prop · H2031d10 · 2014-10-23 00:00:00 — Kunskapsstyrningen ska utgå från de behov som brukare, patienter, profession och huvud- män har med syftet att brukare och patienter ska få insatser utifrån bästa tillgängliga kunskap. En ökad kunskapsstyrning kommer därmed att bidra till ökad kvalitet och trygghet för såväl utförare som brukare och patienter. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 får en tydlig roll som ett nav för den statliga kunskapsstyrningen. Det är angeläget att utvecklar kunskaps- stöd som vilar på helhetsbedömningar av kun- skapsläget vilka bygger både på en vetenskaplig bas och på verksamhetsnära kunskap där den beprövade erfarenheten ges en tydlig roll. För att ge den statliga kunskapsstyrningen ett breddat och mer strategiskt innehåll inrättas ett Kun- skapsstyrningsråd där de centrala myndigheterna inom området är representerade. Dessutom inrättas en huvudmannagrupp med ett repre- sentativt urval av förtroendevalda från landsting och kommuner. Gruppens sammansättning speglar vikten av att se sambanden mellan socialtjänst och hälso- och sjukvård och de sam- verkansytor som successivt utvecklas. Den pågående utvecklingen mot en tydligare regional stödstruktur för kvalitetsutveckling som rör både socialtjänst och hälso- och sjukvård är vik- tig att bygga vidare på också när det gäller fort- satt utveckling av kunskapsstyrning. För att ska kunna ta en strategisk roll som nav i kunskapsstyrningen kommer myndig- heten att leda både och Huvudmannagruppen. Ett ytterligare steg för att stärka kunskaps- styrningen på område är att samla uppdraget att vetenskapligt utvärdera tillämpade och nya metoder i och hälso- och sjukvården hos , som föreslås byta namn till social utvärdering. Likaså ges Myndigheten för vårdanalys ett bred- dat uppdrag till att omfatta hela område och den verksamhet som bedrivs med stöd av lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Myndigheten föreslås byta namn till Myndigheten för vård- och omsorgs- analys. Sammantaget bedömer regeringen att förslagen innebär en tydligare och förstärkt kun- skapsstyrning på område (avsnitt 4.6). Stärkt kompetens och kvalitet ger trygghet och långsiktighet Många av de faktorer som avgör kvaliteten i är relaterade till tillgång till perso- nal med rätt kompetens. Goda arbetsförhållan- den för personalen innebär kvalitet och person- kontinuitet för brukarna. Det bidrar till att höja 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 statusen och attraktiviteten för omsorgsyrket samt leder till minskade sjuktal. Personalens kompetens och kunskap kan också på ett effek- tivt sätt bidra till verksamhetsutveckling om deras långsiktiga möjligheter till personlig och professionell utveckling säkerställs. Kravet på kvalitet och rättssäkerhet i social- tjänsten ska gälla i hela kedjan, från bedömning av den enskildes behov, utformningen av insat- ser, genomförande men också genom uppfölj- ning av förväntade resultat. Det är angeläget att kommuner och landsting och övriga aktörer fortsätter att utveckla ett långsiktigt och systematiskt förbättringsarbete inom . Målet bör vara att öka brukarnas delaktighet men också garantera att brukarna erbjuds en god vård och omsorg baserad på bästa tillgängliga kunskap. Detta förutsätter en kunskapsbaserad verksamhet som har förutsättning, förmåga och verktyg att använda tillgänglig kunskap. Vidare behövs också lättillgängliga genomförandestöd i form av informationsteknik, kunskapsunderlag och olika former av vägledning. De regionala stödstruk- turer för kunskapsutveckling som har byggts upp i kommuner och landsting är en viktig för- utsättning för och ett stöd i det lokala förbätt- rings- och kvalitetsutvecklingsarbetet. De regionala stödstrukturerna är också en förutsätt- ning för den nationella kunskapsstyrningen. Ökad kvalitet genom förstärkt egenkontroll Kvalitet i kräver också en frekvent och systematisk uppföljning och egenkontroll i kommunerna i kombination med en effektiv