prop · H2031d22 · 2014-10-23 00:00:00 — För att utveckla arbetet har FN:s Miljöprogram () startat initiativet (Partnership on Action for ) i vilket deltar. Syftet med är att ge stöd till utvecklingsländer för en omställning till en grön ekonomi. deltar i en styrgrupp och i en vängrupp under och har bidragit finansiellt till att kartläggningar och projekt startats i ett antal länder, bl.a. och . En översyn har inletts beträffande verksamheten inom Östersjö- staternas råds expertgrupp om hållbar utveckling Baltic 21. Baltic 21 samordnar verksamheten inom ramen för grön ekonomi. Länderna som deltar i Östersjöstaternas råd har enats om att bli föregångare i utvecklingen och genomförandet av aktiviteter med inriktning på grön ekonomi (Deklaration antagen om A Vision for the Baltic Sea Region by 2020). Europeiska kommissionen presenterade ett s.k. grönt paket som består av fyra meddelanden och ett lagstiftningspaket . I paketet ingår meddelandet om ett kretsloppssamhälle och cirkulär ekonomi (KOM[2014] 398), samt ett lagstiftningspaket som syftar till att revidera flera direktiv om avfall (KOM[2014] 397), ett meddelande om en grön handlingsplan för små- och medelstora företag (KOM[2014] 440), ett meddelande om ett initiativ för grön syssel- sättning (KOM[2014] 446) och ett meddelande 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 om möjligheterna till resurseffektivitet i byggsektorn (KOM[2014] 445). Arbete pågår kring utvecklingen av alternativa välfärdsmått som komplement till BNP, bl.a. i arbetsgruppen Nordisk ad hoc grupp för kompletterande välfärdsmått under som etablerades 2013. Arbetet ska redovisas . En särskild utredare arbetar med att kartlägga och analysera samt föreslå mått på utvecklingen av livskvaliteten i det svenska samhället (Dir. 2014/68). Uppdraget ska redovisas . Som ett resultat av beslutet om reformer av FN:s miljöprogram vid om hållbar utveckling i (Rio+20) har det första mötet med UNEA (United Nations Environment Assembly, styrande organ) ägt rum i , . Som styrande organ för ett FN-program är UNEA det enda som har ett universellt medlemskap vilket innebär att samtliga FN:s medlemsstater är medlemmar. Fler än 1200 delegater deltog vid mötet, däribland FN:s generalsekreterare, miljöministrar, förhandlare, ledare från övriga FN-systemet och representanter från civila samhället. Mötet hade två teman, Miljö i den s.k. Post-2015 agendan, inklusive hållbar produktion och konsumtion samt illegal handel med vilda djur och växter. Post-2015 är en pågående FN- process med syfte att bl.a. ta fram nya globala hållbarhetsmål som tar vid efter det att FN:s millennieutvecklingsmål går ut . Under UNEA hölls bl.a. ett forum om gender och miljö samt ministerdiskussioner om UNEA:s två teman. Under UNEA antogs 17 beslut, bl.a. om arbetsprogram och budget, kemikalier och avfall, hur ska arbeta med att förbättra luftkvalitet samt beslut om att stärka samspelet mellan forskning och policy och om illegal handel med vilda djur och växter. Ministrarnas diskussioner resulterade även i antagandet av ett slutdokument, som bl.a. framhåller UNEA:s status som ett universellt styrande organ, och vikten av att miljö integreras i Post 2015- agendan och de mål som ska ersätta Millennie- utvecklingsmålen . Världens miljö- ministrar bekräftade sina åtagande inom en rad områden så som illegal jakt och handel med hotade arter, klimat och hållbar konsumtion och produktion. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Bilaterala miljö- och klimatinsatser Föroreningar i luft och vatten är till stor del gränsöverskridande och påverkar direkt och indirekt möjligheten för att uppnå de nationella miljökvalitetsmålen. Samarbete på miljö- och klimatområdet med strategiskt viktiga länder sker framför allt med de länder som bedöms ha en stor miljöpåverkan eller som är av strategisk betydelse för det globala miljö- och klimat arbetet. Samarbetet syftar både till att bidra till en förbättrad global miljö och till att uppfylla de svenska miljökvalitetsmålen. Insatser inom det bilaterala samarbetet bidrar inte minst till att genom gemensamma projekt skapa kontakter och på så sätt möjliggöra utbyten mellan och samarbetsländer inför och under förhandlingar inom ramen för inter- nationella miljökonventioner, såsom . I flera strategiskt viktiga länder, däribland , , , och , har miljö- och klimatsamarbetet tidigare bedrivits genom utvecklingsbiståndet. Biståndsinsatserna fasades ut /2014, eftersom flertalet av dessa länder har utvecklat egna institutioner och egen kapacitet. Kontaktytorna finns kvar men samarbetet har gått från att vara ett traditionellt bistånds- samarbete, till ett samarbete inom särskilda sakområden, med en hög grad av dialog samt kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan mer jämbördiga parter. Det strategiska samarbetet bidrar särskilt till kunskapsutbyte och dialog om olika insatser för att införliva regelverk och policyåtgärder på miljö- och klimatområdet i olika samarbetsländer. inleddes ett fördjupat samarbete med på vattenområdet och med på miljö- och klimatområdet på basis av de samförståndsavtal som undertecknades med dessa länder 2013. Förutsättningarna för ett fördjupat miljö- och klimatsamarbete med och har undersökts i dialog med ansvariga miljömyndigheter i respektive land. Samarbetsprojekt på miljö- och klimat- området har därtill bedrivits i , , , , , , , och . Ett aktuellt exempel på det bilaterala miljö- samarbetets bidrag till pågående internationella processer är de projekt som har genomförts med –2014 och som har handlat om nationell hantering av kvicksilver. samarbete har i sin tur bidragit till ett konstruktivt utbyte inför och under förhand- lingarna om en global konvention om kvicksilver (Minamata) . Ett annat exempel är de vetenskapliga dialoger om att minska förekomsten av kortlivade klimatpåverkande ämnen (SLCP) som har inletts med och genom seminarier , med ett stort intresse från myndigheter och akademi i respektive land. Samarbetet har lett till en förståelse för frågan och lagt grunden till ett fortsatt utbyte mellan experter på området i och dessa länder. Miljöövervakningen är en grundläggande del av miljöpolitiken. Miljöövervakningen är central för att bl.a. följa tillståndet i miljön, för uppföljningen av miljökvalitetsmålen och för internationell rapportering. Kraven på en utvidgad miljöövervakning har vuxit främst beroende på ökade krav på uppföljning av genomförandet av EU:s olika miljödirektiv, t.ex. havs- och vattenrelaterade direktiv. Miljöövervakningen består till stor del av löpande datainsamling som används i inter- nationell rapportering och i uppföljningen av miljökvalitetsmålen. För att ha möjlighet att svara upp mot de ökade krav på miljö- övervakning som bl.a. nya regelverk i EU och uppföljning av miljömålssystemet ställer, kommer regeringen att stärka resurserna till miljöövervakning. Med en god miljöövervakning går det att effektivt följa upp åtgärder som utförs på lokal nivå. Det är också viktigt att de berörda myndig- heterna, som t.ex. och Havs- och vattenmyndigheten, fortsätter att vidare- utveckla sitt arbete med miljöövervakning så att tilldelade medel används så effektivt som möjligt. Regeringen bedömer att miljöledningssystemet är ett viktigt verktyg för att säkerställa så att myndigheternas miljöarbete genomförs på ett systematiskt och effektivt sätt. har alltmer fokus lagts på myndigheternas indirekta miljöpåverkan, som komplement till den direkta. Denna utveckling är viktig och bör Att flera myndigheter miljöcertifierar sig är också positivt. Regeringens bedömning är att Aktiebolaget (Miljöstyrnings- rådet) arbete med att förvalta och utveckla förslag till upphandlingskriterier och den förankringsprocess som använts för detta har bidragit till en positiv utveckling inom miljö- anpassad offentlig upphandling. Miljöstyrnings- rådet har i samarbete med olika aktörer och genom fortsatt informationsarbete bidragit med värdefull kunskap och stöd inom området. De uppgifter som har överlåtits till från