prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Den omständigheten att en eller flera undantagna faktiska innehavare har ett konto indirekt via en investeringsenhet innebär alltså inte att kontot blir rapporteringspliktigt. I paragrafen definieras begreppet finansiellt institut med lokalt kundunderlag. I första stycket 4 anges att av värdet på de finansiella konton som förs av det finansiella institutet ska innehas av personer med hemvist i eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Det finansiella institutet måste alltså fortgående uppfylla detta krav för att fortsätta vara undantaget från rapporteringsskyldighet enligt 2 § 1. Om värdet på de finansiella konton som förs av det finansiella institutet och innehas av personer med hemvist i eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen understiger av det sammanlagda värdet på finansiella konton som förs av det finansiella institutet upphör således institutet att vara undantaget från rapporteringsskyldighet enligt 2 § 1. När det gäller begreppet fast driftställe finns det i andra stycket en särskild bestämmelse som tar sikte på innebörden av detta begrepp i just detta sammanhang. I Avsnitt III.A i bilaga I till anges att det finansiella institutet ska vara förpliktigat att identifiera kontohavare med hemvist i i syfte att antingen lämna uppgifter eller innehålla skatt med avseende på finansiella konton eller i syfte att uppfylla svenska bestämmelser för kundkännedom och bekämpning av penningtvätt. Detta rekvisit har ansetts överflödigt att ta med i denna paragraf, eftersom samtliga svenska finansiella institut som avses i paragrafen ska tillämpa lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I paragrafen definieras begreppet lokal bank. I punkten 1 anges att det finansiella institutet ska ha tillstånd att bedriva bankrörelse eller finansieringsrörelse och uteslutande bedriva sådan verksamhet. Det är alltså fråga om alla kreditinstitut som avses i 1 kap. 5 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och således både banker och kreditmarknadsföretag. I paragrafen definieras begreppet finansiellt institut med endast lågvärdekonton. För att klassificeras som en sådan enhet krävs att värdet 2014/15:41 av enhetens finansiella konton och enhetens tillgångar understiger vissa nivåer. Värdet av tillgångarna beräknas gemensamt för alla närstående enheter tillsammans. I paragrafen definieras begreppet kvalificerad utfärdare av kreditkort. Se även avsnitt 6.3.3 I paragrafens första stycke definieras begreppet uppdragsgivande investeringsenhet. I andra stycket definieras begreppet uppdragsgivande kontrollerat bolag. I benämns dessa ”” på engelska och ”uppdragsgivande kontrollerade utländska bolag” på svenska. I andra stycket 2 används begreppet ”rapporteringsskyldigt amerikanskt finansiellt institut”. Detta begrepp är inte definierat i lagen men finns definierat i artikel 1.1 p i FATCA- avtalet. Det är inte fråga om sådana svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut som ska tillämpa denna lag. I tredje stycket anges vad som avses med den uppdragstagande enheten vid tillämpning av första och andra stycket. Av avsnitt IV.B 3 a i bilaga II till framgår bl.a. att den uppdragstagande enhetens behörighet att på det finansiella institutets vägnar vidta åtgärder så att exempelvis gällande krav om registrering på IRS webbplats för FATCA-registrering uppfylls, kan gälla på grund av att den uppdragstagande enheten agerar t.ex. i egenskap av trustförvaltare, bolagschef eller affärsledande delägare. I avsnitt IV.B 3 e i bilaga II till preciseras att det identifieringsnummer för det finansiella institutet som den uppdragstagande enheten ska ange är det identifieringsnummer som fås genom att uppfylla gällande krav om registrering på IRS webbplats för FATCA-registrering. I paragrafen definieras begreppet uppdragsgivande investeringsbolag med begränsad ägarkrets. I punkten 3 anges att den uppdragstagande enheten ska ha behörighet att agera på det finansiella institutets vägnar. Av avsnitt IV.C 2 i bilaga II till framgår att denna behörighet kan grunda sig på att den uppdragstagande enheten agerar t.ex. i egenskap av ledningsansvarig chef, trustförvaltare eller affärsledande delägare. I punkten 6 a nämns finansiella institut som bedöms följa FATCA- reglerna. De finansiella institut som avses med detta är sådana som i den amerikanska lagstiftningen och i benämns deemed- compliant FFI:s. I paragrafen definieras begreppet investeringsrådgivare. Begreppet syftar på investeringsenheter som är finansiella institut endast på grund av att de erbjuder investeringsrådgivning till