prop · H103139 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringen har varit mycket pådrivande för att ytterligare integrera jämställdhetsfrågor i de internationella finansiella institutionernas verksamhet och välkomnar de framsteg som har gjorts på jämställdhetsområdet i flera av institutionerna. Regeringen anser dock att jämställdhetsarbetet bör utvecklas ytterligare och bedrivas av samtliga institutioner. samt de regionala utvecklings- och investeringsbankerna bör exempelvis prioritera jämställdhetsintegrering i olika ekonomiska sektorer, som infrastruktur och energi, där utvecklingen fortfarande släpar efter. Biståndsministerns medlemskap i rådgivande grupp för jämställdhetsfrågor har varit en viktig plattform för att påverka institutionens jämställdhetsarbete. bidrar med finansiellt stöd till detta arbete. Miljö, klimat och energi De internationella finansiella institutionerna spelar en viktig roll i det globala miljö- och klimatarbetet, både som finansiärer och kunskaps- Institutionerna kan även, genom att kanalisera offentlig finansiering och fungera som katalysatorer för privata investeringar, stimulera ökade privata investeringar på området. betydande aktörer både inom sektorer som har stor miljö- och klimat- påverkan och sektorer som är särskilt sårbara i dessa avseenden. institutioner har kraftigt ökat sitt stöd till miljö- och klimatrelaterade I Världsbanksgruppen har klimatfrågor fått ett stort genomslag i Gruppen arbetar med klimatrelaterade frågor i 130 länder. Exempelvis kan nämnas att IFC under kanaliserade ca till klimatrelaterade projekt och att IDA:s stöd till åtgärder för minskade utsläpp av växthusgaser uppgick till Flera institutioner har ökat sitt fokus på klimatförändringar och miljöfrågor genom att ta fram handlingsplaner och strategiska mål på antog exempelvis 2012 en ny miljöstrategi. Denna strategi syftar till att främja en hållbar tillväxt genom ett mer håll- bart nyttjande av naturresurser och ekosystem, minskade utsläpp och produktionsmönster samt en ökad motståndskraft mot avser samla och sprida kunskap om miljö- och klimatfrågor, främja partnerskap och mobilisera finansiering. Den särskilda prioritering av klimatfrågor som beslutades om 2010 inom ramen för IDA:s tidigare påfyllnad av medel kvarstår vidare som en prioritering även . Detta innebär bl.a. att samtliga program och projekt i låginkomstländer och fattigare medelinkomstländer fortsatt ska utvärderas med avseende på klimateffekter . Institutionernas gemensamma klimatinvesteringsfonder fortsätter att bidra till projekt inom bl.a. klimatanpassning och förnybar energi samt för att hindra avskogning. Samtliga fonder förvaltas av , men flera av institutionerna genomför de enskilda projekten. Medlen i fonderna uppgår till . har bidragit med nästan till klimatfonder och deltar aktivt i fondernas styrelser. förvaltar även den globala miljöfonden, som är en finansiell mekanism för ett antal viktiga miljökonventioner, exempelvis konventionerna om klimat och biologisk mångfald. bidrog med till mekanismen. är också temporär förvaltare av den s.k. gröna klimatfonden, som befinner sig i en uppbyggnadsfas och som väntas bli en central aktör i det framtida arbetet för att finansiera klimatåtgärder. har bidragit till fondens administrativa startkostnader. Vid sidan om sin egen utlåning har exempelvis AfDB och spelat en viktig stödjande roll i de globala klimatförhandlingarna. AfDB har bl.a. utbildat afrikanska klimatförhandlare. förvaltar fonder och initiativ som bidrar till konkreta utsläppsminskningar och genomförandet av Kyotoprotokollet inom t.ex. skogs- och energisektorn. medverkar vidare i partnerskap för utveckling av marknadsbaserade styrmedel för att minska negativ klimatpåverkan. För att åstadkomma långsiktiga resultat i arbetet med att begränsa utsläppen av växthusgaser är det centralt att påverka och förbättra marknadsvillkoren för investeringar i förnybar energi och energieffektiviseringar, bl.a. genom att inkludera den privata sektorn. Som