ska fortsätta att bedrivas i samma utsträckning som (se vidare utgiftsområde 2 och utgifts- område 24). Det handlar om uppgifter relaterade till miljöhänsyn i offentlig upphandling. Regeringen bedömer att det sammanhängande systemet för geografisk miljöinformation förbättrar tillgängligheten till geografisk information inom EU, avhjälper problem vid informationsutbyte mellan myndigheter och höjer kvaliteten på informationen. Systemet är även ett viktigt steg i utvecklingen inom området informationsteknik och påverkar inte bara arbetet inom miljöpolitiken utan också möjlig- heterna att vidareutveckla arbetet med e-förvalt- ning, regelförenkling och en effektiv nationell försörjning med grundläggande geografisk information. Den s.k. geodataportalen är en viktig del av infrastrukturen och ger möjlighet att söka, hitta och titta på information från olika informationskällor samt utnyttja tillhörande tjänster. fortsätter arbetet med att genomföra direktivet om geografisk miljö- information (Inspire 2007/2/EG) och kommer allt fler myndigheter att bli informationsansvariga vilket innebär ökade kostnader för dessa myndigheter. Grön ekonomi och hållbar utveckling För att stärka för tillväxt och jobb, den s.k. EU 2020 strategin har ett arbete inletts med att identifiera behov av kompletterande åtgärder. Slutsatserna ska användas i arbetet med den halvtidsöversyn av EU 2020 strategin som Europeiska kommissionen har inlett. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 att förslag till förbättringar ska presenteras . Klimat-, miljö och energiutmaningarna prioriteras högt av regeringen. Det behövs därför en fortsatt och utvecklad samverkan mellan myndigheter liksom mellan myndigheter och den kommunala och regionala nivån. Samarbetet med IVL Svenska Miljöinstitutets näringslivsnätverk har varit positivt och bidragit till en ökad dialog med näringslivet. Ytterligare seminarier samt även branschdialoger planeras. har presenterat en rapport med förslag på nationella åtgärder som bidrar till en mer hållbar konsumtion. Förslagen kommer att analyseras inom . Hållbar konsumtion kommer också att vara en viktig del i den konsumentupplysningstjänst som har fått i uppdrag att utveckla i samverkan med bl.a. och Kemikalieinspektionen. Tjänsten ska vara på plats . För att implementera det globala ramverket av program för hållbar konsumtion och produktion har utsetts till Nationell Fokalpunkt med uppdrag att samordna, sprida goda exempel och inspirera till handling från olika aktörer och nivåer. Regeringen kommer att fortsätta detta arbete. Bilaterala miljö- och klimatinsatser Resultaten av regeringens bilaterala samarbete är ofta indirekta och kan avläsas först i ett längre tidsperspektiv, något som inte alltid framgår vid en årlig rapportering. Det bilaterala samarbetet syftar bl.a. till att bidra till framsteg inom inter- nationella miljökonventioner. Samarbetet bedöms ha bidragit till detta vad gäller inter- nationella miljökonventioner såsom , miljökonventioner på kemikalieområdet såsom Minamata- konventionen om kvicksilver samt samarbetet inom Luft- och klimatkoalitionen (CCAC). Detta syfte har uppnåtts genom att via gemensamma projekt skapa kontakter och bygga kapacitet och kunskap hos strategiskt viktiga förhandlingsparter. De kontakter som har byggts upp har möjliggjort för utbyten mellan och respektive samarbetsland inför och under internationella miljöförhandlingar. Det är viktigt att bilaterala miljö- och klimatinsatser fortsatt kan bidra till att främja framsteg inom 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 internationella processer och miljökonventioner. Insatserna bör också fortsatt leda till att öka förståelsen för betydelsen av miljöåtgärder i samarbetsländer, och i förlängningen bidra till att miljöpolicyåtgärder genomförs i de länder där bilateralt samarbete bedrivs. Det övergripande målet för miljöpolitiken är att lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta. Vi ska göra det utan att orsaka ökande miljö- och