statlig tillsyn. I syfte att öka effektiviteten i till- synen inom är avsikten att Inspektionen för vård- och omsorg () ges i uppdrag att utveckla en metod för hur myndig- heten ska utöva tillsyn över hur kommunerna fullgör sin egenkontroll, dvs. sin egna författ- ningsreglerade skyldighet att kontrollera att den egna verksamheten och verksamhet som lagts ut på entreprenad bedrivs med god kvalitet och enligt de regler som gäller. Ökad kompetens ger en tryggare vård och omsorg brukare är ingen homogen grupp. Den utgörs av kvinnor och män med skilda behov, förutsättningar och önskemål. är ett land i ständig förändring. Befolkningens sammansättning och struktur utvecklas snabbt. Tekniken och digitala tjänster får en allt större roll i våra liv. Människor ställer också i allt högre utsträckning krav på rättsäkerhet, likvärdighet och delaktighet i beslut som rör deras liv. Med- borgarna kräver också tillgänglighet till och transparens i de offentliga systemen. Detta stäl- ler nya och stora krav på verksamheterna inom . Att medarbetare kontinuerligt får möjlighet att utveckla sin kun- skap är således en förutsättning för en väl funge- rande verksamhet. Regeringen avser därför att genomföra kompetensinsatser inom socialtjäns- tens område. Ansvaret för kompetensutveckling inom ligger hos kommunerna men regeringen ser behov av att via statliga stimulan- ser öka förutsättningarna för en hög kompetens och goda arbetsvillkor. Regeringen avser att stödja arbetet med öppna jämförelser i . Jämförelserna har en central roll i det systematiska kvalitets- och för- bättringsarbetet. De öppna jämförelserna inne- bär möjligheter till att både synliggöra vad som åstadkommits samt hur verksamheter bör ut- vecklas för att förbättra resultaten. Det finns dock ett antal områden där jämförelserna måste utvecklas för att de ska utgöra ett ännu mer kraftfullt kvalitetsverktyg för ökad brukarnytta. En ny handlingsplan är under utarbetande i samarbete mellan regeringen, Kommuner och Landsting, Socialstyrel- sen och representanter för privata och idéburna verksamheter. Handlingsplanen syftar till att skapa en gemensam syn på hur öppna jämförel- ser ska utvecklas och presenteras . Syftet är också att förtydliga roller och ansvarsfördelning. Att som anhörig ge vård och omsorg ska vara ett frivilligt åtagande. Den informella omsorg som utförs av anhöriga kvinnor och män är dock omfattande. pilotundersökning av anhörigomsorgens omfattning och konse- kvenser visar att det generellt sett är fler kvinnor än män som ger omsorg, och bland yngre om- sorgsgivare i förvärvsaktiv ålder är andelen kvin- nor betydligt större än andelen män. Kvinnor upplever i högre grad än män att deras livskvali- tet påverkas negativt av deras omsorgsåtaganden. Ett gott stöd till anhöriga är viktigt för att und- vika negativa konsekvenser av det informella omsorgsgivandet både för individer och för samhället. förtydligades kommunernas skyldighet att erbjuda anhöriga stöd genom en ändring i socialtjänstlagen. gavs i uppdrag att inrätta ett nationellt kompetens- center för anhörigfrågor, Nka. utreds förutsättningarna för Nka:s verksamhet, bl.a. i syfte att förtydliga verksamhetens innehåll och omfattning. Särskilt bör prioriteras att stödja kommunerna att i ökad utsträckning utforma anhörigstödjande insatser utifrån det individuella behovet samt att uppmärksamma könsrelaterade skillnader och konsekvenser i anhörigstödet. uppföljning visar att stödet till anhöriga till barn med omfattande omsorgs- behov och till barn med föräldrar med omsorgs- eller stödbehov särskilt brister. Detta bör upp- märksammas i kommande insatser på området. För en handläggare som utreder en människas behov kan det vara svårt att skilja ut de anhörigas behov av stöd från det stöd och hjälpbehov som den enskilde brukaren har. Ett bedömningsstöd för handläggare i syfte att bättre kartlägga anhö- rigas behov och situation bör därför övervägas. Äldrepolitiken ska skapa förutsättningar för