prop · H103219 · 2014-01-01 00:00:00 — har meddelats att domen avser tionen samt att domen har vunnit tionen samt att domen har fått laga laga kraft och kan verkställas i den kraft och kan verkställas i den Handlingarna ska vara försedda med bevis om utfärdarens behörighet. Beviset ska vara utställt av en svensk beskickning eller konsul eller av chefen för justitieförvaltningen i den stat där domen har meddelats. Handlingar på andra språk än svenska, danska eller norska ska ges in också i översättning till svenska. Översättningen ska vara bestyrkt av en diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller av en svensk publicus. Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i om överklagande av tingsrätts beslut. En ansökan om verkställighet får inte bifallas utan att motparten har fått tillfälle att yttra sig över ansökan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till . Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i om överklagande av hovrätts beslut. Om en dom förklaras verkställbar, verkställs domen på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft. Om bifaller ansökan, verkställs domen som en svensk domstols dom som har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte om efter överklagande av hovrättens beslut bestämmer något annat. Vid handläggning i domstol av ett ärende om verkställbarhetsförklaring tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Trots det som föreskrivs i 2 ska en ansökan om verkställighet som gjorts till före även i fortsättningen handläggas där. Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i om överklagande av en tingsrätts beslut. En ansökan får inte bifallas utan att motparten har fått tillfälle att yttra sig över ansökan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till . Vid handläggningen i tillämpas bestämmelserna i om överklagande av en hovrätts beslut. 2.22Förslag till lag om ändring i lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning och om underhållsskyldighet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning och om underhållsskyldighet dels att 4 § ska upphöra att gälla, dels att 3, 7, 8 och 11 §§ ska ha följande lydelse. Lydelse enligt SFS 2012:451 En ansökan om att ett utländskt för de förfaranden om erkän- avgörande ska erkännas eller för- ändring som avses i artiklarna 23, 27 och 32 i underhållsförord- ningen och i artiklarna 23 och 26 i tingsrätt som regeringen före- Vid handläggningen i av en ansökan om ändring av ett beslut om erkännande eller verkställbarhet tillämpas bestämmelserna i om överklagande av en tingsrätts beslut, om inte annat följer av underhållsförordningen eller . En ansökan om ändring enligt underhållsförordningen ska, om den görs av den som har ansökt om erkännande eller verkställbarhet, ha kommit in till från den dag då beslutet meddelades. I artikel 23.6 finns en bestämmelse om inom vilken tid en ansökan om ändring ska göras. En domare som har prövat ansökningen om erkännande eller verkställbarhet får inte delta i En ansökan om ändring av ett beslut med anledning av en ansökan som avses i 3 § görs till den tingsrätt som har meddelat beslutet. En ansökan om ändring enligt underhållsförordningen som görs av den som har ansökt om erkännande eller verkställbarhet ska ha kommit in till tingsrätten från den dag då beslutet meddelades. I artikel 23.6 finns en bestämmelse om inom vilken tid en ansökan om ändring ska göras. 1 Ändringen innebär bl.a. att tredje stycket upphävs. 2013/14:219 prövningen av en ansökan om ändring av beslutet. Vid handläggningen i av ett överklagande av ett beslut i en fråga som avses i 4 § tillämpas bestämmelserna i om överklagande av en hovrätts beslut, om inte annat följer av underhållsförordningen eller . Prövningstillstånd krävs vid överklagande. Vid handläggning i domstol av ett ärende om erkännande eller verkställbarhetsförklaring tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte något annat följer av underhållsförordningen eller . Om hovrätten vid det förfarande som avses i 4 § bifaller en ansökan om verkställbarhetsförklaring enligt underhållsförordningen, ska hovrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller om någon annan åtgärd som avses i 15 kap. . Om tingsrätten bifaller en ansökan om verkställbarhetsförklaring enligt underhållsförordningen som avses i 3 §, ska tingsrättens beslut anses innefatta ett beslut om kvarstad eller om någon annan åtgärd som avses i 15 kap. . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller för handläggningen i och av ärenden som har inletts i hovrätten före ikraftträdandet. 