hälsoproblem utanför gränser. Att stoppa miljöförstöringen och minska klimatutsläppen är två av vår generations största uppgifter. En framåtsyftande miljöpolitik kan lösa miljöproblemen och skapa nya möjligheter för jobb och utveckling. Genom att minska vår resursförbrukning eller återanvända och återvinna de produkter vi använder kan vi minska belastningen på jordens gemensamma ekosystem. Regeringen kommer att prioritera arbetet med minskade klimatutsläpp, en giftfri miljö, förstärkt biologisk mångfald och bättre havsmiljö. behöver en långsiktig skogsstrategi som optimerar skogens möjligheter att bidra i utvecklingen av en bioekonomi och som tillvaratar skogens hela värdekedja. Den nationella skogspolitiken bör därför vidare- utvecklas i bred samverkan med berörda i ett nationellt skogsprogram för , se utgifts- område 23. I denna proposition föreslår regeringen en kraftfull ambitionshöjning och ökar miljö- och klimatanslagen med . gör bedömningen att enbart två av 16 miljökvalitetsmål nås med nuvarande politik. Regeringen anser att avgörande steg måste tas för att öka takten i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Som ett led i detta arbete ska ett miljömålsråd inrättas. Regeringen kommer också att prioritera arbete med att bättre integrera miljöarbetet i berörda myndig- heters verksamhet, det gäller i första hand myndigheterna med ansvar inom ramen för miljömålssystemet. Dagens miljöutmaningar är i stora delar gränsöverskridande och arbetet med att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet förut- sätter också att arbetar för en ambitiös miljöpolitik inom EU och internationellt. Regeringen kommer fortsatt bedriva samarbete med länder som är av strategisk betydelse för det globala miljö- och klimat- samarbetet. Samarbetet kan också bidra till att internationella miljökonventioner, regelverk och policyåtgärder på miljö- och klimatområdet kan införlivas i samarbetsländernas miljölagstiftning och bidrar till uppfyllande av miljökvalitetsmålen. Regeringen kommer därtill fortsatt att engagera sig i miljöarbetet inom FN:s miljöprogram , genom bl.a. det årliga bidraget till . Detta ligger även i linje med politik för global utveckling (PGU) som är hela regeringens gemensamma ansvar. En nationell miljömålssamordnare har utsetts för att bl.a. verka för att stärka samverkan med näringslivet för att ytterligare öka takten i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Miljöövervakningen är ett kvitto på tillståndet i miljön och svarar på frågan om beslutade åtgärder får avsedd effekt. Miljöövervakningen ger t.ex. svar på vilka farliga ämnen som finns i människor och i miljön. Med bättre övervakning av tillståndet i miljön ökar möjligheten att upptäcka och förebygga risker för människors hälsa och miljön. Miljöövervakningen är central för att följa upp miljökvalitetsmålen och för att ta fram underlag för nya miljöåtgärder och justera redan beslutade åtgärder. Resultaten från miljöövervakning används också för inter- nationell rapportering, speciellt enligt EU:s miljödirektiv. Både Europeiska kommissionen och våra nationella myndigheter har pekat på brister i den nuvarande miljöövervakningen som behöver åtgärdas. Särskilt den havs- och vatten- relaterade miljöövervakningen behöver förstärkas för att bl.a. uppfylla EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG) och EU:s havsmiljö- direktiv (2008/56/EG). Därför gör regeringen en satsning på miljöövervakning. I granskning av svensk miljöpolitik uppmärksammas bl.a. vikten av effektiva administrativa styrmedel och att det är en central del i miljöarbete. är en grundpelare i miljöarbetet och ett viktigt verktyg för att nå miljökvalitetsmålen. kommer fortsatt att utvecklas i den riktningen Kärnan i arbetet med att utveckla miljöregel- verket är att förbättra hälso- och miljö- situationen i . Regler, processer och förfaranden ska därutöver vara rättssäkra och effektiva men också anpassade till företagens villkor och verklighet. Tillsynen står för en stor del av