prop · H103102 · 2014-04-14 00:00:00 — Genomsnittspoängen för män med svensk bakgrund var 13,4 poäng och för män med utländsk bakgrund 12,5 poäng. Detta motsvarar ungefär betygsnivåerna . Meritpoängskurser populära bland gymnasieelever I samband med antagningen till universiteten och högskolorna infördes nya tillträdesregler. Meritpoäng ges för vissa kurser i 2013/14:102 gymnasieskolan och de elever som läser dessa kurser som utökat program riskerar inte att försämra sin genomsnittliga betygspoäng om de misslyckas med dem. De nya reglerna har fortsatt att påverka elevernas studieval. Av de elever som fick slutbetyg hade läst ett utökat program, vilket är en liten minskning jämfört med året innan. Nivån har dock varit stabil de senast tre åren, efter en kraftig ökning , då andelen ökade från till . har andelen elever med slutbetyg som läst reducerat program fortsatt att minska. Av eleverna som erhöll slutbetyg hade läst på ett reducerat program, att jämföra 2010. Även denna nedgång kan troligen förklaras med de nya tillträdesreglerna. För de som gått i kommunala gymnasieskolor var skillnaderna små mellan kommungrupperna när det gäller andelen elever med slutbetyg från reducerade program, men desto större när det gäller elever från utökade program. I förortskommuner till storstäderna var andelen som gått ett utökat program lägst, i genomsnitt av eleverna med slutbetyg, medan andelen var i glesbygdskommuner. Skillnaderna kan till viss del förklaras av skillnader i skolornas programutbud. Sedan de nya tillträdesreglerna till universitet och högskolor började tillämpas läser eleverna i betydligt större utsträckning kurser som ger dem meritpoäng, t.ex. högre kurser i matematik och moderna språk. Diagram 5.7 visar utvecklingen för några sådana kurser: Matematik C, Matematik E och moderna språk steg 4 (franska, spanska och tyska). Diagram 5.7 Andel elever med slutbetyg i kurserna Matematik C, Matematik E respektive moderna språk av elever med slutbetyg från gymnasieskolan 2010–2013 Moderna språk steg 4 Anm.: Moderna språk steg 4 inkluderar här endast franska, spanska och tyska. Något fler elever nådde grundläggande högskolebehörighet Av de 95 600 elever som fick ett slutbetyg från gymnasieskolan uppnådde grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå. Det var en marginell ökning jämfört med föregående läsår. För kvinnor var andelen och för män . På kommunnivå varierade andelen elever som uppnått grundläggande högskolebehörighet. Andelen var i var tionde kommun och i en lika stor andel av kommunerna. En förklaring till skillnaderna kan vara att sammansättningen av programutbudet varierar mellan kommunerna. Sammantaget hade av landets invånare som fyllde 2013 uppnått grundläggande högskolebehörighet inom gymnasieskolan. Mellan kommunerna varierade denna andel mellan och . Andelen 20-åringar som uppnått grundläggande högskolebehörighet har varit relativt oförändrad den senaste femårsperioden. Nästan var fjärde elev fortsatte direkt till högskolestudier Av de elever som fick slutbetyg eller motsvarande från gymnasieskolan hade påbörjat högskolestudier läsåret därpå. Det är i paritet mindre än 2010. Direktövergången var högre för elever med utländsk bakgrund () än för elever med svensk bakgrund (). Denna skillnad gäller för såväl kvinnor som män. Av kvinnor med utländsk bakgrund gick direkt till högskolestudier efter att ha avslutat gymnasieskolan. På kommungruppsnivå var direktövergången från gymnasieskola till högskola 2012 i genomsnitt högst i storstäder () och lägst i turism- och besöksnäringskommuner (). Andelen elever med slutbetyg som hade fortsatt till universitet eller högskola – alltså senast /13 – var , vilket var en minskning med ett par procentenheter jämfört med föregående läsår. Skillnaderna mellan kommunerna var stora och varierade mellan och . Spridningen har därmed minskat något jämfört med året innan. I storstadskommunerna