prop · H103108 · 2014-03-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:108 Användningen av kreditbetyg i riskhantering Regeringen överlämnar denna proposition till . trädde och rådets förordning (EU) nr 462/2013 av om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut (ändringsförordningen) i kraft. Förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. När och rådet antog ändringsförordningen antog de ett direktiv som innehåller regler som rör kreditvärdering: och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg (ändringsdirektivet). Medlemsstaterna ska ha genomfört ändringsdirektivet. I denna proposition föreslås att ändringsdirektivet genomförs i svensk rätt genom att det införs nya bestämmelser i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., lagen (2004:46) om värdepappersfonder och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. I de föreslagna nya bestämmelserna anges att fondbolag och AIF- förvaltare inte ensidigt eller mekaniskt ska förlita sig på kreditbetyg som har utfärdats av bedöma kreditvärdigheten hos en värdepappersfonds respektive en alternativ investeringsfonds tillgångar. Vidare anges att ska övervaka lämpligheten i pensionsstiftelsers kreditvärderingsförfaranden och deras användning av kreditbetyg. I propositionen behandlas inte frågan om huruvida 2013/14:108 ändringsförordningen bör föranleda några ändringar i svensk rätt. Frågan om behovet av lagändringar med anledning av ändringsförordningen kommer att övervägas i ett annat sammanhang. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m ............................... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) om 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder ...................... Ärendet och dess beredning ........................................................... Förordningen om kreditvärderingsinstitut samt tjänste- pensionsdirektivet, UCITS-direktivet och AIFM-direktivet .......... Tjänstepensionsdirektivet, UCITS - direktivet och AIFM - direktivet Ändringsförordningen .................och ändringsdirektivet 5.1Tjänstepensionsdirektivet – pensionsstiftelser och 5.2UCITS-direktivet – fondbolag och värdepappers- 5.3AIFM-direktivet – AIF-förvaltare och alternativa Förslagens syfte och alternativa lösningar....................... och andra aktörer ................................... Konsekvenser för berörda företag ................................... Konsekvenser för investerare .......................................... Konsekvenser för det allmänna ....................................... 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. ............................. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder .................... 2013/14:108 Bilaga 1 och rådets förordning (EU) nr 462/2013 av om ändring av förord- ning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut............ Bilaga 2 och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensions- institut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på Bilaga 3 Sammanfattning av promemorian Användningen av kreditbetyg i riskhantering .................................................... Bilaga 5 Remissinstanser som har haft möjlighet att yttra sig eller yttrat sig över promemorians förslag ............................ Bilaga 7 Parallelluppställning över genomförandet av direktiv 2013/14/EU i svensk rätt....................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., 2.lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder, 3.lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. 2013/14:108 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. dels att 35 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 34 a §, av följande lydelse. en pensionsstiftelse som avses i 34 § första stycket ska även om- 1. stiftelsens kreditvärderings- 2. stiftelsens användning av hän- till kreditbetyg som har utfärdats av ett kreditvärderingsinstitut. får meddela de anmärkningar i fråga om en pensionsstiftelses förvaltning som inspektionen anser behövs. ska förelägga pensionsstiftelsen eller styrelsen att vidta rättelse, om inspektionen finner att 1.avvikelse skett från någon av de bestämmelser som anges i 34 § första stycket, eller 2.placeringsriktlinjerna är tillfredsställande med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av stiftelsens förvaltning. 