prop · H10373 · 2014-02-04 00:00:00 — Det är arbetsgivarens bedömning av om det finns ett behov av att rekrytera utländsk arbetskraft som ska vara utgångspunkt när ärenden om uppehålls- och arbetstillstånd handläggs. En grundläggande förutsättning för att få invandra som arbetstagare till är att det finns ett erbjudande om en anställning. Vidare ska de erbjudna anställningsvillkoren inte vara sämre än vad som gäller enligt de svenska kollektivavtalen eller vad som är praxis inom yrket eller branschen. Principen om unionsföreträde ska respekteras. beviljades totalt 13 612 arbetstillstånd till personer från tredjeland, 2011 beviljades 14 722 arbetstillstånd och 2012 beviljades 16 543 arbetstillstånd. Perioden januari beviljades 10 211 arbetstillstånd. Majoriteten av de sökande inom denna ärendekategori är män. var män av dem som ansökte om arbetstillstånd i . Fördelningen var ungefär densamma även . I vissa yrkesgrupper, exempelvis inom byggbranschen och medhjälpare inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske är andelen män högre än . Endast inom yrkeskategorierna vård- och omsorg, frisörer och grundskollärare är andelen kvinnor högre än för män, där av de sökande är kvinnor. I samband med arbetet med de nya reglerna för arbetskraftsinvandring gavs () i uppdrag att skapa en internetbaserad webbportal med information för arbetssökande tredjelandsmedborgare samt att vara samordnande myndighet för övriga informationsinsatser. och utveckling () publicerade en omfattande rapport med en utvärdering av den svenska arbetskraftsinvandringsreformen som bekräftar att reglerna fungerar väl, även om vissa justeringar kan behövas. rekommenderade bland annat att kontrollen avseende efterlevnaden av de erbjudna anställningsvillkoren förbättras. En rad åtgärder för att upptäcka och motverka missbruk av reglerna för arbetskraftsinvandring har redan vidtagits, bland annat skärpta kontroller inom vissa branscher. pågår ett arbete med förslag till ytterligare åtgärder för att upptäcka och stoppa missbruk av arbetskraftsinvandringsreglerna. En EU-gemensam politik för arbetskraftsinvandring m.m. I Stockholmsprogrammet konstateras att arbetskraftsinvandring kan bidra till en ökad konkurrenskraft och ekonomisk utveckling i EU. Som ett led i skapandet av en gemensam politik, har två direktiv antagits på arbetskraftsinvandringsområdet (direktivet om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning och direktivet om ett enda ansökningsförfarande för vissa uppehålls- och arbetstill- stånd).30 Vidare har kommissionen, , presenterat förslag till Skr. 2013/14:73 parlamentets och rådets direktiv om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare inom ramen för företagsintern överföring av personal och förslag till parlamentets och rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning.31 Kommissionen har även presenterat ett direktivförslag om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad yrkesutbildning, volontärarbete och au pair-arbete.32 Rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning, det s.k. blåkortsdirektivet, antogs av rådet och syftar till att förbättra EU:s förmåga att attrahera högkvalificerad arbetskraft från tredjeland till unionen. I direktivet fastställs inresevillkor för denna kategori av personer samt föreskrivs att de under vissa förutsättningar ska få rätt till rörlighet inom EU och ska likabehandlas med medborgarna i medlemsstaterna i fråga om till exempel sociala och ekonomiska rättigheter. Regeringen fattade beslut om propositionen Genomförande av blåkortsdirektivet (prop. 2012/13:148, bet. 2012/13:SfU13 och rskr. 2012/13:275) och trädde nya bestämmelser i bland annat utlänningslagen i kraft för att uppfylla kraven i direktivet. Genom ändringarna i utlänningslagen kan en utlänning som har erbjudits en högkvalificerad anställning i antingen ansöka om ett uppehålls- och arbetstillstånd enligt de nationella reglerna om arbetskraftsinvandring eller ett EU-blåkort. Ändringarna i utlänningslagen innebär också att ett beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av ett sådant tillstånd får överklagas till en migrationsdomstol. Direktivet om ett enda ansökningsförfarande för vissa uppehålls- och arbetstillstånd Direktivet om ett enda ansökningsförfarande för vissa uppehålls- och arbetstillstånd antogs av och rådet och ska vara genomfört i medlemsstaterna . Direktivet innebär att medlemsstaterna ska införa ett enda ansökningsförfarande för utfärdande av ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd för tredjelandsmedborgare, i syfte att förenkla administrationen och förbättra kontrollen av tredjelandsmedborgares vistelse på medlemsstaternas territorier. Direktivet innebär också att arbetstagare från tredje- 30Rådets direktiv /50/EG av om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning, EUT L 155, , s. 17 (Celex 32009L0050) och och rådets direktiv /98/EU av om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium och om en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat, EUT L 343, 23.12.2011, s. 1 (Celex 32011L0098). 