exempel på marknadsbaserade styrmedel kan nämnas handel med utsläppsrätter och koldioxidskatt. Institutionerna har fortsatt att öka sina investeringar i förnybar energi och energieffektivitet. En sammanställning av informationsföretaget visar att internationella finansiella institutioner fortsätter att vara viktiga finansiärer på området. Exempelvis var AfDB den enskilt största finansiären av investeringar i förnybar energi i –2012, följd av . EIB har en viktig position när det gäller energiinvesteringar i . I är såväl som AsDB viktiga aktörer. Andelen projekt inom AsDB:s arbete inom energisektorn som stöder förnybar energi har ökat från cirka en tredjedel 2010 till nästan hälften 2012. Merparten av institutionerna har numera någon form av strategi för investeringar i energi. Förhållningssättet till investeringar i icke-förnybar energi är restriktivt och ett antal riktlinjer styr om sådan finansiering är möjlig. Enligt en sådan riktlinje ska samhällsekonomiskt effektiva alternativa möjligheter vara uttömda. Vidare uppställs krav på att det ska finnas en positiv effekt på fattigdomsminskning och på att stöd ska etableras för att identifiera mer energisnåla och miljövänliga alternativ. Enligt en annan riktlinje ska den mest effektiva tillgängliga tekniken användas i projekten. nya riktlinjer för energiinvesteringar syftar till att skapa ökad tydlighet kring energiinvesteringar och har som övergripande mål att dels öka tillgången till tillförlitlig energi, särskilt för fattiga, dels stödja utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. linjerna är resultatet av en kompromiss mellan de medelinkomstländer som varit kritiska till att begränsa antalet länder som kan få bidrag till investeringar i kolkraft och många höginkomstländer som vill se att banken helt upphör med sådana investeringar. Under en rad år har utlåning för investeringar i förnybara energikällor ökat. Under gick av in- vesteringar i kraftgenerering till förnybara energikällor. AfDB antog 2012 en ny energipolicy som fokuserar på förnybar energi, men som också medger stöd till kraftförsörjning med icke- förnybara bränslen – under förutsättning att det finns en tydlig ut- vecklingsfördel och att bästa möjliga teknologi används. öka investeringarna i förnybar energi och ha beredskap att stödja verksamhetsländer med kompensationsåtgärder. banken att finansiera prospektering efter olja och gas. antog en ny energistrategi, som har energi- effektivisering som övergripande fokus och syftar till att stödja bankens verksamhetsländer med att uppnå en hållbar modell både vad gäller konsumtion och produktion av energi. ca i hållbar energi, varav har gått till effektiviseringar och till förnybar energi. breddades initiativ för hållbar energi till att inkludera hållbara resurser, t.ex. vatten. EIB har uppdaterat sin energipolicy och införde 2013 nya kriterier för investeringar i energiprojekt. Centralt för dessa kriterier är att banken inte ska investera i energiproduktion som medför utsläpp över Därmed utesluts alla investeringar i enbart kolkraft och EIB har som målsättning att av de projekt banken investerar i på något sätt ska vara klimatfrämjande. procent av bankens utlåning till energiprojekt för förnybar energi och energieffektivitet, till energinät och till övriga projekt, huvudsakligen investeringar i gas. För NIB är investeringar för att främja miljön en av bankens huvud- var av bankens långivning riktad till projekt med positiv miljö-/klimatpåverkan. antog NIB en ny hållbarhetspolicy, som bl.a. innehåller ett förbud mot finansiering av nya kraftverk, med en kapacitet över , som drivs av kol eller andra slags fossila bränslen med samma höga utsläpp av koldioxid. Noterbart är att flera institutioner emitterar s.k. gröna obligationer på de internationella finansmarknaderna. har gett ut sådana AfDB gav ut sina första obligationer under De intäkter som obligationerna genererar används för investeringar i förnybar energi. Även EIB, NIB och ger ut gröna obligationer för