prop · H103208 · 2014-03-27 00:00:00 — vigsel inom samfundet förrättas av om det finns anledning att anta att den som förordnats enligt 2 § att tillstånd givits, får vigsel inom samfundet förrättas av den som har förordnats enligt 2 § att vara Frågor om tillstånd enligt första stycket prövas av Kammarkollegiet efter ansökan av samfundet. Ett tillstånd gäller tills vidare. Kammarkollegiet får, efter ansökan av ett trossamfund som har fått tillstånd att förrätta vigsel, förordna en präst eller någon annan befatt- ningshavare inom samfundet att vara vigselförrättare. Innan en person förordnas till Innan en person förordnas till legiet pröva att han har de kun- giet pröva att han eller hon har de skaper som behövs för uppdraget. kunskaper som behövs för uppdra- åt trossamfundet att utföra denna inte ges om det finns anledning att anta att personen kommer att 4 kap. 4 c § andra 7 kap. 1 b § andra stycket brotts- Ett förordnande att vara vigselförrättare gäller tills vidare, om det inte har begränsats att gälla till en angiven dag. Om en vigselförrättare avlider skall samfundet anmäla detta till Kammarkollegiet. detta till Kammarkollegiet. Denna lag träder i kraft den []. Förteckning över remissinstanserna (SOU 2012:35) Yttrande över betänkandet har avgetts av ombudsmän, för , , , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , i (), i (), , , , i , i , i , i , stöd till trossamfund, , , , , (, juridik och samhällsvetenskap), (Nationellt centrum för kvinnofrid), (juridiska institutionen), , , Kommuner och Landsting, , , kommun, , , , kommun, , – Barnens Rätt I Samhället, Föreningen , Glöm aldrig Pela och , , , Riksförbundet Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor, för skolsköterskor, för kvinnojourer och tjejjourer i , , Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar, , kvinno- och tjejjour, , , kristna råd, Kvinno- och , Kvinnolobby, skolkuratorers förening, Syrisk- Ortodoxa patriarkatets ställföreträdarskap i , Tjejers Rätt i Samhället och Varken hora eller kuvad. har avstått från att yttra sig. Svar har inte inkommit från kommun, Förenade islamiska föreningar i , Judiska centralrådet, Svenska Röda Korset, muslimska förbund, Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i och övriga samt Terrafem. Utöver remissinstanserna har , ECPAT , , Glöm aldrig Pela och Fa- dime m.fl., , Kvinnors Nätverk, och Rädda Barnens tematiska hedersgrupp för yttrat sig. Deras synpunkter behandlas i propositionen på samma sätt som remissinstansernas synpunkter. Sammanfattning av promemorian Erkännande av utländska fullmaktsäktenskap I promemorian behandlas frågan om erkännande av utländska fullmaktsäktenskap, dvs. äktenskap som ingåtts utan att båda parter varit närvarande vid vigseln. I syfte att stärka skyddet för barn och vuxna mot ofrivilliga äktenskap föreslås att ett sådant fullmaktsäktenskap som utgångspunkt inte ska erkännas i , om minst en av parterna hade anknytning till när äktenskapet ingicks. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa rättsförhållanden rörande äktenskap och för- Härigenom föreskrivs att 1 kap. 8 a § lagen (1904:26 s. 1) om vissa rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap1 ska ha följande lydelse. Ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag erkänns inte i 1. om det för äkt- 1. om det för äkt- enskapets ingående skulle ha fun- enskapets ingående skulle ha fun- nits hinder mot det enligt svensk nits hinder mot det enligt svensk lag och minst en av parterna var lag och minst en av parterna var svensk medborgare eller hade 2. om det är sannolikt att det har 2. om det är sannolikt att det har ingåtts under tvång, eller 3. om det har ingåtts utan att parterna varit närvarande sam- tidigt vid vigseln och minst en av eller hade hemvist i . Vad som sägs i första stycket Första stycket gäller inte om det gäller inte om det finns särskilda finns särskilda skäl att erkänna skäl att erkänna äktenskapet 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för äktenskap som har ingåtts före ikraftträdandet. 1Senaste lydelse av lagens rubrik 1971:797. 