prop · H2031d25 · 2014-10-23 00:00:00 — Landsbygdsprogrammets övergripande strategiska prioriteringar har redo- visats till i en skrivelse om den s.k. partnerskapsöverenskommelsen (skr. 2013/14:218). I skrivelsen ges en samlad bild av prioriteringar och inriktning för landsbygds-, social-, regional- och havs- och fiskerifonden. Föregående programperiods struktur med fyra åtgärdsområden, s.k. axlar, har ersatts med sex prioriteringar som bryts ner i arton fokusområden. För dessa fokusområden finns ett antal indikatorer identi- fierade och genom att följa utvecklingen av dessa kommer programmets utveckling att kunna följas. Resultatet av åtgärder med syftet att åter- ställa, bevara och främja ekosystem som på- verkas av jord- och skogsbruket (prioritering nummer 4) redovisas under avsnittet 2.5.2.2 De gröna näringarna är miljö- och resurseffektiva och har en nyckelroll i energiproduk- tion. De sex prioriteringarna är: 1.Främja kunskapsöverföring och innovation inom jord- och skogsbruk och på lands- bygden. 2.Förbättra jordbruksföretagens livskraft och konkurrenskraften inom alla typer av jord- bruk i alla regioner och främja innovativ jordbruksteknik och hållbart skogsbruk. 3.Främja organisationen av livsmedelskedjan, inbegripet bearbetning och marknadsföring av jordbruksprodukter, djurens välbefinn- ande och riskhanteringen inom jordbruket. 4.Återställa, bevara och förbättra ekosystem som är relaterade till jord- och skogsbruket. 5.Främja resurseffektivitet och stödja över- gången till en koldioxidsnål och klimattålig ekonomi inom jordbruks-, livsmedels- och skogsbrukssektorn. 6.Främja social delaktighet, fattigdomsbe- kämpning och ekonomisk utveckling på landsbygden. Landsbygden i uppvisar en heterogen bild med stora variationer mellan områden där den tätortsnära landsbygden i flera avseenden uppvisar en expansiv och dynamisk utveckling. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Landsbygdsprogrammets reslutatmål, som avser hur stor andel av budgeten som har förbrukats, är fullt uppfyllda för axel 1, 3 och 4. Programmets effekter kommer att utvärderas i samband med den obligatoriska slut- utvärdering som ska göras. För en närmare beskrivning av resultatet för axel 2 se avsnittet 2.5.2.2. Den programändring som överlämnades till innebar främst tekniska justeringar i program- mets finansiella tabeller i syfte att kunna utnyttja budgeten fullt ut. Mot bakgrund av den arbetsplan som fond- samordningsgruppen tagit fram kommer part- nerskapsöverenskommelsen att leda till förbätt- rad samordning . Dels genom att myndigheterna kommer att fördjupa samarbetet i fondgemensamma frågor, dels genom den fondöverskridande arenan för information och dialog kring programmens genomförande som kommer att tillhandahållas inom ramen för myndigheternas samarbete. finns inte någon tillförlitlig statistik för att kunna mäta resultatet av målet med hjälp av indikatorer. Det övergripande målet för samepolitiken är att verka för en levande samisk kultur byggd på en ekologiskt hållbar rennäring och andra samiska näringar. Ovanstående mål är beslutat av (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:MJU2, rskr. 2005/06:108). Resultatbeskrivningen i det föl- jande görs i förhållande till detta mål. Samepolitiken, som ska utformas i konsulta- tion med företrädare för det samiska folket, utgör en del av regeringens övergripande arbete för mänskliga rättigheter. Enligt regeringsformen ska samiska folkets möjlighet att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv främjas. Samiska folket har en särskild ställning som urfolk i . Samerna är därutöver erkända som en nationell minoritet och samiskan som ett nationellt mino- ritetsspråk i . En redovisning av minori- tetspolitiken sker under Utgiftsområde 1 , Nationella minoriteter. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ägde det sjätte sametingsvalet rum och högtidlighöll sitt 20-årsjubileum. Det politiska arbetet har förstärkts genom en konsolidering av nämndorganisationen, vilken har möjliggjorts genom en permanent ökning av anslaget till . Tabell 2.24 Antal i röstlängd, valdeltagande och procentuellt valdeltagande 2001 (omvalet) är en av 18 utvalda myn- digheter som deltar i regeringens satsning på jämställdhetsintegrering. Verksamheten ska där- med bidra till att uppnå jämställdhet i det samiska samhället. Renskötsel tillsammans med framför allt samisk besöksnäring, samiskt mathantverk, duodji (samisk slöjd och konsthantverk) och småskalig slakteri- och förädlingsverksamhet utgör viktiga samiska näringar. Rennäring, jakt, fiske och duodji utgör bärande delar av det samiska kulturarvet. Vinterrenhjordens storlek har minskat till 248 000 renar /13 jämfört med 255 000 renar föregående vinter. Slakt- statistiken baseras på uppgifter om de kontroll- slaktade renar som har slaktats vid godkänt slakteri i enlighet med gällande livsmedels- lagstiftning och föreskrifter. Övrig slakt, s.k. husbehovsslakt, är troligtvis högre i där renägarna i genomsnitt har färre antal renar. Tabell 2.25 Antal renar, slaktuttag och genomsnittlig slaktprisutveckling per kilo i kronor per kilo Småskalig samisk slakteri-, förädlings- och besöksnäring har utvecklats positivt. Både befintliga och nyetablerade företag ansluter sig till kvalitetsmärkningarna Renlycka, avseende renkött, och SápmiExperience, avseende genuin samisk turism. VisitSápmi har tagit fram ett för- slag på en hållbar utveckling av samisk besöks- näring. har fyra samiska slöjdföretag etablerats och totalt finns det 156 stycken, varav omkring en tredjedel har startat . ska medverka i samhällsplaneringen och bevaka att samiska behov beaktas. Myndig- heten producerar och uppdaterar planerings- underlag i bl.a. databasen iRenmark, som hante- rar uppgifter om renskötselns markanvändning. och samebyarna har tillsammans fortsatt arbeta med att ta fram s.k. renbruks- planer som beskriver renskötselns markanvänd- ning. har 50 av landets 51 samebyar upp- rättat planer. Renbruksplaner har bl.a. som syfte att underlätta dialogen mellan samebyar och skogsnäringen samt andra markanvändare och fungera som underlag vid samrådsmöten. har tagit fram en handlingsplan för jämställdhetsintegrering, i syfte att uppnå jäm- ställdhet i det samiska samhället, som genomförs , vari bl.a. de traditionella samiska näringarna lyfts fram som ett prioriterat område. Inom landsbygdsprogrammet för perioden –2013 har haft ett särskilt ansvar för samiska närings- och landsbygdsutvecklings- frågor. har myndigheten fördelat ca till 20 olika projekt samt för- delat miljöersättningar till natur- och kultur- miljöer i renskötselområdet till 266 brukare. Det förstärkta minoritetsskyddet inom de språkliga förvaltningsområdena för samiska syftar bl.a. till att höja minoritetsspråkets status, synliggöra språket och att öka samhällsservicen på samiska. har, tillsammans med i , på olika sätt stöttat kommunerna i arbetet med att implementera lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk samt även genomfört en uppföljning som visar på de fram- steg och brister som finns i genomförandet av de rättigheter som tillkommer samerna som natio- nell minoritet. Uppföljningen visar bl.a. på brist på modersmålslärare och läromedel. Urfolket samerna lever i , , och . Samarbetet mellan de nordiska länderna är välutvecklat och sker inom en rad olika områden som rör samerna. Förhandling- arna om en nordisk samekonvention pågår liksom arbetet med att ratificera Svensk-norska renskötselkonventionen. överläm- nade en samisk arbetsgrupp ett förslag till änd- ringar i konventionen till ländernas regeringar. Renskötselkonventionen bereds inom . som fler samiska kvinnor och män har anmält sig till röstlängd så har det faktiska och procentuella valdeltagandet minskat sedan valet . Antalet kvinnor som röstar har dock ökat något som antalet män som röstar har minskat. På riskerar val- deltagandet minska trovärdigheten för Same- tinget som folkvalt parlament. fyller en viktig funktion för att uppnå målet om en levande samisk kultur, bl.a. genom att bevaka att samiska