jämlikhet, delaktighet och trygghet och stimu- lera äldre kvinnor och män att kunna leva ett aktivt och gott liv efter arbetslivets slut. God vård och omsorg inbegriper också att få avsluta livet med värdighet. Politiken ska bidra till att stärka och tillvarata äldres rättigheter och förebygga diskriminering och övergrepp. Det är grundläggande att äldre personer ska ha tillgång till en likvärdig och jämlik äldreomsorg oavsett var i landet de bor. Kvaliteten ska vara så hög att de äldre inte behöver komplettera omsorgen genom att köpa tilläggstjänster för att uppnå skälig standard och att anhöriga till äldre inte ska behöva gå ner i arbetstid för att kompensera för brister i omsor- gen. Äldre människor och deras anhöriga ska kunna lita på att vården och omsorgen är av god kvalitet samt att det finns tillräckligt med perso- nal med lämplig utbildning och erfarenhet. De ökade behov som förutses till följd av de demografiska förändringarna medför utma- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Den framtida vården och omsorgen för äldre kvinnor och män måste byggas på en stabil och långsiktigt hållbar grund med utgångspunkt i att den åldrande befolkningen inte utgör en homogen grupp. Kvinnor och män har rätt att livet igenom bli bemötta som individer med olika behov och önskemål. Långsiktig kvalitetsplan för äldreomsorgen Regeringen anser att nya mål och en ny inrikt- ning för äldrepolitiken bör utvecklas . Detta ska ske inom ramen för framtagandet av en Nationell kvalitetsplan. Utgångspunkter för arbetet bör vara jämlikhet, trygghet, delaktighet och inflytande och arbetet bör leda till tydliga prioriteringar för genomförandet av äldrepoliti- ken. Stärkt bemanning i omsorgen I syfte att stärka äldreomsorgens förutsättningar kommer regeringen att prioritera bemanning. Regeringen avsätter därför 2015–2018 för en satsning på stärkt be- manning. Målet är ökad trygghet och kvalitet för den enskilde. I många avseenden är god kvalitet kopplad till att de anställda – som ska vara kvalificerade och kompetenta – är tillräckligt många. En stärkt bemanning leder enligt regeringens bedömning till bättre äldreomsorg, eftersom det kan skapa utrymme för personalen att tillbringa med den enskilde, men också större möjlighet för personalen att gemensamt utveckla verksam- heten. För att långsiktigt säkra tillgången till personal måste attraktiviteten i yrket vara hög. Att stärka bemanningen kan även förväntas förbättra arbetsmiljön och därigenom öka attraktionskraften för yrken inom omsorgen. Höjt avgiftstak för avgifter för äldre- och handikappomsorg Regeringen avser att i särskild proposition före- slå att takbeloppen i högkostnadsskyddet inom äldreomsorgen höjs . Regeringens avsikt är att de båda takbeloppen avseende hemtjänst och dagverksamhet respek- tive del av flerbäddsrum i särskilt boende höjs 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Förslaget medför att kommunernas möjlighet till avgiftsuttag ökar. Regeringen föreslår därför, i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen, att anslaget Kommunalekonomisk utjämning minskas med 2015. beräknas anslaget minskas med . Samhället har ansvar för att säkerställa att barn och unga växer upp under trygga och goda för- hållanden. Samhället har ett särskilt stort ansvar för barn och unga som växer upp i samhällets vård. Det är viktigt att fortsätta att stärka barnets rätt till stabila och trygga uppväxtvillkor. Arbetet med barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa och deras familjer är ett av svåraste uppdrag. För de anställda inom handlar arbetet om att fatta svåra, och för barn och ung- domar och deras föräldrar, mycket ingripande beslut. Handläggare som utreder situationen för barn som far illa behöver få de bästa förutsätt- ningarna för att kunna utföra sitt arbete med största möjliga kvalitet. Personalen i den sociala barn- och ungdomsvården behöver ha goda arbetsvillkor och en arbetssituation som gör det möjligt att vara