prop · H10380 · 2014-02-06 00:00:00 — , , Specialpedagogiska skolmyndigheten, Arbetsförmedlingen, , , , , Kommuner och Landsting (SKL), , flertalet kommuner, bl.a. , , , , och kommuner. anser att möjligheten till anställning kan befrämja rekryteringen till den gymnasiala lärlingsutbildningen. kommun framhåller att det under försöksverksamheten med lärlingsutbildning funnits behov av anställning eftersom detta också kunnat ge upphov till anställning efter genomförda gymnasiestudier. har inget att invända mot förslaget om en särskild lag och tror att möjligheten till anställning skulle kunna leda till att öka lärlingsutbildningens attraktivitet hos eleverna. Myndigheten pekar dock på att spänningar kan skapas mellan eleverna när några av dem är anställda och får lön för att göra samma sak som de klasskamrater som inte är anställda. Liknande synpunkter framförs även av bl.a. och kommuner samt . () och anser principiellt att det finns för många olika typer av tidsbegränsade anställningar, men menar att den gymnasiala lärlingsanställningens särskilda karaktär och tydliga avgränsning gör att den kan regleras självständigt. ser ur utbildningssynpunkt inte något behov av att gymnasiala lärlingar anställs, men om en ny anställningsform ändå införs är det enligt organisationen lämpligt att den regleras särskilt. ställer sig bakom Svenskt Näringslivs yttrande. Förslaget avstyrks av bl.a. i (LO), , Industriarbetsgivarnas kompetensråd, för hotell och restauranger och Företagarna. Flera yrkesnämnder avstyrker förslaget, bl.a. Transportfackens , , och . Utredningens förslag till reglering i skollagen av elevernas rättsliga ställning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen har även föreslagit bestämmelser som innebär att elever i som tillbringar tid på en arbetsplats inte ska anses som arbetstagare. Remissinstanserna: Förslaget får brett stöd av remissinstanserna och tillstyrks bl.a. av , , , , , , , , och . TCO avstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag En ny anställningsform för gymnasiala lärlingar Den gymnasiala lärlingsutbildningen har som ett av sina främsta syften att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden genom att föra skola och arbetsliv närmare varandra. Regeringen anser att ett bra sätt att ytterligare främja detta är att underlätta möjligheter till anställning av elever redan under utbildningen. En anställning kan stimulera eleverna inom lärlingsutbildningen till ett ökat engagemang för sin utbildning och motivera lärlingarna att fullfölja denna i stället för att gå ut i arbete , något som kan bli problematiskt om arbetsmarknaden senare viker. Möjligheten till anställning redan under utbildningen kan också underlätta för företag att på ett tidigare stadium säkra sin kompetensförsörjning och leda till en tillsvidareanställning efter avslutad utbildning. Som redovisas i avsnitt 4 har den Nationella lärlingskommittén konstaterat att många företag är intresserade av att anställa lärlingar, främst under utbildningens senare del. Ungefär en tredjedel av företagen är enligt kommittén öppna för att anställa lärlingar . I länder där lärlingsutbildning är den vanligaste formen av yrkesutbildning är lärlingen anställd . Dessa utbildningssystem har oftast en lång tradition av att arbetsmarknadens parter och organisationer är starkt involverade i utbildningens utformning, innehåll och genomförande. Erfarenheter från visar att en lång tradition inte är helt nödvändig för att skapa ett lärlingssystem från grunden som bygger på möjligheten att kombinera utbildning med en anställning. Regeringen konstaterar att det i samhället finns en bred uppslutning kring värdet av gymnasial lärlingsutbildning som en alternativ utbildningsväg för att få en yrkesexamen. Den gymnasiala lärlingsutbildningen är dock inte utformad så att anställning är ett krav för deltagande på det sätt som är fallet i många andra länders lärlingssystem. Majoriteten av remissinstanserna ser