1.avvikelse skett från någon av de bestämmelser som anges i 34 § första stycket, 2.placeringsriktlinjerna är tillfredsställande med hänsyn till omfattningen och beskaffenheten av stiftelsens förvaltning, eller 1 Jfr och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg (EUT L 145, 31.5.2013, s. 1, Celex 32013L0014). 2 Senaste lydelse 2010:2045. kreditvärderingsförfaranden eller hänvisningar i placeringsriktlinjerna till kreditbetyg som har utfärdats av ett kreditvärderingsinstitut. Om bedömer att en stiftelse förvaltar medel som avsatts till som anges i 9 a § första stycket på ett sådant sätt som innebär att dessa personers intressen hotas, får inspektionen besluta om att utse en särskild företrädare att sköta hela eller delar av driften av stiftelsen. får även begränsa pensionsstiftelsens förfoganderätt eller förbjuda stiftelsen att förfoga över sina tillgångar i , om det bedöms vara nödvändigt för att skydda de personer som anges i tredje stycket. får besluta hur pensionsstiftelsen ska förvaltas efter ett sådant beslut. I fråga om styrelsens skyldighet att lämna upplysningar och hålla tillgångar och handlingar tillgängliga för granskning och beträffande tillsynen i övrigt ska bestämmelserna i 14 kap. 5 §, 6 § andra stycket, 7 § 1, 13 § första stycket första meningen och andra stycket, 16 § samt 16 kap. 6, 12 och 25 §§ försäkringsrörelselagen (2010:2043) samt föreskrifter som meddelats med stöd av 14 kap. 18 § samma lag tillämpas på motsvarande sätt. Denna lag träder i kraft . 2013/14:108 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2004:46) Härigenom föreskrivs1 att 5 kap. 2 § lagen (2004:46) om värdepappers- ska ha följande lydelse. skall ha ett system för riskhantering som gör det möjligt för fondbolaget att kontrollera och bedöma den risk som är knuten till de positioner som tas i en värdepappersfond och hur positionerna påverkar fondens riskprofil. Om fondbolaget investerar i sådana derivatinstrument som avses i 12 § andra stycket, skall bolagets system för riskhantering även möjliggöra en exakt och oberoende bedömning av värdet på dessa derivatinstrument. Fondbolaget skall för varje värdepappersfond det förvaltar till regelbundet lämna information om riskhanteringen. ska ha ett system för riskhantering som gör det möjligt för fondbolaget att kontrollera och bedöma den risk som är knuten till de positioner som tas i en värdepappersfond och hur positionerna påverkar fondens riskprofil. Fondbolaget ska inte ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg som har utfärdats av bedöma kreditvärdigheten hos fondens tillgångar. Om fondbolaget investerar i sådana derivatinstrument som avses i 12 § andra stycket, ska bolagets system för riskhantering även möjliggöra en exakt och oberoende bedömning av värdet på dessa derivatinstrument. Fondbolaget ska för varje värdepappersfond det förvaltar till regelbundet lämna information om riskhanteringen. Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg (EUT L 145, 31.5.2013, s. 1, Celex 32013L0014). 2 Senaste lydelse av lagens rubrik 2013:563. En AIF-förvaltare ska ha lämpliga riskhanteringssystem som kan identifiera, mäta, hantera och övervaka de risker som är relevanta för den alternativa investeringsfonden. Riskhanteringssystemen ska ses över regelbundet och minst en gång . Förslag till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder Härigenom föreskrivs1 att 8 kap. 4 § lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder ska ha följande lydelse. En AIF-förvaltare ska ha en riskhanteringsfunktion som är åtskild från förvaltarens operativa enheter. En AIF-förvaltare ska ha lämpliga riskhanteringssystem som kan identifiera, mäta, hantera och övervaka de risker som är relevanta för den alternativa investeringsfonden. AIF-förvaltaren ska inte ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg som har utfärdats av bedöma kreditvärdigheten hos fondens tillgångar. Riskhanteringssystemen ska ses över regelbundet och minst en gång . En AIF-förvaltares riskhanteringsfunktion ska särskilt 1.se till att det införs ett lämpligt och dokumenterat förfarande att tillämpas vid investeringar för den alternativa investeringsfondens räkning i syfte att säkerställa att sådana investeringar överensstämmer med fondens investeringsstrategi, mål och riskprofil, 2.säkerställa att riskerna i varje enskild placering och deras samlade effekt på fonden fortlöpande kan identifieras, mätas, hanteras och övervakas korrekt, samt 3.säkerställa att fondens riskprofil motsvarar dess investeringsstrategi och mål som de kommer till uttryck i fondbestämmelser, bolagsordning eller motsvarande regelverk. Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg (EUT L 145, 31.5.2013, s. 1, Celex 32013L0014). 2013/14:108 3 Ärendet och dess beredning utfärdades och rådets förordning (EU) nr 462/2013 av om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut (ändringsförordningen). Ändringsförordningen finns i bilaga 1. utfärdades och rådets direktiv /14/EU av om ändring av direktiv /41/EG om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, direktiv /65/EG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och direktiv /61/EU om förvaltare av alternativa investeringsfonder när det gäller alltför stor förlitan på kreditbetyg (ändringsdirektivet). Ändringsdirektivet finns i bilaga 2. Ändringsförordningen och ändringsdirektivet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning . Förordningen är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater och ska tillämpas från och med den tjugonde dagen efter offentliggörandet. Medlemsstaterna är skyldiga att se till så att de bestämmelser i nationell rätt som är nödvändiga för att följa ändringsdirektivet träder i kraft . I promemorian Användningen av kreditbetyg i riskhantering (Ds 2013:76) föreslås att ändringsdirektivet genomförs i svensk rätt genom att det införs nya bestämmelser i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., lagen (2004:46) om värdepappersfonder, försäkringsrörelselagen (2010:2043) och lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. I denna proposition behandlas promemorians förslag. En sammanställning över remissvaren finns tillgänglig i (dnr Fi2013/4132). I bilaga 7 finns en uppställning som visar vilka bestämmelser som genomför ändringsdirektivet i svensk rätt. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande. Lagrådsremissens lagförslag stämmer överens med propositionens lagförslag. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Förordningen om kreditvärderingsinstitut . samt tjänstepensionsdirektivet, UCITS- Ett kreditvärderingsinstitut är en juridisk person vars verksamhet inbegriper yrkesmässigt utfärdande av kreditbetyg (enligt definitionen i artikel 3.1 b i och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut). Ett kreditbetyg är en bedömning av kreditvärdigheten hos t.ex. ett företag eller på ett finansiellt instrument. Kreditbetyg används av bl.a. investerare och finansiella företag för att fatta underbyggda investeringsbeslut och bestämma riskvikter. I samband med den finansiella kris som bröt ut fick kreditvärderingsinstituten mycket kritik, inte minst för sin värdering av strukturerade finansiella instrument. Som en av flera åtgärder som därefter vidtogs på EU-nivå utfärdades och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut (förordningen om kreditvärderingsinstitut). Förordningen syftar till att bidra till bättre kvalitet på de kreditbetyg som utfärdas inom EU, vilket i sin tur ska bidra till att den inre marknaden fungerar friktionsfritt som en hög skyddsnivå för investerare och konsumenter uppnås. Förordningen innehåller regler om registrering, hantering av intressekonflikter, organisations- och verksamhetskrav, kvalitetssäkring, rapportering och transparens. Förordningen om kreditvärderingsinstitut är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i . Med anledning av förordningen infördes i kompletterande bestämmelser i lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut, som trädde i kraft (se prop. 2009/10:217, bet. 2009/10:FiU31, rskr. 2009/10:373). I lagen angavs som behörig myndighet enligt förordningen om kreditvärderingsinstitut. Vidare innehöll lagen bestämmelser om inspektionens befogenheter och möjligheter att ingripa vid överträdelser av