prop · H103223 · 2014-04-24 00:00:00 — Därför behövs inga motsvarigheter till 2 kap. 4 § första stycket 3 och 7 taxitrafiklagen. Regeringen kan inte identifiera några starka skäl till den förenkling som Transportstyrelsen föreslår. I promemorians förslag till 7 § första stycke i den nya lagen om redovisningscentraler upprepas delar av innehållet i förslaget till 5 §, nämligen att det ska finnas en eller flera verksamhetsansvariga. Denna upprepning bör tas bort. Promemorians förslag till 11 § i lagen om redovisningscentraler motsvarar 2 kap. 6 § taxitrafiklagen. Eftersom redovisningscentralerna måste finnas inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet behövs ingen motsvarighet i fråga om näringsidkare bosatta utanför detta område. När det sedan gäller förslagets 12 § bör denna, liksom och Transportstyrelsen menat, omfatta alla de personer som avses i förslagets 11 §. Detta motsvarar också regleringen i 2 kap. 7 § taxitrafiklagen. Vidare ska Transportstyrelsens synpunkt angående hänvisningen i 11 § till 8 § beaktas av det skäl som styrelsen själv anför. Som framgår av den föreslagna lagtexten innefattar lämplighetsprövningen inte bara funktionärer som verkar i den juridiska personen utan också den juridiska personen i sig. Så är fallet även enligt regle- 2013/14:223 ringen i yrkestrafiklagen. En juridisk person kan förstås inte ha dömts för brott eller ha ålagts näringsförbud. Däremot kan en juridisk person ha skatteskulder eller vara belastad med annan relevant problematik. Det kan t.ex. vara frågan om olika former av likvidationsförfaranden, t.ex. sådana likvidationsgrunder som avses i 25 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551) och som kan leda till beslut om tvångslikvidation eller sådan likvidationsgrund som avses i 2 kap. 25 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Den närmare betydelsen av sådana omständigheter för tillståndet får avgöras från fall till fall. Sådana faktorer som är relevanta för den juridiska personen torde bara mera sällan bli aktuella att bedöma i samband med ansökan om tillstånd men de kan oftare bli aktuella att bedöma under den löpande tillsynen av verksamheten. Återkallelse av tillståndet kan bli aktuell enligt 18 § i den föreslagna lagen om redovisningscentraler. Lagrådet ifrågasätter om det finns behov av att ha mer än en verksamhetsansvarig för varje redovisningscentral. I vart fall bör det, enligt Lagrådet, belysas närmare hur det är tänkt att fungera när det finns flera verksamhetsansvariga och det i lagen anges att den verksamhetsansvarige är skyldig att utföra vissa uppgifter. Regeringen bedömer att det kan finnas ett praktiskt behov av att ha fler än en verksamhetsansvarig t.ex. vid sjukdomsfall. I de fall som avses i 22 § i den föreslagna lagen om redovisningscentraler kommer tillståndsmyndigheten att kunna välja mot vem, en eller flera, de vill rikta ett föreläggande. Däremot finns det ingen anledning att reglera redovisningscentralens interna arbetsfördelning om hur skyldigheterna kommer att fullgöras. Lagrådet förordar att hänvisningen till god bransched i 5 § i den föreslagna lagen om redovisningscentraler stryks eftersom verksamheten med redovisningscentraler är ny och synes vara av det slaget att en sådan sed inte kommer att utvecklas. Regeringen delar Lagrådets bedömning och har anpassat lagtexten därefter. 5.9.3Krav på tillstånd och tillsyn Regeringens förslag: En redovisningscentral ska endast få drivas av den som har tillstånd. Ansökan om tillstånd ska prövas av den myndighet som regeringen bestämmer (tillståndsmyndigheten). ska utöva tillsyn över att den föreslagna lagen och de föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen följs. Ett tillstånd ska gälla tills vidare. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om tillsyn enligt den föreslagna lagen om redovisningscentraler samt om avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt samma lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att i lag ange att Transportstyrelsen ska besluta om tillstånd. I promemorians förslag till bestämmelse om tillsyn anges inte vilka författningar tillsynen ska avse. Promemorians förslag till bemyndigande är något annorlunda utformat än regeringens. Remissinstanserna: framhåller vikten av att tillsynsmyndigheten får erforderliga medel och verktyg för att kunna upprätthålla en effektiv tillsyn. Transportstyrelsen menar att den inte bör nämnas vid namn i den föreslagna lagen om redovisningscentraler utan att detta i stället bör göras i förordning. Styrelsen menar vidare att bestämmelsen om tillsyn bör utformas så att det tydliggörs vilka författningar som tillsynen ska omfatta. Styrelsen saknar också ett bemyndigande om att meddela verkställighetsföreskrifter inom tillstånds- och tillsynsområdena. framhåller vikten av ett fungerande tillsynsarbete. Skälen för regeringens förslag: har det framgått att den tekniska utrustning som ska användas för mottagning, lagring och utlämnande av taxameteruppgifter ska certifieras. Den tekniska utrustningen utgör dock endast ett av flera krav som ska uppfyllas för att en redovisningscentral ska få drivas och certifieringen behöver därför kompletteras med ett mera övergripande myndighetsgodkännande. Enligt regeringens bedömning bör det därför ställas krav på tillstånd. Det kan i sammanhanget konstateras att tidigare förslag i denna fråga alla förutsatt att mottagande och lagrande av taxameteruppgifter ska kräva någon form av tillstånd (se SOU 1997:111, SOU 1999:60 och SOU 2004:10). Regeringen bedömer att de tillståndskrav som föreslagits uppfyller artikel 9 och 10 i tjänstedirektivet och de ska anmälas enligt artikel 15.7 samma direktiv. I promemorian bedöms Transportstyrelsen vara den lämpligaste tillståndsmyndigheten. De argument som förs fram är bl.a. att Transportstyrelsen redan beslutar om taxitrafiktillstånd och utfärdar taxiförarlegitimation. Vidare förs det fram att styrelsen hanterar flera andra frågor med anknytning till taxitrafik och att den därför skulle få ett helhetsansvar på taxiområdet. Transportstyrelsens bedömningar av förutsättningarna för att bevilja taxitrafiktillstånd liknar i många avseenden de som föreslås för redovisningscentraler. Regeringen delar visserligen promemorians bedömning i den nu aktuella frågan om tillstånd men ansluter till Transportstyrelsens åsikt att utpekandet av den inte bör ske i lagen utan i förordning. Beslut om tillstånd ska därför fattas av den myndighet som regeringen bestämmer och sedan kan Transportstyrelsen utpekas i förordning. Tillståndsgivningen och tillsynen över att redovisningscentralerna bedrivs i enlighet med tillämpliga författningar och tillståndet är nära förbundna med varandra. Det framstår därför som lämpligt att tillståndsmyndigheten även utövar tillsynen. Det är viktigt att tillståndsgivningen följs upp genom tillsyn över hur verksamheten bedrivs fortlöpande. Promemorians förslag till lydelse bör dock kompletteras på det sätt som Transportstyrelsens föreslagit. I praktiken kommer detta att innebära kontroll av att verksamheten bedrivs i enlighet med de krav som ställs i lag, förordning och myndighetsföreskrifter. I promemorian finns inga förslag som innebär att tillsynsmyndigheten ges några speciella verktyg för sin tillsyn. Det får förutsättas att redovisningscentralerna under hotet om återkallelse eller varning, se avsnitt 5.10.1, kommer att hörsamma tillsynsmyndighetens önskemål. Vidare bör promemorians bemyndigande kompletteras så att det omfattar möjligheten att meddela föreskrifter om tillsyn enligt den före- 2013/14:223 slagna lagen om redovisningscentraler samt om avgifter för tillsyn och ärendehandläggning enligt samma lag och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av den. Däremot behövs inget sådant verkställighetsbemyndigande som Transportstyrelsen efterfrågat. Det omfattas ändå av regeringens egen normgivningsmakt. Det finns inga skäl att tidsbegränsa ett tillstånd. Ett tillstånd ska därför gälla tills vidare. 