prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Även bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i kontrolluppgift om rapporteringspliktiga inlåningskonton ska tas in i det nya 22 a kap. SFL. Som nämnts ovan finns inte skäl att föreslå någon möjlighet att lämna kontrolluppgift avseende någon annan tidsperiod än kalenderår. Av artikel 3 framgår att de uppgifter som avses i artikel 2.2 a (6) ska inhämtas och rapporteras avseende åren 2015 och framåt. Uppgifter som ska lämnas om rapportringspliktiga finansiella konton som varken är depåkonton eller inlåningskonton Artikel 2.2 a (7) avser andra rapporteringspliktiga konton än depåkonton eller inlåningskonton. Utöver de uppgifter som ska lämnas om alla rapporteringspliktiga konton anges i artikel 2.2 a (7) vissa ytterligare uppgifter som ska lämnas specifikt för konton som varken är depåkonton eller inlåningskonton. Där föreskrivs att rapportering ska ske av det totala bruttobeloppet som betalats ut till eller tillgodoräknats kontohavaren under kalenderåret eller en annan lämplig rapporteringsperiod med avseende på konto som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär eller garant för. Beloppet som rapporteras ska inkludera sammanlagt belopp avseende betalningar på grund av inlösen som gjorts till kontohavaren under ett kalenderår eller annan lämplig rapporterings- period. Som framgår gäller detta bara i den mån det är det rapporterings- 2014/15:41 skyldiga finansiella institutet som är gäldenär eller garant för det konto som utbetalningen avser. De typer av konton som här kan bli aktuella är t.ex. sådana som utgörs av en andel i eget kapital eller skulder i ett finansiellt institut (som exempelvis kan vara ett riskkapitalbolag) eller av ett försäkringsavtal. Utbetalningar med anledning av ett innehav av andel i ett finansiellt institut som är ett aktiebolag består i första hand av ränta, utdelning eller försäljningsintäkt. Om det finansiella institutet, vilket torde vara vanligt förekommande, i stället har formen av ett svenskt handelsbolag anses andelsinnehavaren i inkomstskatterättsligt hänseende direkt uppbära sin andel av handelsbolagets inkomster. När det gäller försäkringsavtal omfattas endast sådana avtal som har ett kontantvärde som överstiger eller som utgör livränteavtal, med vissa undantag, och som tecknas hos eller förs av ett finansiellt institut. Vad gäller försäkringsavtal kan vidare konstateras att tjänstepensionsförsäkringar är undantagna från rapporteringsskyldighet enligt avsnitt V.B i Bilaga II. Bestämmelser om skyldighet att lämna kontrolluppgift som innehåller de uppgifter som ska lämnas om andra rapporteringspliktiga konton än depåkonton eller inlåningskonton föreslås tas in i det nya 22 a kap. SFL. Som nämnts ovan finns inte skäl att föreslå någon möjlighet att lämna kontrolluppgift avseende någon annan tidsperiod än kalenderår. Av artikel 3 framgår att de uppgifter som avses i artikel 2.2 a (7) ska inhämtas och rapporteras avseende åren 2015 och framåt. En bestämmelse föreslås införas som anger att den som är skyldig att lämna kontrolluppgifter enligt 22 a kap. SFL ska informera den som uppgiften avser om de uppgifter som lämnas i kontrolluppgiften året kontrolluppgiften gäller. Motsvarande bestämmelser finns avseende sådana kontrolluppgifter som lämnas enligt 15–22 kap. SFL. Med anledning av vad Svensk Försäkring anför om tidpunkten för när information ska lämnas till den som kontrolluppgiften avser vill regeringen erinra om att sådan information ska lämnas som kontrolluppgiften ska ha kommit in till . Kontrolluppgifterna lämnas om rapporteringspliktiga konton och rapporteringspliktiga konton är sådana som har identifierats som sådana. Om ett konto identifieras som rapporteringspliktigt t.ex. ska uppgifter om kontot alltså som huvudregel lämnas första gången med avseende på 2016. Kontrolluppgift och informations- uppgift ska då som huvudregel lämnas . Undantag från detta finns dock i övergångsbestämmelserna till IDKL. I sådana undantagsfall anges också andra datum för när informationsuppgifter ska lämnas. För att kontrolluppgift som ska lämnas om rapporteringspliktiga konton ska kunna innehålla de uppgifter som anges i artikel 2.2 a i krävs i vissa fall att information lämnas till de rapporteringsskyldiga finansiella instituten, som föreslås bli skyldiga att lämna kontrolluppgift enligt bestämmelserna i det nya 22 a kap. SFL, från vissa andra aktörer. Detta beror på att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte i alla situationer har den information som krävs för att dels identifiera rapporteringspliktiga konton, dels lämna alla de uppgifter som ska lämnas i kontrolluppgift om sådana konton. Om ett rapporteringspliktigt konto finns hos en central värdepappers- förvarare