förordningen samt om inspektionens samarbete med behöriga myndigheter i andra länder inom EES. Det har därefter gjorts en genomgripande ändring i förordningen om kreditvärderingsinstitut. utfärdades och rådets förordning (EU) nr 513/2011 av om ändring i av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut. Ändringarna innebar i huvudsak att tillsynen över kreditvärderingsinstitut flyttades över från nationella behöriga myndigheter till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Därigenom övertog också ansvaret för att utfärda och uppdatera olika riktlinjer och rapporter samt gavs möjligheten att föreslå tekniska standarder för tillsyn, t.ex. avseende vilken information som ska lämnas vid en ansökan om registrering eller 2013/14:108 Med anledning av ändringarna i förordningen om kreditvärderingsinstitut gjordes flera ändringar i lagen om kreditvärderingsinstitut (se prop. 2011/12:40, bet. 2011/12:FiU13, rskr. 2011/12:116, SFS 2012:44). Förordningen om kreditvärderingsinstitut har därefter ändrats genom ändringsförordningen genom vilken ytterligare regler har införts i förordningen, se avsnitt 4.2.2. 4.1.2Tjänstepensionsdirektivet, UCITS-direktivet och AIFM-direktivet Genom ändringsdirektivet har det gjorts ändringar i och rådets direktiv /41/EG av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, och rådets direktiv /65/EG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och och rådets direktiv /61/EU av om förvaltare av alternativa investeringsfonder. Dessa tre direktiv är de sektorsdirektiv som reglerar tjänstepensionsinstitut, fondbolag och värdepappersfonder samt förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare). De brukar benämnas tjänstepensionsdirektivet, UCITS-direktivet och AIFM- direktivet. I de direktiven finns näringsrättslig reglering för sådana institut, förvaltare och fonder. I avsnitt 5 redogörs för hur direktiven har genomförts i svensk rätt. Ändringsförordningen och ändringsdirektivet syftar båda till att minska en alltför stor förlitan på kreditbetyg inom EU (se skäl 9 i förordningen och skäl 2 i direktivet). Enligt ändringsförordningen ska finansiella företag såsom kreditinstitut, värdepappersbolag, försäkringsföretag, tjänstepensionsinstitut, fond- bolag, AIF-förvaltare och centrala motparter göra sin egen kreditrisk- bedömning och de får inte ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kredit- betyg vid bedömningen av en enhets eller ett finansiellt instruments kreditvärdighet (artikel 5a.1 i förordningen om kreditvärderingsinstitut). Vidare ska de behöriga myndigheter som svarar för tillsynen över dessa företag, med beaktande av arten, omfattningen och komplexiteten hos företagens verksamhet, övervaka att deras kreditriskbedömnings- förfaranden är adekvata, bedöma användningen av hänvisningar till kreditbetyg i avtal och, när det är lämpligt, uppmana dem att motverka effekterna av sådana hänvisningar, i syfte att minska ensidig och mekanisk förlitan på kreditbetyg, i enlighet med specifik sektorslag- stiftning (artikel 5a.2). Ändringsförordningen innehåller även flera andra nya eller ändringsförordningen har det införts bl.a. (artikel 6a) samt om rätt till ersättning för investerare och emittenter som lidit skada till följd av att ett kreditvärderingsinstitut uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har åsidosatt sina skyldigheter enligt förordningen om kreditvärderingsinstitut (artikel 35a). En rätt till ersättning från ett kreditvärderingsinstitut kan föreligga oberoende av om ett avtalsförhållande föreligger och emittenten eller investeraren därmed kan grunda ett anspråk på ersättning från kreditvärderingsinstitutet på avtalsbrott. Vidare har det införts regler om kreditbetyg på statspapper (artikel 8a), information om strukturerade finansiella instrument (artikel 8b), skyldighet för en emittent att i vissa fall anlita fler än ett kreditvärderingsinstitut vid kreditvärdering av strukturerade finansiella instrument (artikel 8c) samt om utnyttjande av flera kreditvärderingsinstitut (artikel 8d). Genom ändringsförordningen har det även införts krav på regelbunden rotation av kreditvärderingsinstitut som utfärdar kreditbetyg på återvärdepapperiseringar (artikel 