prop · H103237 · 2014-05-27 00:00:00 — Enligt utredningen har det vid dess kartläggning av tillämpningen av utredningslag inte kommit fram att den utökade möjligheten till beslag enligt lagen har använts –2011. myndigheterna har dock framfört till utredningen att det fortfarande finns behov av den. Åklagarkammaren för säkerhetsmål har bl.a. angett att eftersom Säkerhetspolisens förundersökningar huvudsakligen avser osjälvständiga brottsformer föreligger inte ett straffminimum på två år ens när det är fråga om mycket allvarliga brott. meddelanden som kan beröras av den utökade beslagsmöjligheten har angetts vara meddelanden av testamentarisk typ inför ett förestående terrorattentat. Utredningen har mot den angivna bakgrunden funnit att det även fortsättningsvis bör finnas en utökad möjlighet till beslag i enlighet med vad som gäller enligt utredningslag. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på den bedömningen. Inte heller regeringen gör någon annan bedömning. 8.6 Utformningen av reglerna om tillträdestillstånd vid hemlig rumsavlyssning Regeringens förslag: Tillträdestillstånd vid hemlig rumsavlyssning ska utöver den plats som ska avlyssnas även få avse en plats som direkt angränsar till den platsen om det finns särskilda skäl. Ett tillträdestillstånd till en angränsande plats ska dock inte få avse någon annan stadigvarande bostad än den misstänktes. Tillträdestillstånd för hemlig rumsavlyssning i fordon ska innefatta en befogenhet för den verkställande myndigheten att tillfälligt flytta fordonet om det behövs i samband med tillträdet. När ett tillstånd till hemlig kamera- övervakning avser en plats som även omfattas av tillstånd till hemlig rumsavlyssning, ska tillträdestillstånd få meddelas även för att installera hjälpmedel för kameraövervakningen. Tillträdestillstånd för hemlig kameraövervakning ska dock inte få avse någons stadigvarande bostad. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen har dock föreslagit att tillträdestillstånd till en angränsande plats ska kunna avse även annan stadigvarande bostad än den misstänktes. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna antingen tillstyrker eller har inte något att erinra mot utredningens förslag. tillstyrker förslaget och anger att ökad klarhet skulle skapas om det av lagtext framgick att ett tillträdestillstånd också avser avlägsnande av avlyssningsutrustning. välkomnar förslaget och framför att en generell bestämmelse om tillträde vid kameraövervakning bör övervägas samt att ett förbud beträffande någons stadigvarande bostad inte bör finnas, i stället bör vissa rum eller ytor i en sådan bostad kunna undantas. Hovrätten över och och Justitiekanslern avstyrker eller är tveksam till utredningens förslag och framför att de, om de ändå genomförs, bör ändras så att ett tillträdestillstånd vid hemlig rumsavlyssning aldrig får avse en angränsande plats som är en utomstående persons bostad. tillträde till ett angränsande utrymme som utgör annans stadigvarande bostad endast bör kunna meddelas om det finns synnerliga skäl. anför att det torde kunna bli aktuellt att installera avlyssningsutrustning även i båtar, vilka definitionsmässigt inte är Enligt kan det finnas skäl att överväga om den föreslagna befogenheten att flytta fordon i samband med tillträdestillstånd bör omfatta även båtar. Skälen för regeringens förslag Den gällande regleringen och dess bakgrund Regler om s.k. tillträdestillstånd finns i 6 § lagen om hemlig Enligt detta lagrum får den verkställande myndigheten efter särskilt tillstånd i hemlighet bereda sig tillträde till och installera tekniska hjälpmedel på en plats som annars skyddas mot sådana intrång. Ett sådant tillstånd får dock endast avse den plats som ska avlyssnas. I den lagrådsremiss som föregick lagen föreslogs att ett tillträdestillstånd – utöver den plats som skulle avlyssnas – skulle få avse även andra platser som den misstänkte har tillträde till. föranleddes av att Säkerhetspolisen hade anfört att man