prop · H103102 · 2014-04-14 00:00:00 — använde standardiserade bedömningsmetoder vid utredningar av barn och unga med missbruk eller andra sociala problem, medan använde dem vid utredningar av föräldraförmåga och familjeklimat.37 Endast en fjärdedel av kommunerna analyserade behovet av biståndsbeslutade insatser i öppenvården . Av kommunerna undersökte och använde barnens och föräldrarnas uppfattning för att utveckla verksamheten under 2011 och 2012.38 Allt fler kommuner tecknar överenskommelser om samverkan med landstingen. hade av kommunerna överenskommelser med barnhälsovården och med barn- och ungdomspsykiatrin, vilket var en ökning med . Allt fler kommuner har information om den sociala barn- och ungdomsvården på sin webbplats. hade information på webben om hur man anmäler att barn far illa, om hur man kan framföra synpunkter och klagomål, om vart man vänder sig efter kontorstid om man behöver akut hjälp och om hur man överklagar ett beslut. Tillgången till information utformad direkt för barn och unga varierade också. har besökt landets 290 kommuners hemsidor i syfte att hitta information riktad till denna grupp. Resultatet visade att av kommunerna hade hemsidor med någon form av riktad information som vände sig direkt till barn och unga.39 36I storstäder som är indelade i stadsdelar har stadsdelarna svarat. 37Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst, Lägesrapport (2014). 38Öppna jämförelser av barn- och ungdomsvård 2012 (2013). 39Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst, Lägesrapport (2014). ska enligt SoL varje barn och Skr. 2013/14:102 ungdom som placerats i HVB eller familjehem få en särskilt utsedd socialsekreterare som ska ansvara för kontakterna med barnet eller ungdomen. Socialsekreteraren ska regelbundet besöka barnet eller ungdomen. I IVO:s rapport Vad har vi sett? redovisas resultat från inspektioner 2010–2013. Av rapporten framgår att de flesta unga kände sin socialsekreterare och hade regelbunden kontakt med denne. Det fanns å andra sidan också ungdomar som var besvikna på socialsekreterares bristande tillgänglighet. De ungas syn på HVB varierar Inom ramen för sin tillsynsverksamhet talade med mer än 3 500 barn och unga på HVB . Två tredjedelar av barnsamtalen genomfördes vid anmälda inspektioner. De flesta barnen och ungdomarna uppgav att de kände sig trygga och att de upplevde vistelsen på HVB som meningsfull. Det fanns dock tveksamheter hos barnen själva om de alltid fick den hjälp de behövde.40 Brister i kvaliteten på HVB för ensamkommande barn IVO:s tillsyn har återkommande funnit fler brister i HVB för ensamkommande barn än på andra HVB. En förklaring till kvalitetsbristerna är att behovet av nya HVB för barn som kommer till utan sina vårdnadshavare har ökat kraftigt . har kommuner startat HVB med kort varsel, utan att de ansvariga och personalen har satt sig in i vilka bestämmelser som gäller. IVO:s intryck är dock att kvaliteten generellt sett har blivit bättre. Kunskapen om bestämmelserna har ökat och brister har åtgärdats.41 De ensamkommande barnen är inte delaktiga i planeringen av sin vård i samma grad som barn och ungdomar på övriga HVB. I av boendena för ensamkommande barn kände inte ungdomarna till sin genomförandeplan 2011. Motsvarande andel i övriga HVB var . Tänkbara orsaker kan vara att personalen på inte informerat och engagerat barnen i planeringen, men det kan också vara ett uttryck för svårigheter att kommunicera. De ensamkommande barnens planer är ibland endast standardiserade dokument som inte utformats för det enskilda barnet. Personalens förhållningssätt har stor betydelse för hur aktiva barnen är i planeringen av sin vård och vilket inflytande de har. Ensamkommande barn är i mindre grad delaktiga i möten där deras vård planeras. Av de ensamkommande barnen var delaktiga i möten där deras vård planerades, medan av barn på övriga HVB var delaktiga i samma typ av möten.42 40Vad har vi sett? Resultat från inspektioner 2010–2013 av HVB för barn och unga och bostäder enligt 9 § 8 (Inspektionen för vård och omsorg 2013). 41Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst, Lägesrapport (2014). 42Vad har vi sett? Resultat från inspektioner 2010–2013 av HVB för barn och unga och bostäder enligt 9 § 8 (Inspektionen för vård och omsorg 2013). Samhällsvården, eller heldygnsvården som den också kallas, omfattar i huvudsak två placeringsformer, familjehem och HVB. kan vara frivillig enligt SoL eller ges med stöd av LVU. Antalet barn och unga som får någon form av heldygnsinsats fortsätter fick 29 600 barn en heldygnsinsats under året med stöd av någon av de ovan nämnda lagarna, vilket är en ökning jämfört med (se tabell 4.14). placerade barn och unga utanför det egna hemmet avsåg framför allt placeringar av ungdomar i HVB, vilket beror på att de ensamkommande barnen svarar för den huvudsakliga ökningen av antalet placeringar under senare tid och att denna grupp framför allt är placerad i HVB.43 redovisar i sin statistik –2013 att det totala antalet ensamkommande barn och ungdomar var 3 2013. var antalet 388. Fler pojkar än flickor berördes av någon typ av heldygnsinsats, oavsett Av de placerade var pojkar och Familjehem är den vanligaste placeringsformen. samtliga placerade barn och unga var i familjehem eller jourhem, SoL-placerade LVU-placerade.44 Ungefär 28 200 barn och unga hade en eller flera av de redovisade öppenvårdsinsatserna . pojkar än flickor hade öppenvårdsinsats, Cirka 25 500 barn och unga fick behovsprövat Ungefär 19 200 barn och unga hade en kontaktperson eller kontaktfamilj och ca 10 200 fick Tabell 4.13 Barn och unga (0–) med insatser 2008–2012 Förändring (%) 1 ingår särskild kvalificerad kontaktperson. Källa: Registret över insatser för barn och unga (). 43Barns och ungas hälsa, vård och omsorg 2013 (2013). 44Barn och unga – insatser (2013). 45Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. Lägesrapport (2014). Kostnaderna för barn och unga ökade Kommunernas kostnader för insatser för barn och unga (exklusive kostnader för ensamkommande barn) uppgick till totalt 15,6 miljarder kronor 2012 (se tabell 4.15). Detta var en ökning jämfört med året innan. Tabell 4.14 Kostnader för insatser för barn och unga 2008–2012 Anm.: Exklusive kostnader för ensamkommande flyktingbarn. Källor: Räkenskapssammandrag för kommuner, Statistiska meddelanden OE 30 , OE 25 ,OE 25 , OE 25 , OE 25 , OE 25 (). 5Skolväsendet och annan pedagogisk verksamhet I skollagens (2010:800) inledande kapitel finns övergripande mål som gäller hela skolväsendet. Enligt dessa ska alla, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet. Utbildningen ska också vara likvärdig oavsett var i landet den anordnas. För varje skolform finns vidare särskilda mål som närmare beskrivs under respektive avsnitt i lagen. I detta avsnitt redovisas resultaten för verksamheter inom skolväsendet: förskola, förskoleklass, fritidshem, grundskola, grundsärskola, gymnasieskola, gymnasiesärskola, vuxenutbildning (komvux), särskild utbildning för vuxna (särvux) och utbildning i svenska för invandrare (sfi). Även uppgifter från annan pedagogisk verksamhet som bedrivs utanför skolväsendet ingår i form av pedagogisk omsorg, öppen förskola och öppen fritidshemsverksamhet. Om inget annat anges ingår skolor vars huvudman är en kommun, en enskild eller ett landsting. I statistik ingår sameskolans verksamheter. Redovisningen av uppgifter för kommungrupper avser endast kommunala huvudmän. är statistikansvarig myndighet för skolväsendet och publicerar uppgifter om barn, elever, personal, kostnader och utbildningsresultat fördelat per verksamhetsform och skolform. Om inte annat anges är underlagen i detta avsnitt hämtade från statistik. Vissa av uppgifterna för /14 och vissa uppgifter bygger på preliminär statistik och måste därför tolkas med försiktighet. Kostnadsuppgifterna i detta avsnitt skiljer sig något från uppgifterna i avsnitt 2. Skillnaderna beror på att olika kostnadsbegrepp används. Kostnadsutvecklingen redovisas i löpande priser. 