prop · H2031d10 · 2014-10-23 00:00:00 — 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2014 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för medlemsavgift till (). Anslaget får även användas för andel av utgiften för WHO:s ramkonvention om tobakskontroll. Medlemsavgiftens storlek baseras på WHO- budgetens omfattning och andelen som ska fi- nansieras av medlemsstaterna. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 bidrag påverkas även av valutakursen för den svenska kronan. medlemsavgift till WHO uppgår till ca 4,5 miljoner ame- rikanska dollar. andel av kostnaden för WHO:s ramkonvention om tobakskontroll uppgår till ca . Tabell 5.9 Härledning av anslagsnivån 2015–2018, för 2:3 Bidrag till WHO Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2013/14::FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvi- sas under anslaget 2:3 Bidrag till WHO . , 2017 och 2018 beräknas anslaget till respektive år. 5.6.42:4 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Tabell 5.10 Anslagsutveckling 2:4 Insatser mot hiv/aids och andra smittsammasjukdomar 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2014 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. Anslaget får användas för utgifter för statsbidrag för insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar med koppling till hiv/aids. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 får användas för utgifter för insatser på nationell nivå och övergripande samordning och uppfölj- ning. I förordningen (2006:93) om statsbidrag till verksamhet inriktad mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar meddelas föreskrifter om statsbidrag till ideella organisationer som bedriver arbete i syfte att förebygga spridning eller minska konsekvenserna av hiv/aids eller andra sexuellt överförbara och blodburna sjuk- domar. I förordningen (2013:666) om statsbidrag till landsting och vissa kommuner för insatser mot hivinfektion meddelas föreskrifter om stats- bidrag till landsting och vissa kommuner som bedriver arbete i syfte att begränsa spridningen och minska konsekvenserna av hivinfektion. Tabell 5.11 Härledning av anslagsnivån 2015–2018, för 2:4 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2013/14:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut om ändringar i statens budget. Regeringen föreslår att anvi- sas under anslaget 2:4 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar . , 2017 och 2018 beräknas anslaget till respektive år. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Området omfattar Myndigheten för delaktig- het (MFD) som är expertmyndighet inom det funktionshinderspolitiska området i frågor som rör tillgänglighet, levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning, välfärdsteknologi och Vidare omfattar området bidrag till funktionshindersorganisationer. Huvuddelen av insatserna inom funktionshinderspolitiken finansieras inom andra utgiftsområden än i utgiftsområde 9. Tabell 6.1 Utgiftsutveckling inom Funktionshinderspolitiken 3:1 Myndigheten för delaktighet 3:2 Bidrag till handikapporganisationer 1 Inklusive beslut om ändringar i statens budget 2014 och förslag till ändringar i samband med denna proposition. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 De av beslutade nationella målen för funktionshinderspolitiken är (se även avsnitt 3.4): –en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktions- nedsättning Funktionshinderspolitiken är en del av arbetet med mänskliga rättigheter så som de kommer till uttryck i bl.a. FN:s konventioner om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och om barnets rättigheter. Ansvars- och finansierings- principen gäller. Denna innebär att kostnaderna för att undanröja hinder och skapa tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska fi- nansieras inom ramen för ordinarie verksamhet. De statliga myndigheternas ansvar och insatser är en viktig del av arbetet för att uppnå de funktionshinderspolitiska målen. Den statliga sektorns ansvar kommer till uttryck i bl.a. för- ordningen (2001:526) om de statliga myndig- heternas ansvar för genomförandet av funktions- hinderspolitiken samt genom ett uttalat sektors- ansvar i ett antal myndighetsinstruktioner. Grunden för det funktionshinderspolitiska arbetet har lagts i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken: Från patient till medbor- gare – en nationell handlingsplan för handikap- politiken (prop. 1999/2000:79). 6.4.