behov beaktas i samhällsplaneringen. Renbruksplanerna kommer att skapa förbättrade samrådsförfaranden och är en viktig del i den fortsatta dialogen mellan ren- näringen och skogsbruket samt andra mark- användare. har fått allt fler uppdrag, remisser samt samrådsuppdrag kopplade till samhällsplanering. förmåga att utöva självbestämmande genom självständiga beslut i interna frågor respektive genom konsul- tationer med regeringen och myndigheter har förbättrats, men behöver vidareutvecklas och förstärkas. Minskningen av slaktuttaget av renar kan bl.a. förklaras av den naturliga variationen, betes- förhållanden, ändrade förutsättningar för renar 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 till följd av ett förändrat klimat och av rovdjurs- förekomst. Många renskötselföretag kombinerar turism med renskötsel, vilket ökar dels rennäringens lönsamhet, dels glesbygdens attraktionskraft och tillväxt generellt. Andra samiska verksamheter såsom småskalig slakteri- och vidareförädling samt duodji fortsätter att utvecklas positivt. Bl.a. Landsbygdsprogrammet har bidragit till en posi- tiv utveckling för samiska näringar. Åtgärderna inom språkområdet som har vid- tagits har stärkt samiskans ställning främst inom förvaltningsområdet. Fortsatta insatser för att få fler kommuner att ansluta sig till det samiska förvaltningsområdet bedöms behövas. Ut- maningarna rör samers möjligheter att förvärva det samiska språket, vilket gör tillgång på lärare som kan undervisa i och på samiska och adekvat läromedelsutbud särskilt viktigt. Jordbruk och livsmedelsförädling i norra För att mäta resultatet av målet används följande indikator: –Förändring i antalet mjölkföretag i norra , uppdelat på olika storleksklasser. Det nationella stödet till jordbruket i norra rige utvärderas . Senaste utvärderingen är publicerad i 2014:12 Landsbygdens utveckling i norra . Grunden för det nationella stödet till jordbruket i norra finns i anslutnings- fördrag med EU. Ett särskilt stöd till potatis- odling i norra har också anmälts med stöd av anslutningsfördraget. Eftersom de båda stödformerna riktar sig till samma geografiska områden så ansökte om att stödet till odling av potatis skulle föras samman med det nationella stödet till jordbruket i norra . Sammanfogningen accepterades av kommissionen (Genomförandebeslut (C(2013) 8554 final) och tillämpas fr.o.m. . Inom det nationella stödets utbrednings- område minskar antalet jordbruksföretag konti- nuerligt, särskilt i de glesbygdsdominerade 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 ökar de totala produktionsvolymerna något för komjölk, getmjölk och ägg som de totala voly- merna minskar inom andra sektorer såsom slaktsvinsproduktionen. Antalet slaktsvin mins- kar tydligt i kustområdena men ökar något i övriga stödområden. utbetaldes ca mer i nationellt stöd än . Ökningen beror främst på att stödet till potatisodling numera ingår i det nationella stödet och på en mindre ökning av mjölk- produktionen inom de södra stödområdena. Summan av utbetalt stöd uppgick till totalt . Trenden inom mjölkproduktionen är att antalet företag i inlandet, ofta med små besättningar, minskar som den genomsnittliga stor- leken på besättningarna ökar i kustområdena, vilket visar på att storleksrationaliseringen fortgår. Diagram 2.2 Förändring i antalet mjölkföretag i norra , uppdelat på olika storleksklasser för åren 2006– 1 - 24 kor 25 -74 kor har i uppdrag att genomföra en översyn av det natio- nella stödet till jordbruket i norra , som en del i uppdraget att medverka med metoder, analyser och underlag i arbetet med att se över stödet till områden med naturliga och särskilda begränsningar enligt EU:s landsbygdsförordning (1305/2013/EU). För att mäta resultatet för målet används föl- jande indikator: För det operativa programmet för fiskeri- näringen i –2013 (fiskeriprogram- met) finns enbart möjlighet med nya ansökningar inom prioriterade områdena 4 och 5. Programmet började genomföras och –2013 har ca beviljats i EU-medel från den Europeiska fiskerifonden (EFF). Den svenska offentliga medfinansieringen uppgår till ca där medel, bl.a. från anslaget 1:12 Åtgärder för havs- och vattenmiljö under utgiftsområde 23 Allmän miljö- och naturvård och från den tidigare regeringens satsning Sve- rige – det nya matlandet, ingår. Andelen bevil- jade stöd motsvarar av den totala programbudgeten för perioden. Programmet har därmed en relativt hög genomförandegrad. Bud- getutnyttjandet varierar dock mellan de fem prioriterade områdena. Tabell 2.24 visar läget vid utgången av 2013. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Tabell 2.26 Översikt på totalt beviljade medel (EU och svensk medfinansiering) 2011–2013 samt ackumulerade siffror för sexårsperioden fördelat på prioriterat område (PO) Prioriterat område (PO) % (dvs. PO 1; Åtgärder för anpassning av PO 2; Vattenbruk, inlandsfiske, beredning och saluföring av fiskeri- och PO 3; Åtgärder av gemensamt intresse PO 4; Hållbar utveckling av PO 5: Tekniskt stöd nådde och rådet en politisk överenskommelse om för- ordningen för den Europeiska havs- och fiske- rifonden för perioden –2020, Europa- parlamentets och rådets förordning (EU) nr 508/2014 om Europeiska havs- och fiskeri- fonden. Den nya Europeiska havs- och fiskeri- fonden kommer att ha ett bredare tillämpnings- område än den nuvarande fiskerifonden. Den inbegriper även stöd för fiskerikontroll och datainsamling samt genomförande av en del av den integrerade havspolitiken. I förordningen för nästa programperiod bibehålls många av de gällande stödformerna. I de flesta fall kring- gärdas de av striktare villkor. Förordningen innehåller även åtgärder som understödjer den nya gemensamma fiskeripolitiken såsom in- förande av landningsskyldighet. Förordningen trädde i kraft och för det nationella programmet har erhållit ca för perioden. Förberedelser inför den nya programperioden –2020 har pågått såväl inom EU som nationellt och ett nationellt program planeras att överlämnas till kommis- sionen . Störst avvikelse från målvärdet för nyttjande finns numera för prioriterat område 2, vatten- bruk, insjöfiske samt beredning och saluföring. En bidragande faktor till det kan vara att hand- läggningen inom detta område i regel har tagit . arbetar aktivt med länsstyrel- serna för att öka effektiviteten, bl.a. genom intensifierad uppföljning av budgetutnyttjandet inom enskilda fiskeområden. Detta har troligtvis bidragit till den starka utvecklingen inom prio- riterat område 4 . Ökningen av bud- getutnyttjandet indikerar att det finns en stor potential för en fortsatt utveckling. Det är viktigt att erfarenheter och ytterligare möjligheter till samordning med landsbygds- programmet tas till vara i kommande program- period. Vattenbruk, fritidsfiske och fritidsfiskebaserat företagande För att mäta resultatet för målet används föl- jande indikatorer: –Produktion i vattenbruk. –Försäljningsvärde för vattenbruksproduk- ter. –Antal odlingar. –Antal sysselsatta i vattenbruk. Den svenska vattenbruksnäringen är geografiskt spridd över så gott som hela landet och består av flera olika delsektorer med olika odlingsarter och olika marknader. Fiskodlingar finns i unge- fär hundra svenska kommuner. Vattenbruket producerar fisk, kräftdjur och blötdjur (musslor etc.) för direkt försäljning till konsument och till vidareförädling. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 och sättkräftor för att förbättra fritidsfiskets möjligheter att expandera, samt för att återupp- bygga hotade bestånd och som kompensations- utsättning i av vattenkraften utbyggda vatten- drag. har den svenska produktionen av matfisk varit relativt stabil runt 5 000–/år, men har ökat till ca hel färskvikt 2012. minskade volymen något från denna toppnote- ring. Produktionen av musslor har historiskt varierat från 0–/år och låg 2013 på ca . Sättfiskproduktionen är relativt stabil och var 2013 strax över . Den rappor- terade kräftproduktionen, både av kräftor för konsumtion och för utsättning är liten, har produktionen av matkräftor legat mellan 1–och