prop · H20326 · 2014-12-03 00:00:00 — I paragrafen ges regler om förverkande av fordon som har använts vid brott enligt trafikbrottslagen. Bestämmelsen ändras för att utvidga möjligheterna att förklara fordon förverkade. Första stycket ändras genom att rekvisitet för när förverkande inte får ske skärps från oskäligt till uppenbart oskäligt. hetsrekvisitet innebär att det vid skälighetsbedömningen generellt finns ett mindre utrymme än tidigare att beakta förhållanden som talar mot Det krävs alltså starkare skäl än tidigare för att avstå från förverkande när förutsättningarna för förverkande i övrigt är upp-fyllda. Någon förändring av vilka omständigheter som typiskt sett ska beaktas vid bedömningen är däremot inte avsedd. Vid oskälighetsbedömningen Prop. 2014/15:26 ska alltså prövas om ett förverkande, med beaktande av samtliga omstän- digheter, skulle drabba gärningsmannen eller någon annan på ett sätt som skulle vara uppenbart oskäligt. Liksom tidigare ska beaktas bl.a. behovet av fordonet för någon annan medlem i gärningsmannens familj samt förarens personliga och ekonomiska förhållanden. Även fordonets värde kan tillmätas viss begränsad betydelse. Enbart det förhållandet att fordonet har ett högt värde ska dock inte medföra att ett förverkande bedöms som uppenbart oskäligt när ett förverkande allmänt sett framstår som motiverat. Om fordonet förverkas bör det men som förverkandet kan innebära beaktas vid straffmätning eller påföljdsval enligt 29 kap. 5 § första stycket 8 och 30 kap. 4 § första stycket . Av andra stycket, som är nytt, framgår att det vid bedömningen av om förverkande enligt första stycket behövs, särskilt ska beaktas om den som förverkandeyrkandet riktas mot har gjort sig skyldig till olovlig körning eller rattfylleribrott. Under sådana omständigheter är utgångs- punkten att det finns en beaktansvärd risk för fortsatt brottslighet och att det därför finns behov av förverkande. Även om regeln innebär en stark presumtion för förverkande kan dock styrkan av presumtionen variera beroende på omständigheterna i det enskilda fallet. Allmänt kan sägas att återfall i grovt rattfylleri eller rattfylleri innebär en starkare presumtion för förverkande än återfall i olovlig körning. Uttrycket ”gjort sig skyldig till” innebär att bestämmelsen är tillämplig även när flera brott är uppe till bedömning vid ett och samma tillfälle. Det krävs alltså inte att personen i fråga har dömts för trafikbrott. Uttrycket innebär även att strafförelägganden och åtalsunderlåtelser Med en begränsad tid avses att För att den tidigare olovliga körningen eller rattfylleribrottet ska tillmätas betydelse vid bedömningen av om förverkande behövs för att förebygga fortsatt trafikbrottslighet, bör gärningen som regel inte ligga längre tillbaka i tiden än . den tidigare brottsligheten är äldre än så bör den alltså normalt inte medföra att det finns en särskild presumtion för förverkande enligt andra Tiden räknas i normalfallet från den dag då det tidigare brottet Tidsfaktorn bör ges betydelse på så sätt att styrkan av presum- tionen minskar ju längre tillbaka i tiden den tidigare brottsligheten ligger. Återfall i olovlig körning eller rattfylleri bör dock alltid få ett stort genomslag. Även om förutsättningarna inte är sådana som anges i andra stycket, t.ex. om den som begår ett grovt rattfylleri inte har gjort sig skyldig till trafikbrott eller tidigare endast dömts för andra trafikbrott än rattfylleri, grovt rattfylleri eller olovlig körning kan omständigheterna ändå vara sådana att det finns fog för att anse att ett förverkande är motiverat med tillämpning av första stycket. Den nya bestämmelsen är således inte avsedd att inskränka tillämpningen av paragrafen. 8 § Undersökningsledaren eller åklagaren får besluta att ett fordon som har tagits i beslag för att det skäligen kan antas bli förverkat enligt 7 § får säljas eller förstöras, om fordonets värde understiger en femtedel av det pris- basbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gällde vid 2014/15:26 beslaget. Ett sådant beslut får dock verkställas tidigast efter det att en underrättelse om beslutet har sänts till den som beslaget har gjorts hos. Ett beslut enligt första stycket får inte överklagas. Om rättens prövning av beslaget har begärts enligt 27 kap. 6 § , får dock fordonet inte säljas eller förstöras innan beslaget har prövats av tingsrätten. Intäkter vid försäljning tillfaller staten. Paragrafen, som är ny, anger förutsättningarna för när ett fordon som har tagits i beslag i förverkandesyfte får säljas eller förstöras innan ett beslut i förverkandefrågan finns. Övervägandena finns i avsnitt 6. Av första stycket följer att undersökningsledaren eller åklagaren , dvs. innan förverkandefrågan prövats, får fatta