tillgänglig för att kunna bygga upp en förtroendefull relation till barnet. Regeringen har för avsikt att fortsatt utveckla statens stöd till huvudmännen i syfte att bidra till en trygg och säker vård. Den nationella samord- naren för den sociala barn- och ungdomsvården ska i dialog med företrädare för ett antal kom- muner stärka och stödja i deras arbete med den sociala barn- och ungdomsvår- den. Arbetet ska bedrivas i samarbete med Kommuner och Landsting och de regionala utvecklingsledarna för barn och unga. Personalen och dess kompetens är viktig för kvaliteten av vården. Det är viktigt att analysera hur staten bäst kan bidra till goda förutsättningar för personalen i den sociala barn- och ungdoms- vården och stödja huvudmännen i arbetet med att säkra kompetensen. För regeringen är det också angeläget att fort- satt stärka barnperspektivet i den sociala barn- och ungdomsvården och synliggöra flickor och pojkars egna erfarenheter för en trygg och säker samhällsvård. Det handlar bl.a. om att göra mer synlig och tillgänglig för flickor och pojkar men också att lyssna till dem och följa upp deras upplevelser av sin placering för att kunna utveckla kvaliteten i vården. Stärkt barnrättsperspektiv i tvångsvården Regeringen ser det som angeläget att ytterligare stärka barnperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga i tvångsvården. Utredningen om tvångsvård för barn och unga (S 2012:07) ser över bestämmelserna i lagen (1990:52) med sär- skilda bestämmelser om vård av unga (LVU). Utredningen lämnade delbetänk- andet Boende utanför det egna hemmet – place- ringsformer för barn och unga (SOU 2014:3), där bl.a. nya placeringsalternativ som är bättre anpassade till barns och ungas olika behov före- slås. Regeringen avser att återkomma i frågan. Utredningen ska även göra en översyn över hur långsiktighet och stabilititet i större utsträckning kan säkerställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade. Utred- ningen ska redovisa uppdraget i sin helhet . En viktig uppgift inom familjerätten är att vid separation ge föräldrarna hjälp och stöd att fatta välinformerade beslut med barnets bästa i fokus. Målsättningen är att med barnets bästa i fokus främja samförståndslösningar mellan föräldrarna och att erbjuda stöd i de fall då föräldrarna inte kan enas i frågor som rör barnet. Bestämmelser som rör vårdnad, boende och umgänge ska präglas av ett tydligt barnrättsperspektiv och säkerställa att barnet får komma till tals och vara delaktigt. Detta förhållningssätt följer även av . Det är viktigt att reglerna om vårdnad, boende och umgänge uppfattas som moderna och ändamålsenliga när samhällsutvecklingen går mot att allt fler föräldrar väljer att ta aktiv del i sina barns liv, oavsett om de bor ihop eller inte. Barn växer upp i olika familjekon- stellationer. Barns rätt att komma till tals i familjerättsliga utredningar har i uppdrag att kartlägga i vil- ken utsträckning, på vilket sätt och när barn kommer till tals i familjerättsliga utredningar om vårdnad, boende och umgänge inom socialtjäns- ten. ska utifrån kartläggningen överväga om åtgärder behöver vidtas för att stärka barnets ställning i ärenden om vårdnad, boende och umgänge inom och vid behov lämna förslag till sådana åtgärder. Uppdraget ska redovisas . Tvärprofessionellt arbete för bättre samverkan kring familjer i separation eller konflikt För att barn och föräldrar i samband med en separation ska kunna få adekvat stöd från relevanta verksamheter föreslog Utredningen om ekonomi och föräldrasam- arbete vid särlevnad i sitt betänkande (SOU 2011:51) en försöksverksamhet med samord- nade tvärprofessionella insatser. Stiftelsen har tilldelats medel för att i en försöksverksamhet med tvär- professionellt samarbete, i s.k. samverkansteam, erbjuda föräldrar och barn ett mer samordnat stöd i samband med separationer. Avsikten är att erfarenheterna i ett längre perspektiv ska kunna tas tillvara av kommuner och andra aktörer i deras arbete med