5.1.1Måluppfyllelse av vissa riktade statsbidrag Det finns en rad riktade statsbidrag inom verksamhetsområdet, exempelvis statsbidraget till personalförstärkningar inom elevhälsan, Matematiklyftet, Lärarlyftet II, entreprenörskap i skolan och Yrkesvux. Nedan ges en kort sammanfattning av uppföljningar och utvärderingar av vissa riktade statsbidrag som presenterats eller som avser bidrag . Läsa, skriva, räkna –2012 fördelade totalt i statsbidrag till huvudmännen för att stärka arbetet med basfärdigheterna läsa, skriva och räkna. Det motsvarade av de medel som huvudmännen hade möjlighet att ansöka om. Kommunala huvudmän ansökte om av de tillgängliga medlen. Statsbidragets användningsområde var brett. Störst andel av medlen användes till personalförstärkningar (), läromedel () och kompetenshöjande insatser (). En mindre del avsattes till kom- petenshöjande insatser avseende den individuella utvecklingsplanen med skriftliga omdömen () och övriga insatser (). Vanliga personalförstärkningar var läs-, skriv- och matematikutvecklare, speciallärare och allmänna extra lärarresurser. Tre av fyra huvudmän som tagit del av statsbidraget uppgav att elever i årskurs 1–3 i stor utsträckning hade nått ökad måluppfyllelse i svenska. Hälften av huvudmännen uppgav att måluppfyllelsen hade ökat i matematik. Såvitt avser årskurs 4–10 uppgav drygt tre av tio huvudmän att eleverna i stor utsträckning hade nått ökad måluppfyllelse. Sju av tio huvudmän uppgav även att statsbidraget i stor utsträckning hade lett till förändringar i deras arbete. Syftet med satsningen var att öka elevernas måluppfyllelse genom att förstärka arbetet med basfärdigheter i tidigare årskurser. Huvudmännen bedömde att framför allt elever i årskurs 1–3 i ökad omfattning hade nått målen i svenska och matematik. För äldre elever inriktades åtgärderna i huvudsak mot elever i behov av särskilt stöd. För dessa elever redovisade färre huvudmän en ökad måluppfyllelse. En stor andel kunde inte alls uppge om eleverna hade nått ökad måluppfyllelse. Så gott som alla huvudmän uppgav att statsbidraget hade inneburit en förstärkning av redan pågående arbete. Åtgärderna som statsbidraget finansierade möjliggjorde även delvis nya arbetssätt för lärarna. Mer än hälften av huvudmännen uppgav att de insatser som bekostats av statsbidraget skulle minska eller upphöra helt efter att satsningen avslutats. uppgav var tredje huvudman att kompetenshöjande insatser och läromedelsinköp skulle fortsätta i samma omfattning. Eftersom det pågått andra reformer inom skolan är det svårt att särskilja effekterna av just detta statsbidrag. Lärarlyftet II är en satsning på kompetensutveckling i form av behörighetsgivande kurser för lärare. Staten står för utbildningskostnaden och för ett stimulansbidrag till huvudmännen. var antalet kursdeltagare inom Lärarlyftet II 6 000. Av dessa kom från offentliga huvudmän. betalade ut i statsbidraget till skolhuvudmän vars lärare deltog i fortbildning. Kostnaden för Lärarlyftet II uppgick till totalt . Statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning finns gymnasial lärlingsutbildning som en permanent alternativ studieväg inom gymnasieskolans yrkesutbildning. För att stimulera att lärlingsutbildning ska komma till stånd har statsbidrag lämnats till skolhuvudmän för bl.a. ersättning till arbetsplatser som tar emot lärlingar. fördelar statsbidraget till skolhuvudmännen. Införandet av den gymnasiala lärlingsutbildningen föregicks av en försöksverksamhet som inleddes . ökade statsbidraget från till högst per elev och läsår. Av dessa medel kan huvudmannen beviljas högst för utvecklingskostnader för lärlingsutbildningen. Högst får lämnas till den arbetsplats som tar emot lärlingen. 