företagens vardagliga kontakt med miljö- regelverket. Att tillsynen är effektiv likvärdig och sker med hög kompetens är avgörande för miljön men också betydelsefullt för berörda företag. Myndighetsutövningen, nationellt, regionalt och lokalt, genom tillståndsgivning och tillsyn, behöver utvecklas så att det i större utsträckning bidrar till att nå miljökvalitetsmålen. Den grundläggande utgångspunkt är att det är förorenaren som ska betala för miljötillsynen. Genom tillsynsavgifter säkerställs en effektiv tillsyn som bidrar till att miljökvalitetsmålen nås. Regeringen föreslår i denna proposition att Länsstyrelsernas förvaltningsanslag ökas med . Klimatförändringarna är en ödesfråga för mänskligheten och regeringens mest prioriterade miljöfråga. Politiken behöver utformas för åtgärder och insatser på alla nivåer i samhället, såväl internationellt, som inom EU och nationellt. För att nå målet om högst två graders global temperaturökning jämfört med förindustriell nivå måste alla länder vidta åtgärder. ska vara ledande i omställningen till ett samhälle med mycket låga utsläpp av växthusgaser och ska minska utsläppen av växthusgaser i den takt som behövs för en globalt hållbar utveckling. Långsiktig styrning och uppföljning behövs. Därför ska ett klimatpolitiskt ramverk inrättas med etappmål , med tydliga mål för sektorerna, bl.a. transporter, jordbruk och bostäder, och med en årlig redovisning av framstegen till . ska växthusgasutsläppen i tydligt minska. Stimulanser och ekonomiska styrmedel ska användas för att ställa om . Miljöskatternas styrande effekt ska öka. Regeringen avser i samband med kontroll- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 stationen 2015, som ligger fast, återkomma till frågan om hur ytterligare åtgärder bidrar till att sänka de svenska utsläppen av växthusgaser. Regeringen vill ta tillvara biogasens potential genom att skapa förutsättningar för att införa metanreduceringsersättning i hela landet. Regeringen vill intensifiera insatserna för att nå en fordonsflotta som är fri från fossila bränslen. Transportsektorn står alltjämt för ca en tredjedel av utsläppen av växthusgaser, utsläppen från tunga fordon har ökat mest. Enligt prognoser väntas transportbehoven och trafik- arbetet fortsätta att växa. Miljöpåverkan från transportsektorn ska minskas. Ytterligare utvecklade styrmedel kommer att krävas. Regeringen avser därför införa ett system där miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället genom en bonus, medan fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid får högre skatt, ett s.k. bonus/malus-system. I avvaktan på att detta kan ske behålls en premie till bilar med mycket låga utsläpp. Regeringen vill också se en överflyttning av gods från väg till järnväg och sjöfart. Satsningarna på järnvägen förstärks. Regeringen påbörjar och skyndsamt ett arbete med att införa en avståndsbaserad vägslitageskatt som även omfattar utländska åkare, med ambitionen att detta ska genomföras . En sådan skatt bidrar till att långväga godstransporter flyttas från lastbil till tåg och sjöfart och bidrar till schyssta villkor inom åkerinäringen. Det är vidare angeläget att samhällsplaneringen generellt och i en ökad utsträckning främjar en hållbar och transportsnål samhällsstruktur. Städerna bör byggas så att gång, cykling och kollektivtrafik blir de naturliga valen när människor ska förflytta sig. På lands- bygden kommer bilen fortsatt behövas men effektivare fordon som drivs av förnybar energi behövs. Regeringen tar nu fler initiativ för en moderniserad samhällsplanering och för ett mer hållbart och klimatsmart byggande, för klimatsmarta renoveringar av bostäder och för utbyggnad av förnybar energi och effektivisering. ska även olika metoder för att få flyget att i högre utsträckning bära sina egna klimatkostnader undersökas. Sammantaget kommer dessa åtgärder bidra till tydliga utsläppsminskningar i . De kan också ge möjligheter för utveckling av miljö- innovationer. Initiativ tas för att bedöma hur 