stöd till föräldrar och barn vid konflikt eller separation. Stöd till föräldrar att reglera underhåll civilrättsligt Beräkningar gjorda av Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad visar att en civilrättslig reglering av underhåll ofta skulle innebära ett betydligt högre underhåll till barnet. I departementspromemorian Ökat stöd för underhållsreglering (Ds 2014:27) har det lämnats förslag om ett antal åtgärder som syftar till att i högre grad få föräldrar att komma överens om underhåll civilrättsligt. Förslagen innebär bl.a. att ska ges utökat uppdrag för att ge föräldrar information och stöd i frågor gäl- lande underhållsbidrag och underhållsskyldighet. (För mer information se utg.omr. 12 avsnitt 3.6.) Långsiktighet och stabilitet för placerade barn Återrapporteringar från har visat att nationella adoptioner och vårdnadsöverflytt- ningar sker i liten utsträckning. Detta trots att dessa åtgärder skulle kunna vara till vissa place- rade barns bästa. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Utredningen om tvångsvård för barn och unga (S 2012:07) har mot denna bakgrund fått i uppdrag att göra en översyn över hur långsiktig- het och stabilitet i större utsträckning kan säker- ställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade (dir. 2014:87). I uppdraget ingår att analysera orsakerna till att vårdnadsöverflytt- ningar och adoptioner används i relativt liten utsträckning samt överväga vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att socialnämnden ska uppmärksamma dessa möjligheter i högre grad. Utredaren ska pröva om förutsättningarna för när socialnämnden ska ansöka om överflyttning av vårdnaden behöver förtydligas. Utredaren ska även överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att stödja i att uppmärksamma frågan om adoption av familjehemsplacerade barn, t.ex. om adoption bör uppmärksammas efter att placeringen pågått . Uppdra- get ska redovisas . Myndigheten för internationella adoptionsfrågor () har rapporterat till regeringen om behov av ökat fokus på stödet till föräldrar inför och efter en adoption. har rapporterat om brister i kommunernas kontroll och ansvar för innehållet i föräldrautbildningarna inför internationell adoption och kompetensen hos utbildarna. Både och fram- håller behovet av ökad samverkan mellan kom- muner. Regeringen bedömer att det finns skäl att överväga insatser på området i syfte att öka kommunernas kompetens och förutsättningar för samverkan. Föräldrastödpolitiken är sektorsövergripande och kräver samordnade insatser på alla områden där föräldrastöd berörs. Arbetet behöver därför fokusera på att fortsätta stärka förutsättningar för samverkan mellan föräldrastödjande aktörer. Det är också viktigt att den kunskapsbas om föräldrastödjande arbete som byggts upp för- valtas, att utvecklingen på området fortsätter att följas och att arbetsformer för stödet vidare- utvecklas. Utgångspunkten i regeringens föräld- rastödspolitik är ett brett och samordnat stöd som omfattar universellt och riktat stöd till för- äldrar i alla relevanta samhällssektorer. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Familjecentrum samlar förebyggande och stödjande insatser för barn och föräldrar såsom mödrahälsovård, barnhälsovård, öppen förskola och förebyggande verksamhet. På familjecentum finns goda förutsättningar för samordnade och lättillgängliga insatser och stöd till föräldrar och barn. Det förekommer flera olika benämningar för verksamheterna, såsom t.ex. familjecentral och familjens hus, samt en variation i fråga om vilka basverksamheter som ingår, där ett hundratal verksamheter i landet har fyra samlokaliserade basverksamheter och där ett sjuttiotal har tre samlokaliserade basverksam- heter. Uppdraget till länsstyrelserna att stödja kommuner och landsting i det föräldrastödjande arbetet fortsätter. Uppdraget till att genom erbjuda utbildning i föräldrastödjande arbete fortgår, liksom Social- styrelsens arbete med att utvärdera