att finansiera miljö- och klimatprojekt. fortsatte förberedelserna för ett initiativ för förbättrad Skr. 2013/14:139 information om klimatförändringar. Initiativet är ett samarbete mellan AfDB, och Afrikanska Unionen. bidrar genom Sida till finansieringen av initiativet. Regeringens prioriteringar på miljö-, klimat- och energiområdena finns beskrivna i policyn för miljö- och klimatfrågor inom svenskt utvecklingssamarbete –2014 (dnr UF2010/39205). Regeringen anser att de internationella finansiella institutionerna har en viktig roll för att främja en miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling genom att integrera miljö- och klimatfrågor i sina verksamheter samt bidra till att uppfylla behov av och åtaganden om klimatfinansiering. Det handlar dels om att stödja insatser som direkt syftar till att skydda miljön och minska negativ klimatpåverkan, dels om att säkerställa att man i samband med projekt med andra syften beaktar behovet av miljöhänsyn. Regeringen bedömer att de internationella finansiella institutionerna har gjort framsteg på båda dessa områden och är pådrivande för att ytterligare åtgärder vidtas. Regeringen välkomnar att flera av institutionerna har beslutat om nya strategiska planer för miljö- och klimatfrågor samt nya strategier för investeringar i energiprojekt. Regeringen har vid framtagandet av institutionernas nya strategier verkat för en hög ambitionsnivå, med tydliga målsättningar och ramverk för att följa upp resultaten. Att investeringar i förnybar energi ska öka och att investeringar i kolkraft ska begränsas till undantagsfall har varit prioriterade frågor. Regeringen har även verkat för att institutionerna ska utveckla, stödja och kanalisera innovativ miljö- och klimatrelaterad finansiering samt främja marknadsmekanismer. 5.4 Sviktande och konfliktdrabbade länder Cirka 1,5 miljarder människor lever i sviktande och konflikt- Beräkningar visar att av världens fattiga 2015 kommer att bo i länder som präglas av konflikter. möter generellt stora politiska och ekonomiska utmaningar och har i genomsnitt högre fattigdom än andra länder. vissa ljuspunkter – 20 sviktande och konfliktdrabbade länder har uppnått minst ett millennieutvecklingsmål och ytterligare 6 länder är på väg att göra det. Eftersom det ofta rör sig om mycket bräckliga situationer finns dock en stor risk för att dessa framsteg går om intet om ett land åter hamnar i en konflikt. institutionerna spelar en viktig roll för att bidra till ökad stabilitet i dessa situationer och för att bistå länder att ta sig ur en ond cirkel av åter- kommande konflikter och våld. har fortsatt arbetet med att införa ett nytt arbetssätt i sviktande och konfliktdrabbade länder, mot bakgrund av de slutsatser som drogs World Development Report på temat konflikt, säkerhet och utveckling. Syftet är att agera 2013/14:139 snabbare, samt mer flexibelt och uthålligt i sviktande och konfliktdrabbade länder. Vidare ska verka för institutionsbyggande, effektivare riskhantering och ett ökat fokus på sysselsättningsskapande åtgärder. Stor vikt läggs även vid att skapa förtroende genom att snabbt vidta åtgärder som kan leda till reella och synliga resultat i miljöer som präglas av konflikt och våld. Efter att den nya presidenten för tillträtt syns en tydlig ambition att få till stånd ett bättre samarbete med andra aktörer, inte minst med FN. center i , som fokuserar på sviktande stater, bidrar med kunskap och rådgivning samt främjar samverkan med andra aktörer. Verksamheten utvecklas väl. Ökade administrativa och personella resurser har lett till att resultaten i projekt i sviktande stater i större utsträckning än tidigare motsvarar de som nås i andra stater. Även IFC fortsätter att öka sitt stöd till den privata sektorn i sviktande och konfliktdrabbade länder. som flera länder kan låna på marknadsmässiga villkor ökar andelen sviktande stater som erhåller stödinsatser från AfDF som . För båda dessa fonder kommer stöd till sviktande stater att vara en särskild prioritering . För innebär prioriteringen av sviktande stater en förändring av systemet för resursallokering så att mer resurser kommer dessa länder till del. Samarbetet med Världsbanksbankgruppens andra institutioner intensifieras och insatser utvecklas för att motverka könsbaserat våld och främja jämställdhet. För AfDF:s del innebär prioriteringen att andelen medel som går till sviktande stater kommer att öka ytterligare 2014–2016. ska ett antal brister i bankens arbetssätt gentemot sviktande stater rättas till. Bland utmaningarna finns brister i personalkapacitet på landskontoren och en ojämn policydialog med staterna. tillsatte AfDB:s president en s.k. högnivåpanel, ledd av president , med uppdrag att lämna förslag till åtgärder. De multilaterala utvecklingsbankerna stöder den överenskommelse om sviktande och konfliktdrabbade länder som nåddes vid högnivåmötet i . Överenskommelsen innebär ett nytt tillvägagångssätt för samarbete med dessa länder och syftar bl.a. till att bidra till att de närmar sig uppnåendet av millennieutvecklingsmålen. En utgångspunkt för överenskommelsen är att länderna visar ägarskap för sin egen utvecklingsprocess. Avslutningsvis kan nämnas att IMF har ett särskilt låneverktyg för finansiering av utlåning till låginkomstländer vars makroekonomiska fundament rubbats med anledning av konflikter och akuta naturkatastrofer. Ett flertal länder har fått stöd från detta verktyg. Andra medlemsländer, dvs. medelinkomstländer och avancerade ekonomier, kan få tillgång till ett annat låneverktyg för att hantera akuta betalningsbalanskriser till följd av naturkatastrofer eller extern påverkan, exempelvis prisökningschocker och konflikter. Regeringen har verkat för att flera institutioner ska vidta åtgärder för att förbättra och öka sitt stöd till sviktande och konfliktdrabbade länder. Regeringen anser att de institutioner som bedriver verksamhet i dessa miljöer måste kunna agera snabbt och flexibelt samt stärka sin sam- verkan med andra aktörer, exempelvis FN. Regeringen har verkat för att och andra institutioner ska tillämpa rekommendationerna från 2011 i Regeringen har särskilt betonat vikten av att Världs- banken anpassar sina system för riskhantering, förbättrar samverkan med andra aktörer och fokuserar ytterligare på sysselsättningsskapande åt- gärder, inte minst för kvinnor. Regeringen är positiv till att IFC har utökat sitt stöd till sviktande och konfliktdrabbade länder. Regeringen var pådrivande för att sviktande stater skulle vara en sär- skild prioritering i AfDF och och stödde bl.a. att AfDF skulle öka allokeringen av resurser till dessa Med begreppet god samhällsstyrning avses framför allt en väl fungerande offentlig förvaltning med etablerade finansiella och juridiska system. sådan förvaltning förutsätter att det finns ett system för att upptäcka och beivra korruption och andra former av maktmissbruk. antog 2012 en ny strategi för samhällsstyrning Strategin lägger ökad tonvikt vid öppen- hetsfrågor, resultatmätning och användandet av verksamhetsländernas egna förvaltningar och regelverk. God samhällsstyrning är ett av fem prioriterade områden i AfDB:s övergripande tioåriga strategi –2022. Strategin anger en delvis ny ansats i arbetet på området, från en förhållandevis snäv inriktning på offentlig ekonomiförvaltning till en breddning mot olovliga finansiella flöden, en ansvarsfull hantering av intäkter från länders naturrikedomar och andra frågeställningar som är aktuella i ett större antal afrikanska Den nya ansatsen ska tillämpas i en ny strategi för samhälls- styrningsarbetet –2018. Den nordisk-indiska valkretsen i bankens styrelse, där ingår, har stött den nya ansatsen och lyft fram behovet av att omsätta den i en fördjupad policydialog mellan banken och regeringarna i verksamhetsländerna. En fråga som har kommit i ökat fokus är behovet av öppenhet på skatteområdet. För institutionerna blir frågan framför allt aktuell i samband med projekt som involverar investeringar i den privata För att undvika att företag som