dock positivt på eller har inget att invända mot möjligheten för företag och lärlingar att frivilligt komma överens om ett anställningsförhållande . Det finns möjlighet att träffa avtal om tidsbegränsad anställning enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS) och möjlighet för arbetsmarknadens parter att sluta kollektivavtal om andra former av visstidsanställningar som kan anpassas för gymnasiala lärlingar. Mot denna bakgrund anser LO, Industriarbetsgivarnas kompetensråd, och att en ny anställningsform för gymnasiala lärlingar inte är nödvändig. Flertalet av bestämmelserna i lämpar sig dock inte för att tillämpas på anställda gymnasiala lärlingar, bl.a. bestämmelserna om uppsägning och avskedande, se avsnitt 5.4. Regeringen konstaterar vidare att allmän visstidsanställning går över till en tillsvidareanställning om arbetstagaren har varit anställd . Anställning av gymnasiala lärlingar kan därför bli mindre attraktivt för vissa arbetsgivare, om allmän visstidsanställning utgör den enda lagstadgade möjligheten till anställning av dessa lärlingar. Det finns visserligen möjlighet att ingå kollektivavtal som är anpassade för gymnasiala lärlingar. Utgångspunkten bör dock enligt regeringens mening vara att alla relevanta arbetsgivare ska ges möjlighet att kunna erbjuda arbetsplatsförlagt lärande och anställa lärlingar, även sådana som inte har slutit kollektivavtal. , för hotell och restauranger, och ser inte något behov av att gymnasiala lärlingar ska kunna anställas eftersom de positiva effekterna av arbetsplatsförlagt lärande inte förutsätter att man är anställd. anser inte att eleven ska vara anställd eftersom motivationen för lärlingen kan bli en ekonomisk fråga i stället för en utbildningsfråga. Regeringen delar inte dessa uppfattningar, utan anser att det finns ett värde i att de som går gymnasial lärlingsutbildning ska kunna förena utbildning med anställning i syfte att stärka kopplingen mellan skola och arbetsliv. En anställning kan dessutom vara ett incitament för elever att slutföra sin utbildning. anför bl.a. att det inte finns några avgörande argument för att en anställning under grundutbildningen i gymnasieskolan skulle leda till att fler får anställning efter avslutad utbildning, utan anser att det mest avgörande för ungdomars etablering på arbetsmarknaden är att antalet utbildningsplatser stämmer överens med branschens framtida behov av yrkesarbetare. redovisar i Gymnasial lärlingsutbildning 2008–2011 (Rapport 373) bl.a. i vilken mån elever fått erbjudande om anställning. Av de tillfrågade byggeleverna, som utgör den största andelen lärlingar, har två av tre fått erbjudande om anställning . Regeringen delar visserligen uppfattningen att en lämplig dimensionering av utbildningsutbudet är central för möjligheterna till etablering på arbetsmarknaden, men bedömer att elevers möjlighet till anställning kan underlätta inträdet på arbetsmarknaden efter avslutad utbildning. och vissa andra remissinstanser anför att det kan uppstå spänningar mellan elever om några av dem är anställda och får lön för att göra samma sak som klasskamrater som inte är anställda. Som nämnts ovan finns det dock möjlighet att anställa gymnasiala lärlingar. Spänningar mellan lärlingar som är respektive inte är anställda kan således förekomma och påverkas inte av införandet av en ny anställningsform. Mot denna bakgrund, och då den gymnasiala lärlingsutbildningen har som ett av sina främsta syften att underlätta ungdomars etablering på arbetsmarknaden genom att föra skola och arbetsliv närmare varandra, 2013/14:80 anser regeringen att det bör införas en ny anställningsform för elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning. Klargörande av elevernas rättsliga ställning och närmare om regleringen av den särskilda anställningsformen för gymnasiala lärlingar För lärlingar som inte har ingått ett muntligt eller skriftligt avtal om en anställning kan det komma att uppstå oklarheter huruvida