stödet till föräldrar inom hälso- och sjukvården. Att personer är arbetslösa och saknar rätt till arbetslöshetsersättning är vanliga orsaker till behovet av ekonomiskt bistånd. Det är viktigt att den som tar emot ekonomiskt bistånd får stöd att komma in på arbetsmarknaden eller komma tillbaka till arbete, men det är även vik- tigt att relevanta krav ställs på individen att hitta en långsiktig egen försörjning. såväl som Arbetsförmedlingen har i detta sam- manhang en viktig funktion att fylla för att mot- verka långtidsarbetslöshet och bidra till att per- soner med svag förankring på arbetsmarknaden får stöd att komma i arbete. Det är angeläget att arbete baseras på bästa tillgängliga kunskap om vilka arbetssätt och insatser som bidrar till långsiktiga lösningar på människors försörjningsproblem. har i uppdrag att utveckla en modell för systematisk uppföljning av social- tjänstens arbete med att stödja personer med ekonomiskt bistånd till egen försörjning (dnr S2014/6131). Uppdraget avser att undersöka användbarheten av bedömningsinstrumentet (förutsättningar inför arbete) i socialtjäns- tens ordinarie verksamheter. Regeringen föreslår att fritidspengen ska avskaffas fr.o.m. . tigt att det stöd som ges bygger på den svenska modellen med en generell social välfärd och inte är ett riktat stöd som riskerar att vara utpekande. Enligt regeringens mening är den utformning som fritidspengen har inte förenlig med social- tjänstens intentioner om den enskildes ansvar, självbestämmande och integritet. I stället bör de medel som avsatts för fritidspengen användas för en förstärkning av det ekonomiska biståndet och därmed på ett bättre sätt ge barn i de mest eko- nomiskt utsatta familjerna möjlighet till fritids- aktiviteter. EU:s fond för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt Som ett led i att bidra till EU2020-målet om fattigdomsminskning ska fonden för europeiskt bistånd till dem som har det sämst ställt i användas till att stödja åtgärder för social delak- tighet och att de personer som har det sämst ställt integreras i samhället. Ett program har överlämnats till Europeiska kommissionen och beslut väntas . Åtgärder ska bl.a. handla om samhällsorienterade insatser, insatser för att främja hälsa och förebygga ohälsa. till en kunskapsbaserad verksamhet nationella riktlinjer för miss- bruks- och beroendevården som publicerades har bidragit till att användningen av kun- skapsbaserade metoder ökat. För att stödja en evidensbaserad praktik har regionala stödstruk- turer byggts upp i alla län. Dessa utgör en lokal resurs och dialogpartner i den statliga kunskaps- styrningen. kommer att publicera en uppdatering av riktlinjerna. Dessa kommer utgöra en vägledning för den fortsatta utvecklingen av missbruks- och bero- endevården. Tidig och tillgänglig vård Ett område där tidigare kartläggningar visat bristande tillgänglighet i vissa delar av landet, är läkemedelsassisterad behandling vid opiatbero- ende (LARO). har därför i upp- drag att granska situationen i de landsting där tillgängligheten till sådan behandling brister och lämna förslag till hur den kan öka. Uppdraget ska redovisas . –2016 avser regeringen att fördela för att stödja ett lokalt och regionalt utvecklingsarbete som innebär att landsting och kommuner till- sammans med polisen gemensamt utvecklar alternativa lösningar till förvaring i arrest av de personer som omhändertas enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer (LOB). Målet är att öka den medi- cinska säkerheten och förbättra omvårdnaden om de som omhändertas och få till stånd en varaktig praxisändring så att färre förs till arres- ten jämfört med . På så sätt underlättas också efterföljande insatser i form av råd, stöd och behandling. För att nå framgång och var- aktig förändring ska de lokala behoven vara styr- ande för vilka lösningar man väljer att utveckla. Eftersom målet är en tydlig och varaktig praxis- ändring avser regeringen att kontinuerligt följa utvecklingen.