prop · H103184 · 2014-03-18 00:00:00 — Bestämmelsen innehåller i första stycket en begränsning av de redskapstyper och det högsta antal redskap som får användas inom fritidsfisket och utgör därmed den grundläggande gränsdragningen mellan fritidsfiske och fiske i näringsverksamhet. Den som fiskar med rörliga redskap får använda endast nät, långrev, ryssja, bur, handredskap och håv. Vid fiske med nät, långrev, ryssjor och burar får sammanlagt högst sex redskap användas . Vid hummerfiske får därutöver högst fjorton burar (hummertinor) användas. Högst sex burar och fjorton hummertinor får således användas . En långrev får vara försedd med högst 100 krokar. Nätens sammanlagda längd får vara högst . Begränsningarna i första stycket gäller enligt andra stycket inte den som fiskar med licens eller innehar ett fiske med stöd av äganderätt eller nyttjanderätt som omfattar även annat fiske än det som är fritt för var och en. I tredje stycket bemyndigas regeringen att meddela ytterligare föreskrifter som undantag från första stycket. I fjärde stycket erinras på Lagrådets inrådan om bestämmelserna i 19 §, enligt vilka föreskrifter kan meddelas om redskapsbegränsningar av bl.a. fiskevårdsskäl. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 7. Till följd av förslaget att även juridiska personer ska kunna beviljas fiskelicens ändras andra stycket i bestämmelsen så att en utländsk fysisk eller juridisk person som omfattas av internationella åtaganden om etableringsfrihet, arbetskraftens fria rörlighet och utbyte av tjänster, får fiska yrkesmässigt på samma villkor som svenska fysiska och juridiska personer. Att yrkesmässigt fiske kräver licens framgår av 29 a §. Juridiska personer kan enligt 29 a § inte beviljas personlig fiskelicens. Stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I tredje stycket anges att annat fiske får bedrivas av utländska medborgare eller fiskefartyg bara om det medges i den nya 13 a § eller i föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Förslaget behandlas i avsnitt 9.2. Paragrafen är ny. Bestämmelsen avser utländska fiskares tillträde till fiske i svenskt vatten. Enligt EU:s grundförordning får medlemsstaterna begränsa tillträdet i vatten under deras överhöghet eller jurisdiktion upp till ett avstånd av från baslinjerna till fartyg som traditionellt fiskar där. En begränsning får enligt grundförordningen inte påverka tillämpningen av sådana arrangemang som finns om fiske enligt befintliga grannförbindelser mellan medlemsstater och inte heller sådant tillträde som följer av arrangemangen i bilaga I till grundförordningen. Den nuvarande regleringen i 13 § fiskelagen innebär att fiske utan stöd av enskild fiskerätt, yrkesfiskelicens eller stadigvarande bosättning får utövas av utländska fiskare endast om det medges i föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Genom den nya 13 a § förtydligas i första stycket att utländska fiskares tillträde till svenskt vatten innanför tolvmilsgränsen för fiske på egen kvot endast medges för fartyg som har sådan rätt enligt bilagan till I paragrafens andra stycke hänvisas till 13 § tredje stycket. av bemyndigandet i det lagrummet får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om undantag från regeln i första stycket. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 8. Paragrafen, som är ny, innehåller ett normgivningsbemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet att ta ombord och föra i land fisk som har Föreskrifterna ska alltså kunna omfatta inte endast fångst som redan har tagits ombord på fartyget, utan även fisk som ligger kvar i redskapen i havet, på så sätt att all fisk som fångas i redskapen ska tas ombord på fartyget och landas. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1. Till följd av att innehållet i 2 kap. 13 § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen införs i den föreslagna nya 9 a § tas bemyndigandet i första stycket för regeringen att meddela föreskrifter om begränsning av redskapsanvändningen för fritidsfisket bort (av- snitt 7). I tidigare andra stycket tas bemyndigandena för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd bort. Detta är en följd av ändringarna i systemet för fiskelicenser (jfr 29 a § och avsnitt 9.1). Bestämmelsen innehåller efter dessa ändringar ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om särskilt tillstånd för fiske av viss art, inom visst område, med ett visst fiskefartyg eller med användning av vissa redskap eller Med stöd av bemyndigandet kan föreskrifter meddelas 2013/14:184 även om återkallelse av särskilda tillstånd och om villkor för tillstånden (avsnitt 9.1). Paragrafen är ny. I första stycket hänvisas till EU:s s.k. kontroll- förordning, i vilken föreskrivs att yrkesmässigt fiske med fiskefartyg i havet får bedrivas endast med stöd av fiskelicens. manhänger med att det hittillsvarande kravet på innehav av yrkes- fiskelicens och fartygstillstånd för utövande av yrkesmässigt fiske slopas och ersätts av det krav på fiskelicens som framgår av den direkt tillämp- Fiskelicens krävs vid yrkesmässigt fiske i havet med ett fartyg på allmänt vatten och med stöd av enskild rätt samt vid fiske med stöd av den s.k. frifiskerätten. I andra stycket anges att personlig fiskelicens får beviljas för sådant yrkesmässigt fiske som inte kräver fiskelicens. Det klargörs genom en hänvisning till 9 a § att personlig fiskelicens behövs för fiske utan begränsningar i redskapsanvändningen för den som inte har fiskelicens och inte heller fiskar med stöd av enskild rätt. kunna meddelas den som fiskar i insjöar och den som fiskar utan fartyg i Den som bedriver fiske med stöd av en licens får använda andra redskap eller redskapsmängder än vad som gäller för fritidsfisket. Personlig fiskelicens behövs för fiske med sådana redskap dels utan stöd av enskild rätt i havet utan fartyg, dels på allmänt vatten i insjöar och dels vid fiske på enskilt vatten i insjöar med stöd av frifiskebestäm- Förslaget behandlas närmare i avsnitten 9.1 och 9.2. Paragrafen är ny. I första stycket anges att en fiskelicens efter ansökan får beviljas dels för fysiska personer, dels för juridiska personer. Enligt andra stycket får en personlig fiskelicens beviljas endast för Enligt tredje stycket ska det till en ansökan om fiskelicens enligt första stycket fogas ett bevis om att sökanden förfogar över det fartyg som ska användas vid det aktuella fisket om sökanden är en annan än fartygs- Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.2. I första stycket anges förutsättningarna för att en fiskelicens för fiske i havet och en personlig fiskelicens ska kunna beviljas, nämligen att fisket bedrivs i näringsverksamhet, att det har anknytning till svensk fiskeri- näring, att det fartyg som används vid fisket är registrerat som fiskefartyg i sjöfartsregistret och att krav på att fiskekapacitet förs ut ur Bedömningen av frågan om huruvida ett fiske bedrivs i näringsverksamhet görs med utgångspunkt i 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (avsnitt 9.3.1). Om inget fartyg ska användas vid fisket behöver kraven på registrering och utförsel av fiskekapacitet inte När det gäller kriterierna för bedömningen av om en sökande har anknytning till svensk fiskerinäring anges dessa i förordning och myndighetsföreskrifter. I detta avseende avses i huvudsak inte någon förändring i förhållande till vad som har gällt . Dock bör det, med hänsyn till att fiskelicenser föreslås kunna beviljas för juridiska personer, i de fallen även kunna ställas krav på att sökanden har fast driftställe i (se avsnitten 9.3.2 och 9.3.7). Enligt andra stycket, som hänvisar till första stycket 1, får en personlig fiskelicens beviljas om ett fiske bedrivs i näringsverksamhet. En fiskelicens eller personlig fiskelicens får enligt tredje stycket i likhet med de hittillsvarande yrkesfiskelicenserna beviljas för ett