prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om att svenska myndighetsenheter, internationella organisationer som har ett gällande värdlandsavtal med och riksbank ska vara undantagna faktiska innehavare och, om de är finansiella institut, undantagna från rapporteringsskyldighet, under de förutsättningar som anges i avsnitt I i bilagan. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och har lämnat vissa tekniska synpunkter. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt I finns bestämmelser om att myndighetsenheter, internationella organisationer och centralbanker ska betraktas som icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut och som undantagna faktiska innehavare. Det anges även att detta inte gäller när det är fråga om en betalning som har sin grund i en skyldighet i samband med sådan typ av kommersiell finansiell verksamhet som ingår i ett specificerat försäkringsföretags, ett depåinstituts eller ett inlånings- instituts verksamhet. 2014/15:41 Av punkten A framgår att det med begreppet myndighetsenhet avses , län, kommuner eller ett av dessa helägt verk eller organ samt att kategorin omfattar s.k. integrerade delar och kontrollerade enheter. I den engelska språkversionen av bilagan används begreppet ”the government of ” i stället för det svenska begreppet . Det engelska begreppet har en vidare innebörd än det som används i den svenska översättningen. Även staten och riksdag omfattas därför av denna kategori vid genomförande av bilagan i svensk rätt. I punkterna A.1 och A.2 anges vad som närmare avses med begreppen integrerad del och kontrollerad enhet. Ett av kraven för att omfattas av dessa begrepp är att ingen del av inkomsterna fördelas till förmån för en privatperson. I punkten A.3 preciseras vad som avses med att inkomster inte fördelas till förmån för en privatperson. I punkten B preciseras vad som avses med internationell organisation. I punkten C preciseras vad som avses med centralbank. avtalet är det riksbank som avses. Bestämmelser bör tas in i IDKL om att svenska myndighetsenheter, internationella organisationer som har ett gällande värdlandsavtal med och riksbank ska vara undantagna faktiska innehavare och, om de är finansiella institut, undantagna från rapporterings- skyldighet, under de förutsättningar som anges i avsnitt I i bilagan. 6.3.2Avsnitt II Fonder som uppfyller kraven för undantagna faktiska innehavare Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om att breda pensionsfonder, pensionsstiftelser och investeringsenheter som ägs helt av undantagna faktiska innehavare ska vara undantagna faktiska innehavare och, om de är finansiella institut, undantagna från rapporteringsskyldighet, under de förutsättningar som anges i avsnitt II i bilagan. Regeringens bedömning: Några bestämmelser för att genomföra undantagen för avtalsförmånsberättigade pensionsfonder, smala pensionsfonder och pensionsfonder hos en undantagen faktisk innehavare behöver inte tas in i svensk lag. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. Promemorians bedömning innefattar dock att några bestämmelser inte ska tas in för att genomföra undantaget för breda pensionsfonder. Remissinstanserna: och Svensk Försäkring invänder mot bedömningen att det inte skulle behövas svenska bestämmelser för att genomföra undantaget avseende breda pensionsfonder och anser att det av tydlighets-, förutsägbarhets- och rättssäkerhetsskäl krävs en uttrycklig bestämmelse som genomför undantaget i svensk lag. och Svensk Försäkring anför att det förhållandet att vissa delar av avtalet har utelämnats helt vid genomförandet skapar osäkerhet kring dess betydelse vid tillämpningen av lagen och bakomliggande avtal och anser att samtliga undantag som följer av bör tas in i lagen. De nämner särskilt att det undantag som finns i avtalet för breda pensionsfonder bör tas in i den svenska lagstiftningen. Till Svenska Bankföreningens yttrande har och anslutit sig. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt II finns bestämmelser om att fem olika kategorier av pensionsfonder ska betraktas som icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut och som undantagna faktiska innehavare. Därutöver finns en bestämmelse om att investeringsenheter som helt ägs av undantagna faktiska innehavare ska betraktas som icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut och som undantagna faktiska innehavare. Som redan nämnts är modellavtalets bilaga II utformad för att träffa olika konstruktioner i många olika stater och jurisdiktioner. Gemensamt för dessa är att de inte ska vara ägnade att användas för skatteundandragande. Det har därför ställts upp ett antal specifika krav på respektive fond för att den ska vara undantagen. Att begreppet ”fond” (eng. ”fund”) används som samlingsnamn för dessa konstruktioner och den omständigheten att det är fråga om att peka ut icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut och undantagna faktiska innehavare, visar på att de konstruktioner som avses är enheter. Begreppet fond ska dock inte tolkas som att det syftar till att begränsa undantagens tillämplighet till en viss typ av juridisk konstruktion. , Svensk Försäkring och anför att samtliga undantag i avtalet bör tas med i den svenska lagstiftningen. Enligt regeringens bedömning finns det dock en stor risk för att skapa än större otydlighet om det i svensk lag skulle tas in bestämmelser om undantag för svenska företeelser som inte förekommer. Som exempel på sådana kan nämnas svenska truster (se vidare nedan). , Svensk Försäkring och har dock alla särskilt påpekat ett behov av ett undantag för breda pensionsfonder. Undantaget för breda pensionsfonder behandlas nedan. I punkten A anges att avtalsförmånsberättigade pensionsfonder är en av de kategorier av pensionsfonder som är undantagna. De avtalsförmåner som åsyftas är vissa förmåner enligt skatteavtalet mellan och . I skatteavtalet definieras i det sammanhanget begreppet pensionsfond som en juridisk person som bildats enligt lagstiftningen i en avtalsslutande stat och som är generellt undantagen från beskattning i den staten samt är grundad i och administreras i den staten för att tillhandahålla pensioner eller andra liknande pensionsförmåner enligt en pensionsplan. AP-fonderna samt enheter och myndigheter som är delaktiga i hanteringen av den allmänna pensionen omfattas av undantaget för myndighetsenheter i avsnitt I.A ovan. Pensionsstiftelser behandlas under punkten D nedan. I punkten B undantas breda pensionsfonder. , Svensk Försäkring och har anfört att ett undantag för breda pensionsfonder bör tas in i IDKL. 2014/15:41 detta konstaterar regeringen följande. Undantagen i bilaga II är till fördel för svenska finansiella institut. I promemorian gjordes bedömningen att ett undantag i IDKL för breda pensionsfonder skulle vara överflödigt. Mot bakgrund av att de nämnda fyra remissinstanserna ser ett behov av ett sådant undantag bör bestämmelser om det tas in i. I punkten C undantas smala pensionsfonder. För att falla in under denna kategori krävs bl.a. att fonden har färre än 50 deltagare, regleras av offentlig myndighet och rapporterar in uppgifter om sina förmånstagare till . Pensionsstiftelser behandlas under punkten D nedan och bestämmelser om pensionsförsäkringar och pensionskonton finns i avsnitt V i bilagan. Mot denna bakgrund bedöms det inte finnas skäl att ta in några bestämmelser i svensk lag för att genomföra punkten C i avsnitt II. I punkten D undantas pensionsfonder som etablerats i enlighet med lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. och som är undantagna från skattskyldighet i enlighet med 7 kap. IL. Detta undantag är specifikt för och det som avses är pensionsstiftelser som etablerats i enlighet med lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m. En bestämmelse om undantag för sådana pensionsstiftelser bör tas in i IDKL. I punkten E finns ett undantag för pensionsfond hos en undantagen faktisk innehavare. Pensionsstiftelser behandlas under punkten D ovan och bestämmelser om pensionsförsäkringar och pensionskonton finns i avsnitt V i bilagan. Mot denna bakgrund bedöms det inte finnas skäl att ta in några bestämmelser i svensk lag för att genomföra punkten E i avsnitt II. I punkten F finns ett undantag för investeringsenhet som ägs helt av undantagna faktiska innehavare. Begreppet investeringsenhet definieras i artikel 1.1 j i avtalet. Med finansiellt konto hos en investeringsenhet, avses, enligt artikel 1.1 s (1) i avtalet, en andel i eget kapital eller skulder. Detta innebär att enhetens kontohavare sammanfaller med de personer som har ägarintressen i enheten. Eftersom samtliga kontohavare alltså, om undantaget är tillämpligt, är undantagna faktiska innehavare, finns det inga rapporteringspliktiga konton hos enheten. Att sådana investeringsenheter är icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut enligt denna bestämmelse innebär att de inte heller är skyldiga att rapportera sammanlagda belopp av betalningar till icke FATCA- deltagande finansiella institut i enlighet med artikel 4.1 b i avtalet. En annan innebörd av bestämmelsen är att sådana investeringsenheter också i sig är undantagna faktiska innehavare. Det innebär att andra finansiella institut där sådana investeringsenheter är kontohavare, t.ex. i en bank, inte behöver granska och rapportera de kontona. Liksom när det gäller undantaget i punkten E är detta undantag oberoende av om eller hur dessa investeringsenheter är reglerade i svensk rätt. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse om det tas in i IDKL. 6.3.3Avsnitt III Små eller snävt inriktade finansiella institut som uppfyller kraven för finansiella institut som bedöms följa FATCA-reglerna Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om att finansiella institut med lokalt kundunderlag, lokala banker, finansiella institut med endast lågvärdekonton och kvalificerade utfärdare av kreditkort ska vara undantagna från rapporteringsskyldighet, under de förutsättningar som anges i avsnitt III i bilagan. När det gäller undantaget för finansiella institut med lokalt kundunderlag ska även finansiella institut som, bl.a. på grund av begränsade betalningstransaktioner, undantas från tillståndsplikt för att tillhandahålla betaltjänster kunna omfattas av undantaget trots att de inte har tillstånd av . Vidare ska finansiella institut som registrerats hos enligt 7 § lagen om inlåningsverksamhet kunna omfattas av samma undantag trots att inte heller de har tillstånd av . Regeringens bedömning: Undantaget för lokala banker bör inte omfatta kreditföreningar och liknande kooperativa kreditorganisationer. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I promemorian föreslås inte att finansiella institut som beviljats undantag från tillståndsplikt för att tillhandahålla betaltjänster eller finansiella institut som registrerats hos enligt 7 § lagen om inlåningsverksamhet ska omfattas av undantaget för finansiella institut med lokalt kundunderlag. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser, däribland , , , Svenska försäkringsförmedlares förening och invänder kraftigt mot att det för att kunna undantas från rapporteringsskyldighet krävs att institutet hade infört vissa angivna riktlinjer och förfaranden, dvs. innan FATCA- avtalet slöts och långt innan lagen träder i kraft. Till Svenska Bankföreningens yttrande har anslutit sig. anför att befintliga och nya lokalt verksamma institut eller institut som ändrar inriktning och som inte hade riktlinjer och förfaranden på plats vid den nämnda tidpunkten, men som i övrigt uppfyller förutsättningarna i bestämmelsen, inte kan tillämpa undantagsreglerna. Föreningen invänder även mot en liknande regleringsteknik vad gäller kvalificerad utfärdare av kreditkort. anser att det inte funnits möjlighet för svenska företag att anpassa sig till kravet eftersom det, innan avtalet mellan och blev klart , inte kunnat förväntas annat än att tidpunkten skulle sättas till efter avtalets ikraftträdande. Föreningen konstaterar vidare att det är olyckligt att många som rimligtvis borde kunnat undantas från rapporteringsskyldigheten inte får den möjligheten i . Även anför att de aktörer som potentiellt skulle kunna tillämpa detta undantag torde ha avvaktat med att vidta några åtgärder till dess att innehållet i avtalet med offentliggjordes och att undantaget nu i många fall blir Föreningen anser att det bör övervägas om det går att sätta ett senare datum då villkoret om införda riktlinjer och förfaranden ska vara uppfyllt och anför att det skulle kunna kopplas till den svenska regleringen är förenlig med de grundläggande rättsprinciperna om förutsebarhet och legalitet i lagstiftningen. De riktlinjer som det handlar om kan enligt dessa föreningar inte införas med retroaktiv verkan i förhållande till en kund och finansiella institut måste ges en rimlig chans att ändra villkoren från och med att lagen träder i kraft. försäkringsförmedlares förening anför att det behövs ett klarläggande av om försäkringsförmedlares verksamhet ska falla in under begreppet finansiellt institut och att det bör förtydligas om detta avser all försäkringsförmedling eller försäkringsförmedlare med sidotillstånd för fondförmedling och investeringsrådgivning. föreningen att det tydliggörs att de försäkringsförmedlare som har tillstånd från och står under dess tillsyn, ska anses uppfylla de tillsynsrelaterade krav som ställs för att ett finansiellt institut ska anses vara ett finansiellt institut med lokalt kundunderlag såsom t.ex. när det gäller deras riktlinjer i verksamheten. föreningen anför bl.a. följande. För att anses som ett finansiellt institut med lokalt kundunderlag krävs det att institutet inte marknadsför sig Bestämmelsernas utformning enligt promemorian får anses stå i strid med de EU-rättsliga principerna om fri rörlighet för kapital och etableringsfrihet. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt III finns bestämmelser om att fyra olika kategorier av små eller snävt inriktade finansiella institut är icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut. skillnad från när det gäller undantagen i avsnitt I och II, ska sådana enheter dock inte enligt avsnitt III också betraktas som undantagna Bestämmelserna är utformade i enlighet med modellavtalets bilaga II. I punkten A finns ett undantag för finansiella institut med lokalt För att ett finansiellt institut ska omfattas av detta undantag ställs det upp tio olika rekvisit som alla måste vara uppfyllda. Det första rekvisitet är att det finansiella institutet ska vara godkänt och reglerat som ett finansiellt institut enligt svensk lagstiftning. förhållanden får detta anses innebära att det finansiella institutet ska ha tillstånd av att erbjuda finansiella tjänster och lyda under svenska bestämmelser som är specifika för den typ av verksamhet Det handlar alltså om enheter som är kreditinstitut, betaltjänstföretag, företag som verkar inom börs och clearing, fondbolag, förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare), fonder, försäkringsföretag, försäkringsförmedlare, hypoteksinstitut, kredit- marknadsföretag, utgivare av elektroniska pengar och värdepappers- Enligt 2 kap. 3 § lagen (2010:751) om betaltjänster får en fysisk eller juridisk person ansöka hos om att undantas från tillståndsplikt för att tillhandahålla betaltjänster. Ett av kraven för att beviljas ett sådant undantag är att genomsnittet av de totala betalnings- transaktionerna inte överstiger ett belopp Med hänsyn till att avsnitt III i bilaga II syftar till att undanta små eller snävt inriktade finansiella institut, bör även finansiella institut som har undantagits från tillståndsplikt enligt 2 kap. 3 § lagen om betaltjänster kunna omfattas av undantaget för finansiella institut med lokalt kundunderlag i IDKL, trots att de inte har tillstånd av . I lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet finns bestämmelser om företag som bedriver inlåningsverksamhet och som i stället för att beviljas tillstånd endast registrerar sig hos . Ett av kraven som ställs på sådana är att behållningen för varje konsument som placerar sina medel hos företaget får uppgå till högst . Också sådana företag bör kunna omfattas av undantaget för finansiella institut med endast lokalt kundunderlag, trots att de inte har tillstånd av . För ett företag som inte är ett finansiellt institut enligt definitionen i artikel 1.1 blir det dock aldrig aktuellt att tillämpa undantagen i avsnitt III, eftersom de inte kan vara varken rapporteringsskyldiga eller icke-rapporterings- skyldiga finansiella institut. Övriga nio rekvisit för detta undantags tillämplighet är utformade på ett sådant sätt att de är oberoende av regleringen i svensk rätt. Avgörande för om de rekvisiten är uppfyllda är i stället det finansiella institutets verksamhet. Det sjätte rekvisitet förtjänar kanske att uppmärksammas särskilt i detta sammanhang. I det sjätte rekvisitet anges att det finansiella institutet ska ha infört vissa riktlinjer och förfaranden. infaller innan IDKL träder i kraft. Det innebär att finansiella institut inte kan anpassa sig till detta krav utifrån vad som anges i lagen. Eftersom detta krav överensstämmer med motsvarande bestämmelse i modellavtalet och modellavtalet funnits tillgängligt före , kan det dock inte uteslutas att vissa svenska finansiella institut har anpassat sig till detta krav för att kunna tillämpa undantaget. Ett flertal remissinstanser, däribland , , , Svenska försäkringsförmedlares förening och , invänder kraftigt mot att en anpassning i vissa fall ska ha skett hos de finansiella instituten för att de ska kunna omfattas av undantag från rapporteringsskyldighet. Regeringen vill därför erinra om att de aktuella undantagen för finansiella institut med lokalt kundunderlag och kvalificerade kreditkortsutfärdare i avtalet är utformade på ett sådant sätt att ett krav är att det finansiella institutet har infört vissa riktlinjer och förfaranden. Avtalet ger inte utrymme för att i den svenska lagstiftningen skjuta upp tidpunkten för när sådana riktlinjer m.m. ska ha införts. Avtalet ger däremot utrymme för att inte ta med de aktuella undantagen i den svenska lagstiftningen. Valet står således mellan att ta in dessa undantag, som är till fördel för svenska finansiella institut, inklusive kravet på att ha infört riktlinjer m.m., eller att helt utelämna dessa undantag i den svenska lagstiftningen. Den omständigheten att undantagen, trots de krav som ställs, kan vara tillämpliga för vissa finansiella institut gör enligt regeringens mening att undantagen bör tas med i den svenska lagstiftningen. Även Lagrådet har uppmärksammat den omständigheten att det finns ett krav på att ha infört riktlinjer och förfaranden . Lagrådet konstaterar bl.a. att många institut måste ha saknat kunskap om den föreslagna lagens krav och därmed ha saknat möjligheter att anpassa sina 2014/15:41 förfaranden och införa riktlinjer i sådan tid att de undgår