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten av den sektor- sövergripande funktionshinderspolitiken är följ- ande rapporter från Myndigheten för delaktig- het: –Hur är läget 2014? Uppföljning av funk- tionshinderpolitiken, –Kommuners arbete. Redovisning av kom- munernas arbete med funktionshinders- politiken 2014, –Så tillgänglig är staten. Uppföljning av statsförvaltningens tillgänglighetsarbete 2011–2014. Även följande statistik används: –sysselsättningsgraden hos personer med funktionsnedsättning, –tillgänglighet inom medierna, –delaktighet inom it-området, –tillgänglighet i kollektivtrafiken Myndigheten för delaktighet har regeringens uppdrag att utveckla ett sammanhållet system för att beskriva, följa upp och analysera utveckl- ingen och genomslaget av funktionshinderspoli- tiken. I uppdraget ingår bl.a. att utveckla indi- katorer för uppföljning av levnadsvillkoren för personer med funktionsnedsättning, samman- ställa och analysera resultatet av myndigheternas arbete samt komplettera statistiska och andra underlag med olika former av dialog med perso- ner med funktionsnedsättning och funktions- hindersorganisationerna. Svårigheter finns att mäta och avgränsa effekten av enskilda statliga insatser i förhållande till de övergripande nationella målen för funktions- hinderspolitiken. Måluppfyllelsen påverkas även av kommunala och landstingskommunala insat- ser. Den lägesrapport som Myndigheten för delak- tighet lämnat om utvecklingen i förhållande till strategin för genomförande av funktions- hinderspolitiken 2011–2016 ligger till grund för bedömningen. En närmare redogörelse av utvecklingen av funktionshinderspolitiken inom de prioriterade områdena lämnas under respek- tive utgiftsområde. En strategi för att genomföra funktionshinderspolitiken För att förtydliga de övergripande funktions- hinderspolitiska målen har det fastställts inrikt- ningsmål inom nio prioriterade områden: Arbetsmarknadspolitiken, Socialpolitiken, Utbildningspolitiken, Transportpolitiken, IT- politiken, Ökad fysisk tillgänglighet, Rätts- väsendet, Folkhälsopolitiken samt Kultur, medier och idrott (skr. 2009/10:166). Utifrån dessa inriktningsmål har sedan 22 för funktions- hinderspolitiken strategiska myndigheter for- mulerat delmål inom sina respektive verksam- hetsområden –2016. Myndigheterna har därtill även redovisat hur målen ska följas upp. Genom att utveckla ett uppföljningssystem ska kunskaperna öka om effekterna av såväl de åtgärder som vidtas i strategin som levnadsför- hållandena för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Uppföljningen syftar till att ge underlag för att mer långsiktigt bedöma utvecklingen av funktionshinders- politiken i förhållande till de nationella målen samt ge underlag för rapportering enligt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Fr.o.m. har de delar av Hjälp- medelsinstitutets (HI) verksamhet som bedömts vara ett statligt åtagande inordnats i Myndig- heten för handikappolitisk samordning (Handi- sam). I samband med detta har Handisam bytt namn till Myndigheten för delaktighet (MFD). Organisationsförändringen innebär att Hjälp- medelsinstitutets verksamhet avvecklas. Myn- digheten för delaktighet ska vara expertmyndig- het inom det funktionshinderspolitiska området i frågor som rör tillgänglighet, levnadsvillkor, välfärdsteknologi och miljö. Arbetet ska bedrivas utifrån ett rättighets-, mångfalds-, jämställdhets- och medborgarperspektiv. Utvecklingen går långsamt framåt Myndigheten för delaktighet bedömer i sin rap- port att takten i förändrings- arbetet är för låg i förhållande till de inrikt- ningsmål och delmål som beslutats i strategin för funktionshinderspolitiken. Endast Folkhälso- myndigheten och ser ut att kunna uppnå sina delmål med nuvarande tempo. Myndigheternas återrapportering har förbättrats sedan den första lägesrapporten , men trots 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 detta är det svårt att bedöma utvecklingen mot vissa delmål. Fler insatser måste initieras och genomföras. De 22 strategiska myndigheterna har ett särskilt ansvar och det krävs att de tar det ansvaret och ökar insatserna. Även kommunerna har en viktig roll i att öka delaktigheten för per- soner med funktionsnedsättning. Uppföljningen visar att många kommuner tar ett stort ansvar för funktionshindersfrågorna. finns det behov av att utveckla arbetet lokalt. Myndigheten för delaktighet ser att det fort- farande finns problem inom olika områden sam- tidigt som vissa positiva sidor också syns. Syssel- sättningsgraden för personer med funktions- nedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga har ökat. Kvinnor har dock fortfarande en lägre sysselsättningsgrad än män. Delaktigheten inom it-området är fortsatt hög för många med funktionsnedsättning och till- gängligheten inom mediaområdet fortsätter att öka. Fler tv-program textas och tolkas. Det finns fortsatt brister i skolornas arbete med särskilt stöd. är det tio gånger vanligare med