kunde förutse situationer där det av tekniska eller operationella skäl kunde finnas anledning att bereda sig tillträde till utrymmen som gränsade till den plats som skulle avlyssnas. Ett exempel som angavs var att polisen kunde behöva bereda sig tillträde till ett garage där ett fordon i vilket det skulle installeras avlyssningsutrustning stod parkerat (se lagrådsremissen, s. Efter synpunkter från lagrådet konstaterade regeringen emellertid att ett tillstånd att installera avlyssningsutrustning i ett fordon även får anses innefatta tillstånd att bereda sig tillträde till det utrymme där fordonet verkställighetsproblem av det slag som Säkerhetspolisen hade pekat på inte borde uppkomma. Mot den bakgrunden tilläts tillträdestillstånd således endast att avse den plats som skulle avlyssnas. 2005/06:178 s. 78) Det saknas regler som ger den verkställande myndigheten möjlighet att tillfälligt flytta ett fordon i syfte att kunna installera utrustning för hemlig rumsavlyssning i fordonet. Frågan om en sådan möjlighet berördes inte heller i de lagstiftningsärenden som föregick lagen om hemlig Däremot diskuterades frågan i samband med den utvärdering av lagen som gjordes . Polisen framhöll då att det i vissa situationer fanns ett påtagligt behov av en sådan möjlighet. polisen var det i många fall inte möjligt att installera utrustningen på den plats där fordonet stod uppställt eftersom detta skulle väcka för stor Utredaren konstaterade att en sådan tillfällig flyttning av ett fordon utgjorde ett avsevärt mindre ingrepp i den enskildes integritet jämfört med själva avlyssningen och att det var rimligt att den verkställande myndigheten fick möjlighet att flytta det fordon i vilket avlyssningsutrustningen skulle installeras. Dessa frågor borde enligt utredaren lämpligen övervägas på ett mera övergripande sätt inom ramen för det uppdrag som lämnats till (se SOU 2009:70 s. 152 f.). har därefter avgett sitt Frågor om verkställighet i samband med hemlig rumsavlyssning berörs dock inte där. Däremot behandlas liknande frågor med avseende på användningen av teknisk utrustning för lokalisering av person eller föremål (s.k. pejling). därvid att samma frågor i många fall gör sig gällande vid installation av 2010:103 s. 289). Det föreslås i betänkandet att de brottsbekämpande myndigheterna för att installera, underhålla eller avlägsna teknisk utrustning för lokalisering bl.a. ska få tillfälligt flytta det föremål där utrustningen ska placeras eller finns placerad. I författningskommentaren anges att en sådan flytt kan behöva ske exempelvis när en bil står parkerad på ett sätt som omöjliggör installation, underhåll eller avlägsnande (nämnda SOU s. 369). Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . När det gäller hemlig kameraövervakning saknas regler som ger möjlighet att meddela tillträdestillstånd för installation av utrustning. Det är inte heller tillåtet att placera ut en hemlig övervakningskamera i samband med att man inom ramen för ett annat tvångsmedel – t.ex. husrannsakan eller vid tillträde i samband med hemlig rumsavlyssning – gör intrång i skyddade utrymmen. Ett sådant förfarande skulle strida mot ändamålsprincipen. De brottsbekämpande myndigheternas synpunkter Åklagarkammaren för säkerhetsmål har framfört till utredningen att den ifrågasätter att ett tillträdestillstånd avseende en bil som ska avlyssnas kan anses innefatta tillstånd att bereda sig tillträde till ett garage där bilen finns. Därtill har åklagarkammaren anfört i huvudsak följande. Angränsande utrymmen utnyttjas på något sätt i en mycket stor andel av fallen när hemlig rumsavlyssning avser bostäder eller lokaler. Att så måste ske beror på hur tekniken för hemlig rumsavlyssning är utformad. Någon laglig möjlighet att få tillträde till ett angränsande utrymme utan tillstånd från innehavaren eller ägaren finns inte . I de flesta fall är det, oavsett tillståndsfrågan, nödvändigt att ta kontakt med de nämnda utomstående personerna eftersom sådana åtgärder måste