5.10.1Återkallelse av tillstånd att driva redovisningscentral Regeringens förslag: Om det i driften av redovisningscentralen eller i annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd av annan anledning är uppfyllda, ska tillståndet återkallas av tillståndsmyndigheten. Om missförhållandena inte är så allvarliga att tillståndet bör återkallas, kan i stället varning meddelas. Ett tillstånd ska inte återkallas utan att tillståndshavaren getts skälig tid att byta ut en verksamhetsansvarig eller annan person vars lämplighet prövas. Om inte heller den nya personen godkänns, ska tillståndet återkallas. Ett beslut om återkallelse eller varning ska delges den som beslutet gäller. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Promemorian har en annan lagteknisk lösning. Remissinstanserna: Kammarätten i har efterlyst preciseringar av begreppen allvarliga missförhållanden och inte så allvarliga missförhållanden. Transportstyrelsen har efterlyst att begreppet missförhållanden tydliggörs. Skälen för regeringens förslag: För att få bedriva verksamhet med redovisningscentraler krävs tillstånd. Som framgått i avsnitt 5.9.1 krävs att sökanden och övriga personer som underkastas prövningen uppfyller relativt högt ställda krav på bl.a. gott anseende. Det framstår som naturligt att ett tillstånd under vissa förhållanden ska kunna bli föremål för återkallelse. Precis som framgår av promemorian bör en sådan bestämmelse kunna utformas med ledning av vad som gäller vid återkallelse av taxitrafiktillstånd. Om det i taxitrafiken eller i övrigt vid driften av trafikrörelsen eller i annan näringsverksamhet som tillståndshavaren bedriver har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd enligt taxitrafiklagen av annan anledning är uppfyllda, ska tillståndet återkallas av prövningsmyndigheten, se 4 kap. 1 § taxitrafiklagen (2012:211). Regeringen anser att en motsvarande bestämmelse ska införas i den föreslagna lagen om redovisningscentraler. Precis som fallet är när ett taxitrafiktillstånd är föremål för prövning av om tillståndet ska återkallas ska det vara möjligt att i stället kunna meddela varning om missförhållandena vid redovisningscentralen är mindre allvarliga. Av taxitrafiklagen följer vidare att ett ärende om återkallelse emellertid inte får avgöras utan att tillståndshavaren getts skälig tid att byta ut en trafikansvarig eller annan vars lämplighet ska prövas. Om inte heller den nya personen godkänns, ska tillståndet återkallas, se 4 kap. 4 § taxitrafiklagen. Regeringen anser att det även ska införas en motsvarande bestämmelse i den föreslagna lagen om redovisningscentraler. Det innebär att om tillståndshavaren för en redovisningscentral inte inom skälig tid byter ut den verksamhetsansvarige eller annan person vars lämplighet är föremål för prövning i ett ärende om återkallelse av tillstånd eller om byte sker av sådana personer och dessa också befinns vara olämpliga så ska tillståndet återkallas. Till skillnad mot vad som föreslagits i promemorian anser dock regeringen att den författningstekniska lösning som framgår i 4 kap. 1 § taxitrafiklagen ska följas vid utformningen av bestämmelsen. Kammarätten i har efterlyst preciseringar av begreppen allvarliga missförhållanden och inte så allvarliga missförhållanden. Även Transportstyrelsen har efterlyst att begreppet missförhållanden tydliggörs. Som redan framgått anser regeringen, liksom promemorian, att taxitrafiklagens utformning i nu aktuella avseenden bör vara styrande för utformningen av den föreslagna lagen om redovisningscentraler. I detta sammanhang kan det framhållas att särskilt gamla yrkestrafiklagen (1998:490) men i någon mån även nya yrkestrafiklagen (2012:210) innehåller motsvarande bestämmelser. När det gäller de förtydliganden som Kammarätten i och Transportstyrelsen efterlyst kan det därför framhållas att praxis och andra rättskällor hänförliga till rättstillämpningen