prop · H2031d22 · 2014-10-23 00:00:00 — Åtgärder för att minska utsläpp av övergödande ämnen har gett resultat men återhämtningstiden är lång. Om målet ska nås behöver utsläppen minska ytterligare från samtliga länder kring och från internationell sjöfart. Påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet Vid Helcoms (Helsingforskonventionen för skydd av miljö) ministermöte reviderades Helcoms preliminära utsläpps- beting för vilka beslutades inom ramen för Baltic Sea Action Plan (BSAP). Betingen, eller utsläppsmålen, utgör den veten- skapliga bedömningen av reduktionsbehovet av kväve respektive fosfor för att Helcoms miljö- mål för övergödning ska kunna nås. Betingen avser minskad tillförsel av kväve och fosfor via såväl luft som vatten och ska jämföras med medelvärdet för referensperioden –2003. Det totala reviderade reduktionskravet för hela är i det närmaste oförändrat. För del innebär de nya betingen att det återstår ett behov av att sänka utsläppen av fosfor och kväve till Egentliga . Här har kvävebeting sänkts i förhållande till det preliminära betinget och ligger nu på varav ca är åtgärdade. Fosfor- betinget har däremot ökat från till varav ca kvarstår att åtgärda. Vad gäller uppföljningen av resultat så har, enligt Helcoms senaste sammanställning av övergödningen i (BSAP 141, Helcom 2013), den totala kväve- och fosforbelastningen minskat både på havet i sin helhet och specifikt från mellan referensperioden –2003 och perioden –2010. För har tillförseln av kväve minskat med /år vilket motsvarar . Trenden är starkast för och , men tydlig också vad gäller tillförseln till Egentliga . Fosfor har minskat med /år eller framförallt till , men även i och Egentliga . För hela har tillförseln av kväve minskat med /år eller och för fosfor med /år eller . Påverkan på landmiljön av övergödande ämnen årliga uppföljning av miljö- kvalitetsmålen (rapport 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 6608), visar att även om det generellt skett en minskning av utsläpp till luft och att utsläppen ligger under EU:s takdirektiv, har inte nedfallet av kväveoxider via nederbörden över (land och hav) minskat . Kvävenedfallet ligger över eller mycket över den kritiska belastningsgränsen som kan ge negativ inverkan på markvegetation i södra och , genom bl.a. försurning. De minskade utsläppen till luft motverkas av att utsläppen av kväveoxid från sjöfart ökar i och att ingen påtaglig minskning från sjöfarten i kan förväntas . Den nedåtgående trenden för ammonium- kväve (som främst kommer från jordbruk) är mindre markant. Tillståndet i sjöar, vattendrag, kustvatten och grundvatten har vattenmyndigheterna genom- fört den andra statusklassningen enligt EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). En preliminär bedömning visar att av vattendragen, av sjöarna och av kustvattenförekomsterna uppnår minst god status när enbart övergödningsstatus bedöms (vilket skiljer sig från bedömning av god ekologisk status då fler parametrar tas i beaktande). Situationen är ungefär på samma nivå som vid klassningen 2009. Det innebär att flertalet sjöar och vattendrag i skogs- och fjällandskapet kan anses nå god status med avseende på näringstillstånd. För sjöar i tätt- befolkade områden och i odlingslandskapet är situationen inte lika god, särskilt i . Vad gäller kustvatten är det framför allt och egentliga kust- vatten som är påverkade. I jordbruks- och befolkningstäta områden i förekommer förhöjda nitrathalter i grundvattnet, se även avsnitt 3.5.9. Enligt Havs- och vattenmyndighetens inledande bedömning som utgick från kraven enligt EU:s havsmiljödirektiv (2008/56/EG) är den generella bilden att hela och kustnära områden i har övergödnings- problem. Indikationer på övergödning finns i och stora problem återstår i Egentliga . Enligt är utbredningen av syrefria bottnar i fortsatt omfattande och resultat från 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 visar att av bottnarna i egentliga är drabbade