visst angivet fiske. Den får även beviljas för . Förslaget behandlas närmare i avsnitten 9.3.5 och 9.3.6. Fjärde stycket motsvarar tidigare andra stycket. I femte stycket, som delvis motsvarar tidigare tredje stycket, bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om anknytningen till svensk fiskerinäring och om kravet på utförsel av fiskekapacitet ur fiskeflottan (se avsnitt 9.3.7). I sjätte stycket, som huvudsakligen motsvarar tidigare fjärde stycket, byts ordet yrkesfiskelicens ut mot licens till följd av det föreslagna licenssystemet. Enligt bemyndigandet i stycket får föreskrifter meddelas om vilka särskilda villkor som, utöver de villkor som anges i första stycket, ska uppfyllas för att en ny fiskelicens eller personlig fiskelicens ska kunna utfärdas efter en återkallelse. Paragrafen, som är ny, anger i första stycket under vilka förutsättningar som återkallelse får ske av fiskelicenser. Bestämmelsen anknyter till förutsättningarna enligt 30 § för beviljande av licenser. Återkallelse får ske om licensen visar sig ha meddelats på grund av felaktiga uppgifter i ansökan. En licens får vidare återkallas om innehavaren av licensen inte längre uppfyller kravet på att fisket ska bedrivas i näringsverksamhet. Bedömningen görs med utgångspunkt i inkomstskattelagens kriterier för näringsverksamhet. Återkallelse ska t.ex. kunna ske om fiskeverksamheten bedöms sakna vinstsyfte eller är av otillräcklig omfattning. Återkallelse får vidare ske om innehavaren av licensen inte längre uppfyller kravet på att fisket ska ha anknytning till svensk fiskerinäring, t.ex. genom att den del av värdet av de fångster som under ett kalenderår landas i inte längre uppgår till minst hälften av den totala fångsten. Slutligen får en licens återkallas om fartyget inte är registrerat som fiskefartyg i fartygsregistret. Enligt andra stycket, som hänvisar till första stycket 1 och 2, får en personlig fiskelicens återkallas om den har meddelats på grund av felaktiga uppgifter i ansökan eller om kravet på att fisket ska bedrivas i näringsverksamhet är uppfyllt. I tredje stycket görs i upplysningssyfte en hänvisning till bestämmelserna om återkallelse på grund av brott enligt lagen eller överträdelser som har lett till sanktionsavgift. Förslaget behandlas i avsnitt 9.4. Ändringen innebär att ordet licens byts ut mot fiskelicens och personlig fiskelicens. Paragrafen, som är ny, är en följd av att bestämmelserna om redskapsbegränsningar för fritidsfisket har flyttats från förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen till fiskelagen. Överträdelse av redskapsbegränsningarna har straffbelagts i 40 § fiskelagen, som hänvisar till bemyndigandet för regeringen att meddela sådana föreskrifter. I och med att bestämmelserna flyttas till lagen är överträdelser av bestämmelserna om redskapsbegränsningarna inte längre straffbelagda i 40 § utan straffbeläggs i stället i en egen bestämmelse. Paragrafen innebär inte någon ändring i sak. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 7. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen straffbeläggs överträdelser av den skyldighet att landa all fångst som föreskrivs i unionens lagstiftning. Det blir således straffbart att kasta tillbaka oönskad fångst i havet. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 10.2. Ändringen i första stycket innebär endast att EG byts ut mot EU. Ändringen i andra stycket innebär att högsta nivån för sanktions- avgifter höjs från till . Högre sanktionsavgifter än kan därmed fastställas för allvarliga överträdelser och dessutom kan en utökad differentiering av avgifterna göras så att avgifterna bättre anpassas efter fartygsstorlek, fångst, orsakad skada eller risk för orsakad skada och liknande. Bestämmelsen behandlas i avsnitten 11.1.1–5. Ändringen i andra stycket innebär att det införs en fjärde punkt i uppräkningen av vad som särskilt ska beaktas vid prövningen av om det är oskäligt att ta ut