31KOM (2010) 378 slutlig. Se även Faktapromemoria 2009/10:FPM123 och KOM (2010) Se även Faktapromemoria 2009/10:FPM124. 32KOM (2013) 151 slutlig. Se även Faktapromemoria 2012/13:FPM90. land som vistas lagligen i en medlemsstat ska likabehandlas med medlemsstatens egna medborgare på olika arbetsrelaterade och närliggande områden. De personer som ännu inte fått status som varaktigt bosatta inom unionen tillförsäkras en gemensam uppsättning rättigheter. pågår beredning av ändringar i nationella författningar med anledning av direktivet. Direktivet om företagsintern förflyttning av personal (ICT-direktivet) presenterade kommissionen förslaget till direktivet om företagsintern förflyttning av personal. Förhandlingar har under den för skrivelsen aktuella perioden pågått mellan rådet och . Förslaget syftar till att underlätta företagsintern förflyttning av kompetens både till och inom EU. Förslaget innehåller villkor för inresa och vistelse till EU för företagsinternt förflyttade personer liksom bestämmelser om arbets- och anställningsvillkor, likabehandling avseende sociala och ekonomiska rättigheter samt bestämmelser om möjlighet för familjemedlemmar att flytta med. Kommissionens förslag till direktivet om säsongsanställning presenterades . Förhandlingar har pågått mellan rådet och som skrivelsen omfattar och direktivet förväntas antas . Förslaget innebär ett särskilt förfarande för inresa och vistelse i EU för säsongsarbetare. Huvudsyftet är att skapa regler för att underlätta tillfällig migration för säsongsarbete och täcka behovet av arbetskraft inom vissa branscher. Förslaget innehåller bestämmelser om att säsongsarbetare ska garanteras vissa arbets- och anställningsvillkor samt bestämmelser om likabehandling när det gäller vissa sociala och ekonomiska rättigheter. presenterade kommissionen ett direktivförslag som syftar till att öka möjligheterna för tredjelandsmedborgare att komma till EU för att forska eller utbilda sig. Direktivförslaget innebär att nu gällande direktiv för studerande respektive forskare har omarbetats och ersatts av ett nytt, sammanslaget direktiv som syftar till att göra EU mer attraktivt för tredjelandsmedborgare.33 Förslaget innehåller villkor för inresa och vistelse för forskning, studier, elevutbyte, avlönad och oavlönad yrkesutbildning (praktik), volontärarbete och au pair-arbete. Genom förslaget förbättras möjligheterna för studerande och forskare att förflytta sig inom EU och de ges ökad tillgång till arbetsmarknaden, såväl som efter avslutade studier eller forskning. Au pairer och avlönade praktikanter, två kategorier som inte omfattas av gällande EU- 33 Rådets direktiv /114/EG av om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete, EUT L 375, 23.12.2004, s. 12 (Celex 32004L0114) och rådets direktiv /71/EG av om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forskningssyfte, EUT L 289, 3.11.2005 s. 15 (Celex 32005L0071). lagstiftning, inkluderas i det nya direktivet eftersom de i avsaknad av ett Skr. 2013/14:73 tydligt regelverk bedöms särskilt utsatta för exploatering. håller också regler som syftar till att göra beslutsprocesserna för tillstånd för inresa och vistelse mer transparenta samt göra bestämmelserna tydligare och bindande för de grupper som de ska tillämpas på. Förhandlingar om förslaget inleddes i rådet . antogs och rådets direktiv om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU (sanktionsdirektivet).34 Sanktionsdirektivet innebär förbud för arbetsgivare att anställa utlänningar som vistas olagligt i medlemsstaterna och syftar till att motverka olaglig invandring till EU. Arbetsgivare som överträder förbudet ska kunna påföras diverse sanktioner. Regeringen fattade beslut om propositionen Genomförande av direktivet om sanktioner mot arbetsgivare (prop. 2012/13:125, bet. 2012/13:SfU8 och rskr.2012/13:274) och lagändringar trädde i kraft . De sanktioner som införts i samband med genomförandet av direktivet