2.23Förslag till lag om ändring i lagen (2012:318) om 1996 års Härigenom föreskrivs att 68 §§ lagen (2012:318) om 1996 års ska ha följande lydelse. En ansökan om erkännande en- för de förfaranden om erkännande ligt artikel 24 eller verkställbar- och verkställbarhet som avses i artiklarna 24 och 26. görs till den tingsrätt som Den som ansöker om att ett ut- Den som gör en ansökan enligt 6 § ska tillsammans med ansökan ge in avgörandet i original eller en ska tillsammans med ansökan ge kopia av avgörandet som har be- in avgörandet i original eller en styrkts av en behörig myndighet. kopia av avgörandet som har be- Om ansökan avser ett avgörande styrkts av en behörig myndighet. som har meddelats i en parts ute- Avser ansökan ett avgörande som varo, ska sökanden också ge in har meddelats i en parts utevaro, ska sökanden också ge in bevis om att stämningsansökan eller mot- Avser ansökan en verkställbar- Om ansökan avser en verkställ- hetsförklaring, ska sökanden även ge in bevis om att avgörandet är även ge in bevis om att avgörandet verkställbart i den stat där det har är verkställbart i den stat där det Hovrätten får förelägga sökan- Tingsrätten får förelägga sökan- den att ge in de ytterligare hand- den att ge in de ytterligare hand- lingar som hovrätten behöver för lingar som tingsrätten behöver för Är en handling avfattad på något Om en handling är skriven på annat språk än svenska, ska även något annat språk än svenska, ska en svensk översättning av hand- även en svensk översättning av lingen ges in. handlingen ges in. behöver dock inte ges in om hov- behöver dock inte ges in om tings- rätten anser att det är obehövligt rätten anser att det inte behövs eller att det inte skäligen kan krä- eller att det inte skäligen kan krä- Vid handläggning i domstol av ett ärende om erkännande eller pas i övrigt lagen (1996:242) om Hovrätten får förklara det ut- Tingsrätten får förklara det ut- ländska avgörandet helt eller del- ländska avgörandet helt eller del- vis gällande eller verkställbart. vis gällande eller verkställbart. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller för handläggningen i och av ärenden som har inletts i hovrätten före ikraftträdandet. Ärendet och dess beredning antogs och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-för- ordning). Förordningen trädde i kraft . Förordningen är en revidering av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (I-förordning). I-förordning finns i svensk lydelse som bilaga 1. Regeringen tillkallade en särskild utredare som fick i uppdrag att föreslå de kompletterande författningsbestämmelser som I-förordning ger anledning till (dir. 2012:125). Utredaren skulle dessutom överväga ett generellt överflyttande av prövningen i första instans av frågor om verkställbarhet (exekvatur) från till tingsrätt och lämna de författningsförslag som dessa överväganden motiverar. Utredningen antog namnet . Utredningen lämnade betänkandet Verkställighet av utländska domar och beslut – en ny I-förordning m.m. (SOU 2013:163). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2 och betänkandets lagförslag finns i bilaga 3. Betänkandet har remitterats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 6.1, 6.2.2, 6.3.2, 6.3.4, 6.3.6, 6.3.7, 7 och 9.1. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Efter Lagrådets granskning har EU godkänt av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar (). Konventionen kommer därmed att bli tillämplig i förhållande till . Till följd av detta ska förslagen i lagrådsremissen till lag om ändring i lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning och lag om ändring i lagen (2012:451) om ändring i lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning utgå. I stället ska motsvarande ändringar göras i lagen om ändring i lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning och om underhållsskyldighet (avsnitt 2.22). Propositionen innehåller därför ett sådant förslag. I förhållande till lagrådsremissen har även vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 2013/14:219 4 4.1Bestämmelser i unionsrättsakter och internationella instrument 4.1.12000 års I-förordning och Brysselkonventionen I-förordning finns gemensamma EU-regler om vilken medlemsstats domstol som ska pröva en tvist på privaträttens område. Till detta område hör tvister om t.ex. avtal eller skadestånd. Förordningen innehåller också bestämmelser om erkännande och verkställighet av domstolsavgöranden som meddelats i andra medlemsstater. Reglerna I-förordning innebär att den som vill ha ett domstolsavgörande som meddelats i en medlemsstat verkställt i en