avgift. Enligt denna nya punkt ska det särskilt beaktas om det är fråga om en enstaka överträdelse som saknar betydelse i kontrollhänseende eller är obetydlig med hänsyn till syftet med den bestämmelse som har överträtts. Det kan avse t.ex. att någon enstaka gång inte medföra fiskelicens ombord. Det kan även avse att det i ett enstaka fall saknas signatur på ett loggblad. Det kan även röra sig om att i enstaka fall inte ange klockslag för trålkast eller enstaka differenser i rapporterade fångster eller utebliven rapport av fångst som inte avser kvoterade eller skyddsvärda arter och som är av obetydligt värde. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.1.6. 51–52 och 54–55 §§ Bestämmelserna om pricksystemet ändras endast på så sätt att de anpassas till det föreslagna licenssystemet. Detta innebär inte någon ändring i sak av paragraferna. Förslaget behandlas närmare i avsnitt 11.2.1. Ändringar görs i paragrafen för att de återkallelser som sker av licenser och tillstånd bättre ska överensstämma med de återkallelser som sker Nuvarande första stycket flyttas delvis till 31 § och omfattas delvis av övriga stycken i bestämmelsen. I första stycket ändras förutsättningarna för att kunna återkalla en licens eller ett tillstånd dels på så sätt att de tidsperioder som en återkallelse varar förlängs, dels på så sätt att återkallelse kan ske efter ett allvarligt brott eller en allvarlig överträdelse utan först efter Hur många överträdelser som ska krävas för att återkallelse ska ske får avgöras från fall till fall beroende på hur allvarlig En jämförelse får göras med den bedömning som ska göras inom pricksystemet. Bestämmelsen anpassas till att även juridiska personer kan vara innehavare av licenser och tillstånd genom att återkallelse ska kunna ske inte enbart när innehavaren av licensen eller tillståndet utan även när någon i den verksamhet som licensen eller tillståndet avser har gjort sig skyldig till brott eller överträdelser. I andra stycket ändras bestämmelsen om varning. beslutas i de fall som förutsättningarna för att återkalla licensen eller tillståndet ännu inte föreligger, dvs. innan så många upprepade brott eller överträdelser har begåtts att återkallelse får ske enligt första stycket. Detta kan jämföras med de prickar som tilldelas inom pricksystemet innan en återkallelse beslutas. En varning får även meddelas om en varning annars kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Detta kan t.ex. vara fallet när det har gått väldigt mellan överträdelserna. görs en jämförelse med pricksystemet där alla prickar ska tas bort om ingen ytterligare allvarlig överträdelse har skett från den Ändringen i tredje stycket innebär endast en anpassning till de nya Bestämmelsen i fjärde stycket motsvarar delvis den bestämmelse som tidigare fanns i paragrafens första stycke och avsåg återkallelse av en yrkesfiskelicens om innehavaren av licensen vid upprepade tillfällen fällts till ansvar för brott mot bestämmelser om fiske. utvidgas till att gälla fiskelicens, personlig fiskelicens och särskilt tillstånd och till att gälla vid såväl upprepade brott som vid upprepade En permanent återkallelse enligt detta stycke ska dock endast ske när innehavaren av licensen eller tillståndet eller någon i den verksamhet som licensen eller tillståndet genom dessa upprepade brott och överträdelser har visat en uppenbar ovilja att följa gällande bestäm- 2013/14:184 Förslaget behandlas i avsnitt 11.2.2. Ändringen i paragrafen innebär endast en anpassning till det nya licenssystemet. Paragrafen är ny. Genom bestämmelsen införs en möjlighet att dra in eller begränsa antalet tillåtna fiskedagar när fiskelicensen har begränsats eller återkallats . Därmed förhindras att en återkallelse endast leder till att tillåtna dagar utnyttjas när perioden för återkallelse har avslutats. En återkallelse av fiskelicensen får effekt genom att antalet tillåtna dagar för fiske dras in eller begränsas i proportion till den period som fiskelicensen är återkallad eller begränsad. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.3.1. Ändringen i paragrafen innebär endast en anpassning till det nya licenssystemet och till möjligheten att dra in eller begränsa antalet tillåtna fiskedagar. Dessutom görs den ändringen att ansvarig myndighet inte anges direkt i lagtexten utan preciseras i förordning. I första punkten anges att ändringarna i fiskelagen ska träda i kraft . I andra punkten föreskrivs att ett fartygstillstånd och ett särskilt fartygstillstånd som har meddelats enligt äldre bestämmelser ska gälla som en fiskelicens med de begränsningar till en viss giltighetstid, ett visst fiske eller andra villkor som följer av fartygstillståndet eller det särskilda fartygstillståndet. ska, enligt tredje punkten, en yrkesfiskelicens som har meddelats enligt äldre bestämmelser upphöra att gälla vid ikraftträdandet av ändringarna i lagen för den som bedriver fiske med fiskefartyg i havet med stöd av en sådan licens. När det gäller den som bedriver fiske i insjöarna eller utan fiskefartyg i havet med stöd av en yrkesfiskelicens som har meddelats enligt äldre bestämmelser framgår av fjärde punkten att licensen ska gälla som en personlig fiskelicens med de begränsningar till en viss giltighetstid, ett visst fiske eller andra villkor som följer av yrkesfiskelicensen. I femte punkten anges att den ändrade högsta nivån för sanktionsavgifter ska gälla för överträdelser som har begåtts efter ikraftträdandet. Den utökade möjligheten till befrielse från sanktionsavgift ska dock gälla även för överträdelser som har begåtts före ikraftträdandet. När det gäller den nya bestämmelsen om indragning eller återkallelse av antalet tillåtna fiskedagar ska den, enligt sjunde punkten, gälla endast för brott och överträdelser som har begåtts efter ikraftträdandet. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 14. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:866) om överlåtbara fiskerättigheter Ändringen innebär i huvudsak att det inte längre anges att lagen avser endast det yrkesmässiga pelagiska fisket. Detta sammanhänger med förslaget om att de fisken för vilka systemet med överförbara fiskerättigheter är tillämpligt ska anges av regeringen i förordning. I övrigt görs en mindre språklig justering. Ändringarna i lagen kommenteras närmare i avsnitt 12. 2–5 och 7–9 §§ Genom ändringarna anpassas bestämmelserna till det föreslagna nya fiskelicenssystemet samt till förslaget att överlåtbara fiskerättigheter även ska kunna avse annat fiske än det pelagiska fisket. I detta syfte införs i 9 § ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om vilka fisken som omfattas av systemet. Ändringarna i lagen om överlåtbara fiskerättigheter föreslås träda i kraft . En övergångsbestämmelse införs i lagen, i vilken det anges att ett fartygstillstånd som meddelats med stöd av 21 § fiskelagen i den tidigare lydelsen gäller som en fiskelicens. Under den övergångsperiod under vilken både fartygstillstånd enligt äldre lag och de nya fisketillstånden gäller parallellt behövs en sådan bestämmelse för att lagen ska kunna tillämpas t.ex. i fråga om indragning eller begränsning av fiskerättigheter i de fall då innehavarens fartygstillstånd eller fiskelicens har återkallats eller begränsats. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 14. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 2 kap. 9 §, 6 a kap. 1 § och 9 kap. 3 § Ändringarna i lagen om skatt på energi innebär att hänvisningen till fartygstillstånd enligt fiskelagen ersätts med begreppet fiskelicens, som inte är begränsad till fiske enbart i enskilt vatten. Frågan behandlas närmare i avsnitt 13. Ändringarna föreslås träda i kraft . För att redan utfärdade fartygstillstånd även efter ikraftträdandet ska kunna grunda avdragsrätt under tillståndets giltighetstid föreslås en övergångsbestämmelse som tar sikte på den övergångsperiod som fartygstillstånd kommer att kvarleva parallellt med fiskelicenser. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 14. 16.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi 6 a kap. 1 § Genom lagen (2009:1497) om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi ändras bl.a. 6 a kap. 1 §. Den ändringen träder i kraft . Eftersom den nu gällande lydelsen av punkten 4 återges i den lagen bör av författningstekniska skäl motsvarande ändring som föreslås i avsnitt 16.3 göras i lagen om ändring i lagen om skatt på energi. Sammanfattning av betänkandet Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42), i de delar som behandlas i lagrådsremissen Utredningens uppdrag kan delas upp i tre delar. Huvuduppgiften är att föreslå en ny fiskelag som fokuserar på fiskevård, inte fiskerätt. Det ingår särskilt att beakta regelförenklingar. Vidare ska jag se över kontrollverksamheten och effektivisera lagföring av fiskebrott. Slutligen skulle jag se över lagstiftningen om fiskevårdsområden m.m. Mina överväganden i den delen har jag redan presenterat i delbetänkandet, Fiskevård i enskilt vatten – en översyn av lagen om fiskevårdsområden, SOU 2009:53. Regeringen har med delbetänkandet som grund utformat en lagrådsremiss med förslag till ny lagstiftning. Den nuvarande fiskelagen är komplicerad och oklar. Regelverket är betungande inte minst för yrkesfisket. För alla brukare gäller att det är svårt att få en uppfattning om vad som gäller genom att enbart läsa lagen. Ett skäl för komplexiteten är . Den nationella rätten är sammanvävd med den. En förståelse av fiskelagen kräver därför insyn i den svårtillgängliga . Det har saknats material som tydliggjort gränsen mellan nationell lag och . Så länge den gränsdragningen är oklar leder det till en osäkerhet om rättsläget. Jag har därför gjort en egen analys om det nationella handlingsutrymmet. Slutsatserna har granskats och godkänts av , professor i europarätt vid . Det ska dock noteras att tolkningen endast utgör en ögonblicksbild, förändras ständigt. Den är inte heller ensamt ansvarig för att fiskelagstiftningen är komplicerad och krånglig. Lagen är i sig otydlig. Jag föreslår förändringar i lagen på fem viktiga delområden för att få en bättre och tydligare lagstiftning som fokuserar på fiskevård. En portalparagraf med miljörättsliga principer Enklare tillståndskrav för yrkesfiske Utredningens uppdrag när det gäller kontrollfrågor är att överväga hur lagföringen av fiskebrott ytterligare kan effektiviseras, eftersom EU- kommissionen vid upprepade tillfällen har riktat kritik mot om att fiskekontrollen inte är tillräcklig. Mycket har dock redan gjorts. Utredningen har också haft till uppdrag att identifiera eventuella otillåtna blankettstraffstadganden i fiskelagen och i det sammanhanget överväga författningsändringar. Jag har även när det gäller kontroll och tillsyn strävat efter en enklare och tydligare reglering. Mina förslag i denna del kan sammanfattas i dessa punkter: Straffbestämmelserna i fiskevårdslagen – blankettstraffstadganden och fängelse bort från straffskalan Brott begångna i näringsverksamhet ska bestraffas med normerade Hindrande av tillsyn och kontroll blir straffbart Beslag och förverkande utvidgas De allvarligaste överträdelserna återförs till det straffrättsliga systemet Återkallelse av fiskelicens kan ske för brott begångna i den verksamhet Jag föreslår att ett kunskapskrav och en konsekvensbedömning för miljön införs i mitt förslag till fiskevårdslag. Det införs ett kunskapskrav för yrkesfiskare. Innebörden ska vara att den som bedriver yrkesmässigt fiske med fartyg ska ha genomgått utbildning om det akvatiska ekosystemet. Jag integrerar också ett krav om en konsekvensbeskrivning och efterföljande bedömning för miljön i det befintliga, men förenklade tillståndssystemet för yrkesfiskare. Detta ska påminna om kravet om miljökonsekvensbeskrivning med bedömning i , men ska vara mindre omfattande.