6b). De ändringar som genom ändringsdirektivet har gjorts i tjänstepensionsdirektivet, UCITS-direktivet och AIFM-direktivet innebär ändringar i sådan sektorslagstiftning som anges i ändringsförordningen. Genom ändringsdirektivet har det i tjänstepensionsdirektivet (artikel 18.1a), UCITS-direktivet (artikel 51.1, 51.3a och 51.4) och AIFM-direk- tivet (artikel 15.2, 15.3a och 15.5) införts regler om kreditbetyg som har utfärdats av kreditvärderingsinstitut. Målsättningen med ändringsdirektivet är att minska tjänstepensionsinstituts, fondbolags och AIF-förvalta- res alltför stora förlitan på kreditbetyg i samband med deras investeringar (jfr skäl 5 i ändringsdirektivet). Genom att kräva att tjänstepensionsinstitut, fondbolag och AIF-förvaltare ska undvika att ensidigt eller mekaniskt förlita sig på kreditbetyg eller att använda dem som den enda parametern vid kreditriskbedömning i samband med sina investeringar, ska investerarna skyddas genom att kvaliteten förbättras på de investeringar som görs i sådana institut samt i värdepappersfonder och alternativa investeringsfonder (skäl 2 i ändringsdirektivet). Det följer redan av ändringsförordningen att tjänstepensionsinstitut, fondbolag och AIF-förvaltare – i likhet med övriga finansiella företag som anges i artikel 4.1 i förordningen om kreditvärderingsinstitut – ska göra sin egen kreditriskbedömning och att de inte ensidigt eller mekaniskt får förlita sig på kreditbetyg vid bedömningen av en enhets eller ett finansiellt instruments kreditvärdighet (artikel 5a.1). Reglerna i ändringsdirektivet utgör ett komplement till reglerna i förordningen vilkas allmänna mål är att minska investerares alltför stora förlitan på kreditbetyg. Avsikten är att direktivet ska göra det lättare att förverkliga förordningens mål när det gäller tjänstepensionsinstitut, fondbolag och AIF-förvaltare (se skäl 4 i ändringsdirektivet). De regler som genom ändringsdirektivet har införts i tjänstepensions- direktivet, UCITS-direktivet och AIFM-direktivet avser dels fondbolags 2013/14:108 och AIF-förvaltares användning av kreditbetyg i sin förvaltning av värdepappersfonder respektive alternativa investeringsfonder (artiklarna 2.1 och 3.1 i ändringsdirektivet), dels den behöriga myndighetens – i – övervakning av kreditvärderingsförfaranden och användning av hänvisningar till kreditbetyg i tjänstepensionsverksamhet och fondförvaltning (artiklarna 1, 2.2 och 3.2 i ändringsdirektivet). Den allmänna principen om att finansiella företag inte i alltför hög grad ska förlita sig på kreditbetyg ska integreras i riskhanteringsprocesser och i system hos tjänstepensionsinstitut, fondbolag och AIF-förvaltare samt anpassas till deras specifika förutsättningar (se skäl 2 i ändringsdirektivet). Genomförandet av ändringsdirektivet behandlas i avsnitt 5. I UCITS-direktivet och AIFM-direktivet har det genom ändringsdirektivet även gjorts tillägg när det gäller kommissionens befogenhet att anta delegerade akter i syfte att det också i de delegerade akterna ska införas regler som förhindrar att fondbolag och AIF-förvaltare ensidigt eller mekaniskt förlitar sig på kreditbetyg för att bedöma kreditvärdigheten hos värdepappersfonders respektive alternativa investeringsfonders tillgångar (artiklarna 2.3 och 3.3 i ändringsdirektivet). 5.1Tjänstepensionsdirektivet – pensionsstiftelser och försäkringsföretags tjänstepensionsverksamhet Regeringens förslag: ska övervaka lämpligheten i pensionsstiftelsers kreditvärderingsförfaranden och deras användning av hänvisningar i placeringsriktlinjerna till kreditbetyg som har utfärdats av kreditvärderingsinstitut. ska förelägga pensionsstiftelsen eller styrelsen att vidta rättelse, om inspektionen finner att pensionsstiftelsen använder olämpliga kreditvärderingsförfaranden eller hänvisningar i placeringsriktlinjerna till kreditbetyg. Regeringens bedömning: De nya reglerna i tjänstepensionsdirektivet om tillsynsmyndigheternas övervakning av kreditvärderingsförfaranden och användning av kreditbetyg kräver inte någon lagstiftningsåtgärd när det gäller försäkringsföretags verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkring. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens såvitt avser pensionsstiftelser.