annan medlemsstat först måste ansöka om en verkställbarhetsförklaring (s.k. exekvatur) i en särskilt utsedd domstol i den medlemsstat där verkställighet ska ske. Sökanden ska ge in en kopia av den dom som ansökan avser och ett intyg som utfärdats på ett standardformulär av den domstol som meddelat domen. Prövningen av ansökan omfattar – utöver den grundläggande förutsättningen att förordningen är tillämplig – enbart att sökanden har gett in de handlingar som krävs. Motparten bereds inte tillfälle att yttra sig över ansökan innan domstolen tar ställning till om domen ska förklaras verkställbar. Endast om ansökan om ändring av domstolens beslut görs kan domstolen pröva om verkställbarhet ska vägras. Prövningen sker enligt ett antal i förordningen angivna vägransgrunder och innebär aldrig att den utländska domen omprövas i sak. Vägransgrunderna enligt förordningen tar sikte på om domen uppenbart strider mot grunderna för rättsordningen i den verkställande medlemsstaten (fr. ordre public), om domen är en tredskodom och svaranden inte har delgetts stämningsansökan i tillräckligt god tid och på lämpligt sätt, om domen är oförenlig med en dom som meddelats i den verkställande medlemsstaten eller i en annan stat eller om domen innebär en överträdelse av vissa av förordningens behörighetsbestämmelser. Kompletterande svenska bestämmelser till förordningen finns i lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden (kompletteringslag). I-förordning är en i EU:s civilrättsliga samarbete och har legat till grund för utformningen av övriga förordningar på området. Frågor från nationella domstolar om hur förordningen ska tolkas – s.k. framställningar om förhandsbesked – står för en ansenlig del av det totala antalet framställningar som görs till . I-förordning ersatte konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (Brysselkonventionen). Denna konvention har inkorporerats i svensk rätt genom lagen (1998:358) om Brysselkonventionen. Konventionen är tillämplig endast i förhållande till sådana terri- torier i medlemsstaterna som omfattas av konventionens territoriella Prop. 2013/14:219 tillämpningsområde och som inte omfattas av I-förord- ning i enlighet med artikel 355 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). Det innebär att konventionen numera tillämpas endast i förhållande till vissa utomeuropeiska territorier. Ett till I-förordning parallellt instrument är konventionen om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (Luganokonvention). Denna konvention har i stort sett samma innehåll som I-förordning. Den gäller i förhållandet mellan EU, , , och . konvention har ersatt konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område (Luganokonvention). Enligt övergångsbestämmelserna till konvention ska bestämmelserna i konventionen tillämpas endast på rättsliga förfaranden som har inletts efter konventionens ikraftträdande (artikel 63). En tillämpning av konvention aktualiseras alltså i fråga om förfaranden som inletts års konventions ikraftträdande. När konvention trädde i kraft i förhållande till olika parter i konventionen framgår av regeringens tillkännagivande (2011:405) om staters tillträde till . Det finns ett antal EU-förordningar som gäller domstols behörighet samt erkännande och verkställighet av domar på civilrättens område. ningarna reglerar särskilda områden eller förfaranden och har ett mer begränsat tillämpningsområde än 2000 och I-förord- På privaträttens område bör särskilt nämnas och rådets förordning (EG) nr 805/2004 av om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringar (den europeiska Syftet med den europeiska exekutionstiteln är att do- mar som gäller obestridda fordringar ska erkännas och kunna verkställas i en annan medlemsstat utan att det krävs någon verkställbarhetsförkla- ring (exekvatur). På området finns också och rådets förordning (EG) nr 801/2007 om inrättande av ett europeiskt småmåls- förfarande (småmålsförordningen). des ett förfarande för att förenkla och påskynda samt sänka kostnaderna i gränsöverskridande tvister om mindre värden. En dom i ett europeiskt småmålsförfarande ska erkännas och kunna verkställas i en annan med- lemsstat utan att det krävs exekvatur. På familjerättens område finns rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 (II-förord- 2013/14:219 ningen). Därefter har också antagits rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (underhållsförordningen) och och rådets förordning (EU) nr 650/2012 av om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt godkännande och verkställighet av officiella handlingar i samband