prop · H103188 · 2014-03-18 00:00:00 — För tillträde till vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år gäller inte den övre åldersgräns som finns för övriga utbildningar i gymnasieskolan. I stället finns det särskilda bestämmelser om målgruppen för vidareutbildningen i 17 a kap. 4 §. Tillägget i första stycket hänvisar till den paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 6. 6 § Ungdomar som har gått igenom en utbildning på ett nationellt program eller likvärdig utbildning eller har avlagt International Baccalaureate (IB) är inte längre behöriga för nationella program och introduktionsprogram i gymnasieskolan. I paragrafen finns en bestämmelse om att ungdomar som genomgått vissa utbildningar är behöriga för gymnasieskolan. Paragrafen preciseras så att det framgår att detta inte gäller i förhållande till sådan vidareutbildning som avses i 17 a kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1. 7 § Utbildningen i gymnasieskolan består av nationella program som är yrkesprogram eller högskoleförberedande program. 2013/14:188 I gymnasieskolan finns också utbildning i form av introduktionsprogram och vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Närmare bestämmelser om de nationella programmen finns i 16 kap., om introduktionsprogrammen i 17 kap. och om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i 17 a kap. I paragrafen regleras vilka olika utbildningar som finns i gymnasieskolan. I andra stycket läggs vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år till i uppräkningen av de olika utbildningar som ingår i gymnasieskolan och i tredje stycket kompletteras hänvisningarna till olika kapitel i lagen där utbildningarna regleras med en hänvisning till 17 a kap. 8 § Varje kommun ska informera om de nationella programmen samt om möjligheterna att få utbildning på introduktionsprogram och vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Paragrafen innehåller en bestämmelse om kommunens informationsskyldighet. Ändringen innebär att kommunerna ska informera även om möjligheterna att få vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. 11 § Utbildningen i gymnasieskolan ska, med undantag för gymnasial lärlingsutbildning som avses i 16 kap. 11 §, i huvudsak vara skolförlagd. Även introduktionsprogrammen programinriktat individuellt val, yrkesintroduktion och individuellt alternativ samt vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år får utformas så att de inte är i huvudsak skolförlagda. I paragrafen finns bestämmelser om utbildningens förläggning. Liksom gymnasial lärlingsutbildning och utbildning på vissa introduktionsprogram behöver vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år inte vara i huvudsak skolförlagd. Detta framgår av ett tillägg till paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. 22 § Betyg ska sättas –på varje avslutad kurs, –efter genomfört gymnasiearbete och examensarbete, och –i ämnen i de fall undervisning i dessa får förekomma i gymnasieskolan. Regeringen får meddela föreskrifter om hur betygssättningen ska gå till. Föreskrifterna får innebära undantag från bestämmelsen i 3 kap. 16 § om vem som beslutar om betyg. Paragrafen innehåller bestämmelser om betygssättning. Paragrafens första stycke ändras så att det framgår att betyg även ska sättas efter genomfört examensarbete inom vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år. Stycket har även justerats redaktionellt för ökad tydlighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4. 25 § Som betyg på gymnasiearbetet och examensarbetet ska någon av beteck- Prop. 2013/14:188 ningarna E eller F användas. Betyget E ska användas om en elev har nått exa- mensmålen för gymnasiearbetet eller examensarbetet. I annat fall ska betyget F användas. I paragrafen behandlas betygssättning av gymnasiearbetet. Bestämmelserna ändras så att det framgår att samma beteckningar som ska användas som betyg på gymnasiearbetet även ska användas som betyg på examensarbetet inom vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år. Paragrafen har även justerats redaktionellt för ökad tydlighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4. 