de ska betraktas som elev eller arbetstagare. Denna osäkerhet kan påverka företagens vilja att ta emot lärlingar. Regeringen anser därför att det är angeläget att tydliggöra elevernas rättsliga ställning. Genom att göra detta och införa en särskilt anpassad reglering för gymnasiala lärlingsanställningar skapas bättre förutsättningar för att i ökad utsträckning såväl ta emot som anställa lärlingar. Eftersom utbildningsinnehållet är det mest väsentliga i lärlingsutbildningen anser regeringen att utgångspunkten bör vara att en lärling inte ska anses som arbetstagare samt att detta bör komma till uttryck i skollagen. framför att ett tydliggörande av elevernas ställning bör gälla för samtliga skolformer där elever deltar i arbetsplatsförlagt lärande. Utredningens förslag i denna del avser både grund- och gymnasieskolan. Regeringen anser dock att det i detta sammanhang saknas anledning att överväga en reglering för andra elever än gymnasiala lärlingar. Utredningen har föreslagit en särskild lag om gymnasial lärlingsanställning och att det ska göras ett undantag från LAS för arbetstagare som har en gymnasial lärlingsanställning. Arbetsdomstolen har ingen invändning mot att det införs en särskild anställningsform för de lärlingar som utför arbete som anställda i allmänhet. Domstolen anser dock att detta skulle kunna åstadkommas genom ett undantag i LAS och bestämmelser i skollagen som klargör sambandet mellan anställningen och det utbildningskontrakt som enligt 16 kap. 11 a § skollagen ska upprättas för alla elever inom gymnasial lärlingsutbildning. Regeringen delar utredningens och Arbetsdomstolens uppfattning att arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning bör undantas från tillämpningsområdet för LAS (se vidare avsnitt 5.4). Regeringen anser dock att det är en fördel om skollagen endast innehåller de bestämmelser som rör utbildningen. Regeringen anser också, i likhet med SKL, att en reglering av anställningsformen och dess förutsättningar i en särskild lag kan underlätta för arbetsgivare och elever som ska ingå anställningsavtal. Detta eftersom bestämmelserna om den särskilda anställningsformen då separeras från bestämmelserna som avser utbildningen. Skollagen bör därför enligt regeringens uppfattning endast hänvisa till en särskild lag om gymnasial lärlingsanställning och inte reglera anställningsformen som sådan. TCO anser att möjligheten att ta emot lärlingar bör förutsätta att arbetsgivaren är bunden av kollektivavtal. Utgångspunkten bör dock enligt regeringens mening vara att alla relevanta arbetsgivare ska ges möjlighet att kunna erbjuda arbetsplatsförlagt lärande och anställa lärlingar. Förutsättningarna för anställning bör därför inte, som TCO anför, begränsas till arbetsgivare som är bundna av kollektivavtal. Som närmare utvecklas i avsnitt 5.5 bör dock den nya särskilda lagen göras semidispo- sitiv, dvs. arbetsmarknadens parter bör ges möjlighet att genom kollektivavtal träffa överenskommelser som innebär avvikelse från lagen. TCO anför att arbetstagarbegreppet är tvingande och inte något som parter eller myndigheter förfogar över. TCO menar därför att förslaget om att den som genomgår gymnasieutbildning inte ska anses som arbetstagare när denne genomför utbildning på arbetsplats, om inte särskilt anställningsavtal ingåtts, riskerar att skapa oklarhet och invagga elever, arbetsgivare och utbildningsanordnare i tron att elever inte är att anse som arbetstagare, trots att det är de individuella omständigheterna i varje enskilt fall som i praktiken avgör. Den omständigheten att parterna inte förfogar över arbetstagarbegreppet utgör inte något hinder mot att i lag föreskriva att gymnasiala lärlingar inte ska anses vara arbetstagare. En sådan reglering utesluter inte att ett anställningsförhållande ändå kan uppstå, men för att så ska ske krävs att parterna gör någon form av avvikelse från regleringen på området (jfr AD 1995 nr 132 och AD 2012 nr 59). Mot denna bakgrund