för dessa lagar kan tjäna till ledning även för den föreslagna lagen, jfr. 1985/86:126 s. 133 f., prop. 1987/88:78 s. 40 f. och 53 f., prop. 1997/98:63 s. 72 f. och 130, prop. 2011/12:80 s. 121 och 148. När det särskilt gäller praxis se M. m.fl. i Trafikkommentarer 6:e uppl. under kommentarerna till respektive paragrafer. Ett exempel på när ett allvarligt missförhållande skulle kunna föreligga vid driften av en redovisningscentral är t.ex. om en tillståndshavare eller någon i den krets som är föremål för prövning enligt 11 § i den föreslagna lagen om redovisningscentraler gjort sig skyldig till upprepade eller allvarliga överträdelser mot skatterättsliga regler eller i övrigt visat sig obenägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Att inte fullgöra sin uppgiftsskyldighet mot eller i förekommande fall till andra myndigheter skulle också kunna utgöra grund för att vara ett allvarligt missförhållande. Detsamma gäller självfallet om det skulle visa sig att det förekommit manipulation av den taxameterinformation redovisningscentralen har till uppgift att hantera eller att informationen i övrigt inte hanteras på ett betryggande sätt. Ett beslut om återkallelse eller varning är ett ingripande beslut. Av taxitrafiklagen följer att sådana beslut ska delges den som beslutet berör, se 4 kap. 15 § taxitrafiklagen. Regeringen anser att även beslut om återkallelse eller varning som avser redovisningscentraler ska delges den som beslutet gäller. I promemorian görs bedömningen att ett beslut om återkallelse har en tydlig karaktär av sanktion. Mot bakgrund av detta gjordes därför den 2013/14:223 bedömningen att en återkallelse inte skulle följa på en verksamhetsansvarigs besked om att verksamheten i redovisningscentralen upphört. I stället ansågs här vara fråga om en situation där det i stället borde fattas ett beslut om att tillståndet att driva redovisningscentralen upphör. Regeringen delar inte denna uppfattning utan återkommer till detta i avsnitt 5.10.5. Regeringens förslag: Om tillståndshavaren avlider eller försätts i konkurs, övergår tillståndet till dödsboet respektive konkursboet. Tillståndet gäller, om inte tillståndsmyndigheten på grund av särskilda skäl medger längre giltighetstid, räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet. Hos en redovisningscentral ska, efter dödsfall eller konkurs, en föreståndare som har godkänts av tillståndsmyndigheten vara verksamhetsansvarig. För att en föreståndare ska godkännas måste han eller hon med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och sitt anseende bedömas vara lämplig att driva verksamheten. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har närmare berört förslaget. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att tillståndet ska övergå på dödsboet om den som har tillstånd att driva en redovisningscentral dör. I de fall en tillståndshavare försätts i konkurs föreslås att tillståndet övergår till konkursboet. Bestämmelsen motsvarar vad som följer av 2 kap. 15 § första stycket och andra stycket första meningen taxitrafiklagen. Det är angeläget att verksamheten vid en redovisningscentral kan drivas vidare under viss begränsad tid när ett dödsfall som påverkar redovisningscentralen inträffar. Detsamma gäller i de fall innehavaren av tillståndet försätts i konkurs. De lagrade taxameteruppgifter som finns hos redovisningscentralen har stor betydelse för både den taxiverksamhet som överfört uppgifterna och för kommande kontroll. Regeringen anser därför att det precis som är fallet vid dödsfall eller konkurser som träffar tillståndshavare vid taxiverksamhet bör föreligga en frist innan ett tillstånd att bedriva en redovisningscentral upphör. Den tid som ges möjliggör att bedöma om verksamheten vid redovisningscentralen har möjlighet att drivas vidare eller om taxameteruppgifterna ska överlämnas till en annan redovisningscentral, se avsnitt 5.10.5. Regeringen delar promemorians bedömning att vid utformningen