påbörjade i genomsnitt av de som fick slutbetyg högskolestudier , vilket kan jämföras med att i genomsnitt av eleverna gjorde detta i glesbygdskommunerna. I vilken grad elever fortsätter till högskolestudier efter gymnasieskolan beror delvis på vilken inriktning eleverna haft på sina gymnasiestudier. Högst övergångsfrekvens har elever som gått naturvetenskapliga utbildningar, följda av elever som gått tekniska och samhällsvetenskapliga utbildningar. Direktövergången till komvux är stabil Av alla elever i årskurs 3 i gymnasieskolan 2011/12 gick direkt över till komvux, att jämföra föregående år. Av de som fick slutbetyg från gymnasieskolan fortsatte direkt till komvux . Av de elever som inte fick slutbetyg vid läsårets utgång gick i komvux . Efterfrågan på de nationella programmen varierar mellan kommunerna gick 330 000 elever i gymnasieskolan, vilket var en minskning med drygt 21 000 elever, eller , jämfört med året innan. I de kommunala skolorna, som hade 242 300 elever, var minskningen . Antalet elever minskade även i fristående gymnasieskolor, från 91 500 till 80 100 elever, vilket var en minskning . Elevutvecklingen i gymnasieskolan redovisas i diagram 5.8. Diagram 5.8 Elevutvecklingen i gymnasieskolan läsåren 2004/05-2013/14 Av de totalt 330 000 eleverna i gymnasieskolan gick på ett högskoleförberedande program, på ett yrkesprogram och på ett introduktionsprogram. Statistiken omfattar elever i gymnasieskolans samtliga årskurser. Medieprogrammet ingår som en inriktning på samhällsvetenskapsprogrammet i årskurs 1 och 2 och som ett yrkesprogram i årskurs 3. deltog 1 200 elever i årskurs 1 i gymnasial lärlingsutbildning (beräknat på antalet elever med utbildningskontrakt), vilket motsvarar av alla elever i årskurs 1 på yrkesprogram. Fördelningen av elever mellan de olika utbildningsprogrammen skiljde sig betydligt åt mellan kommunerna (se diagram 5.9). Det finns tydliga mönster mellan kommungrupperna när det gäller fördelningen av elever mellan högskoleförberedande program respektive yrkesprogram. De högskoleförberedande programmen var mest populära i storstäder och förortskommuner till storstäder, medan de lockade en lägre andel av eleverna i glesbygdskommuner. Diagram 5.9 Elever i gymnasieskolan fördelade på kommungrupper och Förortskommuner till större städer Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Ökning av lärartätheten i fristående skolor Antalet tjänstgörande lärare omräknat till årsarbetare i gymnasieskolan uppgick totalt till ca 27 000 /14. Det var en minskning med omkring 4 400, motsvarande , jämfört med /13. Lärartätheten i kommunala gymnasieskolor var totalt sett oförändrad jämfört med föregående läsår. En ökning skedde dock i fristående skolor där nivån var 7,2 heltidstjänster per 100 elever , jämfört med 7,0 föregående år. Andelen lärare omräknat till årsarbetare med högskoleexamen med pedagogisk inriktning uppgick till i fristående skolor. I kommunala skolor var denna andel . På kommungruppsnivå hade glesbygdskommuner den i genomsnitt högsta lärartätheten (12,0 lärare per 100 elever), medan förortskommuner till större städer hade den lägsta (5,5 lärare per 100 elever). I den senare gruppen har lärartätheten minskat mest . Storstäder hade i genomsnitt den största andelen lärare med högskoleexamen med pedagogisk inriktning (), medan glesbygdskommuner hade den minsta andelen (). uppgick den totala kostnaden för gymnasieskolan till , vilket var en minskning med jämfört med året innan. Huvuddelen av landets gymnasieutbildningar anordnas av kommunala huvudmän. Dessa stod för () av den totala kostnaden för gymnasieskolan 2012. 