prop · H103228d2 · 2014-05-12 00:00:00 — ska utarbeta förslag till tekniska standarder för till syn för att fastställa de villkor enligt vilka kraven i artikel 105 ska tillämpas enligt punkt 1 i den här artikeln. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen . ditriskskydd i handelslagret. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 299.2 h i ska varken den interna eller den externa kreditderivatsäkringen tas upp i handelslagret vid beräkning av kapitalkrav, om ett sådant kreditriskskydd förvärvats av tredje man och godkänns som säkring av en exponering utanför han delslagret när det gäller beräkning av kapitalkravet. Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. 1.En intern säkring ska särskilt uppfylla följande krav: a)Den ska inte i första hand vara avsedd att undgå eller minska kapitalbaskraven. b)Den ska dokumenteras korrekt och underkastas särskilda interna processer för godkännande och revision. 1.Instituten ska antingen använda den schablonmetod som föreskrivs i kapitel 2 eller, om de behöriga myndigheterna ger sitt godkännande i enlighet med artikel 143, den metod baserad på intern riskklassificering ("internmetoden") som föreskrivs i kapitel 3 vid beräkning av riskvägda exponeringsbelopp enligt artikel 92.3 a och f. 2.För handelsexponeringar och för bidrag till obeståndsfon den för en central motpart ska instituten tillämpa den behand ling som anges i kapitel 6 avsnitt 9 för att beräkna de riskvägda exponeringsbeloppen enligt artikel 92.3 a och f. För alla andra typer av exponeringar mot en central motpart ska instituten behandla exponeringarna på följande sätt: c)Den ska behandlas enligt marknadsmässiga villkor. d)Den marknadsrisk som uppkommer genom den interna säk ringen ska hanteras dynamiskt i handelslagret inom de till låtna limiterna. a)För andra typer av exponeringar mot en kvalificerad central motpart, som exponeringar mot ett institut. b)För andra typer av exponeringar mot en icke kvalificerad central motpart som exponeringar mot ett företag. Europeiska unionens officiella tidning L 176/73 3.Vid tillämpning av denna förordning ska exponeringar mot värdepappersföretag i tredjeland och exponeringar mot kreditinstitut i tredjeland och exponeringar mot clearingorgani sationer och börser i tredjeland behandlas som exponeringar mot ett institut endast om tredjelandet tillämpar tillsyns- och regleringskrav på den enheten som minst motsvarar de krav som tillämpas i unionen. 4.Vid tillämpning av punkt 3 får kommissionen, genom genomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten till fortsätta att behandla expo neringar mot de enheter som avses i punkt 3 som exponeringar mot institut, under förutsättning de relevanta behöriga myndig heterna före har bedömt att det berörda tredjelandet är lämpligt för denna metod. Användning av kreditriskreduceringsteknik enligt schablonmetoden och internmetoden 1.När det gäller en exponering för vilken ett institut till lämpar schablonmetoden enligt kapitel 2 eller internmetoden enligt kapitel 3 men utan att använda sina egna estimat av LGD-värden (loss given default) och konverteringsfaktorer enligt artikel 151, får institutet använda kreditriskreducering i enlighet med kapitel 4 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp vid tillämpning av artikel 92.3 a och f eller, om relevant, förväntade förlustbelopp vid den beräkning som avses i artikel 36.1 d och artikel 62 c. 2.När det gäller en exponering för vilken institutet tillämpar internmetoden genom att använda sina egna estimat av LGD- värden och konverteringsfaktorer i enlighet med artikel 151, får institutet använda kreditriskreducering i enlighet med kapitel 3. Behandling av värdepapperiserade exponeringar enligt schablonmetoden och internmetoden 1.Om ett institut använder schablonmetoden enligt kapitel 2 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för den expone ringsklass som de värdepapperiserade exponeringarna tillhör enligt artikel 112, ska institutet beräkna riskvägda exponerings belopp för en värdepapperiseringsposition i enlighet med artik larna 245, 246 och 251–258. Institut som använder schablon metoden får också använda internmetoden om detta tillåts en ligt artikel 259.3. 2.Om ett institut använder internmetoden enligt kapitel 3 för beräkning av riskvägda exponeringsbelopp för den expone ringsklass som de värdepapperiserade exponeringarna tillhör enligt artikel 147, ska institutet beräkna riskvägt exponerings belopp i enlighet med artiklarna 245, 246 och 259–266. Med undantag av internmetoden, i de fall den endast används för en del av de värdepapperiserade exponeringar som ligger bakom en värdepapperisering, ska institutet använda den metod som gäller för den övervägande delen av de värdepapperiserade exponeringar som ligger bakom denna värdepapperisering. 