av akut syrebrist och att är helt syrefria. (Diagram 3.12). Orsaken bedöms vara en kombination av lågt tillflöde av syrerikt vatten i kombination med övergödning. Diagram 3.12 Utbredning av syrefria bottnar (svart) och bottnar påverkade av akut syrebrist (grå) i , . Provtagningsstationer som besöktes under karteringen visas också. Källa: Hav i balans samt levande kust och skärgård, årlig uppföljning 2014. Enligt årliga uppföljning av miljökvalitetsmålen 2013 är jordbruket följt av kommunala reningsverk och enskilda avlopp de största källorna till den vattenburna belast- ningen. Även skogsbruk kan påverka övergöd- ningssituationen. Svenska åtgärder inom jordbruket för att minska växtnäringsförlusterna till omgivande vattendrag har visat på goda resultat. Viktiga insatser har varit rådgivning via Greppa näringen, fysiska åtgärder som anläggande av våtmarker och skyddszoner samt odling av fånggrödor som binder kväve och fosfor. har till Europeiska kommissionen anmält utökningar av de känsliga områdena enligt EU:s nitratdirektiv (91/676/EEG) och . Havs- och vattenmyndigheten har rapporterat ett regeringsuppdrag med förslag till hur omställningstakten gällande enskilda avlopp kan främjas bl.a. för att minska utsläppen av fosfor. och Havs- och vatten- myndigheten har tagit fram en ny vägledning för att förbättra arbetet med kommuners VA- planering. rapporterade Naturvårds- verket även regeringsuppdrag om hållbar återföring av fosfor. presenterades förslag till åtgärder för renare luft av kommissionen. Det s.k. luftvårdspaketet innehåller en ny luftvårds- strategi, ett förslag till reviderat takdirektiv, ett nytt direktiv för små och medelstora förbränningsanläggningar och ett ratifikations- förslag till Göteborgsprotokollet. Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitets- målet. Bedömningen av miljökvalitetsmålet på nationell nivå stämmer väl överens med den bedömning som gjorts på regional nivå. Påverkan av tillförseln av kväveföreningar och fosforföreningar på havet Trenden för utsläpp av kväve och fosfor till havet är nedåtgående. Den är tydligare för och , men syns även vad gäller tillförseln till Egentliga . Även utsläppen av näringsämnen till luft visar på nedåtgående trender. För att närma oss målet behöver dock utsläppen minska ytterligare, dels från landbaserade källor kring , dels från internationell sjöfart. Övergödningssituationen förändras mycket långsamt vilket medför att uppnådda utsläppmål inte innebär ett bra miljötillstånd i havet. Detta beror delvis på en tröghet i naturliga system, och delvis på grund av att utsläppen av kväve och fosfor fortfarande ligger över den som är ekologisk hållbar. Det finns även tecken på att problem i fisksamhällen, med obalans mellan rovfisk som torsk, abborre och gädda, och deras byte skarpsill och spigg, ökar känsligheten för övergödning i kust och hav. Omkring en femtedel av kvävetillförseln till kommer via luften varav kommer från länder utanför . Detta ställer krav på internationellt samarbete, t.ex. genom EU, för att minska belastningen. Beräkningar från EMEP (European Monitoring and Evaluation Programme) indikerar dock att mängden kväve som når från luften minskar vilket kan vara ett tecken på att FN:s konvention om långväga gränsöverskridande luftföroreningar har fått effekt. Kommissionens förslag till strategi och reviderat takdirektiv för luftföroreningar kan när den träder i kraft bidra till att utsläppen av luftföroreningar som bidrar till övergödningen minskar ytterligare. Enligt Helcom kommer av depositionen av kväveoxider till från sjöfart. Helcoms medlemsstater har därför tagit fram en gemensam ansökan till Internationella () för att göra till ett kvävekontrollområde (NECA). Genom en deklaration från minister- mötet framgår det nu att det är osäkert när eller om ansökan kommer att skickas in. För att få lägre farledsavgifter installeras renings- utrustning som minskar luftutsläppen ombord på fartyg. Resultat från visar att