beslut om att sälja eller förstöra ett fordon som tagits i beslag i förverkandesyfte. En förutsättning är att värdet av fordonet understiger en femtedel av det prisbasbelopp enligt socialförsäkringsbalken som gällde för beslaget. Med värdet av fordonet avses det pris fordonet kan förväntas inbringa vid en försäljning till allmänheten. Värdet av fordonet kan antingen bestämmas genom att , som förvarar fordonet, själv värderar fordonet eller låter en besiktningsman göra det. Det är undersökningsledaren eller åklagaren som avgör om fordonet ska säljas eller förstöras. Bestämmelsen är fakultativ. Med hänsyn till åtgärdernas definitiva natur är det påkallat med en restriktiv tillämpning. Det bör finnas en viss marginal mellan det uppskattade värdet av fordonet och värdegränsen för att bestämmelsen ska tillämpas. Vid bedömning av om ett fordon ska säljas eller förstöras får kostnaderna för försäljningen beaktas. Att bestämmelsen är fakultativ bör även få den innebörden att senare omständigheter som gör att det uppskattade värdet av fordonet kan ifrågasättas beaktas genom att avbryter ett inlett förfarande. Det bör undantagsvis också finnas möjlighet att ta hänsyn till om fordonet till följd av särskilda omständigheter har ett högt affektionsvärde för ägaren och därför inte bör säljas eller förstöras. Ett beslut om försäljning eller förstöring får verkställas tidigast efter det att en underrättelse om beslutet har sänts till som beslaget har gjorts hos. Denne bereds härigenom tillfälle att överväga om det finns anledning att begära rättens prövning av beslaget med anledning av den planerade åtgärden eller att komma in med egen utredning om fordonets värde. I andra stycket anges att ett beslut om försäljning eller förstöring inte får överklagas. För rättens prövning av det föregående beslagsbeslutet gäller reglerna i 27 kap. 6 § . Om rättens prövning av beslaget har begärts ska avvakta med att sälja eller förstöra fordonet till dess att beslagsfrågan har prövats av tingsrätten. I tredje stycket anges att intäkter vid försäljning av ett fordon med stöd av första stycket tillfaller staten. 9 § Om ett fordon som sålts eller förstörts enligt 8 § inte förverkas har ägaren rätt till ersättning. För egendom som har sålts lämnas ersättning med det belopp som influtit vid försäljningen. Om fordonet har förstörts, lämnas ersättning med ett skäligt belopp. Beslut om ersättning fattas av efter ansökan av fordonets Prop. 2014/15:26 ägare. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 6. I första stycket anges att fordonets ägare har rätt till ersättning om ett fordon som har tagits i beslag i förverkandesyfte har sålts eller förstörts till följd av ett beslut enligt 8 § och ärendet avslutas utan att det fattats något beslut om förverkande eller domstolen genom ett lagakraftvunnet avgörande ogillat ett sådant yrkande. Har fordonet sålts, ska ersättning betalas med samma belopp som försäljningen inbringat. Om fordonet i stället har förstörts, ska ersättningen bestämmas till ett skäligt belopp. Med skäligt belopp avses normalt fordonets marknadsvärde då beslaget skedde. I andra stycket anges att ersättningsfrågan prövas av på ansökan av fordonets ägare oavsett om åtgärden beslutats av polisiär undersökningsledare eller av åklagaren. 10 § Den som är missnöjd med ett beslut om ersättning enligt 9 § andra stycket får inom en månad från det att han eller hon fick del av beslutet begära rättens prövning av det. Ansökan görs till den tingsrätt som kunnat pröva beslaget. Vid domstolens handläggning tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. Ersättningen betalas ut av sedan beslutet vunnit laga kraft. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 6. Enligt första stycket får den som delgetts ett ersättningsbeslut enligt 9 § och inte är nöjd med det, inom en månad begära att domstol prövar ersättningsfrågan. En sådan ansökan får göras till den tingsrätt som kunnat pröva beslaget, dvs. rätten i den ort där brottet förövades (se 19 kap. 1 och 12 §§ ). Ärendet handläggs vid domstolen enligt lagen (1996:42) om domstolsärenden. Enligt 11 § i denna lag blir motpart till den enskilde. I andra stycket anges att utan särskild ansökan ska betala ut ersättningen till den berättigade när beslutet har vunnit laga kraft. Sammanfattning av promemorian Ds 2012:42 I promemorian föreslås att möjligheten att förverka ett fordon som har använts vid brott enligt lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott (fortsättningsvis benämnd trafikbrottslagen) utvidgas. Förslaget innebär att ett fordon som använts vid brott enligt trafikbrottslagen ska förverkas, om den som döms har gjort sig skyldig till flera fall av olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri . I dessa fall förutsätts att förverkande behövs för att förebygga fortsatt trafikbrottslighet. Det föreslås vidare att förverkande ska underlåtas endast om det är uppenbart oskäligt. Därutöver föreslås en möjlighet att i stället för fordonet förklara dess värde förverkat. I promemorian föreslås vidare att ett beslagtaget fordon ska få säljas eller förstöras redan innan förverkandefrågan har prövats, om förvaringskostnaden för fordonet kan förväntas överstiga dess värde. Ett sådant beslut fattas av åklagare. För det fall beslaget hävs efter det att fordonet sålts eller förstörts föreslås att den som drabbats av åtgärden, dvs. den hos vilken beslaget gjorts, har rätt till ersättning. Ersättningen bestäms av åklagare och ska motsvara fordonets pris vid försäljning till allmänheten eller vad som annars är skäligt. Den drabbade får begära rättens prövning av ersättningsbeslutet. Slutligen föreslås – i syfte att effektivisera användningen av de befintliga förverkandebestämmelserna och för att få genomslag för de i promemorian framlagda förslagen – att och ges i uppdrag att i samråd utarbeta riktlinjer för att förbättra sina metoder och sin samverkan när det gäller att utreda förutsättningarna för fordonsförverkande. Nuvarande regler om hos vem ett förverkande får ske bedöms uppfylla sitt syfte och bör inte utvidgas. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott dels att 7 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 8 §, av följande lydelse. Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt. Detsamma gäller annan egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag. Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet. Detsamma gäller annan egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag. Fordonet ska förklaras förverkat om den som döms har gjort sig skyldig till flera fall av olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri . Förverkande enligt första och andra stycket får inte ske om det är uppenbart oskäligt. I stället för fordonet får dess värde förklaras förverkat. Första stycket gäller även i fråga om egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt denna lag, om brottet har fullbordats. Bestämmelser om tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra rattfylleribrott finns i 24 a–24 d §§ polislagen (1984:387) och i 9–11 §§ lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott. Vid beslag av ett fordon som kan antas förklaras förverkat enligt 7 § gäller bestämmelserna om beslag i med följande avvikelser. 1 Senaste lydelse 2008:323. Ett fordon som tagits i beslag får säljas eller förstöras, om förvaringskostnaden för fordonet kan förväntas överstiga dess värde. Beslut om försäljning och förstörande fattas av åklagare. Intäkter vid försäljning av fordon tillfaller staten. Om beslaget hävs och fordonet är sålt eller förstört ska ersättning betalas av allmänna medel till den hos vilken beslaget gjorts. Ersättningens storlek ska motsvara fordonets pris vid försäljning till allmänheten eller vad som annars är skäligt. Beslut om ersättning fattas av åklagare. Den hos vilken beslaget gjorts får inom en månad från det att han eller hon fick del av beslutet om ersättning begära rättens prövning av det. Ansökan görs vid den domstol som kunnat pröva beslaget. Ersättning betalas ut av på begäran av åklagare. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om det senaste brottet har begåtts före ikraftträdandet gäller 7 § i dess äldre lydelse. Efter remiss har yttrande över promemorian lämnats av ombudsmän, över och , Hovrätten för , , , , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , (Juridiska fakultetsstyrelsen), (), , , , Svensk Försäkring, , och . Yttrande har också lämnats av Riksorganisationen Motorcyklister. Svar har inte inkommit från och . Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är oskäligt. Detsamma gäller annan egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag. Förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott dels att 7 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas tre nya paragrafer, 8–10 §§, av följande lydelse. Ett fordon som har använts vid brott enligt denna lag får förklaras förverkat, om det behövs för att förebygga fortsatt sådan brottslighet och förverkande inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller annan egendom som har använts som hjälpmedel vid brott enligt denna lag. Vid bedömningen av om förverkande behövs för att förebygga fortsatt brottslighet ska det särskilt beaktas om gärningsmannen har gjort sig skyldig till flera fall av olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri . Första stycket gäller även i fråga om egendom som varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt denna lag, om brottet