vidtas som lämnar spår eller som kan upptäckas. Tillträde sker därefter normalt med samtycke. Det finns dock situationer där det är så angeläget med avlyssning att innehavaren bör kunna tvingas att ge tillträde till utrymmet. Det finns också situationer när utomstående personer av säkerhetsskäl inte kan underrättas om installationen. Vid flera av de möten som utredningen har haft med poliser och åklagare har anförts att man varit med om fall där det medfört svårigheter vid verkställigheten av beslut om hemlig rumsavlyssning att man inte i samband med installationen av avlyssningsutrustningen haft möjlighet att flytta det fordon som tvångsmedelsbeslutet avsett. Vidare har flera av de brottsbekämpande myndigheterna framfört till utredningen att det är ett effektivitetsproblem att det saknas möjlighet att meddela tillträdestillstånd för verkställighet av beslut om hemlig kameraövervakning. Framförallt har myndigheterna pekat på att ett problem vid hemlig rumsavlyssning är att det kan vara svårt att identifiera de personer som talar med varandra. Ett sätt att lösa detta skulle enligt myndigheterna vara att tillåta intrång i utrymmen för att genomföra hemlig kameraövervakning, i vart fall på platser där det genomförs hemlig rumsavlyssning. Det har därvid betonats att en sådan möjlighet skulle vara av värde inte minst för att avfärda misstankar mot vissa deltagare vid ett avlyssnat möte vilket skulle medföra en ökad rättssäkerhet. Tillträdestillstånd vid hemlig rumsavlyssning bör kunna avse även en plats som direkt angränsar till den plats som ska avlyssnas I likhet med utredningen gör regeringen inte någon annan bedömning än den som tidigare gjorts när det gäller innebörden av de nuvarande reglerna. Ett tillstånd att bereda sig tillträde till en bil som ska avlyssnas måste alltså normalt anses innefatta även det utrymme där bilen befinner sig. Det har dock kommit fram att andra typer av angränsande utrymmen, med den teknik som används vid hemlig rumsavlyssning, ofta måste utnyttjas när avlyssningen avser bostäder eller lokaler. När det är möjligt bör tillträde till sådana angränsande utrymmen ske efter samtycke från innehavaren eller ägaren till utrymmet. Det saknas dock anledning att ifrågasätta att det i undantagsfall kan inträffa situationer där samtycke inte kan eller bör inhämtas. Utredningen har mot den bakgrunden föreslagit att ett tillträdestillstånd, om det finns särskilda skäl, ska kunna avse även det angränsande utrymmet. Som både Hovrätten över och och Justitiekanslern har påpekat innebär utredningens förslag att personer som saknar anknytning till den misstänkte kan komma att bli utsatta för integritetsintrång. Eftersom innehavaren av ett angränsande utrymme inte avlyssnas eller övervakas genom tvångsmedlet är det integritetsintrång som kan bli aktuellt för denne kopplat till själva tillträdet. Utredningen har gjort bedömningen att detta intrång beträffande flera typer av utrymmen, t.ex. vindsutrymmen, tvättstugor eller hisschakt, måste förväntas bli mycket begränsat. Beträffande andra utrymmen – främst bostäder – är frågan om tillträde mer känslig ur integritetssynpunkt. Utredningen har trots detta funnit att det inte finns skäl att kategoriskt utesluta någon viss typ av angränsande utrymme från möjligheten att meddela tillträdestillstånd. Enligt utredningen får utrymmets karaktär i stället beaktas vid den proportionalitetsbedömning som ska göras vid prövningen av frågan om tillträdestillstånd. Såväl Hovrätten över och som Justitiekanslern har däremot ansett att, om utredningens förslag genomförs, bestämmelsen i vart fall bör begränsas på så sätt att tillträdestillstånd aldrig får avse någon utomstående persons bostad. Även har anfört att, när det gäller utomstående personers bostäder, integritetsaspekten bör komma till uttryck på andra sätt än att den beaktas vid proportionalitetsbedömningen. Myndigheten har därför föreslagit att ett sådant tillstånd ska få meddelas endast om det finns synnerliga skäl. I likhet med majoriteten av remissinstanserna instämmer regeringen i utredningens bedömning att tillträde till utrymmen som inte utgör någons bostad i normalfallet får förväntas ge upphov till begränsade integritetsintrång. Det finns också ett behov av en möjlighet att få tillträde till sådana utrymmen. Tillträdestillstånd för verkställighet av hemlig rumsavlyssning bör därför kunna avse den typen av angränsande utrymmen. Enligt regeringens uppfattning gör sig integritetsaspekten däremot gällande på ett helt annat sätt när tillträdet avser en utomstående persons bostad. Även om det säkerligen kan finnas situationer där det uppstår behov av att kunna bereda sig tillträde till sådana utrymmen, har det inte framkommit att detta behov är så starkt att det kan anses uppväga integritetsintrånget. Regeringen instämmer därför i den uppfattning som i den delen har framförts av Hovrätten över och respektive Justitiekanslern. Tillträdestillstånd till ett angränsande utrymme bör alltså inte få avse någon annan stadigvarande bostad än den misstänktes. I den mån det är nödvändigt att utnyttja utomstående personers bostäder vid verkställighet av beslut om hemlig rumsavlyssning får detta således även i fortsättningen lösas genom att innehavarens samtycke till åtgärden inhämtas. Tillträdestillstånd till ett fordon bör även innefatta en befogenhet att tillfälligt flytta fordonet I likhet med utredningen anser regeringen att det framgår att det finns ett behov av en möjlighet att tillfälligt flytta fordon i samband med att avlyssningsutrustning installeras. Som utredningen har konstaterat är en sådan flytt ett avsevärt mindre ingrepp i den enskildes integritet jämfört med själva avlyssningen. Utredningen har därför bedömt att det, även efter en avvägning mot integritetsintresset, finns tillräckliga skäl att låta tillträdestillstånd avseende fordon innefatta en befogenhet att tillfälligt flytta fordonet. Regeringen gör, liksom remissinstanserna, inte någon annan bedömning. Som har påpekat omfattar begreppet fordon inte båtar. Enligt regeringens uppfattning finns emellertid inte tillräckligt underlag för slutsatsen att behovet av att flytta även båtar är så starkt att det motiverar att en sådan möjlighet införs. Tillträdestillstånd för hemlig kameraövervakning Frågan om det bör införas en generell regel om tillträdestillstånd för verkställighet av hemlig kameraövervakning har inte omfattats av Däremot har utredningen föreslagit att sådant tillstånd ska kunna meddelas i de fall då hemlig rumsavlyssning Enligt förslaget ska dock ett sådant tillstånd inte få avse en stadigvarande bostad. I likhet med utredningen anser regeringen att det inte finns anledning att ifrågasätta att möjligheten att meddela tillträdestillstånd beträffande hemlig kameraövervakning när hemlig rumsavlyssning förekommer skulle tillgodose faktiska behov hos de brottsbekämpande En sådan möjlighet skulle kunna medföra nytta främst genom att det skulle kunna klarläggas vilka som har deltagit i och vem som fällt olika yttranden under ett samtal. rumsavlyssning medför också att en möjlighet till tillträdestillstånd för hemlig kameraövervakning skulle begränsas till de mycket allvarliga och samhällsfarliga brott som det förstnämnda tvångsmedlet omfattar (se Övervakning med kameror som placeras på platser som är skyddade mot intrång skulle dock kunna medföra mycket betydande Detta gäller särskilt beträffande bostäder. anser därför, liksom utredningen och majoriteten av remissinstanserna, att det inte heller i fortsättningen bör vara tillåtet att övervaka någon från en kamera som efter intrång placerats i en stadigvarande bostad. gäller andra platser än stadigvarande bostäder anser regeringen däremot att det bör införas en regel som ger möjlighet att, i de aktuella fallen med både hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning, meddela tillträdestillstånd även för installation av övervakningskameror. Förutom prövningen av de grundläggande kraven för tvångsmedlet