2Senaste lydelse 2004:144. Förteckning över remissinstanserna (promemorian) Efter remiss har yttranden över promemorian lämnats av , Kammarrätten i , , , , , i , i , stöd till trossamfund, , , Föreningen , Kvinnors nätverk, , , för kvinnojourer och tjejjourer i , , , kristna råd, Kvinno- och och Kvinnolobby. vid och Samhällsvetenskapliga fakulteten vid har uppgett att de inte har några synpunkter att lämna eller att de avstår från att yttra sig. Judiska centralrådet, Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar och muslimska råd har inte hörts av. Sammanfattning av promemorian tillträde till konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet samt vissa frågor om kontaktförbud avseende gemensam bostad (Ds 2012:52) antogs konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och våld i hemmet (fördragsserie – nr 210). undertecknade konventionen vid ett ministermöte i . Promemorian innehåller en analys av konventionen och de åtgärder som krävs för att ska leva upp till de åtaganden som en anslutning innebär. I promemorian föreslås att ska tillträda konventionen. En svensk anslutning till konventionen bedöms kräva lagändringar i några avseenden. Promemorian föreslår en lagändring för att uppfylla konventionens krav i fråga om immunitet och privilegier för personer som medverkar i den övervakningsmekanism som konventionen etablerar. När det gäller lagändringar som behövs för att uppfylla förpliktelser som avser tvångsäktenskap och fortsatt uppehållstillstånd i anknytningsfall hänvisas till förslag som har lämnats i betänkandena Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (SOU 2012:35) respektive Kvinnor och barn i rättens gränsland (SOU 2012:45). Promemorian innehåller inte några lagförslag i dessa delar. Beträffande konventionens bestämmelser om undantag från kravet på dubbel straffbarhet för svensk domsrätt i fråga om vissa brott när de begåtts utomlands och om förlängd preskription för vissa brott, gör promemorian bedömningen att lagändringar inte bör ske. Promemorian föreslår i stället att , med stöd i konventionen, ska lämna förklaringar om förbehåll beträffande dessa bestämmelser i samband med tillträdet. Förslag till lag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall Härigenom föreskrivs att bilagan till lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall1 ska ha följande lydelse. Immunitet eller privilegier gäller för följande – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – av våld mot kvinnor och bekämpning av våld mot och andra medlemmar av landbesök i enlighet med – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1Lagen omtryckt 1994:717. 2Senaste lydelse 2012:406. Förteckning över remissinstanserna (Ds 2012:52) Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av , Attunda tingsrätt, , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , , , , , i , i , Statskontoret, , , (Nationellt centrum för kvinnofrid), , , , , Kommuner och Landsting, , Kvinnors Nätverk, , , för kvinnojourer och tjejjourer i , och Kvinno- och . ombudsmän och har avstått från att yttra sig. Svar har inte inkommit från frivilliga samhällsarbetare, – Barnens Rätt I Samhället, , Kvinnolobby, mot sexuella övergrepp, för Jämställdhet och . fördragsserie – nr 210 konvention om förebyggande och bekämpning av våld mot kvinnor och av våld i hemmet The official languages of are English and French (Article 12 of the Statute of ). Only the treaties published by the Secretary General of , each in a separate booklet of the "" (ETS) continued since 2004 by the "Council of " (CETS), are deemed authentic. The translation presented here is for information only. medlemsstater och övriga stater som har undertecknat denna konvention, som erinrar om konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (ETS nr. 5, 1950) och dess protokoll, Europeiska sociala stadgan (ETS nr 35, 1961, reviderad 1996, ETS nr. 163), konvention om bekämpande av människohandel (CETS nr. 197, 2005) och konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp (CETS nr. 201, 2007), som erinrar om följande rekommendationer från ministerkommittén till medlemsstater: rekommendation Rec(2002)5 om skydd av kvinnor mot våld, rekommendation CM/Rec(2007)17 om normer och mekanismer för jämställdhet mellan kvinnor och män, rekommendation CM/Rec(2010)10 om kvinnors och mäns roll när det gäller att förebygga och lösa konflikter och skapa fred samt andra relevanta rekommendationer, som beaktar en växande rättspraxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna som fastställer viktiga principer inom området våld mot kvinnor, som beaktar den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (1966), den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (1966), konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor ("CEDAW", 1979) och dess fakultativa protokoll (1999) samt allmänna rekommendation nr. 19 om våld mot kvinnor, konvention om barnets rättigheter (1989) och dess fakultativa protokoll (2000) och konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (2006), som beaktar Romstadgan för (2002), som erinrar om de grundläggande principerna i den internationella humanitära rätten och särskilt (IV) angående skydd för civilpersoner under krigstid (1949) och tilläggsprotokoll I och II till denna (1977), som fördömer alla former