2013/14:102 /13 betalade ut i statsbidrag för gymnasial lärlingsutbildning. Av dessa gick till bidrag för utveckling av utbildningen och användes för ersättning till de arbetsgivare som tog emot elever. deltog totalt 6 764 elever i lärlingsutbildning. Antal elever som började 1 av utbildningen var lägre jämfört med föregående läsår. De enskilda huvudmännen var färre i antal, men hade fler elever. Den tredje och sista elevkullen avslutade försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning . Sammanlagt betalades ut i statsbidrag för försöksverksamheten från starten . Kommunala huvudmän erhöll under försöksverksamheten totalt och de enskilda huvudmännen . utgjorde lön till lärlingssamordnare den största kostnaden . genomförde på uppdrag av en utvärdering av arbetsgivarnas användning av statsbidraget. Användningen av bidraget varierar mellan olika yrkesområden. Inom el- och byggbranschen har bidraget använts för att täcka förlorad arbetstid och inköp av utrustning till eleverna. Inom vårdsektorn förefaller bidraget i högre grad ha använts för bl.a. kompetensutveckling och handledarutbildning. Studien visar också att för de flesta arbetsplatser, oavsett yrkesområde, har inte statsbidraget varit avgörande när det gäller att ta emot en lärlingselev, utan det är viljan att hjälpa elever ut i arbetslivet och framtida rekryteringsbehov som förklarar arbetsplatsernas benägenhet att ta emot lärlingar. Däremot innebär den gymnasiala lärlingsutbildningen omkostnader för arbetsplatserna, som arbetsplatserna i många fall önskar täcka med statsbidraget när de väl informerats om att möjligheten finns. Riktade insatser för arbetslösa ungdomar 20–24 år För att motivera arbetslösa ungdomar att återuppta sina grundskole- och gymnasiestudier inleddes en satsning som gör det möjligt för vissa arbetslösa ungdomar i åldern 20–att få den högre bidragsnivån inom studiemedelsystemet. Kommunerna kompenseras för ökade kostnader för utbildningen till dessa ungdomar. För varje plats erhöll kommunerna . rekvirerades bidrag från för 1 636 platser. Jämfört med 2011 är det en ökning . Majoriteten av de ungdomar som erhöll det högre bidraget studerade på heltid och minst per termin. Statsbidrag för yrkesvux och lärlingsvux Staten har fortsatt med riktade insatser inom yrkesinriktad vuxenutbildning på gymnasial nivå (yrkesvux) och lärlingsutbildning för vuxna (lärlingsvux). Syftet med satsningarna är främst att underlätta omställningen vid arbetslöshet och nå personer utan gymnasial yrkesutbildning eller med en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. deltog ca 21 000 elever i yrkesvux, varav var Skr. 2013/14:102 kvinnor och män. En tredjedel av eleverna var 20–och 343 elever deltog i särvux. Andelen av eleverna inom vård och omsorg har fortsatt att öka och uppgick . har 1 781 elever deltagit i lärlingsvux, varav varit kvinnor och män. Av eleverna var 20–och 199 elever deltog i särvux. Andelen elever inom bygg och anläggning, restaurang och livsmedel samt handel och administration har varit störst och uppgått till vardera 15–. Förskolan ska enligt skollagen stimulera barns utveckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Kommunerna är enligt skollagen skyldiga att erbjuda barn förskola fr.o.m. i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga ska erbjudas förskola minst . Alla barn ska erbjudas avgiftsfri förskola minst från höstterminen det år barnet fyller (allmän förskola). När vårdnadshavare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman ska kommunen erbjuda barnet förskola . I förskolans läroplan formuleras en värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Målen är formulerade på ett sådant sätt att lärandet ska kunna ske i lekfulla former och med hänsyn till varje barn. Läroplanen innehåller inte mål eller normer för vad enskilda barn ska ha uppnått . Förskolans läroplan gäller för alla förskolor, oavsett om huvudmannen är eller enskild. Läroplanen har en vägledande funktion för verksamheten pedagogisk omsorg. Barnen deltar i stor utsträckning i den