kommer den centrala värdepappersförvararen att vara det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som är skyldigt att identifiera rapporteringspliktiga konton enligt vad som sägs i bilaga I till avtalet. Det är emellertid inte den centrala värdepappersförvararen som har sådan kundkännedom som krävs för att genomföra identifikationsprocessen. Det har däremot det finansiella institut, t.ex. en bank, som av den centrala värdepappersförvararen antagits som kontoförande institut och som utför registreringsåtgärder på konton hos den centrala värde- pappersförvararen. Det är därför mer ändamålsenligt att den som är kontoförande institut hos den centrala värdepappersförvararen, och alltså är den som har en kundrelation med kontohavaren, ansvarar för att identifiera rapporteringspliktiga konton eller att ta fram de uppgifter som krävs för att rapporteringspliktiga konton ska kunna identifieras (se avsnitt 6.2.1). Bestämmelser föreslås därför införas i 34 kap. SFL som anger att ett finansiellt institut som utför registreringsåtgärder på konton hos en central värdepappersförvarare ska lämna den centrala värdepappersförvararen de uppgifter som krävs för att kunna identifiera rapporteringspliktiga konton bland de konton som omfattas av sådana registreringsåtgärder. I 3 kap. 4 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument anges att ett kontoförande institut ska lämna den centrala värdepappersförvararen de upplysningar som behövs för att denne ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt den lagen eller andra författningar. Det kan ifrågasättas om det inte redan av denna bestämmelse framgår att ett kontoförande institut är skyldigt att lämna den centrala värdepappersförvararen de uppgifter som krävs för att denne ska kunna fullgöra sina skyldigheter att i egenskap av rapporterings- skyldigt finansiellt institut lämna kontrolluppgifter om rapporterings- pliktiga konton. Med hänsyn till det speciella förfarande som en identifiering av rapporteringspliktiga konton innebär finns det emellertid skäl att förtydliga ansvarsfördelningen och skyldigheten för ett kontoförande institut att lämna de aktuella uppgifterna till den centrala värdepappersförvararen i en särskild bestämmelse i SFL. Enligt 3 kap. 5 § lagen om kontoföring av finansiella instrument får en central värdepappersförvarare besluta att ett kontoförande institut inte har rätt att vara kontoförande institut om detta institut trots uppmaning inte lämnar den centrala värdepappersförvararen de upplysningar som behövs för att denne ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt den lagen eller andra författningar. Med stöd av denna bestämmelse kan således den centrala värdepappersförvararen utesluta ett institut från möjligheten att agera som kontoförande institut om det inte lämnar de uppgifter som den centrala värdepappersförvararen behöver för att kunna lämna kontrolluppgifter i egenskap av rapporteringsskyldigt finansiellt institut. Kontrolluppgiften ska, om uppgift om detta finns, innehålla uppgift om amerikanskt skatteregistreringsnummer (). Sådant nummer ska, när det gäller konton som öppnats efter , enligt bestämmelserna i inhämtas av det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som är skyldigt att lämna kontrolluppgift. Av övergångsbestämmelserna till IDKL framgår att amerikanska skatte- 2014/15:41 registreringsnummer avseende konton som öppnats före (befintliga konton) ska inhämtas . Av 8 kap. 1 § IDKL framgår dock att om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare så ska den som antagits som kontoförande institut och som utför registreringsåtgärder på konton hos den centrala värdepappersförvararen i stället för den centrala värdepappersförvararen tillämpa bestämmelserna i 4–8 kap. samma lag med avseende på konton som omfattas av sådana registreringsåtgärder. Det kontoförande institutet är alltså skyldigt att bl.a. inhämta uppgift om amerikanskt skatteregistreringsnummer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets ställe. I dessa fall krävs att uppgiften lämnas vidare till den centrala värdepappersförvararen för att denne ska kunna uppfylla sin kontrolluppgiftsskyldighet. Det föreslås därför införas en bestämmelse i 34 kap. SFL som anger att om en central värdepappers- förvarare är kontrolluppgiftsskyldig och annan än den som är kontroll- uppgiftsskyldig är skyldig att inhämta uppgift om amerikanskt skatteregistreringsnummer så ska denne lämna uppgifter om sådant nummer till den kontrolluppgiftsskyldige. Som nämnts ovan ska uppgift lämnas om bl.a. ersättning vid försäljning eller inlösen av tillgångar på ett depåkonto. I vissa fall kan det förekomma att det är någon annan än den som är skyldig att lämna kontrolluppgift som medverkar vid försäljning eller