sättkräftproduktionen på 0–. Ungefär 2,7 miljoner lax- och öring- ungar sattes ut i kompensationssyfte . Majoriteten av den matfisk som produceras består av regnbågslax, vilken står för av den totala matfiskproduktionen. Näst största art är rödingen, som står för knappa av matfiskproduktionen. Även inom sättfisk- odling är regnbåge den vanligaste odlingsarten. Tabell 2.25 visar att matfiskproduktionen fortsätter att öka i värde trots en något minskad produktionsvolym . Emellertid fort- sätter antalet odlingar att minska. Trots denna minskning har antalet personer sysselsatta i vattenbruket ökat, så har även andelen kvinnor. Andelen kvinnor sysselsatta i svenskt vattenbruk är relativt stabilt. Tabell 2.27 Produktion, försäljningsvärde, antalet odlingar och antalet sysselsatta i vattenbruk (matkräftor och blötdjur ingår i matfisk och sättkräftor ingår i sättfisk) Produktion (ton) (mnkr, löp) 1 Odlingar med kombinationsverksamhet kan ingå i båda kategorierna. har ett flertal initiativ och åtgärder vitagits för att stärka samordningen av vattenbrukets utveckling i . Förutom en gemensam myndighetsingång på Jordbruks- verket har en nationell vattenbruksstrategi tagits fram i samarbete med bransch, forskare, intres- seorganisationer och myndigheter. Vattenbruks- strategin har på den förra regeringens uppdrag konkretiserats i en handlingsplan som ska vara klar . Fritidsfiske och företagande inom fisketurism presenterade Havs- och vattenmyndigheten, tillsammans med Jord- bruksverket, en strategi för svenskt fritidsfiske och fisketurism . Strategin har tagits fram i samråd med andra berörda myndigheter, intresseorganisationer och branscher. Åtgärder kommer att konkretiseras i en handlingsplan . Det svenska vattenbruket visar fortsatt på ökad omsättning och en relativt stabil sysselsättnings- grad. För att mäta resultatet för målet används föl- jande indikatorer: –Antal trafikolyckor med vilt. En utredning tillsattes för att se över den svenska jaktlagstiftningen. Syftet med över- synen är att ta fram moderna bestämmelser för en långsiktig jakt och viltvård, ge lagstiftningen en tydligare systematik än samt möjliggöra ett förbättrat genomförande av EU- rättsliga åtaganden. Ett delbetänkande om utvärdering av myn- dighetsansvaret överlämnades . Utredningen föreslår i första hand att en ny sammanhållen myndighet för jakt- och viltför- valtning, , inrättas. Ytterligare ett delbetänkande har lämnats . Det behandlar möjligheten att införa ett undantag från tillståndsplikten enligt kamera- övervakningslagen (SFS 2013:463) för övervak- ning av vilt, behovet av föreskrifter för utfodring av vilt samt arrendatorers jakträtt. Betänkandena bereds i . Enligt tilläggsdirektiv ska uppdraget redovisas slutgiltigt . En ny modell för förvaltning av älg trädde i kraft . Den nya älgförvaltningen bygger på att relevant kunskap om älgen och dess livsmiljö och betesresurs samlas in och tillgängliggörs för den regionala förvaltningen. Ett ökat lokalt inflytande för såväl markägare som jägare ska säkerställas. Målet med den nya älgförvaltningen har varit att skapa förutsättningar för en älgstam i balans med de befintliga betesresurserna. Inventeringar för att kartlägga skadorna på skogsresursen pågår och visar att skadeläget är fortsatt allvarligt. En it-plattform för den nya älgförvaltningen togs i bruk . Ett klövviltsråd har tillsatts av . Rådet ska utgöra stöd i första hand avseende myndighetens vägledning i frågor om klövvilts- förvaltning. har fått i uppdrag att följa upp genomförandet av älgjaktreform utifrån fastställda mål i propositionen Älgför- valtningen (prop. 2009/10:239). Uppdraget ska redovisas . sköts över 97 000 vildsvin och popula- tionen beräknas efter jakt vara ca 150 000 vild- svin. Den långsiktiga trenden på vildsvinsolyckor i trafiken är ökande även om det skedde en viss minskning 2013. Vildsvinsstammen fortsätter att spridas geografiskt samt förtätas i de områden där de är etablerade. har getts i uppdrag att arbeta för att stärka samverkan mellan i första hand