utsläppen av kväveoxider minskar betydligt från fartyg som installerat reningsutrustning. Arbetet med åtgärdsprogrammen enligt både ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) och havsmiljödirektivet (2008/56/EG) ska vara klart . Det kommer att få stor betydelse för det vidare åtgärdsarbetet för att nå miljökvalitets- målet. Flera av åtgärdspunkterna har direkt koppling till reducerade utsläpp av kväve och fosfor. De övergödningsproblem vi ser i havet hänger ihop med det som sker på land. Övergödning av sjöar och vattendrag, framförallt i södra och , bidrar till problemen i och bl.a. därför finns det ett behov av en sammanhållen havs- och vattenförvaltning med samordning av åtgärder. Jordbrukssektorn är den största källan till utsläpp orsakade av mänskliga aktiviteter av fosfor och kväve till vatten. Det finns en betydande potential till utsläppsminskning i jordbruket runt . Många åtgärder inom jordbruket vidtas på regional nivå. I finansieras flera åtgärder inom jordbruket som skyddszoner, fånggrödor och våtmarker genom Landsbygdsprogrammet. Dessa åtgärder är av stor betydelse för att miljökvalitetsmålet ska nås. Många länsstyrelser har lyft fram LOVA- bidragen (lokala vattenvårdsprojekt) som en viktig resurs för att genomföra åtgärder. har LOVA-bidraget permanentats med för att stödja det lokala och regionala arbetet för bättre vatten- kvalitet, och då speciellt åtgärder mot över- gödning. Ökad efterfrågan på bl.a. biobränsle kan bidra till ett ökat biomasseuttag , vilket kan medföra behov av olika skogliga åtgärder, bl.a. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 har sett över föreskrifter och allmänna råd om kväve- gödsling på skogsmark och begränsningarna för gödsling inom vissa områden förblir oförändrade. Med fortsatt stor eller ökande utbredning av syrefria bottnar ökar läckaget av fosfor från bottensedimentet vilket i sin tur gynnar tillväxten av cyanobakterier. Effekterna av genomförda åtgärder för att minska närings- tillförseln fördröjs därför ytterligare. Detta, i kombination med långa omsätt- ningstid gör att återhämtningstiden är lång. Forskning pågår för att utveckla metoder som kan bidra till att minska syrebristen och främja återhämtning av ekosystemen. Effekterna av döda bottnar bedöms av () ha negativa effekter för bl.a. fiskbestånden så som torsk i . Kunskapen ökar om hur de akvatiska ekosystemen fungerar och vilka effekter olika åtgärder har på tillståndet i miljön. Detta medför förbättrade möjligheter att rikta åtgärderna. För att målen ska kunna nås krävs såväl ett fortsatt systematiskt åtgärdsarbete på hemmaplan, som ett ökat internationellt samarbete så att den totala belastningen av näringsämnen i känsliga vattenmiljöer minskar. 3.5.8Levande sjöar och vattendrag Miljökvalitetsmålet är att sjöar och vattendrag ska vara ekologiskt hållbara och deras varia- tionsrika livsmiljöer ska bevaras. Naturlig produktionsförmåga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion ska bevaras, som förutsättningar för friluftsliv värnas. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –tillståndet i sjöar och vattendrag –tillståndet i oexploaterade och i huvudsak opåverkade vattendrag –tillståndet för ytvattentäkter 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 –sjöar och vattendrags viktiga ekosystem- vandringsvägar i vattensystemen vilket gynnar –sjöar och vattendrags livsmiljöer och sprid- ningsvägar som en del i en grön infra- struktur –gynnsam bevarandestatus för naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till sjöar och vattendrag –hotade arter och återställda livsmiljöer –genetiskt modifierade organismer –sjöar och vattendrags bevarade natur- och kulturmiljövärden –strandmiljöer, sjöar och vattendrags värden för friluftslivet. Tillståndet i sjöar och vattendrag Det går inte att se någon tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Många sjöar och vatten- drag uppfyller inte god ekologisk status eller potential i enlighet med