31 § Ett landsting får anordna utbildningar på sådana nationella program som avser naturbruk och omvårdnad. Efter överenskommelse med en kommun får anordna utbildning även på andra nationella program. Av 17 kap. 17 och 18 §§ följer vilken utbildning på introduktionsprogram som får anordnas av ett landsting. Av 17 a kap. 2 § följer att ett landsting som anordnar utbildning på teknikprogrammet också får anordna vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Paragrafen innehåller bestämmelser om när landsting får anordna utbildning i gymnasieskolan. Av paragrafens andra stycke framgår att ett landsting efter överenskommelse med en kommun får anordna utbildning på teknikprogrammet. Paragrafen kompletteras med ett fjärde stycke som innehåller en hänvisning till 17 a kap. 2 § där det framgår att ett landsting som anordnar utbildning på teknikprogrammet får anordna vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om –krav för att anordna utbildningen (2 §), –syfte och målgrupp (3 och 4 §§), –utbildningens utformning och innehåll (5–15 §§), och –behörighet, ansökan och mottagande (16–18 §§). Paragrafen beskriver kapitlets innehåll. Liknande paragrafer finns i flertalet av lagens kapitel. 2 § En huvudman som anordnar utbildning på teknikprogrammet får anordna vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. I paragrafen regleras kraven för att få anordna vidareutbildningen. Av paragrafen framgår att vidareutbildningen bara får anordnas av huvudmän, offentliga eller enskilda, som inom gymnasieskolan anordnar det nationella programmet teknikprogrammet. Paragrafen behandlas i avsnitt 10. 2013/14:188 3 § Vidareutbildningen syftar till en gymnasieingenjörsexamen och ska utgöra grund för yrkesverksamhet som gymnasieingenjör. Paragrafen handlar om syftet med vidareutbildningen. Av paragrafen framgår att vidareutbildningen syftar till att den som gått utbildningen ska få en gymnasieingenjörsexamen och kunna arbeta som gymnasieingenjör. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. 4 § Vidareutbildningen ska vara öppen endast för den som har genomgått utbildning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper och som påbörjar vidareutbildningen 1.terminen efter det att han eller hon har avslutat utbildningen på teknikprogrammet eller motsvarande utbildning, eller 2.senast det kalenderår då han eller hon fyller . I paragrafen anges målgruppen för vidareutbildningen. Behörighetskraven för att mottas till utbildningen regleras i 16 §, se kommentaren till den bestämmelsen. Regleringen i paragrafen utgör ett undantag från de ålderskrav som annars gäller för gymnasieskolan enligt 15 kap. 5 §. Elever är i normalfallet det år de lämnar årskurs tre i gymnasieskolan, men på grund av t.ex. programbyten eller studieuppehåll är det inte ovanligt att de är äldre än vad som anges i 15 kap. 5 § när ett fjärde tekniskt år skulle kunna bli aktuellt. Målgruppen för vidareutbildningen är de som har gått igenom en treårig gymnasieutbildning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper, men endast under två alternativa förutsättningar. Den första förutsättningen är att eleven påbörjar vidareutbildningen i direkt anslutning till att utbildningen på teknikprogrammet eller motsvarande utbildning har avslutats, s.k. direktövergång. Det är fråga om direktövergång även om en elev har gjort studieuppehåll under det tekniska programmet, t.ex. mellan årskurs ett och två. Det kan också vara så att den som har genomgått en treårig utbildning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper efter t.ex. arbetslöshet eller i arbete behöver stärka sin position på arbetsmarknaden genom ytterligare utbildning, eller i stället för att studera på högskola eller yrkeshögskola vill gå en kortare mer praktiskt inriktad teknisk utbildning. Även en sådan person kan få gå vidareutbildningen, under förutsättning att utbildningen påbörjas senast det kalenderår då personen fyller . En person som är äldre än så kan endast få gå utbildningen om den kan påbörjas terminen efter det att personen har avslutat utbildningen på teknikprogrammet eller motsvarande utbildning. Paragrafen behandlas i avsnitt 6. 5 § Det ska finnas examensmål som innehåller mål för utbildningen. Paragrafen behandlar examensmålen. Av paragrafen framgår att målen för vidareutbildningen ska framgå av examensmål. Paragrafen motsvarar i sak 16 kap. 6 §. att besluta examensmålen i förordning i form av verkställighetsföreskrif- Prop. 2013/14:188 ter. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 6 § Inom utbildningen ska det finnas särskilt profilerade utbildningsvägar (nationella profiler). Regeringen får meddela föreskrifter om vilka nationella profiler som ska finnas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om nationella profiler. I paragrafen finns bestämmelser om nationella profiler. Av första stycket framgår att det inom vidareutbildningen ska finnas olika profilerade utbildningsvägar, s.k. nationella profiler. Den sökande ska tas emot till en nationell profil vid starten av läsåret och den nationella profilen utgör därmed elevens studieväg. Paragrafens andra stycke innehåller dels ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om vilka nationella profiler som får finnas, dels ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om nationella profiler. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.3. 7 § Utbildningen är avsedd att genomgås på ett läsår. Utbildningen ska bedrivas som heltidsstudier. Paragrafen innehåller bestämmelser om vidareutbildningens omfattning. Utbildningen är avsedd att genomgås på ett läsår och ska precis som utbildningen på nationella program bedrivas som heltidsstudier. Om behov skulle uppkomma att förlägga utbildningen på andra tider än de som normalt gäller, t.ex. för att arbetsplatsförlagt lärande ska kunna genomföras , följer av 3 kap. 2 § gymnasieförordningen att huvudmannen får besluta om detta. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. 8 § Elever på utbildningen har rätt till minst (garanterad undervisningstid). I paragrafen regleras den garanterade undervisningstiden inom vidareutbildningen. Av paragrafen framgår att eleverna är garanterade . Paragrafen har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2. 9 § Omfattningen av studierna anges i gymnasiepoäng. Paragrafen innehåller ytterligare bestämmelser om vidareutbildningens omfattning. I paragrafen klargörs att utbildningens omfattning precis som övrig utbildning inom gymnasieskolan anges i gymnasiepoäng. Paragrafen har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. 10 § Utbildningen omfattar 900 gymnasiepoäng, varav 100 gymnasiepoäng avser ett examensarbete. För utbildningen ska det finnas en poängplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om poängplanen. Paragrafen innehåller ytterligare bestämmelser om vidareutbildningens omfattning. I paragrafens första stycke anges utbildningens totala omfattning, 900 gymnasiepoäng. Av dessa ska examensarbetet omfatta 100 poäng. Resten av utbildningen utgörs av kurser enligt 12 §. I andra stycket finns en bestämmelse om att det ska finnas en poängplan för utbildningen. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om poängplanen. Paragrafen har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. 11 § För varje ämne ska det finnas en ämnesplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ämnesplaner. Paragrafen handlar om ämnesplaner när det gäller vidareutbildningen. I första stycket uppställs krav på att det ska finnas en ämnesplan för varje ämne. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ämnesplaner. Paragrafen motsvarar vad som enligt 16 kap. 21 § gäller för nationella program. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4. 12 § Utbildningen inom varje ämne ges i form av en eller flera kurser. För varje kurs ska det anges hur många gymnasiepoäng som kursen omfattar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om vad som krävs för att få påbörja en kurs. I paragrafen finns bestämmelser om kurser inom vidareutbildningen. I första stycket anges att utbildningen inom varje ämne ska ges i form av en eller flera kurser. Enligt andra stycket ska det för varje kurs anges hur många gymnasiepoäng som kursen omfattar. I tredje stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om behörighetsvillkor för de olika kurserna. Paragrafen motsvarar i huvudsak vad som enligt 16 kap. 23 § och 24 § andra stycket gäller för nationella program. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.4. 13 § För varje elev ska det upprättas en individuell studieplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om den individuella studieplanen. Paragrafen innehåller bestämmelser om den individuella studieplanen. Av första stycket framgår att det för varje elev i vidareutbildningen ska upprättas en individuell studieplan. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om planen. Paragrafen motsvarar vad som enligt 16 kap. 25 § gäller för nationella Paragrafen behandlas i avsnitt 7.6. 14 § Har en elev efter avslutad kurs eller genomfört examensarbete fått lägst betyget E, är huvudmannen inte skyldig att erbjuda ytterligare utbildning av samma slag, om inte annat följer av föreskrifter meddelade med stöd av andra stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad som krävs för att få gå om en kurs. Paragrafen reglerar vad det finns för möjligheter till ytterligare utbildning av samma slag. Av paragrafens första stycke framgår att en huvudman inte är skyldig att erbjuda en elev som uppnått betyg för godkända resultat ytterligare utbildning av samma slag, om inte regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer har meddelat föreskrifter om det. I huvudsak motsvarande bestämmelser finns för nationella program i 16 kap. 24 § första stycket. I andra stycket finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad som krävs för att en elev ska få gå om en kurs. Detta bemyndigande motsvarar delvis 16 kap. 24 § andra stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.5. 