prop · H103197 · 2014-03-25 00:00:00 — I enlighet med artikel 80 i EUF- fördraget, där det föreskrivs att unionsakterna, när det är nödvändigt, ska innehålla lämpliga åtgärder för tillämp ningen av principen om solidaritet, bör denna process åtföljas av sådana åtgärder. Slutsatserna om en gemensam ram för verklig och konkret solidaritet med medlemssta ter som är utsatta för särskilda påfrestningar på sina asyl system, även till följd av blandade migrationsströmmar, vilka antogs av rådet , är en verktygs låda med existerande och potentiella nya åtgärder, som bör beaktas i samband med mekanismen för tidig var ning, beredskap och krishantering. (23)Medlemsstaterna bör samarbeta med stödkontoret vid insamlingen av information om medlemsstaternas för måga att hantera särskilt tryck på sina asyl- och mot tagningssystem, särskilt inom ramen för tillämpningen av denna förordning. Stödkontoret bör regelbundet rappor tera om den information som samlats in i enlighet med förordning (EU) nr 439/2010. (24)Enligt kommissionens förordning (EG) nr 1560/2003 (1) får överföringar till den medlemsstat som är ansvarig för prövning av en ansökan om internationellt skydd ge nomföras på frivillig grund, i form av kontrollerad avresa eller med eskort. Medlemsstaterna bör främja frivillig överföring genom att förse sökanden med adekvat infor mation och bör se till att kontrollerade avresor och av resor med eskort genomförs på ett humant sätt, i full (1) EUT L 222, , s. 3. L 180/34 Europeiska unionens officiella tidning överensstämmelse med de berörda personernas grundläg gande rättigheter och mänskliga värdighet samt för barn ets bästa och med största möjliga beaktande av utveck lingen när det gäller relevant rättspraxis, särskilt beträf fande överföringar av humanitära skäl. (25)Ett gradvist upprättande av ett område utan inre gränser, där fri rörlighet för personer garanteras i enlighet med EUF-fördraget, och införandet av en unionspolitik för villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse, med gemensamma insatser för att hantera de yttre grän serna, gör det nödvändigt att finna en jämvikt mellan ansvarskriterierna i solidarisk anda. (26)och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (1) är tillämpligt på sådan behandling av personuppgifter som utförs av medlems staterna i enlighet med denna förordning. (27)Utbytet av sökandes personuppgifter, inklusive känsliga uppgifter om hans eller hennes hälsotillstånd, före en överföring kommer att säkerställa att de behöriga asyl myndigheterna kan ge de sökande adekvat stöd och sä kerställer kontinuitet i det skydd och de rättigheter som tillkommer de sökande. Särskilda åtgärder bör vidtas för att säkerställa skyddet av uppgifter om sökande som befinner sig i denna situation, i enlighet med direktiv /46/EG. (28)Det går att underlätta tillämpningen av denna förordning och göra den effektivare genom bilaterala överenskom melser mellan medlemsstaterna för att förbättra kom munikationen mellan behöriga myndigheter, korta ner tidsfrister för förfaranden eller förenkla handläggningen av framställningar om övertagande eller återtagande och fastställa former för överföringar. (29)Det är nödvändigt att säkerställa överensstämmelse mel lan bestämmelserna om ansvarig medlemsstat i förord ning (EG) nr 343/2003 och motsvarande bestämmelser i den här förordningen. Man bör även se till att den här förordningen överensstämmer med och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fin geravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelands (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. medborgare eller en statslös person har lämnat in i nå gon medlemsstat och för när medlemsstaternas brotts bekämpande myndigheter begär jämförelser med Euro dacuppgifter för brottsbekämpande ändamål (2). (30)Användningen av Eurodacsystemet, som inrättades ge nom förordning (EU) nr 603/2013, bör underlätta till lämpningen av den här förordningen. (31)Användningen av informationssystemet för viseringar, som inrättades genom och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (3), särskilt genomförandet av artiklarna 21 och 22 i denna, bör underlätta tillämpningen av den här förordningen. (32)I fråga om behandlingen av personer som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning är medlems staterna bundna av sina förpliktelser enligt internationella rättsliga instrument, inklusive relevant rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. (33)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av den här förordningen bör kommissionen tilldelas genom förandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om faststäl lande av allmänna regler och principer för medlemssta ternas kontroll av kommissionens utövande av sina ge nomförandebefogenheter (4). (34)Granskningsförfarandet bör användas för antagandet av en gemensam broschyr om /Eurodac, samt en sär skild broschyr för ensamkommande barn, ett standard formulär för utbyte av relevanta uppgifter om ensam kommande barn, enhetliga villkor för utbyte av uppgifter om underåriga och personer i beroendeställning, enhet liga villkor för utarbetande och översändande av fram ställningar om övertagande och återtagande, två förteck ningar över relevanta delar av bevis och indicier, och regelbunden revidering av dessa, en passersedel, enhetliga villkor för uppgifter rörande överföringar, ett standard formulär för utbyte av uppgifter före en överföring, ett gemensamt hälsointyg, enhetliga villkor och förfaranden för utbyte av uppgifter om en persons hälsotillstånd före en överföring och säkra elektroniska överföringskanaler för översändande av framställningar. (2) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. (3) EUT L 218, , s. 60. (4) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. Europeiska unionens officiella tidning L 180/35 (35)För att fastställa kompletterande bestämmelser bör befo genheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF- fördraget delegeras till kommissionen vad gäller identifie ring av familjemedlemmar, syskon eller släktingar till ett ensamkommande barn, kriterier för att fastställa före komsten av erkända familjeband, kriterier som ska beak tas vid bedömningen av en släktings förmåga att ta hand om ett ensamkommande barn i de fall när familjemed lemmar, syskon eller släktingar vistas i mer än en med lemsstat, kriterier för att bedöma ett beroendeförhållande, kriterier som ska beaktas vid bedömningen av en persons förmåga att ta hand om en person i beroendeställning och de uppgifter som ska beaktas vid bedömningen av en oförmåga att resa . När kommis sionen utövar sin befogenhet att anta delegerade akter ska den inte överskrida räckvidden för barnets bästa som fastställs i artikel 6.3 i denna förordning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämp liga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds till och rådet och att det sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (36)Vid tillämpningen av denna förordning, inklusive i sam band med förberedandet av delegerade akter bör kom missionen samråda med experter från bland annat alla relevanta nationella myndigheter. (37)Närmare bestämmelser för tillämpningen av förordning (EG) nr 343/2003 har fastställts genom förordning (EG) nr 1560/2003. Vissa av bestämmelserna i förordning (EG) nr 1560/2003 bör införlivas med den här förord ningen, antingen av tydlighetsskäl eller därför att de kan fylla ett allmänt syfte. Det är särkskilt viktigt för både medlemsstaterna och de berörda sökandena att det finns en allmän mekanism för att finna en lösning i fall där medlemsstater har skilda uppfattningar om tillämpningen av en bestämmelse i den här förordningen. Det är därför motiverat att införliva den mekanism för lösning av tvis ter rörande den humanitära klausulen som föreskrivs i förordning (EG) nr 1560/2003 i den här förordningen och att utvidga dess tillämpningsområde till den här för ordningen i sin helhet. (38)En effektiv övervakning av genomförandet av denna för ordning förutsätter att den utvärderas regelbundet. (39)Denna förordning respekterar de grundläggande rättighe ter och iakttar de principer som erkänns särskilt i Euro peiska unionens stadga om de grundläggande rättigheter na. Förordningen syftar särskilt till att trygga full respekt för den rätt till asyl som garanteras i artikel 18 i stadgan och för de rättigheter som erkänns i artiklarna 1, 4, 7, 24 och 47 i stadgan. Denna förordning bör därför tillämpas i enlighet med detta. (40)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlems stat som är ansvarig för att pröva en ansökan om inter nationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av denna förordnings omfatt ning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets principen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (). I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (41)I enlighet med artiklarna 3 och 4a.1 i protokoll nr 21 om och ställning med av seende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fo gat till och EUF-fördraget, har dessa med lemsstater meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning. (42)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om ställning, fogat till och EUF-för draget, deltar inte i antagandet av denna för ordning, som inte är bindande för eller tillämplig på . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I denna förordning fastställs kriterier och mekanismer för att fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som lämnats in i en av med lemsstaterna av en tredjelandsmedborgare eller en statslös per son (nedan kallad den ansvariga medlemsstaten). I denna förordning gäller följande definitioner: a)tredjelandsmedborgare: varje person som inte är unionsmed borgare enligt artikel 20.1 i EUF-fördraget och som inte heller är medborgare i en stat som deltar i denna förordning genom ett avtal med Europeiska unionen. L 180/36 Europeiska unionens officiella tidning b)ansökan om internationellt skydd: en ansökan om internatio nellt skydd i den mening som avses i artikel 2 h i direktiv /95/EU. c)sökande: en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som har lämnat en ansökan om internationellt skydd som ännu inte har slutligt avgjorts. d)prövning av ansökan om internationellt skydd: alla de pröv ningsåtgärder, beslut eller avgöranden som ankommer på de behöriga myndigheterna rörande en ansökan om inter nationellt skydd enligt direktiv /32/EU och direktiv /95/EU, med undantag för förfarandena för att fast ställa ansvarig medlemsstat i enlighet med denna förord ning. e)återkallande av en ansökan om internationellt skydd: åtgärder varigenom den sökande i enlighet med direktiv /32/EU, uttryckligen eller underförstått, avbryter det förfarande som inleddes i och med att han eller hon läm nade in sin ansökan om internationellt skydd. f)person som beviljats internationellt skydd: en tredjelandsmed borgare eller en statslös person som har beviljats interna tionellt skydd i den mening som avses i artikel 2 a i direktiv /95/EU. g)familjemedlemmar: följande familjemedlemmar till den sökan de, om dessa befinner sig på medlemsstaternas territorium och under förutsättning att familjen existerade redan i ur sprungslandet: Sökandens make eller maka eller ogifta partner i ett varaktigt förhållande, om lag eller praxis i den berörda medlemsstaten behandlar ogifta par som jämställda med gifta par i sin nationella rätt avseende tredjelandsmed borgare. Underåriga barn till sådana par som avses i första strecksatsen eller till sökanden, förutsatt att de är ogifta och oavsett om de är födda inom eller utom äktenska pet eller adopterade enligt nationell rätt. Om sökanden är underårig och ogift, fadern, modern eller en annan vuxen som ansvarar för sökanden enligt lag eller praxis i den medlemsstat där den vuxna befin ner sig. Om den person som beviljats internationellt skydd är underårig och ogift, fadern, modern eller en annan vuxen som ansvarar för denne antingen enligt lag eller praxis i den medlemsstat där den person som beviljats internationellt skydd befinner sig. h)släkting: Sökandens vuxna faster/moster eller farbror/morb ror eller mor- eller farförälder, som befinner sig på en med lemsstats territorium, oavsett om sökanden är född inom eller utom äktenskapet eller adopterad enligt nationell rätt. i)underårig: en tredjelandsmedborgare eller en statslös person . j)ensamkommande barn: underårig som anländer till medlems staternas territorium utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller praxis i den berörda medlemsstaten ansvarar för honom eller henne, så länge han eller hon inte faktiskt tas om hand av en sådan vuxen; det gäller även en underårig som lämnas utan medföljande vuxen efter att ha anlänt till medlemsstaternas territorium. k)företrädare: en person eller organisation som av behöriga organ utsetts för att bistå och företräda ett ensamkom mande barn i förfarandena enligt denna förordning för att tillgodose barnets bästa och att vid behov företräda barnet rättsligt. Om en organisation utses till företrädare ska den utse en person som ansvarig för att uppfylla företrädarens ansvar för det ensamkommande barnet, i enlighet med denna förordning. l)uppehållstillstånd: varje tillstånd som utfärdas av myndighe terna i en medlemsstat och som berättigar en tredjelands medborgare eller en statslös person att vistas på dess terri torium, inklusive de dokument som styrker rätten att vistas på territoriet inom ramen för tillfälligt skydd eller i väntan på att den situation som förhindrar att ett avlägsnandebeslut verkställs ska upphöra, med undantag för viseringar och uppehållstillstånd som utfärdas som krävs för att fastställa ansvarig medlemsstat enligt denna förord ning eller under prövningen av en ansökan om internatio nellt skydd eller en ansökan om