med arv och om inrättandet av ett europeiskt arvsintyg (arvsförordningen). Underhållsförordningen har redan börjat tillämpas, medan arvsförordningen börjar tillämpas fullt ut först . De familjerättsliga EU-förordningarna innehåller vissa bestämmelser om exekvatur. Kompletterande svenska bestämmelser finns i olika kompletteringslagar (se närmare avsnitt 4.2.1). har ingått ett antal bilaterala överenskommelser med andra stater om erkännande och verkställighet av domar. Två sådana är konventionen mellan och om erkännande och verkställighet av domar och skiljedomar samt konventionen mellan och om erkännande och verkställighet av civildomar. Konventionerna är transformerade till svensk rätt genom lagen (1936:79) om erkännande och verkställighet av dom som meddelats i respektive lagen (1983:368) om erkännande och verkställighet av österrikiska domar på privaträttens område. Enligt lagarna är exekvaturdomstol i första instans. lag gäller inte om bl.a. Luganokonvention är tillämplig. En tillämpning av lagen aktualiseras därför endast i fråga om vissa familjerättsliga avgöranden. lag tillämpas inte om annat följer av de unionsrättsakter och internationella instrument som omfattas av kompletteringslag. En tillämpning av lag aktualiseras därför endast i fråga om äldre privaträttsliga avgöranden. För att utländska domar och andra avgöranden ska få verkställas i förutsätts en särskild föreskrift om det. Detta följer av 3 kap. 2 § utsökningsbalken (UB). I egenskap av EU-förordning är I-för- ordningen tillämplig i utan någon nationell normgivning. Förordningen kompletteras dock av kompletteringslag. I lagen finns bestämmelser rörande bl.a. exekvaturförfarandet. är exekvaturdomstol i första instans. Prövningen i kan, som framgår av avsnitt 4.1.1, ske i två steg. En ansökan om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras verkställbart i prövas i det första steget av en lagfaren domare. Efter en ansökan om ändring kan det beslutet omprövas av i vanlig sammansättning, dvs. med tre lagfarna domare. Lagen kompletterar inte bara I-förord- ning utan också Luganokonvention, Brysselkonventionen och Prop. 2013/14:219 . Lagen kompletterar också i vissa avseenden den euro- Ytterligare föreskrifter finns i förordningen (2005:712) med föreskrifter om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden. Kompletterande svenska lagar finns också i fråga om ett antal andra EU-förordningar som inte omfattas av kompletteringslag, t.ex. lagen (2008:1038) om europeiskt småmålsförfarande, lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II-förordningen och lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning (kompletteringslagarna till II-förordningen och underhållsförordningen). Ändringar i den sistnämnda lagen har beslutats genom lagen (2012:451) om ändring i lagen (2011:603) med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning. Bland annat har lagen fått en ny rubrik. Ändringarna har dock ännu inte trätt i kraft, utan träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Avsikten är att lagen ska sättas i kraft när om underhållsskyldighet träder i kraft för del till följd av att EU har godkänt konventionen, dvs. Även enligt kompletteringslagarna till II-förordningen och underhållsförordningen är i förekommande fall exekvaturdomstol i första instans. 4.2.2Annan svensk lagstiftning om erkännande och verkställighet av utländska domar Det finns även ett flertal lagar på särskilda områden som reglerar erkännande och verkställighet av domar. Enligt dessa lagar är exekvaturdomstol i första instans. Sådana lagar finns på familjerättens, miljörättens och transporträttens områden. I flertalet fall inkorporerar eller transformerar lagarna multilaterala överenskommelser. En viktig skillnad i förhållande till kompletteringslag är att enligt vissa av lagarna sker exekvaturprövningen bara i ett steg. Det innebär att motparten bereds tillfälle att yttra sig över ansökan och att domstolen därefter prövar eventuella vägransgrunder. På familjerättens område är det fråga om lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap, lagen (1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo, lagen (1965:723) om erkännande och verkställighet av vissa utländska domar och beslut angående underhåll till barn, lagen (1976:108) om erkännande och verkställighet av utländskt avgörande angående underhållsskyldighet, lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor, lagen (1990:272) om internationella frågor rörande makars och sambors förmögenhetsförhållanden och lagen (2012:318) om 1996 års . På miljörättens område är det fråga