inlösen av tillgångar på kontot. Det kan t.ex. vara så att kontohavaren anlitar en annan bank än den han eller hon normalt är kund i för att genomföra en specifik försäljning där den kontrolluppgiftsskyldige inte har information om den ersättning som överenskommits vid försäljningen. För att en korrekt kontrolluppgift ska kunna lämnas i dessa situationer behöver den uppgiften lämnas till den kontrolluppgiftsskyldige. Det föreslås därför införas en bestämmelse i 34 kap. SFL som anger att den som medverkar vid försäljning eller inlösen ska lämna den kontrolluppgiftsskyldige uppgift om den sammanlagda ersättningen, efter avdrag för försäljningsprovision och liknande utgifter, som tillgodoräknats eller betalats ut till kontot, såvida inte den kontrolluppgiftsskyldige redan har tillgång till den uppgiften. påpekat bör en bestämmelse också tas in om att den centrala värdepappersförvararen ska sammanställa och tillhandahålla det kontoförande institutet den information som det kontoförande institutet behöver för att genomföra granskningsproceduren för att identifiera rapporteringspliktiga konton. En sådan bestämmelse föreslås tas in i 8 kap. IDKL. De behöriga myndigheternas roll Utöver att uppgifterna ska inhämtas från de finansiella instituten innebär bestämmelserna i artikel 2 i , som nämnts ovan, också att ska överföra uppgifterna till den amerikanska federala skattemyndigheten genom automatiskt informationsutbyte. Bestämmelser om skyldigheter i detta avseende ska tas in i den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av FATCA- avtalet, se vidare avsnitt 6.2.3 och 6.2.5. I artikel 2.2 b räknas det upp vilka uppgifter om konton som innehas av Prop. 2014/15:41 svenska personer som den amerikanska federala skattemyndigheten ska inhämta och överföra till . Dessa bestämmelser föranleder inte några ändringar i svensk lag. 6.2.3Artikel 3 Förfarande för utbyte av information Regeringens förslag: I den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av ska en bestämmelse tas in om att , vid överföring av uppgifter till den amerikanska federala skattemyndigheten, ska uppge vilken valuta beloppen anges i. En bestämmelse ska tas in i den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av om den begränsning i möjligheten att använda upplysningar som anges i artikel 26.1 i skatteavtalet med . En hänvisning till denna användarbegränsning ska också tas in i offentlighets- och sekretesslagen. I den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av ska även tas in en övergångsbestämmelse om att ska bedöma om har på plats dels lämpliga säkerhetsbestämmelser för att säkerställa att information som tas emot fortsätter att vara sekretessbelagd och uteslutande används för beskattningsändamål och dels en infrastruktur för ett effektivt informationsutbyte. I bestämmelsen ska också anges att ska meddela den amerikanska federala skattemyndigheten när bedömt att sådana säkerhetsbestämmelser och en sådan infrastruktur är på plats. En övergångsbestämmelse ska också tas in om att skyldigheterna att överföra upplysningar till den amerikanska federala skattemyndigheten ska gälla från och med det datum då lämnar meddelandet till den amerikanska skattemyndigheten. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Regeringens förslag innehåller dock förtydliganden om att ska bedöma om lämpliga säkerhetsbestämmelser och en infrastruktur för effektivt informationsutbyte är på plats samt om när skyldigheterna att överföra upplysningar börjar att gälla. Remissinstanserna: Inga remissynpunkter har lämnats som har anknytning till denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Av artikel 3.1 framgår bl.a. att beloppet och karaktären av en betalning till ett rapporteringspliktigt amerikanskt konto, vid tillämpning av artikel 2, får fastställas i enlighet med principerna i svensk skattelagstiftning. Detta innebär att när det i talas om t.ex. ränta eller utdelning, får dessa begrepp tolkas i enlighet med deras betydelse i exempelvis IL. Av artikel 3.2 framgår att det vid informationsutbytet enligt artikel 2 ska uppges vilken valuta ett belopp anges i. rapporteringsskyldiga finansiella institut kommer att rapportera beloppen i svenska kronor. Artikel 3.2 innebär att kommer att behöva informera om att beloppen anges i svenska kronor när verket överför uppgifterna till den amerikanska federala skattemyndigheten. bestämmelse om detta bör därför tas in i den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . I artikel 3.3 anges med avseende på vilka år respektive uppgifter som räknas upp i artikel 2 ska inhämtas och överföras. främst betydelse för när de nya bestämmelserna som föreslås i SFL och bestämmelserna i den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av ska börja tillämpas. Se