har fullbordats. Bestämmelser om tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att förhindra rattfylleribrott finns i 24 a–24 d §§ polislagen (1984:387) och i 9–11 §§ lagen (2008:322) om och befogenheter att ingripa mot rattfylleribrott. Undersökningsledaren eller åklagaren får besluta att ett fordon som har tagits i beslag för att det skäligen kan antas bli förverkat enligt 7 § får säljas eller förstöras, om fordonets värde understiger en femtedel av det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 1 Senaste lydelse 2008:323. gällde vid beslaget. beslut får dock verkställas tidigast efter det att en under- rättelse om beslutet har sänts till den som beslaget har gjorts hos. Ett beslut enligt första stycket får inte överklagas. prövning av beslaget har begärts enligt 27 kap. 6 § rättegångsbal- ken, får dock fordonet inte säljas eller förstöras innan beslaget har prövats av tingsrätten. Om ett fordon som sålts eller förstörts enligt 8 § inte förverkas, har ägaren rätt till ersättning. egendom som har sålts lämnas dock inte ersättning med högre belopp än vad som influtit vid förstörts, lämnas ersättning Beslut om ersättning fattas av efter ansökan av fordonets ägare. Den som är missnöjd med ett beslut om ersättning enligt 9 § andra stycket får inom en månad från det att han eller hon fick del av beslutet begära rättens prövning av det. Ansökan görs till den tingsrätt som kunnat pröva beslaget. Vid domstolens handläggning tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. Ersättningen betalas ut av sedan beslutet vunnit laga kraft. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om det senaste brottet har begåtts före ikraftträdandet gäller 7 § i dess äldre lydelse. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I remissen lämnas förslag i syfte att möjligheterna att förverka fordon ska öka. Flera remissinstanser har ifrågasatt lagstiftningsbehovet på den grunden att det kan antas att de problem som lagändringarna syftar till att lösa snarare beror på brister i tillämpningen hos polis och åklagare av den gällande regleringen än på brister i regleringen som sådan. Dessa remissinstanser har visst fog för sin uppfattning att uppmärksamheten i första hand borde inriktas på tillämpningsproblemen. Som framgår av remissen har regeringen också gett och i uppdrag att i samråd utarbeta riktlinjer för att förbättra sina metoder och sin samverkan när det gäller att utreda frågor som rör äganderätt till fordon som kan bli föremål för förverkande. En redovisning av uppdraget har lämnats till . Emellertid framgår det av remissen att regeringen anser att domstolspraxis rörande tillämpningen av de nuvarande reglerna är alltför restriktiv och att lagen bör ändras för att en ny praxis ska komma till stånd. Lagrådet har ingen erinran mot detta. I paragrafen införs ett nytt andra stycke av innebörd att det vid bedömningen av om förverkande behövs för att förebygga fortsatt brottslighet särskilt ska beaktas om gärningsmannen har gjort sig skyldig till flera fall av olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri . Motiven till bestämmelsen ger intrycket att den är avsedd att tillämpas när det nya brottet är olovlig körning, rattfylleri eller grovt rattfylleri. Det ska alltså vara fråga om återfall i samma slags brottslighet. Så som lagtexten är utformad kommer den emellertid att vara tillämplig även i sådana fall där det nya brottet är vårdslöshet i trafik, smitning eller brott enligt 2 § trafikbrottslagen. Enligt den nya bestämmelsen ska alltså ett fordon kunna förverkas exempelvis från en person som har gjort sig skyldig till vårdslöshet i trafik, om han eller hon har gjort sig skyldig till flera fall av olovlig körning . Under den fortsatta beredningen bör klargöras om en sådan innebörd av bestämmelsen är avsedd. Paragrafen innehåller bestämmelser om ersättning till ägaren av ett fordon som sålts eller förstörts men sedan inte förverkas. För egendom som sålts anges att ersättning inte lämnas med högre belopp än vad som influtit vid försäljningen. Så som bestämmelsen är utformad hindrar den således inte att ersättning lämnas med ett lägre belopp än detta. Av författningskommentaren framgår dock att detta inte är avsikten, något som också bekräftats under föredragningen. Bestämmelsen bör därför omformuleras, exempelvis på så sätt att det anges att för egendom som har sålts lämnas ersättning med samma belopp som influtit vid försäljningen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , M , Y , M , K , S-E Bucht, P , H Hellmark , Å , M , A Ygeman, A , P , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, A Shekarabi, G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2014/15:26 Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott.