prop · H103169 · 2014-03-11 00:00:00 — Visar kontrollen att en nämndeman förekommer i belastningsregistret ska domstolen pröva om nämndemannen kan anses fortsatt lämplig för uppdraget eller om han eller hon ska entledigas enligt 8 § andra stycket. Det saknar betydelse om omständigheten varit känd vid valet av nämndemannen. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 8 § En nämndeman utses . Den som har fyllt får avgå som nämndeman. Domstolen får entlediga en nämndeman som visar giltigt hinder. Domstolen ska entlediga en nämndeman som genom att begå brott eller på annat sätt har visat sig olämplig för uppdraget. Om en nämndeman är valbar eller behörig upphör nämndemannens uppdrag. Fullmäktige får dock besluta att en nämndeman som till följd av ändrad folkbokföring är valbar får ha kvar sitt uppdrag under resten av tjänstgöringstiden. Om en nämndemans uppdrag upphör utses en ny nämndeman för den tid som återstår. Ändras antalet nämndemän inom domsagan eller länet får en nytillträdande nämndeman utses än som följer av första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. tjänstgöringstid och entledigande. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. I andra stycket görs en ändring som innebär att domstolen ska entlediga en nämndeman redan då han eller hon har visat sig olämplig för uppdraget. Det krävs inte längre att nämndemannen visat sig uppenbart olämplig för uppdraget. Liksom har gällt bör det i normalfallet finnas en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt strafföreläggande för att en nämndeman ska entledigas på grund av brott (prop. 2005/06:180 s. 39 f.). Vid bedömningen av brottsligheten bör brottets allvar och omfattning beaktas samt hur som förflutit sedan brottet begicks. En nämndeman som dömts för brott för vilket fängelse ingår i straffskalan bör anses olämplig att inneha uppdraget, även om påföljden i det enskilda fallet stannat vid böter. Entledigande kan därmed bli aktuellt vid t.ex. skadegörelse, snatteri, egenmäktigt förfarande, ofredande, köp av sexuell tjänst, överträdelse av kontaktförbud, rattfylleri och ringa narkotikabrott. Upprepad brottslighet för vilken det endast är stadgat böter och som begås bör också kunna leda till entledigande. Det finns ofta anledning att se strängare på uppsåtliga brott än på brott som begåtts av oaktsamhet. Vid överväganden om vilka andra omständigheter än brottslighet som kan utgöra grund för entledigande bör utgångspunkten vara att beteenden och tillstånd som skadar förtroendet för den dömande verksamheten ska leda till entledigande. Det kan vara fråga om agerande främst inom ramen för rollen som nämndeman, t.ex. upprepade förseningar och oanmäld frånvaro, men även vid sidan av uppdraget som nämndeman. Ageranden som sker utanför nämndemannarollen bör dock bedömas med viss försiktighet. Beroende på omständigheterna kan en nämndemans brottslighet eller ifrågasatta beteende och tillstånd i övrigt leda till tillsägelse om rättelse, avstängning eller entledigande. I tredje stycket ersätts ordet mandatperioden med ordet tjänstgöringstiden i syfte att förtydliga att det som avses är tidsperioden för det opolitiska uppdraget som nämndeman. Ingen ändring i sak avses. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för en nämndeman vars tjänstgöringsperiod upphör . 3.För en nämndeman som utses upphör tjänstgöringsperioden senast den Val av nämndemän ska genomföras 2015 för en tjänstgöringsperiod som Prop. 2013/14:169 börjar . Övergångsbestämmelserna innebär att valtidpunkten för nämndemannaval förskjuts i förhållande till ordinarie val till kommun- och . Övervägandena finns i avsnitt 4 och 7. Nämndemän som väljs efter valen till kommun- och 2014 ska väljas tjänstgöring – . ska nämndemän väljas för tjänstgöring . Dessa nämndemän ska väljas enligt 4 kap. 8 §. Den exakta tidpunkten för valet förfogar respektive kommun- och över men för att uppnå de syften som eftersträvas, bl.a. att hinna ge alla valda nämndemän utbildning, bör valen genomföras innan tjänstgöringen påbörjas . För de nämndemän som har utsetts för tiden till och med ska äldre bestämmelser gälla, bl.a. i fråga om krav på lämplighet och behörighet. 