verksamhet som föräldrarna önskar genomförde på regeringens uppdrag 2012 en enkätundersökning riktad till vårdnadshavare till barn i åldrarna 1–. Enkäten visar en positiv bild av förskolan. Barnen deltar i stor utsträckning i den verksamhet som föräldrarna önskar, föräldrarnas behov och önskemål är väl tillgodosedda och föräldrarna har god kännedom om förskolans läroplan. Genom de senaste årens förändringar i skollagen och förskolans läroplan har förskolan blivit en integrerad del av skolväsendet och det pedagogiska uppdraget har stärkts. Förskolans roll som det första steget i det livslånga lärandet har förtydligats och blivit allt viktigare. 2013/14:102 den ovan nämnda enkäten visade att närvarotiderna hade ökat . Det fanns regionala skillnader i genomsnittlig närvarotid. Barn i storstadsområden hade de längsta närvarotiderna i förskolan, medan barn i glesbygden hade de kortaste. I kommunen med kortast närvarotid var den i genomsnitt och i kommunen med längst närvarotid var den i genomsnitt 36 timmar i veckan.46 När vårdnadshavare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman ska kommunen erbjuda barnet plats i förskola . Det finns dock kommuner som inte erbjuder förskoleplats . Av de 56 kommuner som i samband med regelbunden tillsyn granskades av 2013 var det en kommun som inte levde upp till det ovan nämnda kravet. var det 4 av 42 kommuner som inte levde upp till kravet. Utöver regelbunden tillsyn får Skolinspektionen in anmälningar från föräldrar och elever om missförhållanden. , liksom föregående år inkom anmälningar om att kommuner inte erbjudit förskoleplats . I ett fall 2012 bedömde skolinspektionen att kommunen inte levde upp till kravet om att erbjuda förskoleplats . Fler barn än någonsin i förskolan var drygt 490 000 barn inskrivna i förskolan, vilket motsvarade av alla 1–5-åringar. Detta är det högsta antalet barn som någonsin varit inskrivna i förskolan. Andelen inskrivna barn i förskolan har ökat något , men var oförändrad jämfört med . Uppgifter om det totala antalet barn i olika verksamheter redovisas i tabell 18 i bilaga 4. Av samtliga barn inskrivna i förskolor 2013 gick i fristående förskolor, vilket var samma andel som föregående år. Jämfört med /05 har andelen barn i fristående förskolor ökat från (se diagram 5.1). 46 Föräldrars val och inställning till förskola och fritidshem (2013). Diagram 5.1 Andel av samtliga barn i förskola i fristående förskola 2004/2005–2013/2014 Andelen barn i fristående förskolor varierade i betydande grad mellan olika kommungrupper. Liksom föregående år var andelen barn i fristående förskola i genomsnitt störst () i kommungruppen förortskommuner till storstäder. I kommungruppen varuproducerande kommuner gick i genomsnitt av förskolebarnen i en fristående förskola. Diagram 5.2 Andel barn 1–inskrivna i förskola och antal inskrivna barn per årsarbetare per kommungrupp 2013 Antal barn per årsarbetare Antal inskrivna barn per årsarbetare Andel av barn 1-5 inskrivna i förskola Förortskommuner till större städer Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Marginellt minskad gruppstorlek och oförändrad personaltäthet Storleken på den genomsnittliga barngruppen minskade något 2013 från 16,9 till 16,8 barn jämfört med föregående år. Personaltätheten var oförändrad jämfört med året innan. var personaltätheten i genomsnitt 5,3 barn per årsarbetare. Som framgår av diagram 5.2 varierade såväl personaltäthet som andel inskrivna barn 1–mellan kommungrupperna. Närvarotiderna i förskolan har ökat var den genomsnittliga närvarotiden för varje barn i förskolan , vilket var mer än 2005. Barn till förvärvsarbetande eller studerande hade de längsta närvarotiderna i förskolan, . För barn till arbetslösa eller föräldralediga var närvarotiderna betydligt kortare. Många av dem var dock i förskolan mer än . Det gäller av barnen med arbetslösa föräldrar och av barnen med föräldralediga föräldrar.47 har också genomfört en kartläggning