dålig hälsa (självskattad ohälsa) bland personer med funktionsnedsättning jämfört med övrig befolk- ning. Situationen var densamma . Tillgängligheten i kollektivtrafiken ökar i mycket långsam takt. Positivt är att alla regionala kollektivtrafikmyndigheter nu ställer tillgänglig- hetskrav vid upphandling av bussar. Däremot genomför av kommu- nerna inte tillsyn över bestämmelserna om enkelt avhjälpta hinder i (2010:900) trots att de är skyldiga att göra det. Kunskapen om funktionsnedsättningar och funktionshinder är fortsatt låg inom rätts- väsendet. Kvinnor är mer utsatta än män Myndigheten för delaktighet har även analyserat utvecklingen ur ett barn-, mångfalds- och genus- perspektiv. Det konstateras bl.a. att det saknas kunskap om levnadsvillkoren för barn med funktionsnedsättning. Överlag är levnadsvill- koren sämre för kvinnor med funktionsned- sättning och särskilt gäller detta för kvinnor med funktionsnedsättning som är utrikes födda. Bland personer med funktionsnedsättning som är 16–är det vanligare att kvinnor upplever ohälsa, av kvinnorna jämfört av männen. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 nedsättning har sämre ekonomi än män med funktionsnedsättning. Myndigheten för delaktighet betonar i lägesrapporten vikten av att funktionshinderspolitiken bedrivs ur ett barn-, mångfalds- och genusperspektiv. Uppföljning av kommunernas arbete Myndigheten för delaktighet presenterade en uppföljning av kommunernas arbete för ökad tillgänglighet och delaktighet för personer med funktionsnedsättning. Uppfölj- ningen omfattar följande områden: arbetsmark- nad, utbildning, fysisk tillgänglighet, kultur och idrott. Resultatet av uppföljningen inom dessa områden presenteras på en särskild webbplats . På webbplatsen finns också möjlighet att granska de regionala kollek- tivtrafikmyndigheternas arbete med tillgänglig- het. Stora skillnader finns mellan kommunerna i arbetet med att öka tillgängligheten och delak- tigheten för personer med funktionsnedsättning. Kommuner som på något sätt använder FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning tycks generellt bedriva ett mer aktivt arbete. Denna form av öppna jämförelser som utarbetats över kommunernas arbete syftar till att öka kunskapen om pågående insatser och driva på utvecklingen. Planen är att upp- följningen ska genomföras . Enligt förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av funktionshinderspolitiken ska myndigheterna arbeta för att lokaler, verksamhet och informa- tion är tillgängliga för personer med funktions- nedsättning. Enligt lägesrapporten har 13 av de 22 strategiska myndigheterna förbättrat tillgängligheten i sina lokaler, information och verksamhet. I den senaste uppföljningsrapporten12 redovi- sar Myndigheten för delaktighet utvecklingen inom detta område. Generellt sett går arbetet med att göra myndigheterna tillgängliga för alla medborgare, oavsett funktionsförmåga, långsamt framåt. Exempelvis uppger allt fler myndigheter att deras webbplatser uppfyller internationella krav på tillgänglighet och tillgänglighetsbrister främst i personalutrymmen, men även i de mer publika delarna av lokalerna, har åtgärdats. Internationellt samarbete om rättigheter för personer med funktionsnedsättning Dialog med kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsättning Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning (CRPD) och dess fakulta- tiva protokoll, trädde för del i kraft . Av konventionen följer att varje konven- tionsstat efter ikraftträdandet ska avge en fullständig rapport till kommittén för rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning (i fortsättningen kommittén) om de åtgär- der som den vidtagit för att verkställa sina skyl- digheter enligt konventionen. lämnade 2011 sin första rapport till kommittén. Varje rapport granskas av kommittén. har tagits upp för granskning (en s.k. dialog) vid kommitténs elfte session till . Efter genomförd dialog beslutade kommittén om sina rekommendationer (Concluding Observations) till (United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, CRPD/C/SWE/CO/1). Kommit- tén uppmanar att sprida synpunkterna till bl.a. regering, riksdag, rättväsendet, den lokala och regional nivån, civilsamhället och till media. Vidare uppmanar kommittén att lämna in sin kombinerade andra och tredje rap- port till kommittén och i denna rapport redogöra för implemente- ringen av kommitténs rekommendationer. Kommittén understryker vikten av att det civila 12 Så tillgänglig är staten 2014 – Uppföljning av statsförvaltningens tillgänglighetsarbete (Myndigheten för delaktighet) samhället involveras när rapporten till kommit- tén ska tas fram. Högnivåmöte om utveckling och funktionshinder i