9.2Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar 19 § Nämndemän utses genom val. I förrättas val av kommunfullmäktige i . Valet ska vara proportionellt, om det begärs av minst så många väljande som motsvarar det tal man får om samtliga väljandes antal delas med det antal personer valet avser ökat med 1. Om förfarandet vid sådant proportionellt val finns bestämmelser i lagen (1992:339) om proportionellt valsätt. Regeringen får för ett visst län besluta att nämndemän i kammarrätt ska väljas bland dem som för samma tjänstgöringstid har utsetts till nämndemän i hovrätt. En nämndeman i hovrätt får även i annat fall, om han eller hon är behörig, tjänstgöra som nämndeman i den kammarrätt inom vars domkrets han eller hon är folkbokförd. Vid val av nämndemän ska eftersträvas att nämndemannakåren får en allsidig sammansättning med hänsyn till ålder, kön, etnisk bakgrund och yrke. Om det finns flera alternativa sätt att uppnå en allsidig sammansättning, bör de personer väljas som inte tidigare tjänstgjort som nämndemän eller som tjänstgjort kortast tid. Paragrafen innehåller bestämmelser om val av nämndemän. Övervägandena finns i avsnitt 6. Det gällande tredje stycket, som innehåller en hänvisning till bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), tas bort eftersom nämndemän i mål om fastighetstaxering inte längre ska utses särskilt. Tredje och fjärde stycket motsvarar gällande fjärde respektive femte stycket. I tredje stycket ersätts ordet mandatperiod med ordet tjänstgöringstid i syfte att förtydliga att det som avses är tidsperioden för det opolitiska uppdraget som nämndeman. Ingen ändring i sak avses. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 2013/14:169 20 § Valbar till nämndeman är varje svensk medborgare som är folkbokförd i det län eller den del av länet som hör till kammarrättens eller förvaltningsrättens domkrets och som inte är underårig, är i konkurstillstånd eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Den som är anställd vid en domstol, , en länsstyrelse, , eller Transportstyrelsen får inte vara nämndeman. Detsamma gäller en lagfaren domare, åklagare, polisman och advokat eller någon annan som har till yrke att föra andras talan inför domstol samt en ledamot av en skattenämnd. Ingen får vara nämndeman i en kammarrätt och i en förvaltningsrätt. Till nämndeman får endast den utses som med hänsyn till omdömesförmåga, självständighet, laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget. Den som har fyllt eller uppger något giltigt hinder är inte skyldig att ta emot uppdrag som nämndeman. Den som har avgått som nämndeman är inte skyldig att ta emot nytt uppdrag förrän . Domstolen ska kontrollera behörigheten och, i fråga om laglydnad, lämpligheten hos den som har utsetts till nämndeman. Paragrafen behandlar de allmänna valbarhets- och lämplighetskraven för uppdrag som nämndeman. Övervägandena finns i avsnitt 5.1–5.3. I första stycket införs konkursfrihet som ett valbarhetskrav för nämndemän i stället för att ingå i lämplighetsprövningen enligt fjärde stycket. Kravet på konkursfrihet är absolut. Ändringen innebär dels att en person som är i konkurstillstånd inte får väljas till nämndeman, dels att uppdraget upphör enligt 21 § tredje stycket för en nämndeman som under pågående tjänstgöringstid försätts i konkurs. En föreskrift om skyldighet för domstolarna att kontrollera behörigheten finns i sjätte stycket. Ändringen i fjärde stycket innebär att kravet på en nämndemans lämplighet skärps. Det är fullmäktiges uppgift att i varje enskilt fall göra en bedömning av nämndemannakandidatens lämplighet. Endast den som i alla relevanta avseenden bedöms lämplig för uppdraget får utses till nämndeman. har bestämmelsen angivit att den som utses till nämndeman bör vara lämplig. Skärpningen innebär att