2013/14:102 De fristående gymnasieskolornas kostnader var sammanlagt och utgjorde därmed av den totala kostnaden för gymnasieskolan. Landstingskommunala gymnasieutbildningar kostade , vilket motsvarade av den totala kostnaden för gymnasieskolan. Kostnaden per elev varierade mellan kommunerna Den genomsnittliga kostnaden per elev i gymnasieskolan uppgick till 2012. En elev i gymnasieskola kostade i genomsnitt 2012. Den genomsnittliga kostnaden för gymnasieskolor med fristående huvudmän var 2012. Kostnaderna per elev varierar kraftigt mellan kommunerna, något som bl.a. beror på att programutbudet skiljer sig mellan kommunerna och att kostnaderna för de olika gymnasieprogrammen varierar. I var tionde kommun var kostnaden per elev eller mer, att jämföra med per elev eller mindre för den tiondel av kommunerna som hade lägst kostnader. Lärarnas utbildningsbakgrund olika i kommunala och fristående skolor I gymnasieskolan hade av lärarna en högskoleexamen med pedagogisk inriktning (omräknat till årsarbetare). Uppdelat på kommunala och fristående gymnasieskolor var andelen respektive . Föregående år var andelarna respektive , vilket innebär att skillnaderna har minskat något. var skillnaderna mellan de kommunala skolorna stora. Andelen lärare med högskoleexamen med pedagogisk inriktning var /14 lägre än i var tionde kommun och översteg i var tionde kommun. Totalt fanns det knappt 700 studie- och yrkesvägledare (), omräknat till årsarbetare, i gymnasieskolan /14. Det motsvarar 0,2 vägledare per 100 elever. Av samtliga vägledare hade en SYV-utbildning. Vägledarna i de fristående skolorna hade i lägre grad en SYV-utbildning än vägledarna i de kommunala skolorna. Utbildningen i gymnasiesärskolan vänder sig till ungdomar vars skolplikt har upphört och som har gått i grundsärskolan, eller som inte kan gå i gymnasieskolan på grund av att de har en utvecklingsstörning. Gymnasiesärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en utbildning som är anpassad för dem och som ska ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier samt för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet. infördes en reformerad gymnasiesärskola. Utbildningen i Skr. 2013/14:102 den gamla gymnasiesärskolan är avsedd att genomgås på fyra läsår. innebär att det t.o.m. kommer att finnas elever i gymnasiesärskolan som läser enligt de tidigare bestämmelserna. Bestämmelserna i den reformerade gymnasiesärskolan har i stora delar anpassats till bestämmelserna om gymnasieskolan. I gymnasiesärskolan ska det finnas nio nationella program och individuella program, och utbildningen ska kvalitetssäkras på nationell nivå. Samarbetet mellan gymnasiesärskolan och arbetslivet ska stärkas. Reformeringen av gymnasiesärskolan syftar också till att elevernas valfrihet ska öka. De ska få större möjligheter att välja utbildningsvägar och på samma sätt som eleverna i gymnasieskolan ges möjlighet till stöd till inackordering om de behöver detta på grund av sin skolgång. För gymnasiesärskolan saknas tillgång till information om i vilken mån målen för verksamheten nås. Inte heller finns nationell betygsstatistik att tillgå. /14 gick drygt 7 700 elever i gymnasiesärskolan, vilket var en minskning med jämfört med läsåret innan. Av eleverna var män och kvinnor. Nästan alla elever gick i kommunalt drivna gymnasiesärskolor. gick i fristående gymnasiesärskolor och i skolor drivna av ett landsting. var det 104 kommuner som inte bedrev gymnasiesärskola i egen regi eller som ingick i ett kommunalförbund med gymnasiesärskola, vilket var två färre än läsåret innan. Den totala kostnaden för gymnasiesärskolan uppgick till , vilket är i nivå med kostnaden . Kostnaden för den kommunala gymnasiesärskolan uppgick till , eller av den totala kostnaden. Den totala kostnaden per elev i gymnasiesärskolan uppgick till . I gymnasiesärskolan tjänstgjorde drygt 2 600 lärare, motsvarande drygt 1 930 heltidstjänster /14, vilket var en minskning med 200 heltidstjänster jämfört med läsåret . Lärartätheten ökade från 24,2 till 25,6 årsarbetare per 100 elever. Andelen lärare med högskoleexamen med pedagogisk inriktning uppgick till och andelen lärare med specialpedagogisk högskoleexamen var . Båda andelarna var oförändrade jämfört med /13. 