vänder sig mot arbetsgivaren. I utlänningslagen har förbudet mot att anställa utlänningar som vistas olagligt i medlemsstaterna genomförts i form av ett straffrättsligt ansvar för arbetsgivare som anställer utlänningar som inte har rätt att vistas i , dvs. saknar uppehållstillstånd eller visering. Arbetsgivare kan även påföras finansiella sanktioner i form av en särskild avgift samt fråntas sin rätt till alla offentliga stöd, bidrag och förmåner. Sanktionsdirektivet motverkar också exploatering av en grupp migranter som, på grund av att de saknar rätt att vistas i medlemsstaten, befinner sig i en utsatt position. Direktivet anger bland annat att utlänningar ska ha rätt till lön och annan ersättning för utfört arbete under den olagliga vistelsen i medlemsstaten. Sådana rättigheter återfinns numera i lagen (2013:644) om rätt till lön och annan ersättning för arbete utfört av en utlänning som inte har rätt att vistas i . I syfte att öka möjligheterna att diskutera migrationsfrågor bjuder migrationsministern regelbundet in till diskussioner i ett migrationsnätverk. utgör ett diskussionsforum där frågor som rör arbetskraftsinvandring, cirkulär migration samt migration och utveckling diskuteras med intresseorganisationer och andra aktörer. Nätverket ska vara ett tillfälle för utbyte kring aktuella migrationspolitiska frågor mellan migrationsministern och de inbjudna organisationerna, och dessa har välkomnats att föreslå dagordningspunkter till mötena. Vid mötena har bland annat den svenska arbetskraftsinvandringslagstiftningen, 34 och rådets direktiv /52/EG av om minimistandarder för sanktioner och åtgärder mot arbetsgivare för tredjelandsmedborgare som vistas olagligt, EUT L 168, 30.6.2009, s. 24 (Celex 32009L0052). deltagande i partnerskap för rörlighet och det svenska ordföran- deskapet i Globala forumet för migration och utveckling diskuterats. Europeiska migrationsnätverket (EMN) Enligt ett rådsbeslut inrättades ett europeiskt migrationsnät- verk (EMN) för att förbättra tillgången på och utbytet av statistik och information på asyl- och migrationsområdet inom EU.35 Alla EU:s med- lemsstater förutom och deltar i samarbetet, vilket även Det huvudsakliga syftet med EMN är att stödja utformningen av EU:s politik på asyl- och migrationsområdet genom att tillhandahålla upp- daterad, objektiv, tillförlitlig och jämförbar information. sammansatt av kommissionen och nationella kontaktpunkter som utses är svensk kontaktpunkt och en styrelse, där representerar , ger nätverket poli- Verksamheten finansieras av kommissionen och av medlemsstaterna med återstående . att informationen som samlas in och analyseras sprids, förutom till poli- tiker och myndigheter, även till allmänheten. Inom EMN finns också ett nätverk, EMN Glossary, som arbetar med översättningar och definitioner av termer på migrationsområdet. Den nationella kontaktpunkten, som ska vara sammansatt av minst tre experter, ska förutom att delta i regelbundna möten bland annat till- handahålla årliga nationella policyrapporter om migrationspolitik och migrationsstatistik, översända samt besvara ad hoc-förfrågningar från andra kontaktpunkter och bedriva temastudier. punkten ansvarar vidare för att sammanställa en nationell års- rapport för utvecklingen på hela asyl- och migrationsområdet. ella rapporterna sammanställs sedan av kommissionen som ett led i upp- följningen av genomförandet av Stockholmsprogrammet. Bestämmelserna om uppehållstillstånd för anhöriga till en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i ger exempelvis make och barn rätt till uppehållstillstånd, om det inte finns särskilda skäl mot att bevilja sådant tillstånd. Det finns också bestämmelser som ger möjlighet att beviljas uppehållstillstånd för den som har för avsikt att gifta sig eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt i eller på annat sätt är nära anhörig till någon som är bosatt här. Antalet personer som ansökte om uppehållstillstånd på grund av anknytning till personer bosatta i var cirka 45 700, vilket är cirka 3 600 fler än 2011. 