15 § Gymnasieingenjörsexamen ska utfärdas om en elev har gått igenom en fullständig vidareutbildning med godkända betyg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om gymnasieingenjörsexamen. I paragrafen finns bestämmelser om gymnasieingenjörsexamen. I paragrafens första stycke anges villkor för att en gymnasieingenjörsexamen ska utfärdas, dvs. det krävs att eleven har gått igenom en fullständig vidareutbildning med godkända betyg. En sådan fullständig utbildning omfattar kurser om 800 gymnasiepoäng och ett examensarbete om 100 gymnasiepoäng. I andra stycket upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om gymnasieingenjörsexamen. Paragrafen behandlas i avsnitt 9. 16 § För behörighet till utbildningen krävs, utöver vad som föreskrivs i 4 §, gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om behörighetsvillkor. 2013/14:188 I paragrafen anges vad som krävs för att vara behörig till vidareutbildningen. Av första stycket framgår att för behörighet krävs gymnasieexamen från teknikprogrammet eller likvärdiga kunskaper. Med likvärdiga kunskaper avses i första hand att den sökande genomgått ett annat nationellt program med nödvändiga kompletteringar eller läst in en motsvarande utbildning inom vuxenutbildningen. Likvärdiga kunskaper kan också ha inhämtats genom studier som helt eller delvis har bedrivits i utlandet. Den sökande måste också tillhöra den målgrupp för utbildningen som definieras i 4 §. I andra stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva ytterligare behörighetsvillkor. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1. 17 § I en ansökan till utbildningen ska det anges vilken utbildningsanordnare och vilken nationell profil ansökan avser. Avser ansökan mer än en utbildning ska utbildningarna anges i prioritetsordning. Ansökan ska ges in till den sökandes hemkommun. Om ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman än den sökandes hemkommun, ska ansökan sändas vidare till denne. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan och ansökningsförfarandet. Av 6 § framgår att vidareutbildningen består av nationella profiler som utgör elevernas olika studievägar. Av förevarande paragrafs första stycke framgår att det i ansökan måste anges vilken utbildningsanordnare och vilken nationell profil som ansökan avser. Om ansökan avser flera olika utbildningar ska dessa rangordnas. I andra stycket anges att ansökan ska ges in till den sökandes hemkommun samt att hemkommunen, om utbildningen anordnas av någon annan huvudman, ska sända ansökan vidare till denne. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. 18 § Huvudmannen för den sökta utbildningen prövar om en sökande är behörig och ska tas emot. Behöriga sökande från hela landet ska tas emot till utbildningen (riksrekrytering). Av 15 kap. 12 och 13 §§ framgår att huvudmannen ska göra ett urval bland mottagna sökande, om fler sökande har tagits emot till huvudmannens utbildning än det finns platser i utbildningen. I paragrafen finns bestämmelser om beslut om behörighet och mottagande till vidareutbildningen. Av första stycket framgår att det är huvudmannen för den sökta utbildningen som ska pröva om en sökande är behörig och om den sökande ska tas emot. Motsvarande reglering för nationella program finns i 16 kap. 36 §. Av andra stycket framgår att det är fråga om en riksrekryterande utbildning. Tredje stycket innehåller en hänvisning till bestämmelserna i 15 kap. om att huvudmannen ansvarar för antagningen till de utbildningar som huvudmannen anordnar och att regeringen meddelar föreskrifter om urval Prop. 2013/14:188 bland mottagna sökande. Regleringen innebär att alla behöriga sökande till en utbildning inom gymnasieskolan ska tas emot som sökande till utbildningen, men om antalet platser i utbildningen är färre än antalet behöriga sökande måste huvudmannen göra ett urval bland de sökande. En mottagen sökande som får en plats i utbildningen antas till utbildningen. Föreskrifter om överklagande av huvudmannens beslut till finns i 28 kap. 12 och 13 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3. 