anser regeringen att det bör regleras i skollagen att en elev som utför arbete enligt ett utbildningskontrakt inte ska anses vara arbetstagare, om inte ett avtal om gymnasial lärlingsanställning har ingåtts. Det bör också upplysas i skollagen att bestämmelser om en sådan anställning finns i en lag om gymnasial lärlingsanställning. Ett avtal om gymnasial lärlingsanställning kan vara både muntligt och skriftligt. Den som påstår att ett avtal har ingåtts måste dock kunna styrka detta. Enligt den föreslagna lagen om gymnasial lärlingsanställning får ett avtal om gymnasial lärlingsanställning träffas inom ramen för det arbetsplatsförlagda lärandet. Det betyder, såsom Lagrådet har påpekat, att eleven i sin egenskap av arbetstagare kommer att få lön och andra anställningsförmåner, men att förhållanden som arbetsuppgifter och liknande inte kommer att påverkas av anställningsavtalet i någon större utsträckning. Regeringen anser därför, i likhet med Lagrådet, att en rättslig förändring av betydelse för vad som kan vara oförändrade faktiska utbildnings- och arbetsförhållanden av det skälet bör komma till tydligt uttryck mellan parterna. I avsnitt 5.6 föreslås därför bl.a. att arbetsgivaren på motsvarande sätt som gäller enligt LAS ska vara skyldig att senast inom efter det att arbetstagaren har påbörjat sin anställning skriftligen informera arbetstagaren om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet. Regeringens förslag innebär att om inget avtal om gymnasial lärlingsanställning har ingåtts och om eleven enbart utför arbete inom ramen för det arbetsplatsförlagda lärandet ska något anställningsförhållande inte anses ha uppkommit. Om en elev inte har ingått ett avtal om gymnasial lärlingsanställning, men utför arbete utöver de uppgifter som anges i utbildningskontraktet, kan dock fråga uppkomma om en anställning har ingåtts enligt allmänna arbetsrättsliga regler i fråga om det arbete som utförts utöver utbildningskontraktet. Som närmare utvecklas i avsnitt 5.2 föreslås en gymnasial lärlingsanställning enbart kunna omfatta den arbetsplatsförlagda utbildningen. Har en elev och dennes arbetsgivare ingått ett avtal om gymnasial lärlingsanställning och fullgör eleven arbetsuppgifter utöver vad som anges i utbildningskontraktet innebär det att ytterligare en anställning kan 2013/14:80 ha ingåtts enligt allmänna arbetsrättsliga regler i fråga om det arbete som utförts utöver utbildningskontraktet. Utredningen har föreslagit att den särskilda lagen ska tillämpas på arbete som en arbetstagare utför under sin gymnasiala lärlingsutbildning. Utredningen har föreslagit att det i skollagen ska föreskrivas att den som genomgår gymnasieutbildning inte ska anses som arbetstagare när denne genomför utbildning på arbetsplats, om inte ett särskilt anställningsavtal ingåtts. Arbetsdomstolen har framhållit att utredningens förslag i dessa delar framstår som motsägelsefulla. Regeringen delar Arbetsdomstolens uppfattning och föreslår därför att lagen om gymnasial lärlingsanställning, i likhet med den föreslagna regleringen i skollagen, bör ta som utgångspunkt att lärlingarna är elever som får ingå anställningsavtal enligt den särskilda lagen. Avslutningsvis bör nämnas att den föreslagna regleringen i skollagen om att en elev som utför arbete enligt ett utbildningskontrakt inte ska anses som arbetstagare, såvida inte arbetet omfattas av ett avtal om gymnasial lärlingsanställning, inte hindrar att en elev som är gymnasial lärling på en arbetsplats och som inte har ingått ett sådant avtal kan vara att likställa med en arbetstagare enligt uttryckliga bestämmelser i lag eller förordning. Exempelvis följer det av 1 kap. 3 § arbetsmiljölagen (1977:1160) att den som genomgår utbildning, med undantag för barn i förskolan och elever i fritidshemmet, är att likställa med arbetstagare vid tillämpning av lagen. Regeringens förslag: Avtal om gymnasial lärlingsanställning får avse hela eller en del av tiden för det arbetsplatsförlagda lärandet i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen har dock föreslagit att arbetsgivaren och arbetstagaren kan träffa en särskild överenskommelse om att anställningen som gymnasial lärling även ska löpa under lov. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Det är endast ett fåtal remissinstanser som har yttrat sig om anställningens närmare utformning. (), och Industriarbetsgivarnas kompetensråd avstyrker utredningens förslag att anställningen ska kunna löpa under lov. Skälen för regeringens förslag: Som nämns i avsnitt 4 ska det för elever som genomgår gymnasial lärlingsutbildning upprättas ett utbildningskontrakt mellan eleven, skolhuvudmannen och den som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Av utbildningskontraktet ska det bland annat framgå vilka delar av utbildningen som ska utföras på arbetsplatsen, omfattningen av dessa delar samt avtalstiden. Enligt regeringens förslag kommer en elev att kunna anställas av den juridiska eller fysiska person som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av en sådan utbildning enligt ett utbildningskontrakt genom att ett avtal om gymnasial lärlingsanställning ingås mellan lärlingen och arbets- Med arbetsplatsförlagt lärande avses den del av den gymnasiala lärlingsutbildningen som ska genomföras på en arbetsplats enligt 4 kap. 12 § gymnasieförordningen (2010:2039). en elev som går på gymnasial lärlingsutbildning genomföra mer än hälften av sin utbildning som arbetsplatsförlagt lärande. Regeringen delar synpunkten som förs fram av TCO, och Industriarbetarnas kompetensråd att en gymnasial lärlingsan- ställning endast bör omfatta det arbetsplatsförlagda lärande som äger rum inom ramen för yrkesprogrammet, dvs. Anställningen bör alltså kunna komma i fråga endast när den gymnasiala lärlingsutbildningen bedrivs och inte under någon annan tid. arbetstidens omfattning ska vara tydlig för parterna bedömer regeringen att denna bör framgå av utbildningskontraktet. Regeringen avser att åter- komma till frågan i förordning. Arbetsdomstolen påpekar att det är oklart om det ska vara möjligt att begränsa anställningstidens längd på så sätt att den upphör vid en tidigare tidpunkt än utbildningen avslutas. Som framgått ovan anser regeringen att möjligheten att anställas som gymnasial lärling bör begränsas till den tid eleven genomgår gymnasial lärlingsutbildning. inte sin utbildningsplats om anställningen skulle upphöra innan utbildningstiden är slut, eftersom utbildningskontraktet då fortfarande löper och ger lärlingen rätt att stanna kvar och slutföra sin arbetsplats- förlagda utbildning på arbetsplatsen. I vissa fall kan det redan i samband med att utbildningskontraktet upprättas finnas önskemål om att knyta lärlingen närmare arbetsplatsen genom att även ingå ett anställningsavtal. I andra fall kan ett sådant önskemål uppstå efter att utbildningen har I vissa fall ingås utbildningskontrakt med olika arbetsgivare för olika delar av den arbetsplatsförlagda utbildningen. vara tillåtet att ingå avtal om gymnasial lärlingsanställning för antingen hela eller en del av tiden för det arbetsplatsförlagda lärandet. uttryckligen framgå av den föreslagna lagen om gymnasial lärlingsan- När det gäller möjligheterna att ingå avtal om anställning för en lärling som är och inte ingått äktenskap följer av föräldra- balken att samtycke från vårdnadshavare kan krävas. 5.3 När upphör anställningen? Regeringens förslag: Gymnasial lärlingsanställning upphör när lärlingen avslutar det arbetsplatsförlagda lärandet i den gymnasiala lärlingsutbildningen. Anställningen upphör dock om den löper ut enligt avtalet om gymnasial lärlingsanställning eller om en part frånträder utbildningskontraktet. Anställningen kan även upphöra före avtalstidens slut om en part har rätt att frånträda utbildningskontraktet i enlighet med villkoren i det men väljer att enbart avsluta anställningen. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen har även föreslagit en särskild bestämmelse om avskedande. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bland annat och kommuner samt , efterlyser närmare konkretisering när det gäller anställningsavtalets upphörande. anser att lagen bör reglera uppsägning. Skälen för regeringens förslag: I det utbildningskontrakt som ska upprättas mellan eleven, skolhuvudmannen och den som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen ska bland annat avtalstiden anges och grunderna för att utbildningskontraktet ska kunna upphöra innan avtalstiden löpt ut. Vilka omständigheter som ska kunna medföra att någon av parterna har rätt att frånträda utbildningskontraktet, med följd att utbildningen vid arbetsplatsen avslutas, har alltså överlämnats till parterna att själva reglera i avtalet (se prop. 2010/11:104 s. 19). Regeringen har i 4 kap. 3 § gymnasieförordningen bemyndigat att meddela föreskrifter om utbildningskontrakt. Regeringen anser att det är angeläget att det av utbildningskontraktet på ett tydligt sätt framgår vad som kan ligga till grund för att någon av parterna ska kunna frånträda detta. Exempelvis bör det av utbildningskontraktet framgå att den som tillhandahåller det arbetsplatsförlagda lärandet ska kunna frånträda kontraktet om eleven vid upprepade tillfällen är frånvarande utan giltigt skäl eller missköter sig på arbetsplatsen. Som Lagrådet har påpekat finns det skäl att framhålla betydelsen av att utbildningskontraktet utformas med stor noggrannhet i syfte att åstadkomma balans mellan olika intressen. Enligt regeringens förslag är en förutsättning för att eleven ska få anställas enligt lagen om gymnasial lärlingsanställning att eleven genomgår gymnasial lärlingsutbildning. Anställningen bör därför upphöra per automatik när det arbetsplatsförlagda lärandet i lärlingsutbildningen avslutas. Dessutom bör anställningen upphöra om avtalstiden löper ut på grund av att ett avtal om gymnasial lärlingsanställning har träffats än vad som återstår av det arbetsplatsförlagda lärandet i utbildningen, se avsnitt 5.2. Om en lärling vill avbryta utbildningen på en arbetsplats eller av något skäl tvingas sluta, bör rimligen inte en anställning enligt lagen om gymnasial lärlingsanställning fortgå. Anställningen bör därför avslutas om någon av parterna frånträder det utbildningskontrakt som tecknats mellan eleven, skolhuvudmannen och den som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Detta bör uttryckligen framgå av den föreslagna lagen. Lagrådet har väckt frågan om vad som ska gälla i skadeståndshänseende i en situation där en arbetsgivare har rätt att frånträda utbildningskontraktet i enlighet med villkoren i det men låter lärandet fortsätta och väljer att enbart frånträda anställningsavtalet. Regeringen anser att det bör vara möjligt för respektive part att enbart frånträda anställningen och inte utbildningskontraktet förutsatt att frånträdandet av anställningen sker i en situation när utbildningskontraktet skulle kunna frånträdas i enlighet med villkoren i det. Regeringen föreslår därför i avsnitt 5.7 att en arbetsgivare inte ska vara skadeståndsskyldig om denne frånträder anställningen i en sådan situation. Att det bör vara möjligt för en arbetsgivare att enbart frånträda anställningen och inte utbildningskontraktet under nu nämnd förutsättning bör uttryckligen framgå även av bestämmelsen om när en anställning upphör enligt den föreslagna lagen. anser att det bör införas en möjlighet för endera parten att säga upp anställningen. I detta sammanhang bör det enligt regeringen påpekas att enligt 16 kap. 11 a § skollagen är eleven, skolhuvudmannen och den som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen skyldiga att i utbildningskontraktet reglera på vilka grunder detta ska kunna upphöra innan avtalstiden löpt ut. Om arbetsgivaren till exempel lägger ner delar av verksamheten kan det uppstå en situation där utbildning enligt utbildningskontraktet inte kan erbjudas.