvarsplanering 201118, Inriktningsbeslutet för Försvarsmakten –2014, liksom i övriga särskilda regeringsbeslut. I sådana anges bland annat krav om beredskap. Vad gäller insatser styr regeringen i era avseenden. Försvarsmakten ska ha förmåga att genomföra såväl kortvariga som långvariga insatser mot såväl reguljära som irreguljära styrkor samt kunna genomföra räddnings-, evakuerings-, och förstärkningsinsatser.19 Regeringen har bland annat beslutat att Försvarsmakten ska ge stöd till polisen vid terroristbekämpning om begär det.20 har beslutat att regeringen får, på begäran av () eller enligt beslut som fattats av (), ställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarande verksamhet utomlands.21 Regeringen kan styra Försvarsmakten ekonomiskt genom att exempelvis besluta om att Försvarsmakten inte tilldelas hela sitt anslag, alternativt införa limiter (beloppsgränser) eller dra in eventuellt anslagssparande. Utformningen av insatsorganisationen styrs detaljerat av regeringen (den huvudsakliga inriktningen beslutas som nämnts ovan av ), till exempel typförband och antal förband. Regeringen anger antal personer som ska nnas tillgängliga och hur många och hur stora förbandsinsatser som ska kunna göras.22 Regeringen beslutar om Högkvarterets interna organisation; att det där ska nnas en ledningsstab, en enhet för produktion, en enhet för insatser, en enhet för underrättelse- och säkerhetstjänst, en chefsjurist, en ekonomidirektör, 18Anvisningar för försvarsplaneringen 2011 (Fö/2011/569/MFI). 193 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. 20Lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning. 21Högst 3 000 personer anställda på Försvarsmakten får tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands i internationella militära insatser. Lagen (2003:169) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. 22Regleringsbrev för avseende Försvarsmakten. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 en säkerhetsinspektion, en generalläkare och en ygsäkerhetsinspektör.23 Regeringen beslutar dessutom om en rad chefstillsättningar.24 I genomförandet av personalförsörjningsreformen har regeringen velat ha mycket detaljerad information under processens gång, enligt Försvarsdepartementet eftersom personalfrågor är en viktig del i reformarbetet. Regeringen har efterfrågat statistik från Försvarsmakten om personal på individnivå, till exempel exakta uppgifter om antalet rekryterade GSS/T inom förbanden.25 Kravet om månatlig statistik om personalläget fördes in i regleringsbrevet , men har tagits bort i regleringsbrevet för 2014.26 Regeringen har beslutat att huvuddelen av förbanden ska bestå av rekryterad personal och att förbanden över tiden ska vara kompletta i fråga om utbildad personal.27 angav regeringen, i regleringsbrevet, vilka materielprojekt ska begära regeringens medgivande för.28 I regleringsbrevet anger regeringen inga specika materielprojekt. Försvarsmakten ska framställa om regeringens medgivande för materielanskaŠningar och verksamheter inom anslag 1:3 som: