prop · H103256 · 2014-09-19 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:256 Åtgärder vid hindrande av fortsatt färd Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att det ska införas en ny lag som ska ange vilka åtgärder som får vidtas för att säkerställa efterlevnaden av polismans eller tulltjänstemans hindrande av fortsatt färd samt polismans beslut om att fordon eller fordonståg inte får fortsätta färden. Det föreslås att det ska finnas en möjlighet för en polisman eller tulltjänsteman att omhänderta fordonsnycklar eller annat föremål som behövs för färden, frakthandlingar och registreringsskyltar. För att söka efter sådan egen- dom ska en polisman eller tulltjänsteman få kroppsvisitera fordonets förare och genomsöka fordonet eller fordonståget. Om det finns synner- liga skäl ska även fordonets passagerare få kroppsvisiteras. Om det av särskilda skäl kan antas att ett omhändertagande av sådan egendom inte är tillräckligt ska eller få besluta att fordonet eller fordonståget ska förses med mekanisk, elektronisk eller annan typ av låsanordning (klampning). En åtgärd ska i normalfallet få bestå i högst , men om fordonet utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten ska åtgärden upphöra först när det inte längre finns skäl för den. Åtgärder som får bestå längre än ska kunna omprövas och överklagas till allmän domstol. Om omhändertagen egendom inte hämtas ut när åtgärden har upphört föreslås att egendomen ska få säljas eller förstöras. Förslagen föreslås träda i kraft . 2013/14:256 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt Förslag till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods 3 Ärendet ............................................................och dess beredning 4 Hindrande ........................................av fortsatt färd i gällande rätt 5 Det införs ...............åtgärder för att effektivare hindra fortsatt färd En ny lag föreslås Åtgärder som får vidtas Omhändertagande av egendom och Kroppsvisitation och genomsökning av Vem får besluta om åtgärder? Fordonet får föras till närmaste lämpliga Ansvaret för fordon och last På vilka grunder ska åtgärder få vidtas? Säkra verkställighet av sanktionsavgift Hindra fortsatta överträdelser av Hindra fortsatt färd med ett fordon vars förare utgör en påtaglig fara för Hindra fortsatt färd med ett fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten Beslutet ska delges de berörda Förfarandet när en åtgärd upphör Egendom som inte hämtas ut och fordon som lämnas kvar efter att åtgärden upphört Konsekvenser för statliga myndigheter Förslaget till lag om åtgärder vid hindrande av 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods Sammanfattning av rapporten.......................................... Förteckning över remissinstanserna ................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 2013/14:256 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd, 2.lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om åtgärder som får vidtas för att säkerställa efterlevnaden av ett beslut att ett fordon eller fordonståg inte får fortsätta färden. 2 § Om ett sådant beslut som anges i 7 § första stycket, 8 § första stycket, 9 § första stycket eller 10 § första stycket har meddelats och det kan antas att beslutet inte kommer att följas, får i de fall som anges i 7–10 §§ en polisman eller tulltjänsteman omhänderta 1.fordonsnycklar eller annat föremål som behövs för färden, En polisman eller tulltjänsteman som har beslutat om omhänder- tagande enligt första stycket ska skyndsamt anmäla det till sin förman, som ska pröva om omhändertagandet ska bestå. 3 § Kan det av särskilda skäl antas att ett omhändertagande enligt 2 § inte är tillräckligt för att säkerställa att beslutet följs, får Polismyndig- heten eller besluta att fordonet eller fordonståget ska förses med en mekanisk, elektronisk eller annan typ av låsanordning (klamp- ning). Om det i ett enskilt fall är lämpligare med klampning än omhändertagande, får klampning beslutas trots det som sägs i första meningen. 4 § För att söka efter sådan egendom som anges i 2 § första stycket får en polisman eller tulltjänsteman kroppsvisitera fordonets förare och genomsöka fordonet eller fordonståget, om egendomen inte är tillgänglig på annat sätt. Om det finns synnerliga skäl, får även fordonets passa- gerare kroppsvisiteras. 5 § Har ett beslut om omhändertagande eller klampning meddelats, får en polisman eller tulltjänsteman medge att fordonet eller fordonståget förs till närmaste lämpliga plats innan åtgärden verkställs. 6 § En åtgärd enligt denna lag får vidtas endast om det är försvarligt med hänsyn till åtgärdens syfte och övriga omständigheter. 2013/14:256 tillgripas, ska detta ske endast i den form och den utsträckning som behövs för att det avsedda resultatet ska uppnås. På vilka grunder åtgärder får beslutas Åtgärder i syfte att säkra verkställighet av sanktionsavgift 7 § Omhändertagande eller klampning får vidtas när ett beslut att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden har meddelats enligt 1.8 b § lagen (1972:435) om överlastavgift, 2.25 b § förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter, eller 3.10 kap. 6 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. En åtgärd som anges i första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den och får inte bestå än . Åtgärder i syfte att hindra fortsatta överträdelser av yrkestrafik- lagstiftningen 8 § Omhändertagande eller klampning får vidtas när ett fordons fort- satta färd har hindrats enligt 1.5 kap. 5 § yrkestrafiklagen (2012:210), 2.5 kap. 7 § taxitrafiklagen (2012:211), eller 3.7 § förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). En åtgärd som anges i första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den och får inte bestå än . Åtgärder i syfte att hindra trafik med fordon vars förare utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten 9 § Omhändertagande eller klampning får vidtas om föraren utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten och fordonets fortsatta färd har hindrats enligt 1.10 kap. 1 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m., 2.32 § förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa inter- nationella vägtransporter, eller 3.14 kap. 15 § trafikförordningen (1998:1276). En åtgärd som anges i första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den och får inte bestå än . Åtgärder i syfte att hindra trafik med fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten 10 § Omhändertagande eller klampning får vidtas om fordonets skick eller beskaffenhet utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten och fordonets fortsatta färd har hindrats enligt 1.5 kap. 3 § fordonslagen (2002:574), eller 2.14 kap. 15 § trafikförordningen (1998:1276). En åtgärd som anges i första stycket ska upphöra så snart det inte Prop. 2013/14:256 längre finns skäl för den. 11 § Föraren, annan från vilken egendom omhändertagits och fordonets registrerade ägare ska delges beslutet om omhändertagande eller klampning och underrättas om hur egendomen och fordonet kan komma att hanteras. Vid åtgärd enligt 10 § ska det underrättas om möjligheten att begära omprövning. 12 § I fall som anges i 10 § ska , om föraren eller fordonets registrerade ägare skriftligen begär det, skyndsamt ompröva ett beslut om omhändertagande eller klampning. beslut enligt första stycket ska vara skriftligt och, om myndigheten finner att åtgärden ska bestå, innehålla de skäl som beslutet grundas på. Föraren och fordonets registrerade ägare ska under- rättas om beslutet och hur beslutet kan överklagas. 13 § Ett beslut enligt 12 § som innebär att åtgärden ska bestå får, utan begränsning till , överklagas skriftligen till den tingsrätt inom vars domkrets åtgärden vidtagits. Andra beslut enligt denna lag får inte över- klagas. 14 § Vid domstolens handläggning tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. 15 § Domstolen får besluta att åtgärden ska bestå eller att den ska upp- höra. 16 § Har skälen för åtgärden upphört, ska upphäva omhändertagandet eller klampningen. Förfarandet när en åtgärd upphör 17 § När ett omhändertagande upphör ska egendomen lämnas ut till den från vilken egendomen omhändertogs, om det inte finns särskilda skäl att lämna den till någon annan. Om egendomen inte hämtas ut när ett omhändertagande har upphört, tillämpas lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. 2013/14:256 18 § Om en åtgärd enligt 10 § har upphört, ska föraren, annan från vilken egendom omhändertagits och fordonets registrerade ägare under- rättas om att beslutet har upphört att gälla och om hur egendomen eller fordonet kan komma att hanteras. 19 § Protokoll ska föras över omhändertagande, klampning, kropps- visitation och genomsökning. Av protokollet över omhändertagande, klampning eller genomsökning ska det framgå 1.vilket fordon åtgärden rör och vilken egendom som har omhänder- tagits, 2.vem som har fattat beslut om åtgärden, 3.grunden för beslutet och tidpunkten när det har fattats, 4.vem eller vilka som har deltagit vid åtgärden, 5.vem eller vilka som åtgärden har riktat sig mot, 6.tiden för beslut om åtgärd, och 7.vad som i övrigt har förekommit vid ingripandet. I 28 kap. finns bestämmelser om protokoll över kroppsvisitation. Denna lag träder i kraft . 1 §1Denna lag gäller, om inte annat följer av lag eller annan författning, egendom som1. tillfallit staten på grund av förverkande,2. tillfallit staten enligt lagen (1938:121) om hittegods,3. tagits i förvar enligt lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m.,4. omhändertagits med stöd av 4. omhändertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387), eller 24 a § polislagen (1984:387),5. omfattas av 27 kap. 8 a § 5. omfattas av 27 kap. 8 a § andra stycket . andra stycket ,eller6. omfattas av 17 § andra stycket lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd.2 c §Egendom som omfattas av 17 § andra stycket lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd ska finnas tillgänglig hos eller för avhämtning i minst efter delgivning av en sådan underrättelse som avses i 18 § den lagen eller, om sådan under- rättelse inte ska lämnas, efter det att en underrättelse som anges i 11 § samma lag har delgivits. Om egendomen inte hämtas ut inom , ska egendomen hanteras på det sätt som anges i denna lag.1 Senaste lydelse 2009:1172.Föreslagen lydelseNuvarande lydelse2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m.Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m.dels att 1,7 och 8 §§ ska ha följande lydelse,dels att det ska införas en ny paragraf, 2 c §, av följande lydelse. Gör ägaren eller annan rätts- Gör ägaren eller någon annan rättsinnehavare anspråk på egen- som tagits i förvar med stöd av dom som tagits i förvar med stöd lagen (1974:1065) om visst stöld- av lagen (1974:1065) om visst gods m.m., egendom som om- händertagits med stöd av 24 a § omhändertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387) eller egen- (1984:387), egendom dom som omfattas av 27 kap. 8 a § som omfattas av 27 kap. 8 a § den lämnas ut till rättsinnehavaren eller egendom som omfattas av efter beslut av den myndighet som förvarar egendomen, om egen- (2014:000) om åtgärder vid hind- domen inte redan har sålts eller rande av fortsatt färd ska den efter beslut av den myndighet som förvarar egendomen, om egen- domen inte redan har sålts eller förstörts. Har egendomen reparerats eller på annat sätt förbättrats, är den som gör anspråk på egendomen enligt första stycket skyldig att betala kost- naden för förbättringen innan egendomen lämnas ut. Betalas inte förbätt- ringskostnaden inom efter det att särskild uppmaning delgivits rättsinnehavaren, får egendomen säljas i den ordning som anges i denna lag. Lydelse enligt SFS 2014:608 Försäljning av egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m., egendom som omhänder- tagits med stöd av 24 a § polis- lagen (1984:387) eller egendom som omfattas av 27 kap. 8 a § andra stycket sker för statens räkning. Har egendomen sålts, har ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. Ersättning betalas inte med högre belopp än som har influtit vid försäljningen. I de fall som avses i 7 § andra stycket ska Försäljning av egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m., egendom som omhänder- tagits med stöd av 24 a § polis- lagen (1984:387), egendom som omfattas av 27 kap. 8 a § andra stycket eller egendom som omfattas av 17 § andra stycket lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd sker för statens räkning. Har egendomen sålts, har ägaren eller någon annan rättsinnehavare rätt till ersättning. Ersättning betalas inte med högre belopp än som har influtit vid försäljningen. I de fall som avses i 7 § andra 2 Senaste lydelse 2009:1172. kostnaden för förbättringen av- stycket ska kostnaden för förbätt- räknas från ersättningen. ringen avräknas från ersättningen. Ansökan om ersättning prövas av den myndighet som beslutat om försäljningen. Denna lag träder i kraft . 2013/14:256 3 Ärendet och dess beredning Regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att bl.a. redovisa fördjupade analyser om konsekvenserna av att införa en möjlig- het för polisen att hindra fortsatt färd genom klampning av fordon samt lämna de författningsförslag som behövs (dnr N2013/2816/TE). Transportstyrelsen redovisade uppdraget i en rapport till regeringen () . En sammanfattning av rapporten finns som bilaga 1. Rapportens författningsförslag finns som bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finns som bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2014/1093/TE). tillkännagav för regeringen bl.a. att det bör införas en effektivare möjlighet för polisen att hålla fordon i kvar- stad, bl.a. genom klampning, och att regeringen bör återkomma till med ett förslag som möjliggör detta (se bet. 2013/14:TU14, rskr. 2013/14:217 och rskr. 2013/14:218). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har anfört att regeringen bör göra fortsatta överväganden när det gäller flera delar i lagförslaget. Synpunkterna behandlas i avsnitt 5.2.1, 5.2.2, 5.2.4, 5.3.1, 5.3.2, 5.5 och 8.1, och har också lett till vissa förändringar i lagtexten. I förhållande till lagrådsremissen har också vissa redaktionella ändringar gjorts. Hindrande av fortsatt färd i gällande rätt Det finns ett antal bestämmelser som ger polisman och – i vissa fall – tulltjänsteman en möjlighet eller skyldighet att hindra ett fordons fort- Det finns också bestämmelser som anger att en polisman under vissa förutsättningar ska besluta att ett fordon eller fordonståg inte får Regeringen har föreslagit att också bilinspektörer den ska få befogenhet att besluta att fordon eller fordonståg inte får fortsätta färden i vissa fall, se propositionen Utökade befogen- heter för civilanställda inom och Ekobrottsmyndig- heten (prop. 2013/14:232). Oavsett om författningarna är formulerade så att ett fordons fortsatta färd ska hindras eller att det ska beslutas att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden är avsikten med bestämmelserna att hindra att fordonet kör vidare. Skälet till hindrandet kan vara av olika slag. Det kan vara fråga om att ett sådant beslut krävs för att upprätthålla trafiksäkerheten, för att hindra lagöverträdelser eller för att säkerställa att vissa sanktions- Hindrande av fortsatt färd av framför allt trafiksäkerhetsskäl I förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. och förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa inter- nationella vägtransporter finns regler om kör- och vilotider. Förord- ningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. kompletterar viss EU-lagstiftning på området. Förordningen om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter inkorporerar den europeiska överens- kommelsen om arbetsförhållanden för fordonsbesättningar vid inter- nationella vägtransporter (AETR) i svensk rätt och kompletterar denna. Bestämmelserna reglerar bl.a. hur långa en förares körtider får vara per dag och , i vilken utsträckning föraren ska ta rast och omfatt- ningen av dygns- och veckovilan. Reglerna har tillkommit för att de som arbetar med vägtransporter ska ha goda arbetsförhållanden och inte behöva köra orimligt långa arbetspass. Därutöver har regleringen också till syfte att säkerställa en sund konkurrens mellan aktörerna på vägtrans- portområdet och se till att trafiksäkerheten upprätthålls. I 10 kap. 1 § förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. och 32 § förordningen om arbetsförhållanden vid vissa internationella väg- transporter finns det därför angivet att en polisman ska hindra fortsatt färd som sker i strid mot kör- och vilotidsregleringen. Hindrande ska ske om den fortsatta färden skulle medföra en påtaglig fara för trafiksäker- heten eller annars utgöra en väsentlig olägenhet. Till dess att orsaken till en överträdelse har åtgärdats ska enligt angivna bestämmelser en polis- man vidare hindra fortsatt färd med ett fordon i de fall då viss annan reglering av arbetsförhållandena på vägtrafikområdet har överträtts på ett sätt som uppenbart kan utgöra ett hot mot trafiksäkerheten. I förord- ningen (1994:1297) om vilotider vid vissa vägtransporter inom landet finns också en bestämmelse i 15 § om att ett fordon ska hindras om det har framförts i strid mot förordningen eller mot en föreskrift som meddelats med stöd av den. I andra författningar finns bestämmelser om att hindra fortsatt färd i syfte att upprätthålla trafiksäkerheten, t.ex. när det är fråga om ett trafik- farligt fordon eller när fordonet eller den fortsatta färden annars utgör en allvarlig olägenhet. Sålunda finns i 5 kap. 3 § fordonslagen (2002:574) reglerat att en polisman ska hindra fortsatt färd med ett fordon som inte är i föreskrivet skick, om den fortsatta färden skulle medföra en påtaglig fara för trafiksäkerheten eller annars utgöra en väsentlig olägenhet. Vidare anger 14 kap. 15 § trafikförordningen (1998:1276) att en polis- man ska hindra fortsatt färd som sker i strid mot förordningen eller mot någon föreskrift som meddelats med stöd av förordningen, om den fort- satta färden medför påtaglig fara för trafiksäkerheten eller någon annan väsentlig olägenhet. Polisman ska enligt förordningen också hindra fort- satt färd om vissa regler om maximilast, axeltryck eller bruttovikt har överträtts. Ytterligare bestämmelser som reglerar hindrande av fortsatt färd finns i 5 kap. 8 § körkortslagen (1998:488), 32 § lagen (2001:558) om vägtrafik- register