1.Institut som tillämpar schablonmetoden ska behandla all männa kreditriskjusteringar i enlighet med artikel 62 c. 2.Institut som tillämpar internmetoden ska behandla all männa kreditriskjusteringar i enlighet med artikel 159, artikel 62 d samt artikel 36.1 d. Vid tillämpning av denna artikel och kapitlen 2 och 3 ska all männa och specifika kreditriskjusteringar inte omfatta reserve ringar för allmänna risker i bankrörelse. Institut som använder internmetoden och tillämpar scha blonmetoden för en del av sina exponeringar på gruppnivå eller individuell nivå, i enlighet med artiklarna 148 och 150, ska fastställa hur stor del av den allmänna kreditriskjusteringen som ska ske enligt schablonmetoden för behandling av all männa kreditriskjusteringar respektive internmetoden för be handling av allmänna kreditriskjusteringar, enligt följande: a) När ett institut som ingår i konsolideringen enbart tillämpar internmetoden ska, i tillämpliga fall, detta instituts allmänna kreditriskjusteringar följa den behandling som anges i punkt 2. b)När ett institut som ingår i konsolideringen enbart tillämpar schablonmetoden ska, i tillämpliga fall, detta instituts all männa kreditriskjusteringar följa den behandling som anges i punkt 1. c)Resterande kreditriskjusteringar ska fördelas proportionellt efter den andel riskvägda exponeringsbelopp som ska be handlas enligt schablonmetoden respektive internmetoden. L 176/74 Europeiska unionens officiella tidning ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som specificerar beräkningen av specifika och allmänna kredit riskjusteringar i enlighet med tillämpliga redovisningsregler, för följande: a)Exponeringsvärde enligt den schablonmetod som avses i ar tikel 111; b)Exponeringsvärde enligt den internmetod som avses i artik larna 166–168. c)Behandling av förväntade förlustbelopp enligt artikel 159. d)Exponeringsvärde för beräkning av de riskvägda expone ringsbelopp för värdepapperiseringspositioner som avses i artiklarna 246 och 266. e)Fastställande av fallissemang enligt artikel 178. ska lägga fram dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn för kommissionen . Till kommissionen delegeras befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. A v s n i t t 1 A l l m ä n n a p r i n c i p e r Exponeringsvärdet för en tillgångspost ska vara dess redo visade värde efter tillämpning av specifika kreditriskjusteringar, ytterligare värdejusteringar i enlighet med artiklarna 34 och 110 samt andra reduceringar av kapitalbasen som är hänförliga till tillgångsposten. Exponeringsvärdet för en post utanför balans räkningen som ingår i förteckningen i bilaga I ska utgöra föl jande procentandel av dess nominella värde efter reducering av specifika kreditriskjusteringar: a)om det är en högriskpost. b)om det är en medelriskpost. c)om det är en medel-/lågriskpost. d)om det är en lågriskpost. De poster utanför balansräkningen som avses i första stycket, andra meningen, ska indelas i riskkategorier enligt bilaga I. Om ett institut använder den fullständiga metod för finansiella säkerheter som anges i artikel 223 ska exponeringsvärdet för värdepapper eller råvaror som sålts, ställts som säkerhet eller lånats ut inom ramen för en repa eller värdepappers- eller rå varulån, samt marginallån, ökas med lämplig volatilitetsjustering för sådana värdepapper eller råvaror i enlighet med artiklarna 223–225. 2.Det exponeringsvärde för ett derivatinstrument som ingår iförteckningen i bilaga II ska fastställas i enlighet med kapitel 6, varvid effekterna av avtal om novation och andra nettningsöver enskommelser ska beaktas vid tillämpningen av dessa metoder i enlighet med kapitel 6. Exponeringsvärdet för repor, värdepap pers- eller råvarulån, långfristiga transaktioner och marginallån kan fastställas antingen i enlighet med kapitel 6 eller kapitel 4. 3.Om en exponering är föremål för förfinansierat kreditrisk skydd får det tillämpliga exponeringsvärdet för denna post änd ras i enlighet med kapitel 4. Varje exponering ska hänföras till någon av följande expone ringsklasser: a)Exponeringar mot nationella regeringar eller centralbanker. b)Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter. c)Exponeringar mot offentliga organ. d)Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker. e)Exponeringar mot internationella organisationer. f)Exponeringar mot institut. g)Exponeringar mot företag. h)Exponeringar mot hushåll. i)Exponeringar säkrade genom panträtt i fastigheter. j)Fallerande exponeringar. Europeiska unionens officiella tidning L 176/75 k)Exponeringar som är förenade med särskilt hög risk. l)Exponeringar i form av säkerställda obligationer. m)Poster som avser positioner i värdepapperisering. n)Exponeringar mot institut och företag med ett kortfristigt kreditbetyg. o)Exponeringar i form av andelar eller aktier i företag för kollektiva investeringar (fond). p)Aktieexponeringar. q)Övriga poster. Beräkning av riskvägda exponeringsbelopp 1.För att beräkna riskvägda exponeringsbelopp ska riskvikter tillämpas på alla exponeringar, undantaget de som räknats av från kapitalbasen, i enlighet med bestämmelserna i avsnitt 2. Tillämpning av riskvikter ska bygga på den exponeringsklass som exponeringen hänförs till och, i den omfattning som anges iavsnitt 2, dess kreditkvalitet. Kreditkvaliteten får fastställas genom hänvisning till kreditbedömningar gjorda av externa kre ditvärderingsinstitut, eller kreditbedömningar gjorda av export kreditorgan i enlighet med avsnitt 3. 2.Vid riskvägning enligt punkt 1 ska exponeringsvärdet mul tipliceras med den riskvikt som anges i, eller som fastställts enligt, avsnitt 2. 3.Om en exponering är föremål för kreditriskskydd får den tillämpliga riskvikten för denna post ändras i enlighet med kapitel 4. 4.Riskvägda exponeringsbelopp för positioner i värdepappe riseringar ska beräknas i enlighet med kapitel 5. 5.Exponeringar för vilka det inte finns någon beräkning i avsnitt 2 ska åsättas en riskvikt på . 6.Med undantag för exponeringar som ger upphov till kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäcknings ändamål eller supplementärkapital, får ett institut, efter för handsgodkännande från de behöriga myndigheterna, besluta att inte tillämpa kraven i punkt 1 i denna artikel på institutets exponeringar mot en motpart som är dess moderföretag, dot terföretag, syskonföretag eller företag som står i ett sådant sam band som avses i artikel 12.1 i direktiv /349/EEG. riga myndigheterna får bevilja godkännande om följande villkor är uppfyllda: a)Motparten är ett institut, ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag, ett finansiellt institut, ett kapitalförvaltningsbolag eller ett företag som tillhandahål ler anknutna tjänster och omfattas av tillfredsställande till synskrav. b)Motparten ingår utan förbehåll i samma konsolidering som institutet. c)Samma processer för riskbedömning, riskmätning och kont roll gäller för motparten som för institutet. d)Motparten är etablerad i samma medlemsstat som institutet. e)Det finns inga rådande eller förutsedda väsentliga praktiska eller rättsliga hinder för att motparten snabbt ska kunna överföra medel ur kapitalbasen eller återbetala skulder till institutet. Om institutet i enlighet med denna punkt får tillstånd att inte tillämpa kraven i punkt 1, får det åsätta en riskvikt på . Med undantag för exponeringar som ger upphov till kärnprimärkapital, övrigt primärkapital för kapitaltäcknings ändamål eller supplementärkapital, får ett institut, efter för handstillstånd från de behöriga myndigheterna, besluta att inte tillämpa kraven i punkt 1 i denna artikel på motparter med vilka institutet har ingått ett avtalsgrundat eller lagstadgat insti tutionellt skyddssystem som skyddar dessa institut och särskilt säkerställer deras likviditet och solvens för att vid behov und vika konkurs. De behöriga myndigheterna får bevilja godkän nande om följande villkor är uppfyllda: a)De krav som anges i punkt 6 a, d och e är uppfyllda. b)Ordningen är sådan att det institutionella skyddssystemet från lätt tillgängliga medel kan ge det stöd som krävs enligt dess åtagande. c)Det institutionella skyddssystemet förfogar över lämpliga och enhetligt fastställda system för övervakning och klassificering av risker, som ger en fullständig översikt över risksituationen för samtliga enskilda medlemmar och för det institutionella skyddssystemet som helhet, och motsvarande möjligheter till inflytande. Dessa system ska på lämpligt sätt följa expone ringar som fallerat i enlighet med artikel 178.1. L 176/76 Europeiska unionens officiella tidning d)I det institutionella skyddssystemet genomförs egna risk bedömningar vars resultat vidarebefordras till de enskilda medlemmarna. e)Det institutionella skyddssystemet