institutionerna finansierar under- låter att betala skatt i sina verksamhetsländer har regelverk på området etablerats i flertalet av institutionerna. Både och antog nya riktlinjer för hantering av investeringar som kanaliseras via andra jurisdiktioner än där in- Riktlinjerna innebär att alla involverade företag och finansiärer i bankernas projekt måste leva upp till den internationella 2013/14:139 standard för öppenhet och informationsutbyte på skatteområdet som utarbetas av on Transparency and Exchange of Information for Tax Purposes (). publicerade under en rapport som redovisar i vilken utsträckning länder lever upp till dess standarder. I rapporten blev fyra länder underkända och två delvis underkända.5 Frågan har därför fått förnyat fokus i de internationella finansiella institutionerna, i synnerhet i IFC och EIB. Regeringen anser att väl fungerande institutioner, som bygger på principer om öppenhet och demokrati samt respekt för mänskliga rättigheter, är en grundförutsättning för väl fungerande samhällssystem. De internationella finansiella institutionerna har en särskilt viktig roll för att stärka de delar av dessa system som rör offentlig finansiell förvaltning och näringsverksamhet. Med sina omfattande resurser och kunskaper kan institutionerna även stärka myndigheternas tekniska kapacitet på ett stort antal områden, exempelvis genom förbättrade regelverk för utvinning av råvaror och former för inhemsk skatteuppbörd samt demokratiskt ansvarsutkrävande och reglering av marknader. Regeringen verkar för ökad öppenhet och informationsutbyte på skatteområdet i syfte att minimera möjligheten för företag och privatpersoner att undanhålla medel från beskattning. Detta är framför allt viktigt för att undvika kapital- och skatteflykt från låg- och medelinkomstländer, där många av de aktuella institutionerna är verksamma. Regeringen har varit pådrivande för mer ambitiösa regelverk i institutionerna för finansiella intermediärer vid investeringar i den privata sektorn. Regeringen välkomnar därför framstegen som gjorts i flera av de internationella finansiella institutionerna för att efterfölja internationella standarder på området. Sedan FN:s internationella konferens om utvecklingsfinansiering i finns ett långsiktigt mål om att öka låg- och medelinkomstländernas inflytande i både IMF och Världsbanksgruppen. Som en följd av antagandet av detta mål gjorde Världsbanksgruppen reformåtaganden både vid gruppens årsmöte och dess vårmöte och ytterligare reformer är att vänta Förändringarna i IFC och innebär att låg- och medelinkomstländernas röststyrka har ökat till 47,2 5 De underkända länderna var , , och . De delvis underkända länderna var och . ännu inte genomgått utvärderingen. procent i och till i Skr. 2013/14:139 IFC. För del minskade röststyrkan i de båda institutionerna, från i och från i IFC. har godkänt reformerna (prop. 2009/10:14, bet. 2009/10:FiU16, rskr. 2009/10:134 och prop. 2010/11:1 utg.omr. 2 och 7, bet. 2010/11:FiU2, rskr. 2010/11:139 respektive bet. 2010/11:UU2, rskr. 2010/11:98). Efter ett beslut utökades även från 24 till 25 styrelseledamöter. Den nya ledamoten ska tillsättas av de afrikanska länderna. I IMF godkändes en ny fördelning av de s.k. kvoterna6, som avgör medlemsländernas röststyrka. För del innebar beslutet att röststyrkan minskade till . Ikraftträdandet av denna omfördelning har dock dragit ut då inte tillräckligt många medlemsländer (t.ex. inte ) har ratificerat reformerna. Det är fortfarande oklart när ratificeringen kan ske. Fördröjningen av reformer har också gjort att en överenskommelse om ytterligare styrningsreformer har skjutits . Till dessa hör en översyn av kvotformeln som används som fördelningsnyckel vid tilldelning av nya kvoter vid en kvothöjning och röstandelar. Översynen avser vilka variabler formeln ska innehålla och vilken vikt de ska ges. Tyngdpunkten i diskussionen har legat på fördelningen mellan variablerna BNP, som främst gynnar de största ekonomierna, och ekonomisk öppenhet, som