av förslaget ska taxitrafiklagens bestämmelse fungera som förebild med de anpassningar som krävs för att göra motsvarande bestämmelse tillämplig på redovisningscentralernas verksamhet. De kriterier för lämplighet som en föreståndare för verksamheten måste uppfylla är de krav som beskrivits ovan i avsnitt 5.9.1. Regeringens förslag: Tillståndet att driva en redovisningscentral ska upphöra att gälla, om inte en föreståndare har anmälts till tillstånds- myndigheten inom efter dödsfallet eller konkursbeslutet. Detsamma gäller om föreståndaren inte godkänns och inte en annan föreståndare anmäls inom den tid som tillståndsmyndigheten Om en annan föreståndare anmälts men inte heller denne godkänns, ska tillståndet upphöra att gälla efter det att beslutet om att inte godkänna honom eller henne har vunnit laga kraft. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås även att Transportstyrelsen fattar beslut om att ett tillstånd att driva redovisningscentral ska upphöra att gälla om redovis- ningscentralens verksamhet av annan anledning inte längre ska bedrivas. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att det krävs beslut för att ett tillstånd ska upphöra. Transportstyrelsen anser att beslut om att tillstånd upphör inte är behövligt. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att tillståndet att driva en redovisningscentral i vissa lägen ska upphöra att gälla. det inte har anmälts en föreståndare till Transportstyrelsen inom en månad efter ett dödsfall eller ett konkursbeslut, ska tillståndet upphöra att Detsamma gäller om föreståndaren inte godkänns och det inte anmäls en annan föreståndare inom den tid som Transportstyrelsen Om inte heller den andra föreståndaren godkänns, upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet har vunnit laga kraft. Bestämmelsen har fått sin utformning efter en liknande bestämmelse i taxitrafiklagen, jfr 2 kap. 15 § andra stycket taxitrafiklagen. delar promemorians slutsats och anser att det ska införas en liknande bestämmelse i den föreslagna lagen om redovisningscentraler när verk- samheten upphör på grund av dödsfall eller konkurs. I promemorian görs bedömningen att det även bör införas en ordning som ger möjlighet att fatta särskilt beslut om att verksamheten upphör. Det föreslås att en bestämmelse införs som innebär att ett särskilt beslut ska fattas om att tillståndet upphävs. Som skäl anförs att detta är lämp- ligare då de nu nämnda fallen inte är jämförbara med de situationer som beskrivs i föregående avsnitt 5.10.1 och som behandlar återkallelse av ett En återkallelse ses i promemorian i grunden som en form av Kammarrätten i har påtalat att det bör framgå av lagtexten att ett myndighetsbeslut förutsätts för att ett tillstånd ska Transportstyrelsen anser däremot att beslut om att tillstånd upphör inte är behövligt eftersom det framgår Det kan i detta sammanhang noteras att något särskilt beslut om att ett taxitrafiktillstånd upphör när fråga är om dödsfall eller konkurs som påverkar taxiverksamheten inte ansetts nödvändigt för att få klarhet i när verksamheten kommer att upphöra, jfr 2 kap. 15 § taxi- Detsamma gäller t.ex. även för tillstånd att bedriva yrkes- mässig biluthyrning, dvs. att vid dödsfall och konkurs upphör tillståndet utan särskilt beslut därom, jfr 10 § lagen (1998:492) om biluthyrning. Enligt regeringens mening är de situationer som det nu är frågan om närmast att jämföra med att tillstånden förfaller. 2013/14:223 påpekat framgår av ordalydelsen när tillståndet kommer att upphöra. Tillståndet upphör antingen räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet, eller om det av särskilda skäl medgivits en längre giltighetstid av tillståndsmyndigheten när löpt ut. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte krävs något särskilt beslut om att tillståndet ska upphöra när en tillståndshavare dör eller försatts i konkurs. 