vidare om detta nedan under avsnitt 7. Med avseende på rapporteringspliktiga konton som är befintliga konton anges i artikel 3.4 att svenskt eller amerikanskt skatte- registreringsnummer inte behöver inhämtas och överföras om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte har tillgång till detta. sådant fall ska i stället personens födelsedatum inhämtas och överföras, om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har tillgång till detta. Enligt artikel 6.4 b åtar sig dock att till fastställa regler som ålägger svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut att inhämta det amerikanska skatteregistreringsnumret för varje specificerad amerikansk person som uppgift om detta ska överföras om enligt artikel 2.2 a (1), se vidare om detta under avsnitt 6.2.6. I artikel 3.5 anges att uppgifterna som räknas upp i artikel 2 ska överföras från utgången av det kalenderår som De första uppgifterna som ska överföras till den amerikanska federala skattemyndigheten är uppgifter avseende 2014 och rapporteringsskyldiga finansiella institut samt saldo eller värde för de Dessa uppgifter ska således Av artikel 3.6 framgår att de behöriga myndigheterna i respektive ska ingå en överenskommelse i enlighet med den procedur som beskrivs i artikel 25 i skatteavtalet mellan och I artikel 1.1 f anges att med behörig myndighet avses, för del, finansministern, finansministerns behöriga representant eller den myndighet som har utsetts att vara behörig myndighet vid tillämpning av Regeringen har för avsikt att utse att vara behörig myndighet med avseende på artikel 3.6 i avtalet. I artikel 3.6 anges vidare att överenskommelsen mellan de behöriga myndigheterna ska, a) fastställa procedurerna för det automatiska informationsutbyte som beskrivs i artikel 2, b) föreskriva regler och procedurer som kan vara nödvändiga för att genomföra artikel 5 och c) fastställa de procedurer som eventuellt kan behövas för det informationsutbyte som ska ske enligt artikel 4.1 b. I artikel 3.7 föreskrivs att alla uppgifter som utbyts enligt avtalet ska omfattas av den sekretess och annat skydd som föreskrivs i skatteavtalet mellan och , inklusive bestämmelser om användar- begränsningar för sådana uppgifter. I artikel 26.1 i skatteavtalet föreskrivs att upplysningar som en avtalsslutande stat mottagit ska behandlas såsom hemliga på samma sätt som upplysningar som erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna stat och får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripna domstolar och förvaltnings- organ) som fastställer, uppbär, administrerar eller driver in de skatter som omfattas av avtalet eller handlägger åtal eller besvär i fråga om Vidare föreskrivs att dessa personer eller myndigheter ska använda upplysningarna endast för sådana ändamål och att de får yppa upplysningarna vid offentlig rättegång eller i domstolsförfaranden. 2014/15:41 samma sekretess ska råda för upplysningar som tar emot med anledning av som för upplysningar som erhållit enligt svensk lagstiftning följer redan av 27 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Någon särskild sekretessbestämmelse avseende de uppgifter som tas emot av i enlighet med behöver därför inte tas in i svensk lag. Några generellt tillämpliga bestämmelser som begränsar rätten att använda uppgifter som tas emot med anledning av internationella överenskommelser om utbyte av upplysningar finns dock inte. En bestämmelse om den användarbegränsning som föreskrivs i artikel 26.1 i skatteavtalet bör tas in i den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . En hänvisning till denna bestämmelse bör också tas in i 9 kap. 2 § OSL. En sådan användarbegränsning innebär dock inte någon begränsning i enskilds rätt enligt tryckfrihetsförordningen att ta del av eller använda sig av allmänna handlingar. Några andra ändringar i OSL behöver inte göras för att genomföra . I artikel 3.8 anges att varje behörig myndighet ska underrätta den andra behöriga myndigheten när den bedömer att den andra behöriga myndighetens jurisdiktion har på plats 1) lämpliga säkerhets- bestämmelser för att säkerställa att information som tas emot fortsätter att vara sekretessbelagd och uteslutande används för beskattnings- ändamål och 2) en infrastruktur för ett effektivt informationsutbyte. De behöriga myndigheterna ska i god tro sträva efter att fastställa att den andra jurisdiktionen har sådana säkerhetsbestämmelser och sådan infrastruktur på plats. ska alltså bedöma om har de säkerhetsbestämmelser och den infrastruktur som krävs på plats och meddela den amerikanska federala skattemyndigheten när bedömt att dessa förutsättningar är uppfyllda. En bestämmelse om detta ska införas som en övergångsbestämmelse till den nya lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . I artikel 3.9 anges att parternas åligganden att inhämta och utbyta information enligt artikel 2 blir tillämpliga det datum då den senare av de skriftliga underrättelserna som beskrivs i artikel 3.8 lämnas. Om behöriga myndighet är tillfreds med att har de säkerhets- bestämmelser och den infrastruktur som krävs enligt artikel 3.8, men ytterligare tid behövs för att ska kunna fastställa om har sådana säkerhetsbestämmelser och sådan infrastruktur, blir åligganden att inhämta och utbyta information enligt artikel 2 dock tillämpliga när behöriga myndighet skriftligen underrättar behöriga myndighet enligt artikel 3.8. En övergångsbestämmelse bör därför införas om att skyldigheterna att överföra upplysningar till den amerikanska federala skattemyndigheten ska gälla från och med det datum då lämnar ett sådant meddelande som avses i artikel 3.8. I artikel 3.10 anges att avtalet ska upphöra att gälla om artikel 2 den dagen inte är tillämplig för någon av parterna med tillämpning av artikel 3.9. 6.2.4Artikel 4 Tillämpning av FATCA i förhållande till svenska finansiella institut Regeringens förslag: Bestämmelser föreslås tas in i skatte- förfarandelagen om att rapporteringsskyldiga finansiella institut ska lämna kontrolluppgift om sammanlagda belopp som de betalat till icke FATCA-deltagande finansiella institut under respektive . En bestämmelse ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om de rapporteringsskyldiga finansiella institutens skyldighet att tillhandahålla direkta betalare av en källskattepliktig betalning med amerikansk källa viss information när de betalar ut eller förmedlar sådana betalningar till icke FATCA-deltagande finansiella institut. En bestämmelse ska också tas in i den lagen om att svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut ska vara registrerade som finansiella institut som bedöms följa FATCA- reglerna hos den amerikanska federala skattemyndigheten. Regeringens bedömning: Några bestämmelser i övrigt behöver inte tas in i svensk lag för att genomföra artikel 4. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. Promemorians förslag innehåller dock ingen bestämmelse om att svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut ska vara registrerade som finansiella institut som bedöms följa FATCA-reglerna hos den amerikanska federala skattemyndigheten. Remissinstanserna: Kammarrätten i anför att det i det fortsatta lagstiftningsarbetet bör övervägas att införa ett krav på registrering hos den amerikanska federala skattemyndigheten. och anför att uppgiftslämnandet avseende sammanlagda belopp som de betalat till icke FATCA-deltagande finansiella institut under respektive bör gälla endast sådana icke FATCA- deltagande finansiella institut som har finansiella konton hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet och endast sådana betalningar med avseende på sådana konton som är rapporteringspliktiga. Till Svenska Bankföreningens yttrande har anslutit sig. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Artikel 4.1 och 4.2 klargör att svenska finansiella institut inte ska omfattas av den amerikanska FATCA-lagstiftningen när det gäller innehållande av källskatt m.m. Sådana bestämmelser motiveras av att den amerikanska FATCA-lagstiftningen i Internal Revenue Code annars skulle ålägga utländska finansiella institut vissa skyldigheter vid transaktioner med svenska finansiella institut. Någon direkt betydelse för avtalets genomförande i har bestämmelserna dock inte. Artikel 4.1 innehåller dock även bestämmelser om vissa skyldigheter för svenska finansiella institut. I artikel 4.1 a upprepas den skyldighet att identifiera amerikanska rapporteringspliktiga konton och att rapportera sådana konton som framgår av artikel 2 och bilaga I. bestämmelser utöver de som föreslås i avsnitten 6.1 och 6.2.2 behöver därför inte införas i svensk rätt med anledning av artikel 4.1 a. I artikel 4.1 b föreskrivs att svenska finansiella institut ska rapportera namnen på de icke-deltagande finansiella instituten som betalningar gjorts till och det sammanlagda beloppet av sådana betalningar som gjorts till respektive icke FATCA-deltagande finansiellt institut . Bestämmelser om denna uppgifts- skyldighet i form av en kontrolluppgiftsskyldighet föreslås därför tas in i SFL. Eftersom skyldigheten enbart avser 2015 och 2016 införs bestämmelsen som en övergångsbestämmelse till de övriga ändringar i SFL som detta lagstiftningsärende föranleder. Till skillnad från de uppgifter som ska lämnas enligt artikel 2 finns det ingen skyldighet för att vidarebefordra dessa uppgifter till den amerikanska federala skattemyndigheten. Med anledning av vad och anfört avseende detta, konstaterar regeringen att avtalet inte ger utrymme för en sådan bestämmelse som de föreslår.