2010 beviljades cirka 25 000 personer 35 Rådets beslut (2008/381/EG) av om inrättande av ett europeiskt migrationsnätverk, EUT L 131, 21.5.2008, s. 7. uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning. antal närmare 24 000 och 2012 drygt 30 000. finns ett försörjningskrav som villkor för anhörig- Enligt försörjningskravet krävs att den person som en utlän- ning åberopar anknytning till (anknytningspersonen) dels ska kunna försörja sig, dels ska ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig själv och för utlänningen. Ett antal grupper är undantagna från detta Försörjningskravet gäller inte om anknytningspersonen är ett barn eller medborgare i , annan EES-stat eller . gäller försörjningskravet om anknytningspersonen har beviljats uppe- hållstillstånd som flykting eller som alternativt skyddsbehövande. sörjningskravet gäller inte om anknytningspersonen har permanent uppe- hållstillstånd i och har vistats här med uppehållstillstånd för Om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder gäller försörjningskravet inte Det görs också undantag om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. Slutligen kan undantag från försörjningskravet medges helt eller delvis om det finns särskilda skäl. statistik (årsredovisningar för 20112012) visar att knappt 200 ansökningar har avslagits av under perioden 20112012 mot bakgrund av bestämmelserna om försörjnings- I anknytningsärenden har det enligt tidigare praxis krävts att sökandens identitet ska vara klarlagd när han eller hon ansöker om uppehållstill- stånd från hemlandet eller något annat land (jfr MIG 2011:11). 2012 beslutade Migrationsöverdomstolen om en bevislättnad i fråga om identitetskravet i vissa fall av familjeåterförening (MIG 2012:1). stolen gjorde en intresseavvägning och hänvisade till proportionalitets- Domstolen angav att i det enskilda fallet kan det vara tillräck- ligt att sökandens uppgivna identitet framstår som sannolik för att bevilja I målet fanns bland annat DNA-analyser för att bevisa Avgörandet har gjort det lättare att i vissa fall be- viljas uppehållstillstånd på grund av familjeåterförening när släktskapet går att bevisa genom DNA-test. För att göra det möjligt att i högre grad bevilja föräldrar och barn uppe- hållstillstånd på grund av familjeanknytning när de redan befinner sig i , ändrades utlänningslagen (prop. 2009/10:137, 2009/10:SfU18 och rskr. 2009/10:284). Det anges nu uttryckligen i utlänningslagen att konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sin förälder, särskilt ska beaktas vid bedömningen av om det skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att därifrån ansöka om Vid tillämpningen har, enligt praxis, konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sina föräldrar normalt ansetts vara den tyngst vägande omständigheten vid skälighetsbedömningen (se MIG 2011:23 och MIG 2011:27). Under den för skrivelsen aktuella perioden har även pågått ett lagstiftningsarbete med att ytterligare förtydliga utlänningslagen avseende föräldrar som är vårdnadshavare för och bor tillsammans med ett barn i . Syftet är att säkerställa principen om barnets bästa och motverka familjeseparationer. Kommissionen presenterade en grönbok om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta i med grönboken var att inleda en debatt om familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta i . Kommissionens frågor rörde exempelvis vem som kan utgöra anknytningsperson, krav på anknytningspersonen och uppehållstillståndets giltighetstid. I sitt svar till kommissionen förordade regeringen inte en revidering av familjeåterföreningsdirektivet, eftersom det befarades att en omförhandling av direktivet skulle kunna leda till skärpta bestämmelser.37 – hade kommissionen en hearing om familjeåterföreningsdirektivet och grönboken. Det konstaterades att det nu inte finns stöd för att direktivet ska ändras och att kommissionen i stället avser att utfärda riktlinjer för tillämpningen samt initiera överträdelseärenden avseende genomförandet av direktivet. 3.4Fri rörlighet för EES-medborgare och rådets direktiv om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (rörlighetsdirektivet)38 genomfördes i svensk rätt genom författningsändringar som trädde i kraft . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga hur en klarare uppdelning kan åstadkommas mellan de bestämmelser i utlänningslagen respektive utlänningsförordningen (2006:97) som rör EES-medborgare och deras familjemedlemmar och de bestämmelser i lagen respektive förordningen som rör andra utlänningar. Uppdraget redovisades i betänkandet Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar (SOU 2012:57). Betänkandet har under den för skrivelsen aktuella perioden remissbehandlats. har en uppföljning gjorts av vissa delar av rörlighetsdirektivets genomförande i svensk rätt. I departementspromemorian Uppföljning av rörlighetsdirektivets genomförande (Ds 2012:60) 36KOM (2011) 735 slutlig. 37Faktapromemoria 2011/12:FPM72. 