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 stora dessa ytterligare utsläppsminskningar kan bli. Arbetet med att stärka kunskapen om möjliga åtgärder för i ett klimatperspektiv hållbara placeringar, som kan minska ekonomisk risk för finansiella sektorns aktörer och kunder fortsätter liksom kunskapshöjande insatser för att tydliggöra konsumtionens samlade effekt på utsläppen, inklusive de som sker utomlands. Regionalt och lokalt arbete För att öka takten i att nå miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan och åstadkomma de utsläppsreduktioner som behövs på lång sikt är en omställning av samhället nödvändig. Ett strategiskt klimat- och energiarbete på lokal och regional nivå, t ex kommunala energiplaner och regionala klimat- och energistrategier, är centralt men behöver mer kraft för genomförande. För att tydligt minska utsläppen av växthusgaser ska ett särskilt stöd för klimatinvesteringar i kommuner och regioner inrättas (s.k. KLOKT stöd). Bidrag ska gå till de åtgärder där investerade medel ger störst klimateffekt. Programmets insatser bör samordnas med andra relevanta insatser på och regional nivå. Att minska utsläppen av växthusgaser är en global utmaning som därmed kräver globala lösningar. FN:s medlemsländer har enats om att jordens temperaturökning ska hållas under två grader jämfört med förindustriell nivå. IPCC:s senaste rapport visar att det är möjligt att hålla temperaturökningen under två grader, men för att med hög sannolikhet klara detta krävs betydligt mer omfattande globala utsläppsminskningar och insatser i alla länder. De globala utsläppen måste vända nedåt och minst halveras till 2050 för att därefter fortsätta att minska. En ny global och rättsligt bindande överens- kommelse om markant minskade utsläpp av växthusgaser efter 2020 är helt avgörande för att nå framgångar i det globala klimatarbetet. Regeringen vill fortsätta att bygga allianser, skapa förtroende och driva på inför klimattoppmötet i och därefter. Förutom de formella klimatförhandlingarna är det av stor vikt att i olika fora samla länder för diskussion och att vidta åtgärder för att kunna nå klimatmålen. EUs och det nordiska samarbetets roll Regeringen anser att EU ska befästa sin roll som ledande internationellt och ska driva på för detta. EU ska agera kraftfullt, ha ambitiösa egna åtaganden och konstruktivt bidra för att åstadkomma ett globalt klimatavtal. Det krävs att enskilda medlemsländer är beredda att gå före och visa ledarskap för att möjliggöra en tillräckligt ambitiös EU-politik. Arbetet inom och i , liksom exempelvis klimatsamarbetet mellan 14 regeringar inom är exempel på detta och utgör viktiga plattformar för en aktiv inter- nationell klimatpolitik. Det finns en tydlig koppling mellan EU:s egna klimatmål och förutsättningarna för EU att visa ledarskap i klimatförhandlingarna. Ställningstagandet kring på klimat och energiområdet till 2030 är ett viktigt grundläggande beslut. EU behöver inrikta sin politik så att hela spannet i det övergripande målet om 80 till 95 procents utsläppsminskning till 2050 hålls inom räckhåll. Regeringen anser därför att EU bör utarbeta lagstiftning som säkerställer att de mål som satts kan nås. Regeringen kommer verka för att EUs ambition i de internationella klimat- förhandlingarna höjs. Sammantaget anser regeringen att EU ska kunna minska utsläppen till 2030. En sådan minskning motsvarar EU:s ansvar och förmåga i ett klimatavtal som stödjer tvågradersmålet. Regeringen anser att EU för att uppnå globala klimatåtaganden borde ha beslutat om att minska utsläppen till 2020. Regeringen betonar behovet av utsläpps- minskningar i EU:s transportsektor för att de långsiktiga klimatmålsättningarna ska kunna nås. För detta behövs konkreta åtgärder inom EU, exempelvis när det gäller ett effektivare transportsystem och effektivare fordon. Det är viktigt att EU följer upp koldioxidkraven för personbilar och lätta nyttofordon som löper till 2020 med nya och skärpta mål för de genom- snittliga utsläppen.