2013/14:102 5.10 Målet för vuxenutbildning är enligt skollagen att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka deras ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar. Kommunerna ska tillhandahålla vuxenutbildning på grundläggande nivå och ansvara för att de som har rätt att och önskar delta i sådan utbildning ges möjlighet att delta. Varje kommuninvånare som är bosatt i landet har rätt att delta i komvux på grundläggande nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon saknar sådana kunskaper som normalt uppnås i och har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Kommunerna ska även tillhandahålla utbildning på gymnasial nivå för dem som har rätt att och önskar delta i sådan utbildning, och ska sträva efter att därutöver erbjuda utbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Vid urval ska de med minst utbildning prioriteras. Totalt var knappt 749 600 kursdeltagare registrerade på någon kurs i komvux 2012, varav knappt 84 900 på grundläggande nivå och knappt 664 700 på gymnasial nivå. Totalt sett fullföljde av deltagarna sina kurser, vilket var en något lägre andel än 2011. Skillnaderna när det gäller hur stor andel som fullföljde studierna var stora mellan kommunerna och varierade mellan och . Av eleverna på grundläggande nivå fullföljde den kurs de hade påbörjat, medan avbröt kursen. avslutade inte kursen 2012 utan fortsatte på samma kurs 2013. På gymnasial nivå slutförde sin kurs, medan avbröt och skulle fortsätta kursen kommande år. Andelen som avbröt en kurs var i stort sett densamma som . Män avbröt, i likhet , i högre utsträckning sina kurser än kvinnor. Betygsfördelningen inom den gymnasiala nivån visar att av kursdeltagarna 2012 fick betyget Icke godkänt, Godkänt, Väl godkänt och betyget Mycket väl godkänt. Det innebär att av dem som slutförde utbildningen minst fick betyget Godkänt, vilket är något högre än 2011. Andelen kursdeltagare med betyget Väl godkänt eller Mycket väl godkänt hade minskat till 2012. Andelen kursdeltagare med betyget Icke godkänt var högre 2012 jämfört med . Programme for the International Assessment of Adult Competencies (PIAAC) är en OECD-studie som mäter den vuxna befolkningens (16– ) läs- och räknefärdighet samt problemlösningsförmåga med hjälp av dator. presenterades resultaten från 23 av länderna som deltog i den första omgången av studien. Resultaten visar att står sig väl i en internationell jämförelse. är ett av fyra länder som, tillsammans med , och , ligger över OECD- genomsnittet inom alla tre prövade kunskapsområdena. Inom problemlösning ligger i topp. som ligger bra till i den internationella jämförelsen ligger en ganska stor andel av den svenska befolkningen på en låg nivå inom de olika kunskapsområdena. I denna grupp ingår många med kort utbildning och även många utrikes födda. Det finns naturligtvis skillnader när det gäller färdigheter mellan utrikes och inrikes födda i samtliga länder, men skillnaderna i läsfärdigheter mellan de som invandrat och inrikes födda är störst i av alla de länder som ingår i undersökningen. Undersökningen visar att länder som har ett högt deltagande i organiserad vuxenutbildning uppnår högre resultat när det gäller läs- och räknefärdigheter. visar resultaten att tillgången till vuxenutbildning skiljer sig mycket mellan länderna och att det i många länder främst är de som kunskapsmässigt redan befinner sig på en god nivå som erbjuds vuxenutbildning. är ett av de länder som erbjuder vuxenutbildning i stor utsträckning och som även lyckas erbjuda de som befinner sig på de lägsta nivåerna vuxenutbildning. Färdigheter hos unga vuxna, dvs. 16–24-åringarna, är särskilt intressanta att studera eftersom de ger en bild av den framtida kompetensförsörjningen. De unga vuxna i ligger sammantaget över genomsnittet för samtliga åldersgrupper i landet när det gäller läsförståelse och problemlösning, men