genomförde ett högnivåmöte om funktions- hinders- och utvecklingspolitik. Mötets tema var ”Vägen framåt: En inkluderande utvecklings- agenda för personer med funktionsnedsättning ”. företräddes vid detta möte av såväl som Utrikesdepar- tementet. delegation leddes av barn- och äldreministern. Högnivåmötet resulterade i bl.a. en handlingsinriktad slutrapport13. Syftet med rapporten är bl.a. att inkludera funktionshinder i arbetet med ny agenda för global utveckling post 2015. En utförligare redovisning av arbetet för mänskliga rättigheter finns inom utgiftsområde 1 . Regeringen lämnade ett uppdrag till Arbetsförmedlingen att genomföra ett praktikantprogram i statliga myndigheter för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen har redo- visat hur arbetet med uppdraget har fortskridit (se vidare utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och Arbetsliv). Totalt har 48 myndigheter slutit överenskommelser . Totalt har 436 praktikplatser anmälts t.o.m. och 343 platser har tillsatts sedan programstarten. En överenskommelse innebär att myndigheten ger en avsiktsförklaring att inventera möjliga praktikplatser till praktikant- programmet. Lägesrapporten från Myndigheten för del- aktighet visar en svag positiv utveckling inom 13 Outcome Document of the High Level Meeting on the Realization of the Millennium Development Goals and other internationally agreed development goals for persons with disabilities: The , a disability inclusive development agenda towards 2015 and beyond 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Sysselsättningsgraden hos perso- ner med funktionsnedsättning som medför ned- satt arbetsförmåga har ökat. Fler kvinnor och män med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga behöver beredas tillträde till arbetsmarknaden. Allmänt sett går dock utvecklingen ännu för långsamt i förhållande till de inriktningsmål och delmål som slagits fast i strategin för funktions- hinderspolitiken. Ytterligare ansträngningar behöver göras på många områden. De strategiska myndigheterna behöver vidta åtgärder för att de av myndigheterna uppsatta delmålen ska kunna uppnås. Även kommuner och landsting, som har en viktig roll i genomförandet av målen för funktionshinderspolitiken, behöver utveckla sina insatser. Det uppföljningssystem som skapas över kommunernas och landstingens arbete ger bättre möjligheter att kunna följa utvecklingen och identifiera återstående utmaningar i det lokala arbetet. Hinder för människors delaktighet i samhället ska rivas. Det är en fråga om jämlikhet och rättvisa. Kvinnor och män med funktionsnedsättning ska ha möjlighet att verka i vardagen på lika villkor vad gäller delaktighet och tillgänglighet. Funktionshinderspolitiken omfattar de sek- torsövergripande insatser som syftar till att identifiera och undanröja hinder för full delak- tighet i samhällslivet och jämlikhet i levnads- villkor för flickor och pojkar, kvinnor och män, med funktionsnedsättning samt insatser för att förebygga och bekämpa diskriminering. Eftersom funktionshinderspolitiken är tvär- sektoriell bedrivs huvuddelen av insatserna inom andra utgiftsområden än i utgiftsområde 9. Alla människors lika värde Det svenska samhället bygger på respekt för de mänskliga rättigheterna, där alla människors lika värde och enskilda människors frihet och vär- dighet står i centrum (skr. 2009/10:166). Poli- tiken ska bidra till att skapa och upprätthålla respekten för de mänskliga rättigheterna och 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 vara en stark röst internationellt för mänskliga rättigheter och solidaritet. FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning Regeringen ser arbetet med funktionshin- derspolitiken i som en del av arbetet med att förverkliga FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Efter genomförd dialog har kommittén för rättigheter för personer med funktionsned- sättning antagit ett antal rekommendationer riktade till . Regeringen avser att bereda kommitténs synpunkter och sprida dessa brett inom olika delar av samhället, vilket också är i enlighet med kommitténs rekommendationer. Kommittén rekommenderar bl.a. att utarbeta en strategi för att öka allmänhetens kunskap om olika funktionsnedsättningar samt att särskilda program inrättas i samråd med funktionshindersorganisationerna för att öka medvetenheten om konventionen bland anställda inom den offentliga sektorn. Enligt kommittén bör också regelbundet och kontinuerligt genomföra nationella kampanjer och andra utbildningsinsatser riktade till offent- liga tjänstemän och privata aktörer för att sprida innehållet i konventionen. Ett särskilt informationsprojekt om kon- ventionen och kommitténs rekommendationer planeras