av våld mot kvinnor och våld i hemmet, som anser att det för att förebygga våld mot kvinnor är av avgörande betydelse att uppnå såväl formell som reell jämställdhet mellan kvinnor och män, som anser att våld mot kvinnor är ett uttryck för historiskt ojämlika maktförhållanden mellan kvinnor och män och att det är dessa förhållanden som har lett till att män dominerar och diskriminerar kvinnor och som hindrar kvinnors utveckling, som konstaterar att våld mot kvinnor är könsrelaterat på strukturell nivå och att våldet mot kvinnor är en av de viktigaste orsakerna till att kvinnor är underordnade män, som med stor oro konstaterar att kvinnor och flickor ofta utsätts för allvarliga former av våld, såsom våld i hemmet, sexuella trakasserier, våldtäkt, tvångsäktenskap, hedersrelaterade brott och könsstympning, vilket är en allvarlig kränkning av kvinnors och flickors mänskliga rättigheter och utgör ett stort hinder för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män, som konstaterar att det pågår brott mot de mänskliga rättigheterna i väpnade konflikter vilka drabbar civilbefolkningen, framför allt kvinnor som utsätts för utbredda och systematiska övergrepp i form av våldtäkter och sexuellt våld och att det finns en risk för att det könsrelaterade våldet ökar både under och efter konflikter, som konstaterar att kvinnor och flickor riskerar att utsättas för könsrelaterat våld i större utsträckning än män, som konstaterar att våld i hemmet drabbar kvinnor oproportionerligt och att även män kan utsättas för våld i hemmet, som konstaterar att barn är offer för våld i hemmet, inbegripet som vittnen till våld i familjen, som önskar skapa ett där det inte förekommer något våld mot kvinnor eller våld i hemmet, har kommit överens om följande. Kapitel I – Syfte, definitioner, jämställdhet och icke-diskriminering samt allmänna skyldigheter Artikel 1 – Konventionens syfte 1Syftet med denna konvention är a att skydda kvinnor mot alla former av våld och att förebygga, lagföra och avskaffa våld mot kvinnor och våld i hemmet, b att bidra till att avskaffa alla former av diskriminering av kvinnor och att främja faktisk jämställdhet mellan kvinnor och män, bland annat genom att stärka kvinnors ställning, c att utarbeta ett omfattande system, principer och åtgärder för att skydda och hjälpa alla kvinnor som utsätts för våld och alla som utsätts för våld i hemmet, d att främja internationellt samarbete som syftar till att avskaffa våld mot kvinnor och våld i hemmet, eatt organisationer och brottsbekämpande myndigheter ska få stöd och hjälp så att de kan samarbeta effektivt och ta ett helhetsgrepp för att få ett slut på våldet mot kvinnor och våldet i hemmet. 2Genom denna konvention inrättas en särskild övervakningsmekanism för att säkerställa att parterna effektivt tillämpar dess bestämmelser. Artikel 2 – Konventionens tillämpningsområde 1Denna konvention gäller alla former av våld mot kvinnor, inbegripet våld i hemmet, som drabbar kvinnor oproportionerligt. 2Parterna uppmuntras till att tillämpa konventionen på alla personer som utsätts för våld i hemmet. Parterna ska vid tillämpningen av bestämmelserna i konventionen ägna särskild uppmärksamhet åt kvinnor som utsätts för könsrelaterat våld. 3Denna konvention gäller både i fredstid och under väpnad konflikt. Artikel 3 – Definitioner I denna konvention avses med a våld mot kvinnor: ett brott mot de mänskliga rättigheterna och en form av diskriminering av kvinnor och avser varje fall av könsrelaterat våld som leder till, eller troligen kommer att leda till, fysisk, sexuell, psykisk eller ekonomisk skada eller fysiskt, sexuellt, psykiskt eller ekonomiskt lidande för kvinnor, inbegripet hot om sådana handlingar, tvång eller godtyckligt frihetsberövande, oavsett om det sker i ett offentligt eller privat sammanhang, b våld i hemmet: varje fall av fysiskt, sexuellt, psykiskt eller ekonomiskt våld som utövas inom familjen eller i hemmiljön eller mellan makar eller partner eller före detta makar eller partner, oavsett om förövaren delar eller har delat bostad med brottsoffret eller inte, c genus: de socialt konstruerade roller, beteenden, aktiviteter och attribut som ett visst samhälle anser passande för kvinnor respektive män, d könsrelaterat våld mot kvinnor: våld som riktas mot en kvinna på grund av att hon är kvinna eller som drabbar kvinnor oproportionerligt, e brottsoffer: varje fysisk person som utsätts för de handlingar som avses i punkterna a och b, f kvinnor: omfattar även flickor . Artikel 4 – Grundläggande rättigheter, jämställdhet och icke-diskriminering 1Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att främja och skydda alla människors, särskilt kvinnors, rätt att leva utan att behöva utsättas för våld vare sig offentligt eller privat. 