gynnar länder med stor utrikeshandel. Den ursprungliga tidsfristen för en överenskommelse om kvotformeln gick ut , men fristen har förlängts till i väntan på att reformer trätt ikraft. Nästa översyn av röststyrkan i kommer att inledas och slutgiltigt avgöras 2015. Vid beslutade guvernörsstyrelsen att inleda en översyn av sammansättningen av bankens styrelse. Frågan aktualiserades eftersom det finns önskemål från verksamhetsländerna om att öka deras inflytande i styrelsen. Målsättningen är att en ny överenskommelse om styrelsesammansättningen ska ingås senast vid årsmötet . Regeringens utgångspunkt är att medlemsländernas inflytande i institutionerna ska återspegla deras relativa vikt i världsekonomin. Vidare anser regeringen att det är angeläget att förhandlingar om förändrat inflytande sker inom ramen för institutionernas egna organ för att ge alla länder möjlighet till insyn och inflytande i processen. I den pågående översynen av kvotformeln anser regeringen att formeln också bör spegla IMF:s breda mandat och kvoternas olika syften. Formeln bör därför inte i för hög grad domineras av BNP, som endast anger 6 Fördelningen av kvoterna bestämmer, tillsammans med de s.k. basrösterna, respektive lands röststyrka. Dessutom motsvarar kvoten ett nominellt värde. Fördelningen är avgörande för hur mycket ett land ska bidra med till IMF:s resurser och för hur stora lån landet vid behov kan få från IMF. 2013/14:139 ekonomisk storlek, utan också tillmäta en betydande vikt åt ekonomisk öppenhet, som speglar länders integration i världsekonomin. Regeringen stöder processen att långsiktigt stärka låg- och medelinkomstländernas inflytande i , baserat på utvecklingen i världsekonomin. För att skapa incitament för medlemsländerna att ge bidrag till institutionen måste även finansiella bidrag påverka graden av inflytande. Slutligen bör de fattigaste ländernas inflytande värnas. Regeringen anser att det finns goda skäl för verksamhetsländernas önskan om ökat inflytande i . bör ett rimligt förhållande mellan ägarnas kapitalandelar och styrelserepresentationen bibehållas. De reformer av institutionernas styrning som har beslutats inbegriper strategiska mål, decentralisering och öppenhet. och AfDB har antagit nya strategier (se avsnitt 2). Ett arbete har redan påbörjats för att konkretisera och genomföra strategierna, exempelvis genom att utveckla nya arbetsformer, flexiblare budgetallokeringar samt organisationsförändringar som bättre ska reflektera verksamheternas inriktning. De multilaterala utvecklingsbankerna har fortsatt att decentralisera verksamheten från respektive huvudkontor till . Syftet är att genom förbättrad dialog med enskilda länder, samt utökad regional och nationell kunskap, uppnå ökad effektivitet och bättre utvecklingsresultat. I har särskilda center inom enskilda ämnesområden skapats för att dra nytta av olika regioners erfarenheter och därigenom öka den samlade kunskapen. Den beslutade decentraliseringsprocessen i AfDB fortsatte . Fler landskontor öppnade och bankledningen delegerade ytterligare befogenheter till bankens 34 landskontor i . Vid årsmötet togs även ett principbeslut om att AfDB:s huvudkontor ska flytta tillbaka till , . Återflytten ska ske successivt och i enlighet med en av guvernörsstyrelsen fastlagd plan. Om allt går enligt planerna är återflytten genomförd . I samband med att CEB:s nya treåriga utvecklingsplan –2017 antogs fattades också beslut om ett reviderat ramverk för tillsyn av banken som är i linje med de internationella III- rekommendationerna. I den treåriga utvecklingsplanen anges att banken ska sträva efter att fortsätta låna ut av sina medel till bankens fattigaste medlemsländer. Detta förutsätter att banken bibehåller en sund finansiell ställning. Regeringen har varit pådrivande i arbetet med att ta fram övergripande strategier för och AfDB:s verksamhet. I har regeringen framför allt framhållit vikten av tydliga prioriteringar. beslutade strategin och dess prioriteringar uppfyller i stort regeringens Skr.