5.10.4Avveckling på egen begäran m.m. Regeringens förslag: Ett tillstånd ska återkallas om det inte används och särskilda skäl inte talar emot en återkallelse, eller på tillståndshavarens begäran om verksamheten inte har bedrivits eller upphör. Promemorians förslag: Tillståndet ska upphöra att gälla om redovisningscentralens verksamhet av annan anledning inte längre ska bedrivas. Remissinstanserna: Transportstyrelsen anser att ett tillstånd ska återkallas om det inte används och särskilda skäl inte talar emot en återkallelse eller på tillståndshavarens begäran om verksamhet som tillståndet avser inte har bedrivits eller upphör. Skälen för regeringens förslag: I promemorian görs bedömningen att det ska fattas beslut om att ett tillstånd upphör när den som är verksamhetsansvarig för redovisningscentralen lämnar besked om att verksamheten har upphört. Transportstyrelsen anser att det i nu nämnda situationer bör fattas ett beslut om återkallelse. Regeringen anser att det ska fattas ett särskilt beslut beträffande tillståndets varaktighet när tillståndshavaren för redovisningscentralen begär det. Detsamma bör gälla när tillståndet inte används. Regeringen delar dock inte uppfattningen att det är fråga om ett särskilt beslut om att tillståndet ska upphöra. I detta sammanhang är värt att notera att det i annan yrkestrafiklagstiftning i nu nämnda situationer är fråga om att återkalla tillståndet, jfr 4 kap. 5 § taxitrafiklagen, 4 kap. 5 § yrkestrafiklagen (2012:210), 14 § lagen (1998:492) om biluthyrning och 10 kap. 1 § punkten 3 lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens. Mot denna bakgrund anser regeringen att tillståndet ska återkallas av tillståndsmyndigheten på tillståndshavarens begäran om verksamhet med redovisningscentralen inte har bedrivits eller upphör. Tillståndet ska även återkallas om tillståndet inte används och särskilda skäl inte talar emot en återkallelse. I sådana situationer klargörs genom beslutet att tillståndet inte längre ska gälla och från vilken tidpunkt tillståndet är giltigt. En bestämmelse med detta innehåll ska införas i den föreslagna lagen om redovisningscentraler. Regeringens förslag: När ett tillstånd har upphört att gälla ska döds- boet eller konkursboet, senast efter det att tillståndet upp- hörde, överföra de taxameteruppgifter som lagras hos den tidigare redovisningscentralen till en annan redovisningscentral som inne- havaren av taxitrafiktillståndet anvisar eller, om det inte går att få en sådan anvisning, den som dödsboet eller konkursboet väljer. När ett tillstånd har återkallats ska den eller de som för återkallelsen var verksamhetsansvariga, senast efter det att tillståndet återkallades, överföra de taxameteruppgifter som lagras hos den tidigare redovisningscentralen till en annan redovisnings- central som innehavaren av taxitrafiktillståndet anvisar eller, om det inte går att få en sådan anvisning, den redovisningscentral som den eller de tidigare verksamhetsansvariga väljer. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att när ett tillstånd har upphört att gälla ska dödsboet eller konkursboet överföra den informa- tion som tidigare bevarades hos redovisningscentralen till Transport- Vidare föreslås i promemorian att när ett tillstånd har åter- kallats så ska den som innehade tillståndet överföra den information som tidigare bevarades hos redovisningscentralen till Transportstyrelsen. Remissinstanserna: Transportstyrelsen anser att det inte är tillräckligt utrett varför taxameteruppgifterna ska överföras till styrelsen när en redovisningscentrals verksamhet upphör. Styrelsen anför också att texten i promemorians avsnitt 5.3.19 om att redovisningscentraler ska upp- handlas för taxiföretag som inte finner någon redovisningscentral att sluta avtal med måste vara felaktig. Kammarrätten i anför att det står klart att promemorian inte utrett vad som ska ske för taxiföretag som inte får möjlighet att träffa avtal med en redovisningscentral. talas i promemorian om andra lösningar för det fall taxiföretagen inte