12 § Beslut av en kommun eller ett landsting får överklagas hos i fråga om 1.barns mottagande i grundsärskolan enligt 7 kap. 5 § eller tillhörighet till grundsärskolans målgrupp enligt 7 kap. 5 b §, 2.uppskjuten skolplikt enligt 7 kap. 10 § andra stycket, 3.skolpliktens förlängning enligt 7 kap. 13 § eller skolpliktens upphörande enligt 7 kap. 14 §, 4.mottagande av en elev från en annan kommun enligt 9 kap. 13 §, 10 kap. 25 § eller 11 kap. 25 §, 5.åtgärder enligt 10 kap. 29 § tredje stycket för en elev som inte bor hemma, 6.placering vid en annan skolenhet än den vårdnadshavare önskar enligt 9 kap. 15 § andra stycket, 10 kap. 30 § andra stycket eller 11 kap. 29 § andra stycket, 7.mottagande i första hand enligt 16 kap. 36 §, mottagande enligt 17 kap. 14 § när det gäller en utbildning i gymnasieskolan som utformats för en grupp elever, mottagande enligt 17 a kap. 18 § eller mottagande i första hand enligt 19 kap. 29 § första stycket, 8.tillhörighet till målgruppen för gymnasiesärskolan enligt 18 kap. 5 eller 7 § andra stycket, 9.mottagande till vuxenutbildning enligt 20 kap. 13 §, 14 § andra stycket eller 22 §, till särskild utbildning för vuxna enligt 21 kap. 7 § tredje stycket eller till utbildning i svenska för invandrare enligt 22 kap. 15 §, 10.upphörande av utbildningen för en elev i vuxenutbildning enligt 20 kap. 9 § andra stycket, i särskild utbildning för vuxna enligt 21 kap. 9 § andra stycket eller i utbildning i svenska för invandrare enligt 22 kap. 16 § andra stycket, 11.att på nytt bereda vuxenutbildning enligt 20 kap. 9 § tredje stycket, särskild utbildning för vuxna enligt 21 kap. 9 § tredje stycket eller utbildning i svenska för invandrare enligt 22 kap. 17 §, 12.åtagande om interkommunal ersättning enligt 20 kap. 21 § tredje stycket, 13.rätt till utbildning eller annan verksamhet för någon som avses i 29 kap. 2 § andra stycket 3. Beslut som avses i första stycket 1, 4 och 712 får överklagas endast av barnet, eleven eller den sökande. Paragrafen handlar om vilka beslut av en kommun eller ett landsting som får överklagas hos . En ändring görs i första stycket sjunde punkten som innebär att ett beslut i fråga om mottagande enligt 17 a kap. 18 § får överklagas till Punkten har även justerats redaktionellt för ökad tydlighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3. 2013/14:188 13 § Beslut av en enskild huvudman får överklagas hos i fråga om 1.mottagande enligt 16 kap. 36 §, mottagande enligt 17 kap. 14 § när det gäller en utbildning i gymnasieskolan som utformats för en grupp elever, mottagande enligt 17 a kap. 18 § eller mottagande enligt 19 kap. 29 § första stycket, eller 2.rätt till utbildning eller annan verksamhet för någon som avses i 29 kap. 2 § andra stycket 3. Beslut som avses i första stycket 1 får överklagas endast av den sökande. I paragrafen regleras vilka beslut av en enskild huvudman som får överklagas hos . Paragrafen ändras på så sätt att det i första stycket första punkten läggs till en möjlighet att överklaga även en enskild huvudmans beslut i fråga om mottagande enligt 17 a kap. 18 § till . Punkten har även justerats redaktionellt för ökad tydlighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Föreslagna lagändringar träder i kraft och tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Sammanfattning av promemorian Gymnasieingenjörsutbildning Vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (Ds 2013:53) bedrivs en försöksverksamhet i enlighet med förordningen (2010:2040) om försöksverksamhet med ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. har utvärderat det första årets försöksverksamhet. har, med utvärdering som grund, sett över förutsättningarna för att införa vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år som ett permanent inslag i gymnasieskolan. Arbetet med översynen och förslagen redovisas i denna promemoria. Förslaget till vidareutbildning i form av ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan kan sammanfattas i följande punkter: –Vidareutbildningen ska bygga på teknikprogrammet men organiseras som ett fristående år. Utbildningen leder till en gymnasieingenjörsexamen. –Vidareutbildningen ska omfatta 900 gymnasiepoäng och är indelad i nationella profiler. Profilernas innehåll kan vara riktat mot olika teknikområden (branschutgångar). –Kommunala skolhuvudmän och huvudmän för fristående gymnasieskolor som anordnar teknikprogrammet får anordna vidareutbildningen. –Utbildningen ska finansieras genom riktade statsbidrag till anordnande huvudman. –Alla behöriga elever, oavsett bostadsort, ska ha lika tillgång till utbildningen genom att utbildningen är riksrekryterande.