lagtexten inte längre ger något utrymme att bortse från omständigheter som kan medföra att en nämndemannakandidat bedöms som olämplig. I sjätte stycket görs en ändring som innebär att domstolen förutom kontroll av den valdes behörighet även ska kontrollera den valdes lämplighet när det gäller laglydnad. Som framgår av fjärde stycket får endast den som med hänsyn till omdömesförmåga, självständighet, laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget utses till nämndeman. Ansvaret för denna lämplighetsprövning ligger på de väljande organen. I fråga om laglydnad ska domstolen, enligt det aktuella stycket, kontrollera nämndemannens lämplighet för uppdraget. Av förordning kommer att framgå att kontrollen ska ske genom utdrag ur belastningsregistret på samtliga nyvalda och omvalda nämndemän. Kontrollen bör göras innan nämndemannen börjar tjänstgöra. Visar kontrollen att en vald nämndeman förekommer i belastningsregistret ska domstolen pröva om nämndemannen kan anses fortsatt lämplig för uppdraget eller om han eller hon ska entledigas enligt 21 § andra stycket. Det saknar betydelse om omständigheten varit känd vid valet av nämndemannen. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 21 § En nämndeman utses . Den som har fyllt får avgå som nämndeman. Domstolen får entlediga en nämndeman som visar giltigt hinder. Domstolen ska entlediga en nämndeman som genom att begå brott eller på annat sätt har visat sig olämplig för uppdraget. Om en nämndeman är valbar eller behörig upphör nämndemannens uppdrag. Fullmäktige får dock besluta att en nämndeman som till följd av ändrad folkbokföring är valbar får ha kvar sitt uppdrag under resten av tjänstgöringstiden. Om en nämndemans uppdrag upphör utses en ny nämndeman för den tid som återstår. Ändras antalet nämndemän inom domkretsen får en nytillträdande nämndeman utses än som följer av första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om bl.a. tjänstgöringstid och entledigande. Övervägandena finns i avsnitt 5.7 och 6. I andra stycket görs en ändring som innebär att domstolen ska entlediga en nämndeman redan då han eller hon har visat sig olämplig för uppdraget. Det krävs inte längre att nämndemannen visat sig uppenbart olämplig för uppdraget. Liksom har gällt bör det i normalfallet finnas en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt strafföreläggande för att en nämndeman ska entledigas på grund av brott (prop. 2005/06:180 s. 39 f.). Vid bedömningen av brottsligheten bör brottets allvar och omfattning beaktas samt hur som förflutit sedan brottet begicks. En nämndeman som dömts för brott för vilket fängelse ingår i straffskalan bör anses olämplig att inneha uppdraget, även om påföljden i det enskilda fallet stannat vid böter. Entledigande kan därmed bli aktuellt vid t.ex. skadegörelse, snatteri, egenmäktigt förfarande, ofredande, köp av sexuell tjänst, överträdelse av kontaktförbud, rattfylleri och ringa narkotikabrott. Upprepad brottslighet för vilken det endast är stadgat böter och som begås bör också kunna leda till entledigande. Det finns ofta anledning att se strängare på uppsåtliga brott än på brott som begåtts av oaktsamhet. Vid överväganden om vilka andra omständigheter än brottslighet som kan utgöra grund för entledigande bör utgångspunkten vara att beteenden och tillstånd som skadar förtroendet för domstolarna ska leda till entledigande. Det kan vara fråga om agerande främst inom ramen för rollen som nämndeman, t.ex. upprepade förseningar och oanmäld frånvaro, men även vid sidan av uppdraget som nämndeman. Ageranden som sker utanför nämndemannarollen bör dock bedömas med viss försiktighet. Beroende på omständigheterna kan en nämndemans brottslighet eller ifrågasatta beteende och tillstånd i övrigt leda till tillsägelse om rättelse, avstängning eller entledigande. I tredje stycket ersätts ordet mandatperioden med ordet tjänstgöringstiden i syfte att förtydliga att det som avses är tidsperioden för det opolitiska uppdraget som nämndeman. Ingen ändring i sak avses. Fjärde stycket motsvarar tidigare femte stycket. Hänvisningen i gällande fjärde stycket till bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) tas bort eftersom nämndemän i mål om fastighetstaxering inte längre ska utses särskilt. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 2013/14:169 Övergångsbestämmelser 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för en nämndeman vars tjänstgöringsperiod upphör . 3.För en nämndeman som utses upphör tjänstgöringsperioden . 4.Val av nämndemän ska genomföras 2015 för en tjänstgöringsperiod som börjar . Övergångsbestämmelserna innebär att valtidpunkten för nämndemannaval förskjuts i förhållande till ordinarie val till kommun- och . Övervägandena finns i avsnitt 4 och 7. Nämndemän som väljs efter valen till kommun- och 2014 ska väljas tjänstgöring – . ska nämndemän väljas för tjänstgöring . Dessa nämndemän ska väljas enligt 21 §. Den exakta tidpunkten för valet förfogar respektive kommun- och över men för att uppnå de syften som eftersträvas, bl.a. att hinna ge alla valda nämndemän utbildning, bör valen genomföras innan tjänstgöringen påbörjas . För de nämndemän som har utsetts för tiden till och med ska äldre bestämmelser gälla, bl.a. i fråga om krav på lämplighet och behörighet. Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 8 § Vid prövning av mål om fastighetstaxering består förvaltningsrätten av en lagfaren domare, en värderingsteknisk ledamot och två nämndemän. dock inte om annat följer av 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings- Om det behövs med hänsyn till målets omfattning eller någon annan särskild omständighet, får ytterligare antingen en värderingsteknisk ledamot eller en nämndeman ingå i rätten. Inträffar sedan handläggningen påbörjats förfall för en värderingsteknisk ledamot eller för en eller två av nämndemännen, är rätten ändå domför, om minst en värderingsteknisk ledamot och minst en nämndeman fortfarande ingår i rätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om domförhet. i avsnitt 6. Ändringarna i första stycket innebär att nämndemän i mål om fastighetstaxering inte längre ska utses särskilt. När nämndemän deltar i prövningen av mål om fastighetstaxering ska i rätten därmed ingå sådana nämndemän som deltar i förvaltningsrättens övriga mål. Övriga ändringar i paragrafen är endast av språklig karaktär. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar värderingstekniska ledamöter för varje förvaltningsrätt för tiden från och med det år då allmän fastighetstaxering äger rum av ägarlägenhets-, hyreshus-, industri-, elproduktions- och specialenheter till och med det år då sådan taxering sker nästa gång. Om en sådan ledamot avgår som han eller hon har blivit utsedd för, får en annan ledamot förordnas för den tid som återstår. Om det medan en värderingsteknisk ledamot deltar i behandlingen av ett mål inträffar en omständighet som medför att förordnandet upphör att gälla, ska förordnandet ändå gälla i det pågående målet. Paragrafen innehåller bestämmelser om värderingstekniska ledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 6. Första stycket motsvarar i sak gällande andra stycket. Ägarlägenhetsenheter läggs till i uppräkningen av taxeringsenheter eftersom även de enligt 1 kap. 7 § är föremål för allmän fastighetstaxering de år då sådan taxering äger rum för hyreshus-, industri-, elproduktions- och specialenheter. Bestämmelserna i gällande första stycket om nämndemän i mål om fastighetstaxering tas bort eftersom sådana nämndemän inte längre ska utses särskilt. Övriga ändringar i paragrafen är endast av redaktionell eller språklig karaktär. Sammanfattning av betänkandet Nämndemannauppdraget – breddad rekrytering och kvalificerad medverkan (SOU 2013:49) Vi har fått i uppdrag att genomföra en översyn av nämndemannasystemet och överväga åtgärder för att skapa ett modernt nämndemannasystem som även kan bidra till att upprätthålla allmänhetens förtroende för domstolarna. Inom ramen