kunder och agerar för sådana Prop. 2014/15:41 kunders räkning. I paragrafen definieras begreppet investeringsansvarig. Begreppet syftar på investeringsenheter som är finansiella institut endast på grund av att de hanterar portföljer för kunder och agerar för sådana kunders räkning i syfte att investera, förvalta eller administrera medel som i kundernas namn sätts in hos ett finansiellt institut som inte är ett icke FATCA- deltagande finansiellt institut. I paragrafen definieras begreppet viss temporär dödsfallsförsäkring. I Enlighet med Lagrådets förslag följer bestämmelsen nära utformningen av punkten C i avsnitt V i bilaga II till . Med en sådan försäkring avses ett dödsfallsförsäkringsavtal som är utformat på visst sätt enligt punkterna 1–5. Av punkten 1 framgår att försäkringstiden ska gå ut innan den försäkrade har fyllt . Begreppet ”försäkringstid” motsvaras i punkten C i avsnitt V i bilaga II till av begreppet ”coverage period”. I punkten 2 anges att ska betalas minst en gång med ett belopp som inte minskar fram till den första händelsen av att avtalet upphör eller att den försäkrade fyller . Avtalet kan upphöra innan den försäkrade har fyllt , t.ex. om den försäkrade avlider . Mer oklart är det emellertid om den försäkrade kan fylla än den då avtalet upphör, eftersom försäkringstiden enligt punkten 1 måste gå ut innan den försäkrade har fyllt . Denna oklarhet finns även i avtalet. Det överlämnas till rättstillämpningen att avgöra denna fråga. I paragrafen definieras begreppet konto som innehas av dödsbo. I paragrafen definieras begreppet spärrat konto. I punkten 2 d används begreppet marginalkonto. Ett marginalkonto är ett konto till vilket säkerheter betalas in av köpare och säljare av finansiella instrument och varemot avräkning görs vid förändringar av en positions värde. I paragrafen definieras begreppet partnerjurisdiktionskonto. Begreppet partnerjurisdiktion definieras i 2 kap. 21 §. I paragrafen definieras begreppet kvalificerat kreditkortskonto. Se avsnitt 6.3.5. Paragrafen motsvarar punkterna B.1–3 i avsnitt II i bilaga I till FATCA- avtalet och anger i vilka fall ett konto vars saldo eller värde uppgår till eller mindre är rapporterings- I 5 § finns dock en bestämmelse om undantag från detta. I första stycket anges vilka omständigheter som, om de framkommer vid en elektronisk sökning i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser, medför att ett konto är rapporterings- pliktigt om något annat inte anges i 5 §. I första stycket 3 anges att en sådan omständighet är att kontohavaren har en aktuell post- eller I punkten B.1 c i avsnitt II i bilaga I till FATCA- avtalet anges att detta inkluderar en boxadress i . I första stycket 7 anges att en c/o- eller poste restante-adress i är en sådan omständighet om det är den enda adressen som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har registrerad för kontohavaren. I andra stycket anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska ha processer och rutiner för att upptäcka om och när sådana omständigheter som anges i första stycket tillkommer i de elektroniskt Vidare anges det att om sådana omständigheter som anges i första stycket tillkommer med avseende på ett konto efter att granskningen enligt första stycket har genomförts, ska kontot anses vara ett rapporteringspliktigt konto från och med det kalenderår under vilket Bestämmelsen har tagits in med anledning av punkten B.3 i avsnitt II i bilaga I till . I tredje stycket anges att ett konto ska anses vara rapporteringspliktigt fram till dess att det är att anse som ett sådant på grund av att kontohavaren eller kontohavarna är specificerade Det innebär att ett konto som identifierats som rapporteringspliktigt enligt första eller andra stycket inte upphör att vara det endast av den anledningen att sådana omständigheter som avses i första stycket inte längre föreligger. Den omständigheten att ett konto är rapporteringspliktigt kan dock ”läkas” genom att det rapporterings- skyldiga finansiella institutet har eller får tillgång till sådan relevant dokumentation som anges i 5 §. Om sådan läkning enligt 5 § inte sker upphör kontot att vara rapporteringspliktigt först när kontohavaren eller kontohavarna upphör att vara specificerade amerikanska personer. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkten A i avsnitt II i bilaga I I första stycket anges att vissa konton inte behöver granskas enligt 1 §. Det innebär att det finansiella institutet vid granskningen kan välja att bortse från sådana konton. I första stycket 1 anges att konton vars saldo eller värde uppgick till eller mindre inte behöver granskas. Av 8 kap. 3 § framgår att beräkningen i stället kan göras utifrån ett kontos saldo eller värde den av en annan lämplig rapporteringsperiod som löper ut närmast före . I första stycket 2 a anges att försäkringsavtal med kontantvärde och livförsäkringsavtal inte behöver granskas om dess saldo eller värde uppgick till eller mindre . Med värde avses för ett försäkringsavtal försäkringens kontantvärde enligt 2 kap. 15 §. Av 8 kap. 3 § framgår att beräkningen i stället kan göras utifrån ett kontos saldo eller värde den av en annan lämplig rapporteringsperiod som löper ut närmast före . I första stycket 2 b anges att granskningen enligt 1 § inte behöver omfatta försäkringsavtal med kontantvärden eller livförsäkringsavtal om det finns legala hinder mot att sådana avtal säljs till personer med hemvist i . Bestämmelsen har införts med anledning av innehållet i punkten A.3 i avsnitt II i bilaga I till . I första stycket 3 anges att granskningen enligt 1 § inte behöver omfatta inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 1 och vars saldo eller värde uppgår till eller mindre. I 8 kap. 3 § första stycket anges att ett kontos saldo eller värde ska fastställas per den av ett kalenderår eller en annan lämplig rapporteringsperiod om något annat inte anges. I andra stycket anges att konton som avses i första stycket 1 och 2 a dock ska granskas enligt 3–6 och 8 §§ när dess saldo eller värde överstiger vid utgången av 2015 eller ett senare kalenderår. Bestämmelsen föranleds av att det i punkterna A.1 och A.2 i avsnitt II i bilaga I till anges att undantagen från granskningsskyldigheten endast gäller om inte annat följer av avsnitt E.2. Bestämmelserna i första stycket 1 och 2 b avser konton vars saldo eller värde uppgick till maximalt vissa belopp . I tredje stycket klargörs att konton som vid tillämpningen av första och andra styckena inte omfattas av granskning inte ska anses vara rapporteringspliktiga. Där framgår också att om ett sådant konto ändå har granskats enligt 1 § och då identifierats som rapporteringspliktigt, får det rapporteringsskyldiga finansiella institutet välja om det vill behandla kontot som rapporteringspliktigt eller inte. Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen har tagits in bl.a. för att genomföra punkten D.1 i avsnitt II i bilaga I till . Av paragrafen framgår att den elektroniska granskning som enligt 1 § första stycket ska göras när det gäller konton med lägre saldo eller värde också ska göras avseende konton vars saldo eller värde uppgick till mer än , eller vid utgången av ett senare kalenderår (högvärdekonton). I paragrafen anges vidare att de undantag som föreskrivs i 2 § gäller även för sådana konton. Eftersom förevarande paragraf endast avser sådana konton vars saldo eller värde uppgår till mer än eller vid utgången av ett senare kalenderår, är det endast undantaget i 2 § första stycket 2 b som kan komma i fråga. Av andra stycket framgår att när det är fråga om en elektronisk sökning med avseende på ett konto vars saldo eller värde översteg , ska en c/o- eller poste restante- adress som är den enda adressen som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har registrerad för kontohavaren anses vara en omständighet som, om inte annat följer av 5 §, kan medföra att kontot är rapporteringspliktigt även om adressen inte är amerikansk. Det kan då alltså röra sig om en c/o- eller poste restante-adress i , eller vilken annan stat eller jurisdiktion som helst. Se även författningskommentaren till 1 §. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna D.2, D.3 och E.3 i avsnitt II i bilaga I till . I första stycket anges att de indikationer som anges i 1 § första stycket, när det gäller konton med högre värde, ska eftersökas också i det rapporteringskyldiga finansiella institutets gällande huvudkundregister och pappersarkiv, om den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett inte är tillräcklig för att bedöma om sådana omständigheter som avses i 1 § första stycket 1 och 3–7 föreligger. Med att den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett är tillräcklig avses att det rapporterings- skyldiga finansiella institutets databaser innehåller fält för och fångar upp de omständigheter som anges i 1 § första stycket (se även avsnitt 6.1.2). Det vanliga är naturligtvis att databaserna är utformade så att de aktuella omständigheterna inte fångas upp endast med avseende på amerikansk anknytning. Det är inte heller vad som avses. Om dessa omständigheter fångas upp utan urskiljning med hänsyn till anknytning till en viss stat eller jurisdiktion, är den elektroniskt sökbara informationen typiskt sett