något under medelvärdet i räknefärdighet. I ett internationellt perspektiv ligger unga vuxna över OECD-genomsnittet inom samtliga tre områden. Resultaten i PIAAC ligger i linje med resultaten i , där resultaten som tidigare nämnts visat på sjunkande kunskapsresultat i matematik, läsförståelse och naturvetenskap bland 15-åringar (se avsnitt 5.5.2.). I PIAAC ligger den yngre gruppen, dvs. 16–19-åringar, lägre än gruppen 20–24-åringar när det gäller såväl lässom räkneförmåga.52 Minskning av antalet elever 190 000 elever i 9 000 elever färre än 2011. utbildning anordnad av en annan kommun än hemkommunen. 52 Skills Outlook (2013); First Results from the Survey of Adult Skills, Den internationella undersökningen av vuxnas färdigheter Tema utbildning 2013:1 och 2013:2 (). 2013/14:102 personer i åldern 20–som deltog i komvux motsvarade av befolkningen. Antal elever i komvux 2008–2012 Elevminskningen skedde framför allt inom komvux på gymnasial nivå, där antalet elever minskade jämfört med . Inom komvux på grundläggande nivå ökade antalet elever med . Antalet kursdeltagare hos andra utbildningsanordnare än kommuner minskade. Varje elev deltog i genomsnitt i fyra kurser, vilket är i paritet med . Av de totalt 750 000 kursdeltagarna 2012 deltog i kurser hos andra utbildningsanordnare än kommuner. I kommungruppen storstäder deltog i genomsnitt av kursdeltagarna i kurser hos enskilda utbildningsanordnare. Andelen var lägst i kommungruppen glesbygdskommuner, där studerade hos enskilda utbildningsanordnare. Andelen män ökar i komvux deltog fler kvinnor än män i komvuxutbildningar. Totalt utgjorde kvinnorna av kursdeltagarna. Andelen män i komvux ökade dock från 2012. Elevernas genomsnittsålder uppgick till . Genomsnittsåldern var högre för elever i grundläggande vuxenutbildning. Andelen utrikes födda elever var , densamma som 2011. Inom den grundläggande vuxenutbildningen var av eleverna utrikes födda. Den totala kostnaden för komvux uppgick till (se tabell 5.2), varav avsåg studerande hos andra utbildningsanordnare än kommuner samt kommuners och landstings ersättningar till andra utbildningsanordnare. Den genomsnittliga kostnaden per elev var . Totala kostnader för komvux 2008–2012 Antalet lärare har minskat Inom komvux tjänstgjorde knappt 4 900 lärare (exklusive korttidsanställda), eller drygt 3 100 lärare omräknat till heltidstjänster. Jämfört med minskade antalet tjänstgörande lärare. Av de tjänstgörande lärarna var kvinnor. Andelen lärare (heltidstjänster) med högskoleexamen med pedagogisk inriktning var , vilket var något högre än året innan. fanns det totalt 296 studie- och yrkesvägledare (omräknat till årsarbetare) i komvux. var motsvarande siffra 350. av studie- och yrkesvägledarna hade studie- och yrkesvägledarutbildning. 5.11Särskild utbildning för vuxna Målet med särskild utbildning för vuxna (särvux) är att vuxna med utvecklingsstörning eller förvärvad hjärnskada ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Kommunerna ska tillhandhålla utbildning på grundläggande nivå och ansvara för att de som önskar och har rätt att delta i sådan utbildning ges möjlighet att delta. En vuxen med utvecklingsstörning har rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon är bosatt i landet, saknar sådana kunskaper som utbildningen i grundsärskolan syftar till att ge och har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Kommunerna ska även erbjuda utbildning på gymnasial nivå och sträva efter att erbjuda sådan utbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Antalet studerande inom särvux uppgick /13 till knappt 4 600 elever, vilket var en minskning jämfört med läsåret 2013/14:102 innan och med jämfört med /09. Av samtliga elever var i likhet med föregående läsår kvinnor och män. Alla kommuner tillhandahöll inte särvux i egen regi. /13 var antalet kommuner som inte anordnade särvux fler än förgående läsår. Av alla elever var