lantbrukare, markägare och jägare. I uppdraget ingår även arbete med statistikverktyg, tillväxtprognoser, utfordrings- metoder samt avskjutningsstrategier. Nationella viltolycksrådet, NVR, är ett nationellt samarbetsorgan som arbetar med frågor inom viltolycksproblematiken. har i uppdrag att ansvara för rådet vars huvudinrikt- ning är att organisera en nationell viltolycks- organisation för eftersök av trafikskadat vilt. svarar de båda svenska jägarorganisationerna för att tillhandahålla jägare med spårhundar och 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 kontaktpersoner för viltolycksorganisationen. ansvarar för den del i rådet som avser viltolycksförebyggande åtgärder. Års- sammanställningen visar att det inträf- fade drygt 47 000 viltolyckor i landet. Vilt- olycksstatistik uppdelat på viltslag framgår av tabell 2.26. Tabell 2.28 Antalet trafikolyckor med olika viltslag under Källa: Data från . Som framgår av statistiken så varierar antalet olyckor med några tusen. Antalet olyckor med hjortdjur inblandade har ökat . Däremot har antalet olyckor med vildsvin minskat. har fördelat från anslaget 1:7 Ersättning för viltskador . Cirka två tredjedelar av anslaget används till förebyggande arbete och resterande del till att ersätta uppkomna skador. Den sammanlagda ersättningen som har beviljats av länsstyrelserna för skador orsakade av stora rovdjur på tamdjur uppgick till 2,2 mil- joner kronor . Av dessa avsåg skador orsakade av björn, av lodjur och av varg. och är de län som har högst utbetalningar för skadeförebyggande åtgärder och ersättning för uppkomna skador. Generellt har antalet rov- djursskador ökat . Detta är resultatet av en ökning av den svenska rovdjursstammen. godkände rege- ringens proposition En hållbar rovdjurspolitik (prop. 2012/13:191). Politiken innebär att över- gripande och långsiktiga mål för rovdjurs- politiken har fastställts. Målen innebär att varg, björn, järv, lodjur och kungsörn i ska uppnå och bibehålla gynnsam bevarandestatus enligt art- och habitatdirektivet, som 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 tamdjurshållning inte påtagligt försvåras och socioekonomisk hänsyn tas. Jaktförordningen har ändrats som ett resultat av propositionen, vilket inneburit ökade möjligheter till delegering till länsstyrelserna av beslutanderätten avseende skydds- och licensjakt på stora rovdjur. Vidare fastställdes mål för toleransnivån för skador på ren orsakade av stora rovdjur till maximalt , räknat på den aktuella samebyns faktiska antal renar. För att åstadkomma en bättre samexistens mellan rennäring och stora rovdjur ska länsstyrelserna, tillsammans med och samebyarna, arbeta med ett för- valtningsverktyg för skador inom rennäringen. Genom älgförvaltningsgrupper och viltförvalt- ningsdelegationer har en modell för samförvalt- ning skapats som möjliggör bl.a. dialog mellan berörda aktörer i viltförvaltningen. It-platt- formen startade i samband med älgjakten och är ett stöd för förvaltande myndigheter och organisationer i det civila samhället i den adaptiva förvaltningen. Här återstår dock en del frågor av juridisk och teknisk karaktär. Länsstyrelserna planerar för en samordnad förvaltning av både verksamhet och det samlade it-stödet. Vildsvinsstammens fortsatta spridning visar att ett fortsatt högt jakttryck är viktigt för att stoppa stammens snabba ökning. Antalet trafikolyckor där vilt har varit inblan- dat har ökat . Samhällets kostna- der för viltolyckor överstiger tre miljarder kro- nor . har en effektiv eftersöks- organisation att eftersök kan ske snabbt och kostnadseffektivt. En sådan utveck- ling bidrar till att stärka djurskyddet vid eftersök av trafikskadat vilt. Sammanfattande bedömning av måluppfyllelsen Vissa av de stimulansåtgärder för företag som har genomförts har haft betydelse för de areella näringarnas förmåga att möta ökad konkurrens och rörliga priser. Gårdsstödet och vissa stöd inom landsbygds- programmet har fortsatt stor betydelse för att upprätthålla inkomsterna för det svenska jord- bruket.