tillräcklig för att bedöma om de omständigheter som avses 1 § första stycket 1 och 3–7 föreligger. Med andra ord behöver den elektroniskt sökbara informationen inte vara ordnad för att urskilja t.ex. amerikanska telefonnummer eller c/o- eller poste restante-adresser i , utan det räcker, med avseende på dessa exempel, att databaserna innehåller fält för och fångar upp telefonnummer och adresser oavsett stat eller jurisdiktion. I andra stycket preciseras vilken bland vilka handlingar med koppling till kontot som uppgifterna också ska eftersökas om sådan information inte finns i det gällande huvudkundregistret. Tredje stycket har tagits in för att genomföra punkten E.3 i avsnitt II i bilaga I till och anger att granskningen enligt första och andra styckena bara behöver göras en gång för varje konto. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkten B.4 i avsnitt II i bilaga I till . Paragrafen föreskriver att ett konto, om sådana omständigheter som avses i 1 § första stycket framkommit vid granskningen enligt 1–4 §§, ska anses vara rapporteringspliktigt endast om det finansiella institutet inte har tillgång till och inte från att omständigheten framkom kan inhämta viss specifik dokumentation som motsäger att kontohavaren är medborgare eller har hemvist i . Det är alltså fråga om ”läkning” av indikationer som framkommit vid sökning i elektroniska databaser och i pappersarkiv och avser både högvärdekonton och lågvärdekonton. Vilken dokumentation som behövs för detta beror på vilken eller vilka omständigheter som gör att kontot är rapporteringspliktigt med tillämpning av 1–4 §§. Om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person, kan detta dock inte läkas med stöd av denna paragraf. Om kontohavaren i en sådan situation upphör att vara en specificerad amerikansk person upphör i stället kontot att vara rapporteringspliktigt enligt 9 §. Bestämmelsen innebär också att ett konto som tidigare identifierats som rapporteringspliktigt enligt bestämmelserna i 1–5 §§ inte längre ska behandlas som ett sådant om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet senare får tillgång till sådan dokumentation som avses i paragrafen. En kontohavare som inte tidigare tillhandahållit sådan dokumentation som gör att kontot inte ska anses vara rapporteringspliktigt kan alltså i ett senare skede ”läka” kontots rapporteringsplikt genom att tillhandahålla det finansiella institutet sådan relevant dokumentation. I första stycket 1 c nämns intyg om att kontohavaren har upphört att vara amerikansk medborgare. Det intyg som avses är ”Certificate of Loss of Nationality of the ” som utfärdas av U.S. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkten D.4 i avsnitt II i bilaga I till och föreskriver att ett högvärdekonto, utöver vad som anges i 3–5 §§, också är rapporteringspliktigt om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har eller får kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkterna E.4 och E.5 i avsnitt II i bilaga I till och innebär att ett konto med högre värde som efter den tidpunkt då den inledande granskningen görs, på grund av ändrade förhållanden blir rapporteringspliktigt på det sätt som avses i 3–6 §§, ska behandlas som ett rapporteringspliktigt konto från och med det kalenderår under vilket detta inträffar. Sådana ändrade förhållanden kan alltså vara att en uppgift som är en sådan omständighet som avses i 1 § första stycket tillkommer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser, gällande huvudkundregister eller pappersarkiv och det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte har tillgång till eller lyckas inhämta sådan motbevisande dokumentation som anges i 5 § från kontohavaren. Det kan också vara så att den tjänsteman hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som har det huvudsakliga ansvaret för kontakterna med en kontohavare när den inledande granskningen gjordes inte hade kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person men i ett senare skede får sådan kännedom. I denna bestämmelse ligger att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att uppmärksamma när sådana omständigheter tillkommer som gör att ett konto blir rapporteringspliktigt efter att den inledande granskningen av alla relevanta konton har genomförts. I punkten E.5 i avsnitt II i bilaga I till anges som exempel på när ett konto blir att anse som ett rapporteringspliktigt konto den situationen att en tjänsteman som har ett särskilt ansvar för kontot uppmärksammas på att kontohavaren har en ny postadress som är i . Paragrafen har vidare tagits in för att genomföra andra meningen i punkten E.2 i avsnitt II i bilaga I till . Där avses konton som inledningsvis granskats endast enligt 1 §, eller inte har granskats alls på grund av tillämpning av 2 §, men vars saldo eller värde vid utgången av ett senare år uppgår till mer än och därför i ett senare skede granskas enligt 3–6 §§. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkten F i avsnitt II i bilaga I till . I paragrafen anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut som tidigare, i enlighet med ett avtal mellan det finansiella institutet och den amerikanska federala skattemyndigheten () om institutets status som kvalificerad förmedlare eller källskatteinnehållande enhet, har inhämtat dokumentation från en kontohavare för att fastställa om kontohavaren är medborgare eller har hemvist i eller inte, får förlita sig på den dokumentationen och inte är skyldigt att tillämpa 1–5 §§ med avseende på konton som innehas av den kontohavaren. Detta gäller även om den dokumentation som inhämtats i enlighet med ett sådant avtal inhämtades före FATCA:s ikraftträdande. Ett finansiellt institut som för att efterleva ett sådant avtal tidigare inhämtat dokumentation som klargör kontohavarens eventuella hemvist eller medborgarskap i behöver således inte göra någon sökning i sina elektroniska databaser, huvudkundregister eller pappersarkiv avseende kontohavarens konton, utan kan förlita sig på den tidigare inhämtade dokumentationen för att bedöma om kontot är rapporteringspliktigt eller inte. Bestämmelserna i 6 § gäller dock även i dessa fall. Om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person ska kontot alltså vara ett rapporteringspliktigt konto oavsett den tidigare inhämtade dokumentationen. Paragrafen har tagits in för att genomföra punkten D.5 c i bilaga I till . I paragrafen anges att ett rapporteringspliktigt konto ska anses vara ett sådant fram till dess att kontohavaren eller kontohavarna är specificerade amerikanska personer. Att det framkommer att en kontohavare inte är en specificerad amerikansk person kan bero på att det framkommit ny information eller dokumentation som visar att han eller hon inte är en specificerad amerikansk person trots att det finns eller funnits indikationer på det. I ett sådant fall ska kontot inte anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto. Det kan också vara så att kontohavaren tidigare var en specificerad amerikansk person men har upphört att vara det. I ett sådant fall ska kontot anses vara rapporteringspliktigt fram till dess att kontohavaren upphör att vara en specificerad amerikansk person. I paragrafens första stycke anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut i samband med att ett nytt konto öppnas av en fysisk person ska inhämta ett intygande från den som öppnar ett konto. I intygandet ska den person som öppnar kontot uppge de omständigheter som det finansiella institutet behöver för att kunna bedöma om han eller hon har skatterättslig hemvist i . Det är således den som öppnar ett konto som själv ska intyga de relevanta omständigheterna. Sådana omständigheter är bl.a. medborgarskap eller hemvist i . Intygandet behöver inte uppfylla något särskilt formkrav, utan kan t.ex. undertecknas elektroniskt. De rapporteringsskyldiga finansiella instituten får även använda den amerikanska federala skattemyndighetens () formulär W-8 eller W-9 för sådana intyganden. I andra stycket anges att om det av det intygande som inhämtas enligt första stycket framgår att den som öppnar ett konto har skatterättslig hemvist i , ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från honom eller henne som innehåller hans eller hennes amerikanska skatteregistreringsnummer, om detta inte anges redan i det intygande som inhämtats enligt första stycket. Det måste alltså inte alltid inhämtas ett nytt särskilt intygande för just skatteregistreringsnumret. Om det amerikanska skatteregistreringsnumret framgår redan i det första intygandet som kommer in behöver det inte inhämtas ett ytterligare intygande. Det är naturligtvis endast om den som öppnar ett konto har hemvist i som ett intygande behöver innehålla personens amerikanska skatteregistreringsnummer. Se även avsnitt 6.1.3. I paragrafen anges att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, om det har eller får tillgång till ytterligare information som medför att det finns skäl att anta att ett intygande från kontohavaren som inhämtas inte är tillförlitligt, ska inhämta ett nytt intygande från kontohavaren och bedöma dettas tillförlitlighet. Det intygande som tidigare inhämtats kan ha inhämtats enligt bestämmelserna i 1 eller 5 §, eller vid en tidigare tillämpning av denna paragraf.