38Europaparlamentets och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG, EUT L 158, 30.4.2004 s. 77 (Celex 32004L0038). presenteras förslag till författningsändringar med anledning av den upp- Skr. 2013/14:73 följningen. Departementspromemorian har remissbehandlats . Arbetet med att öka harmoniseringen av viseringspolitiken fortsätter inom EU och mellan Schengenstaterna. antogs och rådets förordning om införande av en gemenskapskodex om viseringar.39 Kodexen innehåller gemensamma bestämmelser för viseringshantering, bland annat införs rätten att överklaga viseringsbeslut. Kodexen innehåller också bestämmelser om hur biometri ska tas upp vid ansökan om visering samt hur länderna gällande viseringshantering kan företräda varandra i tredje länder genom representationsavtal. Kodexen började tillämpas . kan negativa viseringsbeslut överklagas. Överklagade viseringsbeslut prövas av Migrationsdomstolen i . EU:s system för utbyte av viseringsinformation (VIS) Rådet beslutade om inrättandet av ett gemensamt europeiskt system för utbyte av viseringsinformation (VIS).40 I och rådets förordning om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen) anges ändamålet, funktionen och ansvarsfördelningen för VIS för att underlätta prövningen av viseringsansökningar och beslutsfattande.41 För att säkerställa identifieringen av den som söker visering tas biometri (fingeravtryck och ansiktsfoto) upp vid varje förstagångsansökan om visering. Biometrin lagras elektroniskt i VIS centrala databas. VIS ska användas av samtliga stater som deltar i i de regioner där systemet är infört. Genom att registrera biometrisk information säkerställs viseringshandlingens äkthet och att det är den person som handlingen ställs ut till som använder den. VIS underlättar också identifiering och återsändanden samt tillämpningen av Dublinförordningen. Vidare bidrar den förbättrade prövningen av viseringsansökningar till medlemsstaternas inre säkerhet. Genom att samla alla viseringsansökningar centralt medför VIS också att den gemensamma viseringspolitiken, viseringssamarbetet och samrådet mellan medlemsstaternas viseringsmyndigheter förstärks. 39Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex), EUT L 243, , s. 9 (Celex 32009D0810). 40Rådets beslut av om inrättande av informationssystemet för viseringar (VIS) 2004/5127/EG, EUT L 213, , s. 5 (Celex 32004D0512). 41Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen), EUT L 218, , s. 60 (Celex 32008R0767). Driftsättningen av VIS kom i gång i . har VIS införts i ytterligare sju regioner i , , och . Det fullständiga genomförandet av VIS ska vara slutfört . Viseringsförenklingsavtal mellan EU och tredjeländer Viseringsförenklingsavtal innebär fördelar i samband med utfärdande av Schengenviseringar. Förutom de förenklade rutinerna, vilka innebär bland annat kortare handläggningstider och lägre krav på dokumentation, är viseringsavgiften betydligt lägre eller helt borttagen för dem som omfattas av ett sådant avtal. EU har viseringsförenklingsavtal med , och , , , , , , , och . Avtalen är uttryck för en politisk vilja inom EU att öka samarbetet och utbytet mellan EU och tredjeländer. är viseringsförenklingsavtalen knutna till tredjeländernas beredskap att återta sina medborgare och ingå återtagandeavtal. Förhandlingar om ett viseringsförenklingsavtal har, under den för skrivelsen aktuella perioden, förts mellan och . Ett mandat för kommissionen att förhandla ett viseringsförenklingsavtal med är antaget. Några förhandlingar har dock ännu inte inletts. Viseringsfrihet vid inresa i Schengenområdet Vilka länders medborgare som är ålagda viseringsskyldighet respektive undantagna från detta krav vid inresa i Schengenområdet regleras i rådets förordning om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (viseringsförordningen).42 Enligt viseringsförordningen sker bedömningen om huruvida viseringsfrihet kan införas utifrån kriterier kopplade till bland annat riskerna för irreguljär invandring, allmän ordning och säkerhet samt EU:s utrikespolitiska förbindelser. inledde kommissionen dialoger om viseringsfrihet med de länder på västra som hade ett viseringsförenklingsavtal med EU. Separata så kallade färdplaner antogs med tydliga mål och kriterier för länderna att uppfylla för att komma i fråga för viseringsfrihet. Parterna enades om att när ett land uppfyller uppställda krav ska kommissionen anta ett förslag om ändring av viseringsförordningen. , och uppfyllde kriterierna i sina respektive färdplaner .