om atomansvarighetslagen (1968:45), lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna och lagen (2010:950) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Genom lag upphävs lag. 2013/14:219 lag har ännu inte trätt i kraft. Den träder i kraft den dag regeringen bestämmer. På transporträttens område är det fråga om lagen (1969:12) med anledning av tillträde till konventionen om fraktavtalet vid internationell godsbefordran på väg, lagen (1983:1015) med anledning av tillträde till konventionen om en uppförandekod för linjekonferenser, lagen (1985:193) om internationell järnvägstrafik, sjölagen (1994:1009) och lagen (1994:2087) med anledning av tillträde till den multilaterala överenskommelsen om undervägsavgifter. Den sistnämnda lagen har enligt lagen (2004:670) ändrat rubrik till lag (1994:2087) med anledning av tillträde till den reviderade internationella Eurocontrolkonventionen. Lagändringen har ännu inte trätt i kraft. Den träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 5.1Arbetet med att ta fram en reviderad förordning antog en rapport om tillämpningen av I-förordning1. I rapporten framhölls att förordningen anses vara ett mycket framgångsrikt instrument som är mycket uppskattat av rättstillämparna. I rapporten uttalades vidare att även om instrumentet fungerar tillfredsställande vore det önskvärt att ytterligare förbättra tillämpningen av förordningens bestämmelser och den fria rörligheten av domar. Rapporten åtföljdes av en grönbok om översyn av förordningen2. inledde ett brett samråd med intresserade parter om möjliga sätt att förbättra förordningens funktion med avseende på de frågor som togs upp i rapporten. antog det ett nytt program som anger ramarna för EU:s samarbete i rättsliga och inrikes frågor för åren 2010–2014 (det s.k. Stockholmsprogrammet)3. I programmet slås fast att det för att vidareutveckla det europeiska civilrättsliga samarbetet krävs ett undanröjande av kvarvarande hinder för fri rörlighet av rättsliga avgöranden i enlighet med principen om ömsesidigt erkännande. Som ett led i att följa uppmaningen i Stockholmsprogrammet lade kommissionen fram ett förslag till en reviderad I-förordning. Förslaget förhandlades i rådet och behandlades av –2012. antogs den reviderade I-förordningen. Förordningen syftar till att ytterligare underlätta handläggningen av tvister med internationella inslag och förbättra den gränsöverskridande verkställigheten av domar i EU. Den är direkt tillämplig och bindande för samtliga EU:s medlemsstater utom . har dock, i enlig- 1KOM(2009) 174 slutlig. 2KOM(2009) 175 slutlig. 3EUT C 115, 04.05.2010, s. 1. het med ett särskilt avtal mellan och som avser Prop. 2013/14:219 I-förordning ()4, möjlighet att förklara att 2012 års förordning ska tillämpas i förhållande till . Så har också skett och förordning kommer alltså att tillämpas även i förhållande till Danmark.5 I-förordning är i likhet med förordning tillämplig på privaträttens område. förordning regleras dock det som tidigare bara följt av rättspraxis – att frågor om statens ansvar för handlingar eller underlåtenhet vid utövandet av offentliga maktbefogenheter är undantagna från förordningens tillämpningsområde (artikel 1.1). En annan skillnad i förhållande till förordning är att det I-förordning föreskrivs att frågor om underhållsskyldighet undantas från tillämpningsområdet (artikel 1.2). Undantaget har sin grund i att dessa frågor numera regleras i underhållsförordningen. I överensstämmelse med det som gäller enligt förordning är I-förordning inte tillämplig på makars förmögenhetsförhållanden. förordning tydliggörs dock att den inte heller är tillämplig på förmögenhetsförhållanden som enligt den lag som är tillämplig på sådana förhållanden har samma verkan som äktenskap (artikel 1.2 a). Liksom förordning är förordning inte tillämplig på skiljeförfaranden. I ett skäl förordning förtydligas innebörden av detta undantag (skäl 12). I skälet anges bl.a. att om en medlemsstats domstol, som är behörig enligt förordningen eller enligt nationell rätt, har funnit att ett skiljeavtal är ogiltigt, utan verkan eller ogenomförbart, bör undantaget inte utgöra hinder mot att domstolens dom i saken erkänns eller verkställs enligt förordningen. Som huvudregel gäller för att behörighetsreglerna i 2000 och förordningar ska kunna tillämpas att svaranden har hemvist i EU. Undantag gäller enligt artiklarna 22 och 23 förordning när en domstol är exklusivt behörig eller när det finns ett avtal om domstols behörighet (prorogationsavtal). I behörighetsreglerna förordning görs i ytterligare några fall avsteg från huvudregeln.