bosatta i en annan kommun än skolkommunen. Andelen lärare med pedagogisk utbildning har minskat Totalt tjänstgjorde drygt 400 lärare i särvux /13, vilket omräknat till årsarbetare var 260 stycken. Av dessa var kvinnor. Andelen lärare (omräknat till heltidstjänster) med pedagogisk utbildning var , vilket var en minskning jämfört med läsåret innan. Andelen tjänstgörande lärare med högskoleexamen med specialpedagogisk inriktning minskade från /2012/13. Lärartätheten i särvux var 18,8 elever per lärare /13 vilket är ungefär samma nivå som den senaste tioårsperioden. Kommunernas totala kostnader för särvux uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med . Kostnaden per elev uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med året innan (se tabell 5.3). Tabell 5.3 Kommunernas kostnad för särvux 2008–2012 Miljoner kronor, Kronor per elev Anm.: Kostnaderna avser undervisning, lokaler och inventarier, läromedel och utrustning samt elevvård och skolskjuts. 5.12 Utbildning i svenska för invandrare Utbildning i svenska för invandrare (sfi) syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. målet är att vuxna invandrare ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin Varje kommun är skyldig att se till att sfi erbjuds de personer som har nått en viss ålder och är bosatta i landet samt saknar sådana grund- läggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. 2013/14:102 Utbildningen ska anpassas till den studerandes språkliga nivå genom att kurser erbjuds på olika nivåer. Kommunen ska också verka för att sfi kan kombineras med exempelvis arbetslivsorientering, praktik och annan utbildning. Utbildningen ska vidare kunna kombineras med förvärvsarbete. Utbildningen sfi är kursutformad och består av tre olika studievägar som riktar sig till personer med olika studiebakgrund och förutsättningar. vänder sig i första hand till personer med mycket kort studiebakgrund och som behöver starta på en lägre nivå. vänder sig till dem som är vana att studera och som därför kan starta på en högre nivå och studera i ett högre tempo. Trots att en elev kan avsluta sina studier efter respektive kurs är intentionen att alla elever ska ges möjlighet att studera t.o.m. kurs D, som är den högsta kursen. Av de drygt 37 600 elever som påbörjade sina studier i sfi 2010 hade avslutat någon kurs med minst godkänt resultat . Av eleverna hade avbrutit studierna, medan antogs fortsätta utbildningen. Sambandet mellan elevernas utbildningsbakgrund och studieresultatet inom sfi är starkt. För att uppnå lägst betyget Godkänt på kurs D, behövdes i genomsnitt för de elever som påbörjade sin sfi-utbildning på studieväg 3. De elever som påbörjade sin utbildning på kurs A på studieväg 1, behövde i genomsnitt drygt 700 timmars undervisning innan de uppnådde lägst betyget Godkänt på kurs D. Av alla kvinnor som började i sfi 2010 fick lägst betyget Godkänt på någon kurs . Motsvarande andel för männen var . Andelen elever som fick lägst betyget Godkänt på kurs D, den högsta kursen, var för kvinnorna och för männen . Av samtliga kvinnor var det och av samtliga män som avbrutit studierna. Fortsatt ökning av antalet elever i sfi Antalet elever i sfi har ökat kraftigt och uppgick till drygt 107 800. Det är det största antalet elever i sfi någonsin och innebär en ökning med jämfört med året innan. Totalt var ca 40 100 elever nybörjare i sfi. Eftersom en elev kan läsa flera kurser var det totala antalet kursdeltagare i sfi högre, nästan 141 900. Av eleverna var kvinnor och män, vilket var i nivå . Den upphandlade utbildningen varierade i omfattning mellan kommunerna. anordnades sfi i 258 kommuner, vilket var nästan lika många som året innan. Runt var tredje elev deltog i utbildningar som 2013/14:102 anordnades på entreprenad av en folkhögskola, studieförbund eller annan anordnare. kronor (se tabell 5.4). Kostnaden för sfi som redovisas avser endast utbildning i regi.