och 15 § lagen (2006:263) om transport av farligt gods. I lagstiftningen som reglerar yrkestrafik på väg finns bl.a. bestämmel- ser om rätten att driva yrkesmässig trafik, vilka krav som transportföretag ska uppfylla för att få bedriva sådan trafik och de tillstånd som behövs Rätten att bedriva yrkesmässig trafik och under vilka villkor detta får ske regleras såväl i ett antal EU-förordningar som i nationell rätt, framför allt genom förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), yrkestrafiklagen (2012:210) och taxitrafiklagen (2012:211). Reglerna har tillkommit bl.a. för att säkerställa en rättvis och effektiv konkurrens på vägtransportområdet, höja nivån på yrkeskunnandet inom branschen och öka trafiksäkerheten. I dessa författningar finns regler om att en polisman eller en tulltjänsteman får hindra fortsatt färd om fordonet framförts i strid mot bestämmelserna i angivna författningar eller mot sådan regle- ring som dessa hänvisar till. Polismannen eller tulltjänstemannen får dock i samtliga fall medge att fordonet förs till närmaste lämpliga upp- ställnings- eller avlastningsplats eller verkstad. I fråga om ett fordon som är registrerat i utlandet och som förs in i får polismannen eller tulltjänstemannen medge att det förs ut ur landet. Slutligen finns en möjlighet att hindra fortsatt färd med ett fordon som framförts i strid mot ett tillfälligt förbud mot trafik inom vissa områden, som kan meddelas enligt lagen (1990:1079) om tillfälliga bilförbud. Hindrande av fortsatt färd för att säkerställa betalning av sanktionsavgift I ett antal författningar finns det stadgat att sanktionsavgifter i vissa fall ska påföras t.ex. förare eller ägare av fordon. Möjligheterna att få till stånd verkställighet utomlands när det gäller sanktionsavgifter är dock mycket begränsade. Mot denna bakgrund har det införts bestämmelser om förskott på avgiften i de fall den betalningsskyldige har sin hemvist utomlands. För att systemet ska bli effektivt har bestämmelserna kombi- nerats med regler som syftar till att framtvinga betalning genom att polisman ska besluta att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden till dess förskottet eller sanktionsavgiften betalts. Sålunda ska enligt 9 kap. 9 § förordningen om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. sanktionsavgift påföras en förare som brutit mot vissa regler om kör-, rast- och vilotider där överträdelsen har begåtts i en annan stat inom EES eller i och överträdelsen upptäcks i . Om den som ska påföras avgiften inte har hemvist i ska en polisman, enligt 10 kap. 5 § samma förordning, vid vägkontrollen besluta om förskott på sanktionsavgiften. Förskottet ska betalas till polismyndigheten. Om inte förskottet betalas i samband med kontrollen ska polismannen, enligt 10 kap. 6 § i förordningen, besluta att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden. Ett sådant beslut får underlåtas om det finns synnerliga skäl. Förbudet gäller tills förskottet har betalats eller, om sanktionsavgift har påförts utan att förskottet har betalats, denna avgift har betalats. Av 10 kap. 8 § framgår bl.a. att en polismans beslut om förskott för sanktionsavgift eller om att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden skyndsamt ska underställas Transportstyrelsens pröv- ning. Transportstyrelsen ska pröva om beslutet ska bestå. Motsvarande bestämmelser om sanktionsavgift, förskott och beslut att färden inte får fortsätta finns i 22 a § och 25 a–26 b §§ förordningen om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter. Systemet för verkställighet av överlastavgift är konstruerat på liknande sätt. I 8 a–d §§ lagen (1972:435) om överlastavgift finns det angivet att förskott ska beslutas om den som ska påföras överlastavgift inte har Prop. 2013/14:256 hemvist i , , , eller . omfattas dock av lagen (1990:226) om handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna. I fallen med överlastavgift finns det alltså inte några verkställighetsproblem när de avgiftsskyldiga har hemvist i . Systemet att verkställa betalning genom att besluta om förskott och att fordonet inte får fortsätta vägen riktas därför inte mot dem. Regeringe föreslog att regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om sanktionsavgifter enligt bestämmelser om cabotagetransport i förordning (EG) nr 1072/2009, se propositionen Sanktionsavgift för överträdelse av bestämmelserna om cabotage- transport på väg (prop. 2013/14:234). Syftet med förslaget är att den som utför cabotagetransport på väg i strid med EU:s s.k. godsförordning (förordning (EG) nr 1072/2009) bör påföras sanktionsavgift i stället för böter.