uppehållstillstånd. m)visering: tillstånd som utfärdas eller beslut som fattas av en medlemsstat och som krävs för transitering genom eller inresa för vistelse i den medlemsstaten eller flera medlems stater. Viseringarnas art fastställs enligt följande definitioner: visering för längre vistelse: tillstånd eller beslut som utfär das av en av medlemsstaterna i enlighet med nationell rätt eller unionsrätten och som krävs för inresa för vistelse i den medlemsstaten . Europeiska unionens officiella tidning L 180/37 visering för kortare vistelse: tillstånd som utfärdas eller beslut som fattas av en medlemsstat för transitering genom eller vistelse på en eller flera eller samtliga med lemsstaters territorium som inte varar för första inresa till medlemsstaternas territorium visering för flygplatstransitering: visering som är giltig för transitering genom de internationella transitområdena på en eller flera av medlemsstaternas flygplatser. n)risk för avvikande: skäl i det enskilda fallet och grundade på lagstadgade objektiva kriterier, att anta att en sökande, en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som är före mål för ett överföringsförfarande kan komma att avvika. ALLMÄNNA PRINCIPER OCH GARANTIER Tillgång till förfarandet för prövning av en ansökan om internationellt skydd 1.Medlemsstaterna ska pröva varje ansökan om internatio nellt skydd som lämnas in av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som är tillämplig på någon av medlemsstaternas territorium, inklusive vid gränsen eller i transitområden. Ansö kan ska prövas av en enda medlemsstat, som ska vara den medlemsstat som enligt kriterierna i kapitel III fastställs som ansvarig. 2.Om ansvarig medlemsstat inte kan fastställas på grundval av kriterierna i denna förordning inte kan fastställas, ska den medlemsstat där ansökan om internationellt skydd först läm nades in ansvara för prövningen. Om det är omöjligt att överföra en sökande till den medlems stat som ursprungligen utsetts som ansvarig på grund av att det finns välgrundade skäl att anta att det finns systematiska brister i asylförfarandet och i mottagningsvillkoren för sökande i den medlemsstaten, vilket medför en risk för omänsklig eller för nedrande behandling i den mening som avses i artikel 4 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, ska den medlemsstat som genomför förfarandet för att fastställa ansvarig medlemsstat fortsätta att undersöka de kriterier som anges i kapitel III för att fastställa huruvida en annan medlems stat kan utses som ansvarig. Om överföringen i enlighet med denna punkt inte kan göras till någon medlemsstat som utsetts på grundval av kriterierna i kapitel III eller till den medlemsstat där ansökan först lämnades in, ska den medlemsstat som genomför förfarandet för att fast ställa vilken medlemsstat som är ansvarig bli ansvarig medlems stat. Varje medlemsstat behåller möjligheten att skicka en sö kande till ett säkert tredjeland om inte annat följer av de be stämmelser och garantier som föreskrivs i direktiv /32/EU. efter det att en ansökan om internationellt skydd har lämnats in i den mening som avses i artikel 20.2 i en medlemsstat ska dess behöriga myndigheter underrätta sö kanden om tillämpningen av denna förordning, särskilt om a)syftena med denna förordning och konsekvenserna av att lämna in en ny ansökan i en annan medlemsstat samt kon sekvenserna av att förflytta sig från en medlemsstat till en annan under de skeden när den ansvariga medlemsstaten enligt denna förordning fastställs och ansökan om interna tionellt skydd prövas, b)kriterierna för fastställande av ansvarig medlemsstat, och rangordningen mellan dessa kriterier, de olika stegen i för farandet, och deras varaktighet, samt att en ansökan om internationellt skydd som har lämnats in i en medlemsstat kan leda till att denna medlemsstat blir ansvarig enligt denna förordning även om detta inte grundar sig på dessa kriterier, c)den personliga intervjun enligt artikel 5 och möjligheten att lämna information om närvaron av familjemedlemmar, släk tingar eller andra närstående i medlemsstaterna, inklusive på vilket sätt sökanden kan lämna denna information, d)möjligheten att överklaga eller begära omprövning av ett beslut om överföring och, i tillämpliga fall, ansöka om av brytande av överföringen, e)det faktum att medlemsstaternas behöriga myndigheter kan komma att utbyta uppgifter om honom eller henne i det enda syftet att tillämpa de skyldigheter som följer av denna förordning, f)rätten att få åtkomst till uppgifter som rör sökanden och att begära att sådana uppgifter rättas om de är oriktiga eller raderas om de är olagligen behandlade, samt förfarandena för utövande av dessa rättigheter, inklusive kontaktuppgifter till de myndigheter som avses i artikel 35 och till de natio nella tillsynsmyndigheter som är ansvariga att pröva frågor om skydd av personuppgifter. 