därför. Denna informationsinsats bör kombineras med en aktiv spridning av kunskap om lagändringarna gällande bristande tillgänglighet som en form av diskriminering (prop. 2013/14:198) som efter beslut kommer att träda i kraft . Bristande tillgänglighet ny form av diskriminering har beslutat att bristande tillgänglighet för personer med funktionsned- sättning införs som en ny form av diskrimine- ring i diskrimineringslagen (2008:567, se prop. 2013/14:198). Lagändringen träder i kraft . Regeringen anser att bestämmel- serna bör åtföljas av en aktiv spridning av kun- skap om lagändringen. Förändringen av lagstiftningen är ett viktigt steg mot målet att skapa ett samhälle som är tillgängligt för alla och för att bekämpa diskrimi- nering av kvinnor och män med funktionsned- sättning. Regeringen avser se över hur diskrimi- neringslagens skydd mot bristande tillgänglighet kan stärkas ytterligare. Systemet för uppföljning behöver utvecklas Funktionshinderspolitiken syftar till att skapa förutsättningar för delaktighet i samhället och jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. En viktig del i detta arbete är att kunna följa politi- kens genomslag och utvärdera effekten av de olika insatser som görs inom funktionshinders- politiken. Även levnadsförhållandena för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsned- sättning och tillgängligheten i samhällets olika delar behöver följas noga. Det är vidare angeläget att statistiska och andra underlag om levnads- förhållanden kompletteras med olika former av fördjupade analyser och undersökningar samt dialog med flickor, pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Arbetet med att främja en effektiv uppföljning av genomförandet av funktionshinderspolitiken bör utvecklas och fördjupas inom befintliga ramar. Inom vissa områden såsom utbildning, tillgänglighet och delaktigheten för barn med funktionsnedsättningar behöver det skapas bättre förutsättningar för en kontinuerlig upp- följning. Även jämställdhetsperspektivet behöver ges en tydligare plats i systemet för uppfölj- ningen. En mer jämlik tillgång till hjälpmedel Ett grundläggande mål för funktionshin- derspolitiken är att samhället utformas så att människor i alla åldrar oavsett funktionsförmåga blir fullt delaktiga i samhällslivet. För att nå dit behövs bl.a. god tillgång till funktionella hjälp- medel. Behovet av hjälpmedel kommer att öka till följd av en ökad andel äldre i befolkningen. Huvudmännen, dvs. kommuner och lands- ting, har enligt lagen en skyldighet att erbjuda, habilitering, rehabilitering och hjälpmedel. Sta- ten har en viktig roll på hjälpmedelsområdet genom nationellt kunskapsstöd, statistikför- sörjning m.m. Tillgången till hjälpmedel varierar stort över landet liksom regler och avgifter. Regeringen vill arbeta för en mer likvärdig tillgång till hjälp- medel över landet och minskade skillnader i avgifter och regelverk. Regeringen inleder ett arbete för att ta fram ett nationellt regelverk och ett samlat huvudmannaskap för hjälpmedel. Regeringen avser vidare att ge i uppdrag att kartlägga tillgången till hjälpmedel samt de regler och avgifter som tillämpas inom hjälpmedelsområdet. Kartläggningen bör även omfatta användningen av hjälpmedel inom olika delar av vården och omsorgen samt barns till- gång till hjälpmedel. En analys bör göras av utbudet samt om den kompetens och kunskap som finns om hjälpmedel är adekvat och till- räcklig hos förskrivare och andra relevanta yrkesgrupper. Fritt val av hjälpmedel bör analyseras Det är positivt att ge den enskilde mer inflytande över valet av hjälpmedel. Det skapar bättre för- utsättningar att möta den enskildes behov och önskemål. Regeringen anser dock att det finns anledning att göra en mer noggrann utvärdering och kon- sekvensanalys av verksamheten med fritt val av hjälpmedel, bl.a. bör konsekvenserna för den enskilde belysas. har fått i uppdrag av den förra regeringen att på olika sätt stödja utvecklingen mot ett ökat inflytande för den enskilde i valet av hjälpmedel. De delar av dessa främjandeåtgärder som handlar om att stimulera framväxten av fritt val av hjälpmedel med s.k. eget ägande bör anstå i avvaktan på en mer genomgripande analys av konsekvenserna med detta system. Funktionshindersorganisationerna gör många viktiga insatser för att förbättra villkoren för personer med funktionsnedsättning och utgör en viktig del i arbetet med att uppnå målen för funktionshinderspolitiken. Stödet till funktions- hindersorganisationerna (anslag 3:2) har inte förändrats . 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Antalet organisationer som fått bidrag genom anslaget har ökat kraftigt, främst genom att olika patientorganisationer tilldelats stöd.