ska en gång upp rätta och offentliggöra en konsoliderad rapport som omfattar en balansräkning, en vinst- och förlustredovisning, en läges rapport och en riskrapport för det institutionella skydds systemet som helhet, eller en rapport som omfattar en ag gregerad balansräkning, en aggregerad vinst- och förlustre dovisning, en lägesrapport och en riskrapport för det insti tutionella skyddssystemet som helhet. f)Medlemmarna i det institutionella skyddssystemet är skyldiga att i förväg anmäla om de önskar lämna det institutionella skyddssystemet. g)Flerfaldig användning av sådana delar som är godtagbara för beräkning av kapitalbasen (nedan kallat dubbel användning) liksom varje otillbörligt skapande av kapitalbas mellan med lemmarna av det institutionella skyddssystemet ska elimine ras. h)Det institutionella skyddssystemet ska grundas på medlem skap av många kreditinstitut med en i huvudsak homogen affärsprofil. i)De relevanta behöriga myndigheterna ska med jämna mel lanrum godkänna och övervaka att de system som avses i leden c och d är tillräckliga. Om institutet i enlighet med denna punkt beslutar att inte till lämpa kraven i punkt 1, får det åsätta en riskvikt på . A v s n i t t 2 R i s k v i k t e r Exponeringar mot nationella regeringar eller centralbanker 1.Exponeringar mot nationella regeringar och centralbanker ska åsättas en riskvikt på om inte punkterna 2–7 till lämpas. 2.Exponeringar mot nationella regeringar och centralbanker för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvär deringsinstitut ska åsättas en riskvikt enligt tabell 1 som mot svarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitu tet i enlighet med artikel 136. 3.Exponeringar mot ECB ska åsättas riskvikten . 4.Exponeringar mot medlemsstaters nationella regeringar och centralbanker som är uttryckta och finansierade i den na regeringens och nationella valuta ska åsättas riskvikten . 5.Till och med ska samma riskvikt åsättas sådana exponeringar mot medlemsstaters nationella re geringar eller centralbanker vilka uttrycks och finansieras i en medlemsstats nationella valuta som skulle tillämpas på sådana exponeringar som uttrycks och finansieras i den egna nationella valutan. 6.För exponeringar som anges i punkt 5 gäller följande: a)ska de beräknade riskvägda exponeringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2. b)ska de beräknade riskvägda exponeringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2. c)ska de beräknade riskvägda expone ringsbeloppen vara av den riskvikt som åsatts dessa exponeringar i enlighet med artikel 114.2. Om de behöriga myndigheterna i ett tredjeland, som till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, åsätter en riskvikt som är lägre än den som anges i punkterna 1–2 för exponeringar mot den egna nationella regeringen eller som är uttryckta och finansierade i den nationella valutan får instituten ge sådana exponeringar samma riskvikt. Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod som anges i denna punkt för exponeringar mot den nationella regeringen eller i tredjelandet, om de relevanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Europeiska unionens officiella tidning L 176/77 Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter 1.Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter ska riskviktas som exponeringar mot institut om de inte behandlas som exponeringar mot nationella rege ringar enligt punkterna 2 eller 4 eller åsätts en riskvikt i enlighet med punkt 5. Den förmånsbehandling för kortfristiga expone ringar som anges i artiklarna 119.2 och 120.2 ska inte till lämpas. 2.Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan och myndigheter ska behandlas på samma sätt som expone ringar mot den nationella regering inom vars territorium de är belägna om det inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa exponeringar på grund av de delstatliga eller lokala själv styrelseorganens eller myndigheternas särskilda beskattningsrätt, och förekomsten av särskilda institutionella ordningar som minskar risken för fallissemang. ska upprätthålla en offentligt tillgänglig databas över alla delstatliga och lokala myndigheter självstyrelseorgan inom unio nen som de berörda behöriga myndigheterna behandlar som exponeringar mot de nationella regeringarna. 3.Exponeringar mot kyrkor eller religiösa samfund som har inrättats som juridiska personer enligt offentlig lagstiftning och som har laglig rätt att uppbära skatt ska behandlas som expo neringar mot delstatliga och lokala självstyrelseorgan och myn digheter. I detta fall ska punkt 2 ska inte tillämpas, och vid tillämpning av artikel 150.1 a ska tillåtelse att tillämpa scha blonmetoden inte uteslutas. 