2Parterna fördömer alla former av diskriminering av kvinnor och vidtar utan dröjsmål nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att förhindra diskriminering, särskilt genom att –i sina nationella grundlagar eller annan lämplig lagstiftning införa principen om jämställdhet mellan kvinnor och män och säkerställa att denna princip får genomslag i praktiken, –förbjuda diskriminering av kvinnor och använda sanktioner när det är lämpligt, –avskaffa lagar och praxis som diskriminerar kvinnor. 3Parterna ska tillämpa bestämmelserna i denna konvention, särskilt åtgärderna för att skydda brottsoffrens rättigheter, utan åtskillnad såsom på grund av kön, genus, ras, hudfärg, språk, religion, politisk eller annan åskådning, nationellt eller socialt ursprung, tillhörighet till en nationell minoritet, förmögenhet, börd, sexuell läggning, könsidentitet, ålder, hälsotillstånd, funktionsnedsättning, civilstånd, status som migrant eller flykting eller ställning i övrigt. 4Särskilda åtgärder som är nödvändiga för att förebygga och skydda kvinnor mot könsrelaterat våld ska inte betraktas som diskriminering enligt denna konvention. Artikel 5 – Statens skyldigheter och tillbörlig aktsamhet 1Parterna ska inte medverka till några som helst våldshandlingar mot kvinnor utan säkerställa att myndigheter, tjänstemän, ombud, institutioner och andra aktörer som handlar på uppdrag av staten agerar i enlighet med denna skyldighet. 2Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att med tillbörlig aktsamhet förebygga, utreda, straffa och gottgöra våldshandlingar som faller inom ramen för denna konvention och som begås av icke-statliga aktörer. Artikel 6 – Genusmedvetet förhållningssätt Parterna ska åta sig att anlägga ett genusperspektiv då de införlivar och utvärderar konsekvenserna av bestämmelserna i denna konvention och att främja och effektivt tillämpa principer om jämställdhet mellan kvinnor och män och att stärka kvinnors ställning. Kapitel II – Integrerad politik och datainsamling Artikel 7 – Omfattande och samordnad politik 1Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att anta och genomföra en nationell, effektiv, omfattande och samordnad politik som innefattar alla lämpliga åtgärder för att förebygga och bekämpa alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention och bemöta våld mot kvinnor utifrån ett helhetsperspektiv. 2Parterna ska säkerställa att den politik som avses i punkt 1 sätter brottsoffrets rättigheter i centrum vid alla åtgärder och att den genomförs genom ett effektivt samarbete mellan alla berörda myndigheter, institutioner och organisationer. 3De åtgärder som vidtas enligt denna artikel ska där så är lämpligt omfatta alla berörda aktörer, såsom regeringsorgan, de nationella, regionala och lokala beslutande församlingarna och myndigheterna, nationella människorättsinstitutioner och organisationer i det civila samhället. Artikel 8 – Ekonomiska resurser Parterna ska anslå lämpliga ekonomiska resurser och personalresurser för att den integrerade politiken, åtgärderna och programmen för att förebygga och bekämpa alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention ska kunna genomföras på ett adekvat sätt, inbegripet sådant som utförs av frivilligorganisationer och det civila samhället. Artikel 9 – Frivilligorganisationer och det civila samhället Parterna ska på alla nivåer erkänna, uppmuntra och stödja det arbete som berörda frivilligorganisationer och det civila samhället utför för att bekämpa våld mot kvinnor och skapa ett effektivt samarbete med dessa organisationer. Artikel 10 – Samordningsorgan 1Parterna ska utse eller inrätta ett eller flera offentliga organ som ansvarar för att samordna, genomföra, bevaka och utvärdera politiken och åtgärderna för att förebygga och bekämpa alla former av våld som omfattas av denna konvention. Dessa organ ska samordna insamlingen av de uppgifter som avses i artikel 11, analysera och sprida resultaten. 2Parterna ska säkerställa att de organ som utses eller inrättas i enlighet med denna artikel får allmän information om de åtgärder som vidtas enligt kapitel VIII. 3Parterna ska säkerställa att de organ som utses eller inrättas i enlighet med denna artikel kan kommunicera direkt med varandra och främja förbindelserna med deras motsvarigheter i andra parter. Artikel 11 – Datainsamling och forskning 1För att tillämpa denna konvention ska parterna åta sig att a regelbundet samla in uppdelade relevanta statistiska uppgifter om ärenden om alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention, b stödja forskning om alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention för att ta reda på våldets grundorsaker, konsekvenser och förekomst och antal fällande domar samt hur effektiva åtgärderna för att tillämpa denna konvention är. 2Parterna ska sträva efter att regelbundet utföra befolkningsbaserade undersökningar för att bedöma den allmänna förekomsten av och utvecklingstendenser för alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention. 3Parterna ska förse den expertgrupp som avses i artikel 66 i denna konvention med de insamlade uppgifterna enligt denna artikel för att stimulera ett internationellt samarbete och göra internationella riktvärden möjliga. 4Parterna ska säkerställa att de insamlade uppgifterna enligt denna artikel görs tillgängliga för allmänheten. Kapitel III – Förebyggande Artikel 12 – Allmänna skyldigheter 1Parterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att främja förändringar i kvinnors och mäns sociala och kulturella beteendemönster i syfte att utrota fördomar, sedvänjor, traditioner och all annan praxis som utgår från föreställningen om kvinnors underordning eller från stereotypa roller för kvinnor och män. 2Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att förebygga alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention och som utövas av en fysisk eller juridisk person. 3Alla åtgärder som vidtas enligt detta kapitel ska genomföras med beaktande av de särskilda behov som vissa personer har på grund av särskilda omständigheter som har gjort dem särskilt utsatta. Alla brottsoffers mänskliga rättigheter ska sättas i centrum. 4Parterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att uppmuntra alla samhällsmedlemmar, särskilt män och pojkar, att aktivt bidra till att förebygga alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention. 5Parterna ska säkerställa att kultur, sedvänja, religion, tradition eller så kallad heder inte ska kunna betraktas som ett rättfärdigande av någon våldshandling som faller inom ramen för denna konvention. 6Parterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att främja program och aktiviteter för att stärka kvinnors ställning. Artikel 13 – Ökad medvetenhet 1Parterna ska regelbundet och på alla nivåer främja eller genomföra kampanjer och program för ökad medvetenhet, inbegripet i samarbete med nationella människorättsinstitutioner och jämställdhetsorgan, det civila samhället och frivilligorganisationer, särskilt kvinnoorganisationer, när så är lämpligt, för att öka allmänhetens medvetenhet om och förståelse för hur alla former av våld som faller inom ramen för denna konvention tar sig uttryck, dess konsekvenser för barn och behovet av att förebygga detta våld. 2Parterna ska säkerställa att informationen om vilka åtgärder som kan vidtas för att förebygga de våldshandlingar som faller inom ramen för denna konvention får stor spridning hos allmänheten. Artikel 14 – Utbildning 1Parterna ska, när det är lämpligt, vidta nödvändiga åtgärder för att utbildningsmaterial om till exempel jämställdhet mellan kvinnor och män, icke-stereotypa könsroller, ömsesidig respekt, fredlig lösning av konflikter i mellanmänskliga relationer, könsrelaterat våld mot kvinnor och rätten till personlig integritet, ska ingå i formella läroplaner på alla utbildningsnivåer och vara anpassade till elevernas utvecklingsförmåga. 2Parterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att främja de principer som avses i punkt 1 i informell utbildningsverksamhet samt i idrotts-, kultur- och fritidsaktiviteter och i media. Artikel 15 – Utbildning av yrkesgrupper 1Parterna ska anordna eller förstärka lämplig utbildning för yrkesgrupper som kommer i kontakt med brottsoffer eller förövare av alla våldshandlingar som faller inom ramen för denna konvention om hur man kan förebygga och upptäcka sådant våld, jämställdhet mellan kvinnor och män, brottsoffrens behov och rättigheter, samt hur sekundär viktimisering kan förebyggas. 2Parterna ska verka för att den utbildning som avses i punkt 1 även omfattar utbildning i myndighetssamverkan för att möjliggöra en heltäckande och lämplig hantering av ärenden som innefattar sådant våld som faller inom ramen för denna konvention. Artikel 16 – Förebyggande ingripanden och behandlingsprogram 1Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att inrätta eller stödja program som syftar till att förövare som har utövat våld i hemmet ska lära sig att inte bete sig våldsamt i mellanmänskliga relationer i avsikt att förebygga ytterligare våld och förändra ett våldsamt beteendemönster. 2Parterna ska vidta nödvändiga lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att inrätta eller stödja behandlingsprogram i avsikt att förebygga att förövare, särskilt sexualförbrytare, begår nya brott.