för denna översyn har vi mer specifikt haft i uppdrag att göra nämndemännens medverkan i domstolarna mer ändamålsenlig, reformera rekryteringen av nämndemän, överväga behovet av att ändra reglerna om entledigande och avstängning av nämndemän, skapa moderna tjänstgörings- och ersättningsvillkor för nämndemannauppdraget och förbättra informationen till och grundutbildningen av nämndemän samt den löpande informationen och övriga kontakter mellan domstolarna och nämndemännen. Det är utredningens uppfattning att nämndemännen har en viktig funktion i våra domstolar. Genom att utöva insyn i domstolarna och ha inflytande över avgörandena bidrar nämndemännen till att bibehålla förtroendet för rättsväsendet och skapa legitimitet för domstolarnas avgöranden. Vi har därför haft som utgångspunkt i vårt utredningsarbete att det är värdefullt med nämndemannamedverkan i våra domstolar och att uppdragets betydelse bör tydliggöras. har vi konstaterat att nämndemännens medverkan kan göras mer ändamålsenlig och att resurser därmed kan frigöras till att förbättra nämndemännens tjänstgöringsvillkor. Vi har även identifierat åtgärder som bör vidtas för att förstärka förtroendet för nämndemannasystemet. Bland annat är det angeläget att nämndemannakåren på ett bättre sätt än representerar den svenska befolkningen i fråga om ålder. Ytterligare en utgångspunkt för våra förslag är att nämndemannen är lekmannadomare. Ur ett förtroendeperspektiv är det också viktigt att tydliggöra att uppdraget är opolitiskt. Ändamålsenlig nämndemannamedverkan i domstolarna Prop. Det är vår uppfattning att behovet av insyn i våra domstolar kan tillgodoses genom en övergripande insyn i domstolarnas verksamhet i stort och tillgodoses även om nämndemännen inte deltar i vart och ett av domstolarnas mål. Nämndemännen bör medverka i de mål och domstolsinstanser där de, förutom att utöva insyn, gör mest nytta ur andra aspekter, t.ex. genom att bidra med ytterligare erfarenhet och perspektiv på de frågor som prövas i målet. Det är utredningens bedömning att nämndemän inte bör medverka i mål som är av enkel beskaffenhet. Nämndemannamedverkan är vanligtvis inte heller motiverad i sådana mål som huvudsakligen innefattar komplicerade rättsfrågor. Nämndemannamedverkan bör koncentreras till mål som innefattar mer omfattande utredning eller aktualiserar svårare skälighets- eller bevisbedömningar. Våra förslag leder till en minskning av nämndemännens medverkan i domstolarna. En mer koncentrerad medverkan, där nämndemännen deltar i sådana mål där de gör störst nytta och där de på ett konstruktivt sätt medverkar i diskussionerna under rättens överläggningar, skapar enligt vår uppfattning engagemang hos nämndemännen, vilket i sin tur bidrar till att öka uppdragets betydelse och attraktivitet. En minskad nämndemannamedverkan i enkla mål leder också till en effektivare handläggning och kan förväntas korta genomströmningstiderna. Med dessa utgångspunkter har vi lämnat följande förslag om nämndemännens medverkan. Antalet nämndemän och nämndemännens rösträtt I sådana mål och ärenden i tingsrätten och förvaltningsrätten där nämndemän ska medverka föreslår vi att rätten ska vara domför med en lagfaren domare och två nämndemän i stället för tre. Om en av nämndemännen får förhinder sedan huvudförhandlingen har påbörjats ska rätten vara domför med en lagfaren domare och en nämndeman. Om rätten har förstärkt sammansättning, och två av nämndemännen får förhinder, ska rätten inte vara domför om nämndemännen är i minoritet. Vi bedömer att förutsättningarna för en bra dialog i rätten ökar med denna minskning och det blir då också ett ojämnt antal ledamöter vilket är en fördel vid omröstning. Vi föreslår ingen förändring beträffande nämndemännens individuella rösträtt utan anser att den är viktig för att markera uppdragets betydelse och för att nämndemännen ska känna och ta ansvar för avgörandena. Nämndemännens medverkan i tingsrätten Utredningen föreslår att tingsrätten vid huvudförhandling