4.Om behöriga myndigheter i tredjeland, som enligt sin nationella rättsordning tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, be handlar exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelse organ eller myndigheter på samma sätt som exponeringar mot den egna nationella regeringen, och det inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa exponeringar på grund av de delstatliga eller lokala självstyrelseorganens eller myndighe ternas särskilda beskattningsrätt och förekomsten av särskilda institutionella ordningar som minskar risken för fallissemang, får instituten åsätta samma riskvikt för exponeringar mot så dana delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter. Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod för tredjelandet som anges i denna punkt om de rele vanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Exponeringar mot delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter i medlemsstaterna som inte avses i punkterna 2–4 och som är uttryckta och finansierade i den nationella valutan ska åsättas en riskvikt på . Exponeringar mot offentliga organ Exponeringar mot offentliga organ för vilka det inte finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med det kreditkvalitetssteg som exponeringar mot den nationella regeringen i den jurisdiktion som det offentliga organet tillhör åsätts enligt tabell 2 nedan: För exponeringar mot offentliga organ som är etablerade i stater utan kreditvärdering för den nationella regeringen ska riskvikten vara . 2.Exponeringar mot offentliga organ för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska be handlas i enlighet med artikel 120. Den förmånsbehandling för kortfristiga exponeringar som anges i artiklarna 119.2 och 120.2 ska inte tillämpas på dessa organ. 3.Exponeringar mot offentliga organ med en ursprunglig löptid ska åsättas riskvikten . 4.Under exceptionella omständigheter får exponeringar mot offentliga organ behandlas på samma sätt som exponeringar mot den nationella regeringen, delstatliga eller lokala självstyrel seorgan eller myndigheter inom vars jurisdiktion de är belägna, om det enligt de behöriga myndigheterna i den berörda juris diktionen inte föreligger någon skillnad i risk mellan dessa ex poneringar på grund av att det finns en lämplig garanti från den nationella regeringen eller det delstatliga eller lokala självstyrel seorganet eller myndigheten. 5.Om de behöriga myndigheterna inom ett tredjelands juris diktion, som tillämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen, behandlar expo neringar mot offentliga organ i enlighet med punkt 1 eller 2, får instituten ge exponeringar mot sådana offentliga organ samma riskvikt. I annat fall ska instituten tillämpa en riskvikt på . L 176/78 Europeiska unionens officiella tidning Vid tillämpning av denna punkt får kommissionen, genom ge nomförandeakter och efter det granskningsförfarande som avses i artikel 464.2, anta ett beslut om huruvida ett tredjeland till lämpar tillsyns- och regleringssystem som minst motsvarar de system som tillämpas i unionen. Utan ett sådant beslut får instituten, till , fortsätta att tillämpa den metod för tredjelandet som anges i denna punkt om de rele vanta behöriga myndigheterna före har bedömt att detta tredjeland är lämpligt för denna metod. Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker Exponeringar mot multilaterala utvecklingsbanker som inte ingår i punkt 2 ska behandlas som exponeringar mot in stitut. Den förmånsbehandling för kortfristiga exponeringar som anges i artiklarna 119.2, 120.2 och 121.3 ska inte tillämpas. , Svartahavsområdets handels- och utvecklingsbank, Centralamerikanska banken för ekonomisk integration och den latinamerikanska utvecklings banken ska betraktas som multilaterala utvecklingsbanker. Exponeringar mot följande multilaterala utvecklingsbanker ska åsättas riskvikten . a)Internationella banken för återuppbyggnad och utveckling (). b)Internationella finansieringsbolaget (IFC). d)Asiatiska . e)Afrikanska . f)utvecklingsbank. g)Nordiska investeringsbanken. h)Karibiska . i)Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling. j)Europeiska investeringsbanken. k)Europeiska investeringsfonden. l)Organisationen för multilaterala investeringsgarantier. m)Internationella finansieringsfaciliteten för immunisering. n)Muslimska .