av avgifterna i förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg. Antalet kommuner som erbjuder längre vistelsetider än i förskolan för barn vars föräldrar är arbetslösa ökade från 29 till 44 kommuner . En liknande ökning (från 17 till 30 kommuner) skedde för barn till föräldralediga.48 Ökade kostnader både totalt och per barn Den totala kostnaden för förskolan uppgick till , vilket innebar en ökning med jämfört med . Antalet barn ökade med . Den genomsnittliga kostnaden per barn i förskolan uppgick till 2012, vilket var en ökning med jämfört med . Av kostnaderna för verksamhet i regi utgjorde personalkostnaderna . Föräldrars avgifter finansierade i genomsnitt av kostnaderna. För uppgift om kostnadsutvecklingen i bl.a. förskolan, se tabell 19 i bilaga 4. Ökat antal årsarbetare i förskolan fanns det 91 600 årsarbetare i förskolan, vilket innebar en ökning med 1 000 jämfört med . Andelen anställda i förskolan med högskoleutbildning med pedagogisk inriktning var , vilket var 47Föräldrars val och inställning till förskola och fritidshem (2013). 48Avgifter i förskola, fritidshem och pedagogisk omsorg (2012). en ökning jämfört med . Den vanligaste examen Skr. 2013/14:102 dessa hade var förskollärarexamen. Andelen anställda med högskole- utbildning med pedagogisk inriktning var större i kommunala förskolor () än i fristående förskolor (). Andelarna har varit förhållandevis stabila . Annan pedagogisk verksamhet består av pedagogisk omsorg (bl.a. familjedaghem), öppen förskola, öppen fritidshemsverksamhet och omsorg under s.k. obekväm arbetstid. Enligt skollagen ska kommunerna sträva efter att i stället för förskola eller fritidshem erbjuda pedagogisk omsorg, om barnets vårdnadshavare önskar det. Kommunen ska också sträva efter att erbjuda omsorg för barn under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds (obekväm arbetstid) i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete och familjens situation i övrigt. Förskolans läroplan och mål ska vara vägledande för pedagogisk omsorg. Från och med höstterminen det år då eleven fyller får kommunerna erbjuda öppen fritidsverksamhet i stället för fritidshem. Denna verksamhet ska erbjuda barnen möjlighet till utveckling och lärande, en meningsfull fritid, rekreation samt komplettera utbildningen i skolan. Oförändrat antal barn i pedagogisk omsorg I pedagogisk omsorg deltar framför allt de yngre barnen. I takt med att en allt större andel barn går i förskolan har andelen barn i pedagogisk omsorg minskat . Andelen barn i åldern 1–i befolkningen som var inskrivna i pedagogisk omsorg 2013 var liksom föregående år 2013. Den pedagogiska omsorgen var ojämnt fördelad över landet. Störst andel barn i pedagogisk omsorg fanns i glesbygdskommunerna, där i genomsnitt av barnen i åldrarna 1–var inskrivna i pedagogisk omsorg. Motsvarande andel för storstäderna var . Fler öppna förskolor men färre öppna fritidsverksamheter fanns det totalt 465 öppna förskolor i landet, vilket var en liten ökning jämfört med , då antalet var 462. i 187 kommuner. Det var något fler än 2012, då sådan verksamhet fanns i fanns det 583 öppna fritidsverksamheter, vilket var en minskning jämfört med , då det fanns 603 sådana verksamheter. Förekomsten av öppen fritidsverksamhet skiljer sig mycket åt mellan kommuner och kommungrupper. 60 kommuner, men av verksamheterna 2013/14:102 kommungrupperna storstäder, förortskommuner till storstäder och större städer. Fler kommuner erbjöd omsorg under s.k. obekväm arbetstid var 5 570 barn i åldern 1–inskrivna i omsorg under obekväm arbetstid. Motsvarande antal 2012 var 4 945 barn. Sammanlagt fanns barn inskrivna i omsorg på obekväm arbetstid i 167 kommuner, vilket var en ökning med 16 kommuner jämfört med . Ökade kostnader för öppen förskola och öppen fritidsverksamhet Kommunernas kostnader för pedagogisk omsorg, öppen förskola och öppen fritidsverksamhet är låga jämfört med kostnaderna för förskola och fritidshem.