i brottmål ska vara domför med en lagfaren domare om det inte för något av de brott som prövas i målet är föreskrivet svårare straff än fängelse . Detsamma ska gälla när tingsrätten avgör en fråga som avses i 38 kap. 6 § (undanröjande av påföljd m.m.) och för mål om förvandling av bötesstraff. Utredningen föreslår även att kravet på att nämndemän alltid ska delta i avgörandet när en notarie eller tingsmeriterad beredningsjurist handlägger brottmål i tingsrätten tas bort. Utredningen föreslår inga förändringar beträffande nämndemännens medverkan i familjemål. Vad gäller ärenden föreslår vi att kravet på att nämndemän alltid ska delta när tingsrätten avgör frågor om verkställighet enligt , kontaktförbud, tillträdesförbud och näringsförbud tas bort. samma domförhetsregler som för övriga ärenden gälla, nämligen att nämndemän ska kunna medverka om det finns särskilda skäl för det med hänsyn till ärendets beskaffenhet. Nämndemännens medverkan i förvaltningsrätten Utredningen föreslår en ny utformning av domförhetsreglerna för Till skillnad från vad som gäller föreslår vi att rätten som huvudregel ska bestå av en lagfaren domare. delta i rätten när en förvaltningsrätt avgör ett mål slutligt i sak, om någon av parterna är en fysisk person och målet innefattar omfattande skälighets- eller bevisbedömningar som inte avser uttag av skatter, avgifter eller tull eller om målet rör frihetsberövande eller omhändertagande för vård. Nämndemän får också delta i andra mål om det finns skäl för det med hänsyn till målets beskaffenhet. att nämndemän framöver inte kommer att medverka i skattemål innebär den föreslagna domförhetsregeln i praktiken inte några större förändringar beträffande nämndemännens medverkan i förvaltnings- Vi föreslår även att det ska bli lättare att förstärka rätten med ytterligare ledamöter genom att kravet på särskilda skäl tas bort. framöver räcka med att det finns skäl för det med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad. Det ska vara möjligt för förvaltnings- rätten att förstärka sammansättningen även i sådana mål där nämndemän inte medverkar, vilket innebär att förvaltningsrätten framöver kan ha en sammansättning bestående av två lagfarna domare utan nämndemän. Möjligheten med en utökad sammansättning i mål med nämndemanna- medverkan ska finnas kvar. Slutligen föreslår utredningen att kravet på att nämndemän alltid ska delta i avgörandet när en notarie eller tingsmeriterad beredningsjurist handlägger mål i förvaltningsrätten tas bort. Nämndemännens medverkan i hovrätten och kammarrätten Utredningen föreslår att nämndemän inte ska delta i hovrätt och Tyngdpunkten i rättsprocessen ligger i första instans. Hovrättens och kammarrättens roll är att överpröva underrätternas avgöranden och de grundar vanligtvis sina avgöranden på samma underlag som underrätterna. Att nämndemän då deltar även när hovrätten och kammarrätten avgör mål har enligt vår bedömning ett begränsat mervärde; behovet av insyn har redan tillgodosetts väl genom nämndemännens medverkan i underrätt. hänvisning underlättas också om nämndemän inte deltar. Allmänhetens förtroende och legitimiteten för lekmannamedverkan i den dömande verksamheten är beroende av att de personer som väljs till nämndemän själva är förtroendeingivande och lämpliga för uppdraget. Enligt nuvarande regler bör endast den utses till nämndeman som med hänsyn till omdömesförmåga, självständighet, laglydnad och övriga omständigheter är lämplig för uppdraget (4 kap. 6 § tredje stycket och 20 § fjärde stycket lagen [1971:289] om allmänna Utredningen föreslår att bestämmelsen ändras så att bara den som är lämplig får utses till nämndeman. ett förtydligande av kravet på kommuner och landsting att göra en noggrann prövning av varje enskild kandidats lämplighet. Konkursfrihet är en omständighet som beaktas inom ramen för Detta skiljer sig från vad som gäller för ordinarie domare i behörighetshänseende. konkursfrihet införs som ett behörighetskrav för nämndemannauppdrag.