kraven i EU:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Vattenmyndigheternas nya klassning visar preliminärt att av vatten- förekomsterna i vattendrag och av vattenförekomsterna i sjöar har hög eller god ekologisk status. Övergödning, fysisk påverkan och försurning är några av orsakerna till att målet inte nås. Enligt årliga uppföljningsrapport av miljökvalitetsmålen har dock arbetet med åtgärder för att minska övergödningen gett resultat. ökar andelen vattenförekomster som inte uppnår god status bl.a. på grund av ändrade bedömnings- grunder. Sjöar och vattendrags livsmiljöer och spridnings- vägar som en del i en grön infrastruktur Enligt saknar fortfarande av 12 200 dammar fiskväg. Med hjälp av medel från havs- och vattenmiljöanslaget invigdes längsta omlöp i , vilket gynnar bl.a. ål, lax och havsöring. Anslaget bidrog även till arbete med att åtgärda vandringshinder inom Natura 2000-områden i fem stora vattensystem i Norr- och via det EU-finansierade Life- projektet . Målet är att skapa fria Utsläppen av försurande ämnen har minskat, även om en biologisk återhämtning ännu inte syns. Sjöar och vattendrag bidrar till flera ekosystemtjänster, vilket har fått ökad uppmärksamhet . Enligt finns det 183 allmänna ytvattentäkter i , varav 92 har någon form av vattenskyddsområde. Av dessa har endast 24 stycken skydd i form av ett vattenskyddsområde som fastställts med stöd av . Enskilda avlopp kan vara en påverkansfaktor med både miljö- och hälsoaspekter. Havs- och vattenmyndigheten har haft ett regerings- uppdrag att föreslå hur omställningstakten gällande enskilda avlopp kan främjas för att minska de negativa effekterna på människors hälsa och miljön. har haft i uppdrag att föreslå nya vattenrättsliga regler så att alla tillståndspliktiga vattenverksamheter har tillstånd i överensstämmelse med de miljökrav som ställs i och att de lever upp till de krav som följer av EU-rättsliga åtaganden i fråga om vattenkvalitet och påverkan på djur- och växtliv. Eftersom vattenkraften spelar en central roll för elförsörjning, som enskild produktionskraft men också som regler- och balanskraft, har utredningens uppdrag varit att eftersträva en fortsatt hög regler- och produktionskapacitet i den svenska vattenkraftproduktionen. Vattenverk- samhetsutredningen lämnade slut- betänkandet I vått och torrt: förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2014:35), vilket har remitterats. Gynnsam bevarandestatus för naturtyper och naturligt förekommande arter knutna till sjöar och vattendrag I rapportering till Europeiska kommiss- ionen av status för arter och naturtyper enligt art- och habitatdirektivet (92/43/EEG) konstateras att för naturtypen mindre vattendrag i kontinental region, som omfattar södra del, är statusen fortfarande otillfredsställande. I den alpina regionen, som omfattar fjällkedjan, har statusen för naturtypen försämrats, och påverkan från vattenkraften är För vissa arter är statusen fortsatt ogynnsam, såsom flodpärlmussla och lax. Situationen har dock gradvis förbättrats på grund av det åtgärdsarbete som görs, bl.a. restriktioner inom fisket, restaurering av lekplatser för lax och öring och byggnation av fiskvägar. Diagram 3.13 Antal vattendrag med flodpärlmussla 2006- 2013 Antal vatten med flodpärlmussla Antal vattendrag med föryngring Antal vattendrag utan föryngring Hotade arter och återställda livsmiljöer fastställde Havs- och vatten- myndigheten åtgärdsprogrammet för örtväxten skaftslamkrypa, en art som indikerar värdefulla sötvattensmiljöer. Arten är starkt hotad och påverkas negativt av försurning och över- gödning. Främmande arter rapporteras fortsatt i våra vatten. Vandrarmusslan, en konkurrent till våra inhemska stormusslor rapporterades i två nya vatten 2013 i . Enstaka exemplar av marmorkräfta, en art med jungfrulig födsel och invasiva egenskaper, rapporterades i Märsta-ån. Inga nya fynd gjordes efter kontrollfiske. Sjöar och vattendrags bevarade natur- och kulturmiljövärden