rapporteringsskyldighet. Lagrådet anför att det inte är osannolikt att det kan vara fråga om mindre institut och att dessa då kommer att drabbas av den ekonomiska och administrativa börda som rapporteringsskyldigheten innebär. Lagrådet anser att det inom ramen för den fortsatta beredningen därför bör övervägas om det finns möjligheter att undvika eller mildra konsekvenserna av den föreslagna regleringen. Regeringen konstaterar att det, som redan nämnts, i detta avseende endast finns två möjliga alternativ vid genomförandet av . Antingen utelämnas undantaget för finansiella institut med lokalt kundunderlag helt i lagstiftningen, vilket skulle innebära att inget svenskt institut kan dra fördel av det oavsett om institutet har anpassat sina förfaranden och infört riktlinjer eller inte, eller så tas undantaget med i genomförandelagstiftningen så som det är utformat i avtalet. Något utrymme för att i detta avseende på något annat sätt mildra bördan för de finansiella instituten finns således inte enligt avtalet. Det finns dock andra undantag i detta avsnitt som eventuellt kan vara tillämpliga i stället. Undantaget för finansiella institut med endast lågvärdekonton kan t.ex. vara tillämpligt när det gäller just små finansiella institut. Mot denna bakgrund och i syfte att i möjligaste mån minska den ekonomiska och administrativa bördan för svenska finansiella institut, finns det enligt regeringens mening skäl att ta in ett undantag för finansiella institut med lokalt kundunderlag, under de förutsättningar som anges i bilagan II till avtalet, i IDKL. Med anledning av vad Svenska försäkringsförmedlares förening anför, kan det konstateras att en enhet endast är ett finansiellt institut om den bedriver sådan verksamhet som gör att den ska anses vara ett finansiellt institut enligt definitionen av ett sådant. Det innebär att en enhet som endast bedriver sådan försäkringsförmedling som avses i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling inte är ett finansiellt institut. Om en försäkringsförmedlare därutöver bedriver annan verksamhet som gör att den faller in under definitionen av begreppet finansiellt institut, är den dock naturligtvis ett finansiellt institut. När det gäller frågan om att uppfylla rekvisiten för att vara undantagen från rapporteringsskyldighet i egenskap av finansiellt institut med lokalt kundunderlag, bör det noteras att kravet på att ha tillstånd av är ett eget självständigt krav i förhållande till kraven på att ha vissa riktlinjer och rutiner. Att ett finansiellt institut har tillstånd av innebär inte att det har infört de riktlinjer och förfaranden som krävs för att anses vara ett finansiellt institut med lokalt kundunderlag. Samtliga rekvisit måste vara uppfyllda. Vad gäller det som anför om att undantaget för finansiella institut med lokalt kundunderlag begränsar sig till finansiella institut som inte marknadsför sig till kunder eller kontohavare utanför , konstaterar regeringen att undantaget är utformat för att träffa finansiella institut där risken är låg att det finns kontohavare som använder kontot för att undgå rättmätig beskattning i . Enligt regeringens mening får det anses rättfärdigat utifrån behovet av en effektiv skattekontroll att i dessa fall kräva att finansiella institut som marknadsför sig utomlands tillämpar lagstiftningen trots att andra finansiella institut inte åläggs samma skyldighet. I punkten B finns ett särskilt undantag för lokala banker. Även för tillämpligheten av detta undantag krävs att det finansiella institutet är godkänt och reglerat som ett finansiellt institut enligt svensk lagstiftning. För svenska förhållanden får detta anses innebära att det finansiella institutet ska ha tillstånd av att bedriva verksamhet, exempelvis genom att erbjuda finansiella tjänster. Det handlar alltså om finansiella institut som är kreditinstitut, betaltjänstföretag, företag som verkar inom börs och clearing, fondbolag, , fonder, försäkringsföretag, försäkringsförmedlare, hypoteksinstitut, kredit- marknadsföretag, utgivare av elektroniska pengar och värdepappers- bolag. Undantaget i punkten B begränsar sig dock uttryckligen till finansiella institut som uteslutande bedriver verksamhet som a) en bank eller b) en kreditförening eller liknande kooperativ kreditorganisation som bedriver verksamhet utan vinstsyfte. Detta i kombination med kravet på tillstånd av innebär att undantaget i punkten B, för svenska förhållanden, endast kan bli aktuellt för banker. Begreppet bank som används i punkten B får dock anses motsvara sådana kreditinstitut som avses i 1 kap. 5 § lagen (2004:297) om bank- och finansierings- rörelse, vilket innefattar såväl banker som sådana kreditmarknadsföretag som avses i 1 kap. 5 § samma lag.