2.Den information som avses i punkt 1 ska tillhandahållas sökanden skriftligt, på ett språk denne förstår eller rimligen kan förväntas förstå. Medlemsstaterna ska använda sig av den ge mensamma broschyr som utarbetats för ändamålet i enlighet med punkt 3. Om det är nödvändigt för att sökanden ska kunna ta till sig informationen, ska den även tillhandahållas muntligen, till ex empel i samband med den personliga intervju som avses i artikel 5. L 180/38 Europeiska unionens officiella tidning Kommissionen ska genom genomförandeakter utarbeta en gemensam broschyr samt en särskild broschyr för ensamkom mande barn som innehåller åtminstone den information som avses i punkt 1 i denna artikel. Denna gemensamma broschyr ska även innehålla information om tillämpningen av förordning (EU) nr 603/2013 och särskilt i vilket syfte en sökandes upp gifter kan komma att behandlas inom Eurodac. Den gemen samma broschyren ska utformas på ett sådant sätt att den möjliggör för medlemsstaterna att komplettera den med ytterli gare medlemsstatsspecifik information. Dessa genomförandeak ter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 44.2 i denna förordning. 1.I syfte att underlätta förfarandet för att fastställa ansvarig medlemsstat ska den fastställande medlemsstaten genomföra en personlig intervju med sökanden. Intervjun ska också ge sökan den möjlighet att ta till sig den information som denne till handahållits i enlighet med artikel 4. 2.Den personliga intervjun behöver inte genomföras om a)sökanden har avvikit, eller b)sökanden efter att ha mottagit den information som avses i artikel 4 redan har tillhandahållit den information som är relevant för att fastställa ansvarig medlemsstat på annat sätt. Den medlemsstat som avstår från att genomföra intervjun ska ge sökanden möjlighet att lägga fram all ytterligare infor mation som är relevant för att fastställandet av ansvarig medlemsstat ska kunna utföras korrekt, innan beslut fattas om att överföra sökanden till den ansvariga medlemsstaten i enlighet med artikel 26.1. 3.Den personliga intervjun ska äga rum inom skälig tid och, under alla omständigheter, innan något beslut har fattats om att överföra sökanden till den ansvariga medlemsstaten i enlighet med artikel 26.1. 4.Den personliga intervjun ska genomföras på ett språk som sökanden förstår eller rimligen kan förväntas förstå och på vilket han eller hon kan kommunicera. Om så behövs ska med lemsstaterna anlita en tolk som kan säkerställa en fungerande kommunikation mellan sökanden och den person som genom för den personliga intervjun. 5.Den personliga intervjun ska genomföras under förhållan den som säkerställer tillbörlig konfidentialitet. Den ska utföras av en person som har behörighet enligt nationell rätt. 6.Den medlemsstat som genomför den personliga intervjun ska göra en skriftlig sammanfattning som åtminstone ska inne hålla de viktigaste uppgifter som sökanden har lämnat vid inter vjun. Denna sammanfattning kan göras i form av en rapport eller ett standardformulär. Medlemsstaten ska se till att sökan den och/eller den juridiska rådgivaren eller annan rådgivare som företräder sökanden får tillgång till sammanfattningen. 1.Barnets bästa ska vara en fråga av största vikt för med lemsstaterna vid alla förfaranden som föreskrivs i denna förord ning. 2.Medlemsstaterna ska se till att ensamkommande barn har en företrädare som företräder och/eller bistår dem i samband med alla förfaranden som föreskrivs i denna förordning. Före trädaren ska ha de kvalifikationer och den sakkunskap som behövs för att säkerställa att barnets bästa beaktas under de förfaranden som genomförs enligt denna förordning. Företräda ren ska ha tillgång till innehållet i de relevanta handlingarna i sökandens akt, inklusive den särskilda broschyren för ensam kommande barn. Denna punkt ska inte påverka tillämpningen av de relevanta bestämmelserna i artikel 25 i direktiv /32/EU. Vid bedömningen av barnets bästa ska medlemsstaterna samarbeta nära med varandra och särskilt ta vederbörlig hänsyn till följande faktorer: a)Möjligheterna till familjeåterförening. b)Den underåriges välbefinnande och sociala utveckling. c)Säkerhets- och trygghetshänsyn, särskilt om det finns en risk för att den underårige är offer för människohandel. d)Den underåriges egna synpunkter, beroende på hans eller hennes ålder och mognad.