har kunskapen om kulturmiljöer längs vattendrag och sjöar ökat tack vare ett gemensamt länsstyrelseprojekt. fattades beslut om ett nytt etappmål, som säger att det formella skyddet av sjöar och vattendrag ska ha ökat med . Flera sjöar och vattendrag i databasen 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Värdefulla vatten har fått ett långsiktigt skydd . Strandmiljöer, sjöar och vattendrags värden för friluftslivet presenterade Havs- och vatten- myndigheten och en gemensam strategi för arbetet med fritidsfiskets och fisketurismens utveckling. Strategin bidrar till arbetet med bevarande, restaurering och hållbart nyttjande av hav, sjöar och vattendrag. Åtgärder kommer att konkretiseras i en handlingsplan . Den förra regeringen beslutade om propositionen Strandskyddet vid små sjöar och vattendrag (2013/14:214). I propositionen föreslås länsstyrelserna få möjlighet att i det enskilda fallet upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag om det aktuella området har liten betydelse för att tillgodose strandskyddets syfte. beslutade att anta regeringens förslag (rskr. 2013/14:358). Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitets- målet. Det beror både på dagens pågående utsläpp, höga halter av gamla lagrade rester som finns i marken samt att återhämtningen i naturen är långsam. Regeringen anser att arbetet med genomförandet av det s.k. ramdirektivet för vatten (2000/60/EG) är mycket viktigt för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås . Regeringen anser även att förbättrad miljö- övervakning behövs för att ge säkrare status- klassificering av våra vatten och säkerställa kostnadseffektiva åtgärder. Möjligheten till lokala vattenvårdsprojekt (LOVA) är ett värdefullt styrmedel. Det stärker åtgärdsarbetet, skapar lokalt engagemang och förbättrar vattenkvaliteten lokalt. De nya åtgärdsprogrammen i vattenförvaltningen kommer att bli viktiga framöver. Havs- och vattenmyndigheten och Vattenmyndigheterna har tagit fram en väg- ledning för hur vattenkraften och dess miljöpåverkan ska hanteras i arbetet med vattenförvaltningen. Behovet av kalkning kvarstår, men har minskat till följd av den minskande försurningen 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 och effektivare kalkning. Enligt Havs- och vattenmyndighetens återrapportering finns det ytterligare förbättringsmöjligheter inom kalkningen. Ökad miljöhänsyn i skogsbruket har gett positiva resultat men ännu kvarstår brister. återstår mycket arbete med att identifiera och kartlägga olika vattenanknutna ekosystemtjänster och deras värden för samhället. Frågan om att skydda och bevara våra dricksvattenresurser har fått ökad aktualitet , bl.a. genom Dricks- vattenutredningen (L 2013:02) vilken tillsattes och som kommer att slut- redovisa sitt uppdrag . Flera processer för att inrätta vattenskyddsområden pågår liksom arbete med regionala vattenför- sörjningsplaner. Havs- och vattenmyndighetens rapport gällande enskilda avlopp har remiss- behandlats och bereds nu vidare inom . Det vidtas lokala åtgärder för att restaurera vattendrag, men ytterligare åtgärder behövs. Bristen på fiskvägar hindrar många arter att vandra både till och från samt inom systemet, vilket påverkar förutsättningarna för ett väl fungerande vattenekosystem. Enligt Naturvårds- verkets rapport skulle situationen för den biologiska mångfalden förbättras avsevärt om vattenverksamheter, exempelvis vattenkraftverk och dammar, skulle prövas i överensstämmelse med kraven i . Trots de insatser som har gjorts för gynnsam bevarandestatus är statusen för flodpärlmusslan ogynnsam och ett tecken på att fler åtgärder behövs. Det ökande antalet främmande arter som hittas i svenska vatten kan påverka den biologiska mångfalden. Det är viktigt att kartlägga främmande arter och förhindra ytterligare spridning för att minimera skadorna. Kunskapen om vattenanknutna kulturmiljöer har blivit bättre, men en långsiktig plan för fortsatt bevarande saknas ofta. 3.5.9Grundvatten av god kvalitet Miljökvalitetsmålet är att grundvattnet ska ge en säker och hållbar dricksvattenförsörjning samt bidra till en god livsmiljö för växter och djur i sjöar och vattendrag. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –grundvattenförekomsters kemiska status –utströmmande grundvattens kvalitet –grundvattenförekomsters kvantitativa status –bevarande av naturgrusavlagringar. Det går inte att se någon tydlig riktning för utvecklingen i miljön. Enligt beror det både på bristande övervakning av grundvatten och på att föränd- ringar i grundvattnets kvalitet kan vara mycket långsamma. I finns i jämförelse med många andra länder en god tillgång till grund- vatten av god kvantitet och kvalitet. Trots detta finns dock vissa problem som är kopplade till mänsklig påverkan och dessa återfinns framför allt i jordbruksområden, tätbefolkade kuster och miljöer. Grundvattenförekomsters kemiska och kvantitativa status Vattenmyndigheternas nya klassning visar preliminärt att av drygt 3 000 grund- vattenförekomster bedöms riskera att inte nå god status till 2021. De problem som identifierats vad gäller grund- vattnets kvalitet i är relaterade till växtskyddsmedel, kväve (nitrat) och salt. Arbetet med att minska utsläppen av kväve och riskerna vid användning av växtskyddsmedel inom jordbruket har bl.a. skett inom rådgivningsprojektet näringen. När det gäller regeringens vidare arbete med att hantera växtskyddsmedel respektive kväve så beskrivs detta närmare under miljökvalitetsmålen Giftfri miljö samt Ingen övergödning. har geologiska undersökning (SGU) givit ut en ny och uppdaterad ”Bedömningsgrunder för grund- vatten”. information och data om hur grund- vatten ser ut, både kvalitativt och kvantitativt. De kommer att kunna användas i praktiskt inriktade grundvattenfrågor, t.ex. vid bedömning av föroreningar eller av effekter på grundvatten- nivåer, men även som en grund för att bedöma om miljökvalitetsmålet uppfylls eller vid status- klassificering i arbetet med vattenförvaltning. Den nationella miljöövervakningen som utförs av SGU visar att blyhalterna i det ytliga grundvattnet minskar, troligen till följd av minskade utsläpp till luft av bly. I flera kommuner har förorenande ämnen uppmätts i dricksvatten exempelvis perfluoroktansulfonat (PFOS) och perfluoroktansyra (PFOA). Några kommuner har tvingats stänga dricksvatten- täkter efter att giftiga ämnen har läckt till grundvatten från brandövningsplatser. Arbetet med att ta fram vattenskyddsområden vid grundvattentäkter fortgår, men takten är generellt för låg för att nå . av de allmänna vattentäkterna saknar tillstånd/miljödom för sina vattenuttag, vilket är ett hot mot en framtida trygg dricks- vattenförsörjning. har haft i uppdrag att föreslå nya vattenrättsliga regler så att tillstånd överensstämmer med de miljökrav som ställs i . Antalet färdiga regionala vattenförsörjnings- planer ökar vilket är mycket positivt. Framtagna planer medför förbättrad kunskap om grundvatten och bidrar till att lyfta in grund- vattenfrågorna i andra planarbeten. Påverkan på grundvattenberoende ekosystem har uppmärk- sammats mer än tidigare, i syfte att förbättra kunskapsunderlaget. Under delar av 2013 var det ovanligt låga grundvattennivåer i större delen av och . Konsekvenserna har varit störst för den enskilda dricksvattenförsörjningen, med sinande brunnar. Det är främst i de sydöstra länen som det råder konkurrens om vatten- resurserna , där grundvattenbildningen är mindre än i övriga landet. levererades strax under naturgrus, vilket innebär att ett tidigare delmål är uppfyllt. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 tillstånd minskar stadigt, tack vare de restriktiv- are reglerna för naturgrustäkter som infördes i 2009. Regeringen gav SGU, inom ramen för arbetet med mineralstrategi, två uppdrag som bl.a. syftar till att uppnå naturgrusmålet. Uppdragen slut- rapporteras . Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljökvalitets- målet.