förutsätts i dessa fall att en noggrann proportionalitetsbedömning görs också beträffande tillträdestillståndet och dess effekter för kamerans placering. Därvid måste det sammantagna integritetsintrång som kan bli aktuellt beaktas. Platsens karaktär blir betydelsefull. Hemlig kameraövervakning bör t.ex. endast i undantagsfall kunna komma i fråga med kameror placerade på en toalett, i ett omklädningsrum eller i ett annat liknande utrymme (jfr prop. 2012/13:69 s. 27). Kravet på aktsamhet i samband med verkställighet Vid verkställande av ett beslut om hemlig rumsavlyssning får olägenhet eller skada inte orsakas utöver vad som är absolut nödvändigt (12 § lagen om hemlig rumsavlyssning). Lagrådet har påpekat att uttrycket absolut nödvändigt är en språklig dubblyr; redan i ordet nödvändigt ligger vad som avses med bestämningen absolut. Regeringen kan instämma i det. Uttrycket är dock vanligt förekommande i normalt språkbruk och torde i allmänhet uppfattas som ett högre krav på exempelvis aktsamhet än om endast ordet nödvändigt används. Eftersom avsikten är att behålla det höga kravet på aktsamhet i samband med att tillträde för installation av övervakningsutrustning sker, anser regeringen att uttrycket absolut nödvändigt bör behållas i lagtexten. 8.7.1Ingen underrättelse vid statsstyrt företagsspioneri Regeringens förslag: Förundersökningar om s.k. statsstyrt företagsspioneri undantas från underrättelseskyldighet. Regeringens bedömning: De förundersökningar som är undantagna från underrättelseskyldighet bör även fortsättningsvis undantas från sådan skyldighet. Utredningens förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser yttrar sig särskilt över utredningens förslag. har inte några invändningar mot att det inte ska finnas någon underrättelseskyldighet vid användning av hemliga tvångsmedel mot statsstyrt företagsspioneri. Skälen för regeringens förslag och bedömning: När hemliga tvångsmedel används i en förundersökning är huvudregeln att den som är eller har varit misstänkt för ett brott samt vissa innehavare av platser, adresser eller utrustningar ska underrättas om tvångsmedelsanvändningen i efterhand. omfattar bl.a. vilka tvångsmedel som använts, vilken plats, adress eller utrustning som övervakats eller avlyssnats samt när detta har skett. Flera undantag finns från underrättelseskyldigheten. där uppgifterna omfattas av utrikessekretess, försvarssekretess, förundersökningssekretess eller sekretess i underrättelseverksamhet. det på grund av sekretess inte kunnat lämnas någon underrättelse inom från det att förundersökningen avslutades, behöver det inte lämnas Förundersökningar angående ett antal brott som normalt handläggs av Säkerhetspolisen undantas också helt från Bland dessa ingår de brott som medför att 2008 års utredningslag kan tillämpas med undantag för s.k. statsstyrt ändringen anförde regeringen att den brottsbekämpande verksamheten skulle skadas om underrättelser om hemlig tvångsmedelsanvändning utan Det var därför nödvändigt att bestämmelserna försågs med undantag som tillvaratog de sekretessintressen som fanns i undantagsbestämmelserna utformades så att de förutsatte en prövning i varje enskilt fall, och det ansågs ändamålsenligt att knyta dem direkt till På vissa områden – främst inom Säkerhetspolisens verksamhet – skulle dock underrättelse vid en sådan prövning i stort sett alltid behöva skjutas upp för att sedan underlåtas. Regeringen bedömde att en sådan ordning knappast skulle vara förtroendeingivande och dessutom innebära administrativt merarbete som inte skulle fylla något egentligt syfte. Säkerhetspolisens verksamhetsområde avseende förundersökningar om sabotagebrott, brott mot rikets inre och yttre säkerhet samt terroristbrott skulle undantas från underrättelseskyldighet. Undantaget, som knöts till vissa utpekade straffbestämmelser, kom att avse dels de brott som omfattades av lag (dvs. föregångaren till 2008 års utredningslag), dels vissa andra brott. Regeringen angav uttryckligen att detta innebar att undantag från underrättelseskyldigheten skulle gälla vid all tvångsmedelsanvändning enligt lag. (Se prop. 2006/07:133 s. Statsstyrt företagsspioneri omfattades inte av lag. brott infördes i brottskatalogen utredningslag betonades bl.a. att behovet av tvångsmedel avseende brottet i huvudsak var detsamma som vid spioneri, samt att det var svårt att dra en gräns mellan brotten underrättelseskyldigheten beträffande brottet uppmärksammades dock först i ett sent skede av lagstiftningsärendet, och det saknades då tillräckligt beredningsunderlag för att kunna ta ställning till om reglerna om underrättelseskyldighet borde ändras. Enligt regeringen fick den frågan i stället övervägas i ett annat sammanhang (s. 56). I likhet med utredningen gör regeringen, beträffande sådana förundersökningar som är undantagna från underrättelseskyldighet, inte någon annan bedömning än den som Dessa förundersökningar bör alltså även fortsättningsvis undantas från underrättelseskyldighet. Som utredningen har konstaterat förundersökningar om statsstyrt företagsspioneri. Även dessa bör därför undantas. 8.7.2Underrättelseskyldighet vid användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte Regeringens bedömning: Den öppna polisens tvångsmedelsanvändning enligt lag om preventiva tvångsmedel bör inte undantas från skyldigheten att underrätta enskilda om användningen. Remissinstanserna: Ingen remissinstans motsätter sig utredningens Skälen för regeringens bedömning: lag om preventiva tvångsmedel rör huvudsakligen brottslig verksamhet som faller inom Lagens brottskatalog upptar i stor utsträckning sådana brott som ingår även i katalogen i 2008 års Även preventiv tvångsmedelsanvändning är i dessa fall undantagen från kravet på underrättelse. Tillstånd enligt lag om preventiva tvångsmedel får dock i vissa fall ges även inom den öppna polisens verksamhetsområde beträffande viss s.k. systemhotande brottslig tvångsmedel enligt ett sådant tillstånd gäller en huvudregel om underrättelseskyldighet vilken liknar den som gäller under en Som framgår av avsnitt 6.3.4 gäller en ny lag om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de underrättelseskyldighet beträffande inhämtning av uppgifter enligt den lagen gäller emellertid inte. Regeringen angav i lagens förarbeten att en sådan underrättelseskyldighet med hänsyn till verksamhetens framåtblickande natur skulle riskera att motverka huvudsyftet med underrättelseverksamheten, och att en underrättelseskyldighet därför skulle behöva förses med en rad undantag. att användningen av de i underrättelseverksamhet inhämtade uppgifterna i en förundersökning förutsätter ett tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, och att reglerna om underrättelseskyldighet i 27 kap. då blir tillämpliga. 2011/12:55 s. 107) Den beslutsordning som regeringen föreslår ska gälla för tillstånd till preventiva tvångsmedel innehåller inte någon motsvarighet till den dubbla prövning som gäller enligt lagen om inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i de brottsbekämpande myndigheternas Som utredningen anfört avser lag dessutom tvångsmedel som typiskt sett har en betydligt mer påtaglig integritetspåverkan jämfört med inhämtande av uppgifter om elektronisk Mot den bakgrunden delar regeringen utredningens uppfattning att det inte finns tillräckliga skäl att undanta den öppna Säkerhetspolisens användning av tvångsmedel ska dock även fortsättningsvis vara undantagen från kravet på underrättelse. 8.8Förstörande av upptagningar från hemlig kameraövervakning förstörande av upptagningar från hemlig kameraövervakning tas bort. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. framför dock, liksom integritetsskyddsnämnden, att bestämmelserna om förstörande av uppteckningar bör ses över, bl.a. mot bakgrund av praxis samt att reglerna om förstöring är otydliga i vissa avseenden och leder till tillämpningsproblem. Övriga remissinstanser lämnar inte några synpunkter på utredningens förslag.