prop · H2031 · 2014-10-23 00:00:00 — Av andra stycket följer att beskattnings- myndigheten ska efterge skatten på cigaretter som har förverkats enligt paragrafens första stycke. I paragrafen anges att cigaretter som har förverkats ska förstöras genom försorg. Paragrafen överensstämmer med 15 § lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror. Paragrafen innehåller bestämmelser om ompröv- ning, såväl på initiativ som på begäran av den som beslutet gäller. I första stycket anges att på eget initiativ får ompröva beslut såväl till fördel som till nackdel för den som beslutet gäller enligt denna lag. Detta innebär att kan komma att ompröva beslut som är fattade av . I andra stycket anges att ska ompröva beslut enligt denna lag om den som beslutet gäller begär omprövning. Detta innebär att kan komma att ompröva beslut som är fattade av . En begäran om omprövning ska vara skriftlig. Om begäran om omprövning inte är under- tecknad, får förelägga den som begärt omprövningen att underteckna begäran. Föreläggandet ska innehålla en upplysning om att omprövning annars inte kommer att ske. I tredje stycket finns bestämmelser om tidsfrister för omprövning. Om på eget initiativ omprövar ett beslut ska ett sådant omprövningsbeslut fattas senast efter det första beslutet meddelats i frågan. Om den som beslutet gäller har begärt omprövning ska en sådan begäran ha kommit in till senast efter dagen för det första beslutet har meddelats i frågan. Tidsfristen överensstämmer med frist för att fatta omprövningsbeslut på eget initiativ. Av andra meningen i tredje stycket framgår att en särskild tidsfrist gäller för skattskyldiga att begära omprövning av sådana omprövningsbeslut som har fattat på eget initiativ. I dessa fall ska den skatt- skyldiges begäran om omprövning av ompröv- ningsbeslutet ha kommit in till senast efter beslutsdagen. Tids- fristen för omprövning har en förebild i 15 b § lagen om (2004:629) om trängselskatt, se regeringens proposition Nya regler om beslut och betalning avseende trängselskatt m.m., (prop. 2007/08:52). I paragrafens tredje stycke finns även en bestämmelse för fall då tiden har gått ut för den skattskyldige att begära ompröv- ning av beskattningsbeslutet. Bestämmelsen ger förutsättningar för att ändra ett felaktigt beskattningsbeslut till fördel för den skattskyldige, även om denne endast begärt omprövning av beslutet om särskild avgift och tidsfristen för omprövning av beskattningsbeslutet löper ut innan beslut meddelats avseende den särskilda avgiften. Paragrafen innehåller överklagandebestäm- melser. I första stycket anges att beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Någon särskild forumregel har inte införts för överklagande av beslut enligt denna lag utan i stället bör den allmänna forumregeln i 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar vara tillämplig. Denna forum- regel har varit tillämplig enligt lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror. Historiskt sett har det varit fråga om ett lågt antal ärenden som de allmänna förvaltningsdomstolarna har haft att avgöra enligt nämnda lag och endast ett mycket lågt antal överklaganden kan förväntas enligt den föreslagna lagen. Överklaganden av beslut enligt bestämmelsen ska därför kunna prövas enligt den nämnda s.k. allmänna forumregeln i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Av denna forumregel framgår att ett överklagande ska prövas av den förvaltningsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats. När det gäller myndigheter som har hela landet som verksam- hetsområde, torde det vara den beslutande enhetens geografiska placering som avgör vilken domstol som blir behörig att pröva ett överklagande (RÅ 1995 ref. 20). är den enskildes motpart efter det att handlingarna i ärendet har överlämnats till domstolen. 67 kap. 11 § att 7 a § processlagen (1971:291), förkortad FPL, inte är tillämplig eftersom är den enskildes motpart i samtliga fall när den enskilde över- klagar. Bestämmelsen medför således att är den enskildes motpart även i situationer när är den myndighet som först beslutade i saken. Om bestämmelsen inte infördes skulle allmänna regler gälla och enligt 7 § FPL vara den enskildes motpart vid ett överklagande av ett beslut som meddelat. I andra stycket finns bestämmelser om tidsfrist för överklagande. I bestämmelsen anges att ett överklagande ska ha kommit in till för det överklagade beslutet. ska ompröva det överklagade beslutet. Detta gäller inte om överklagandet ska avvisas. Ett överklagande ska således ges in till även om det överklagade beslutet har meddelats av . Detta medför att 23 § andra stycket förvaltningslagen (1986:223) inte är tillämplig. I tredje stycket anges att vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd. Paragrafens fjärde stycke avser besluts verkställighet. Enligt 3 kap. 23 § andra stycket andra meningen utsökningsbalken (1981:774) får en exekutionstitel i allmänt mål verkställas innan den har vunnit laga kraft endast om det är särskilt föreskrivet. Om särskild föreskrift saknas innebär det att beslut inte kan verkställas om det har överklagats. I bestämmelsen förskrivs att beslut enligt den föreslagna lagen gäller . Bestämmelsens lydelse överens- stämmer med 68 kap. 1 § SFL. Det innebär t.ex. att skyldigheten att betala en beslutad skatt eller avgift inte påverkas av en begäran om ompröv- ning eller ett överklagande. Anstånd med att betala skatten eller avgiften kan inte beviljas. Bestämmelsen innebär att beskattningsmyndig- heten får vidta åtgärder för att verkställa ett beslut som inte har fått laga kraft. Indrivning ska således, om förutsättningarna är uppfyllda, begäras även om skattebeslutet inte har vunnit laga kraft. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Paragrafen innehåller bestämmelser om muntlig förhandling i mål om omhändertagande, förverkande och särskild avgift. Av 9 § FPL följer att förvaltningsrätt och kammarrätt ska hålla muntlig förhandling om en enskild begär det. Muntlig förhandling behöver dock inte hållas om det är obehövligt eller om särskilda skäl talar mot det. Av den första punkten framgår att lagen träder i kraft . Av den andra punkten framgår att lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror upphävs. tredje punkten anger att äldre bestämmelser fortfarande ska gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Den nya lagen ska tillämpas på införsel som äger rum fr.o.m. . Detta framgår av den fjärde punkten. I den femte punkten anges att skatt inte ska tas ut för införsel som äger rum efter utgången av 2017. Ikraftträdande- och över- gångsbestämmelserna har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 6.50.2Förslaget till lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69) Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.39 om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter. Paragrafen innehåller en hänvisning till lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror. Denna hänvisning slopas mot bakgrund av att lagen om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror upphävs. I 1 § skattebrottslagen anges i stället att skattebrotts- lagen inte ska tillämpas på skatt enligt lagen (2014:000) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter. Ändringarna träder i kraft . Bestämmelsen har utformats i enlighet med 6.50.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:410) om skatt på bekämpningsmedel Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.23. om skatt på bekämpningsmedel. Ändringen innebär att skattesatsen höjs från för varje helt kilogram verksam beståndsdel till för varje helt kilogram verksam beståndsdel i bekämpningsmedlet. I paragrafen görs också språkliga ändringar. Ändringarna träder i kraft och tillämpas fr.o.m. detta datum. Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.50.4Förslaget till lag om ändring i lag (1990:313) om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden Ändringarna föranleds av förslagen i avsnitt 6.40.8 och 6.40.10. Bilaga 2 till lagen om Europaråds- och om ömsesidig handräckning i skatteärenden inne- håller en förteckning över de svenska skatter och avgifter som Europaråds- och OECD- konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden ska tillämpas på. Artikel 2 punkt 1 iii) E i bilagan ändras på så sätt att konventionen ska omfatta vägtrafik- skattelagen (2006:227) och lag (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonskatt i stället för de lagar som upphörde att gälla när nämnda lagar trädde i kraft. Under Artikel 2 punkt 1 b iii) G i bilagan görs ett tillägg så att konventionen också tillämpas på skatter och avgifter som utgår enligt lagen (2004:629) om trängselskatt. Ändringarna ska träda i kraft den som dag regeringen bestämmer. 6.50.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.10 om särskild löneskatt för äldre. Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att det införs en skyldighet att betala särskild löneskatt på sådan ersättning som avses i 2 kap. 10 och 11 §§ socialavgiftslagen (2000:980) till personer som vid årets ingång har fyllt . Sådan ersättning som avses i 2 kap. 10 och 11 §§ socialavgiftslagen är bl.a. löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete. Skyldigheten att betala särskild löneskatt avser ersättning för arbete till såväl arbetstagare som Särskild löneskatt ska för dessa individer betalas . I paragrafens andra stycke regleras vem som är skyldig att betala särskild löneskatt. I första meningen anges att den som utgett sådan ersättning eller sådant bidrag som avses i första stycket är skattskyldig. De föreslagna ändringarna innebär att flera undantag införs från denna huvudregel om skattskyldighet. Ändringarna är en följd av ändringen i första stycket och motsvarar delvis den lydelse paragrafen hade (se prop. 2006/07:1 Förslag till statsbudget , finansplan, skattefrågor och tilläggsbudget m.m., avsnitt 5.3.1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9). I fråga om rabatt, bonus eller annan ersättning på grund av kundtrohet eller liknande, är det den som slutligt har stått för de kostnader som ligger till grund för ersättningen som är skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. Det ska röra sig om ersättning som utgör skattepliktig intäkt enligt inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, t.ex. s.k. frequent flyer-rabatter som ges ut på grund av regelbundna resor i tjänsten. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 2 § socialavgiftslagen. Redaktionella förändringar har gjorts i förhållande till den lydelse bestämmelsen hade . I fråga om sådan förmån som avses i 10 kap. 11 § andra stycket IL är den i vars tjänst rättigheten förvärvats skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. I 10 kap. 11 § andra stycket IL regleras situationen då någon på grund av sin tjänst förvärvar en rättighet som inte i sig själv är ett värdepapper men som innebär en rätt att förvärva ett värdepapper till ett förmånligt pris (personal- optioner). Bestämmelsen innebär att ansvaret för att betala särskild löneskatt för förmån av personaloptioner läggs på den arbets- eller upp- dragsgivare eller liknande i vars tjänst rättigheten förvärvades. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 1 § andra stycket socialavgiftslagen som infördes (se prop. 2007/08:152 Slopad avskattning för personal- optioner, bet. 2008/09:SkU2, rskr. 2008/09:4). Någon motsvarande bestämmelse fanns således inte i den lydelse paragrafen hade . I fråga om annan ersättning som ges ut av en utomlands bosatt fysisk person eller av en utländsk juridisk person och som har sin grund i en anställning i hos någon annan än den som utgett ersättningen, är det den hos vilken mottagaren är anställd i som är skyldig att betala särskild löneskatt på ersättningen. Det ska röra sig om ersättning som utgör skatte- pliktig intäkt enligt IL. Bestämmelsen tar sikte på situationer där ersättning som ges ut av ett utländskt företag har sin grund i en anställning i . I sådant fall ska särskild löneskatt betalas på ersättningen av arbetsgivaren i , under förutsättning att förmånen inte grundar sig på en anställning i det utländska företaget. Bestämmelsen har sin förebild i 2 kap. 3 § socialavgiftslagen. Redaktionella förändringar har gjorts i förhållande till den lydelse bestämmelsen hade . Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.10 om särskild löneskatt för äldre. Ändringarna i paragrafens första stycke innebär att en skyldighet att betala särskild löneskatt på inkomst av aktiv näringsverksamhet införs för personer som vid årets ingång har fyllt samt för personer som inte har fyllt men har uppburit hel allmän ålders- pension enligt socialförsäkringsbalken. Särskild löneskatt ska för dessa individer betalas . I övrigt har språkliga ändringar gjorts. I första punkten anges att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att bestämmelsen i 1 § i den nya lydelsen tillämpas på ersättning som betalas ut efter . Av tredje punkten framgår att bestämmelsen i 2 § i den nya lydelsen tillämpas på inkomst som uppbärs efter . För enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i handelsbolag motsvaras normalt sett beskattningsåret av kalenderåret. Det kan dock förekomma att beskattningsåret av någon anled- ning, exempelvis vid nystartade verksamheter, omfattar delar av två kalenderår. En särskild övergångslösning behövs därför för det fall beskattningsåret omfattar tid före . Enligt tredje punkten ska i dessa fall, om den skattskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattnings- året som infaller och hela beskattningsåret. 6.50.6Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.44 om förändrat undantag från mervärdesskatt för dentaltekniska produkter och tjänster. Bestämmelsen i paragrafens andra stycke andra strecksatsen ändras så att den överensstämmer med artikel 132.1 e i mervärdesskattedirektivet. Det avgörande för om en omsättning omfattas av undantaget från mervärdesskatt ska vara vem som tillhandahåller en vara eller tjänst. För att undantaget ska vara tillämpligt krävs efter ändringen att produkten eller tjänsten tillhanda- hålls av en tandläkare eller tandtekniker. Dessutom ersätts ordet dentaltekniker med ordet tandtekniker. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt beloppsgräns för förenklad faktura. Ändringen i första stycket innebär att det blir möjligt att utfärda fakturor utan att ange bl.a. köpare eller löpnumret om det totala faktura- beloppet inte överstiger . Av den första punkten framgår att de nya reglerna föreslås träda i kraft . Äldre bestämmelser bör på sedvanligt vis fortfarande gälla för mervärdesskatt som hänför sig till tiden före ikraftträdandet, vilket följer av den andra punkten. Av den tredje punkten följer att 11 kap. 9 § i dess nya lydelse ska tillämpas på fakturor som utfärdas från och med ikraftträdandet. Det avgörande är således tidpunkten för utfärdandet av fakturan. 6.50.7Förslaget till ändring i lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m. Ändringen föranleds av förslagen i avsnitt 6.37ï6.38 om höjd skatt på tobak respektive höjd skatt på alkohol. Ändringen i paragrafen innebär att skatten på cigaretter, cigarrer, röktobak och snus höjs. Ändringen innebär även att skatten på starkvin, vin, starköl och spritdryck höjs. Av den första punkten framgår att ändringarna träder i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för för- hållanden som hänför sig till tiden före ikraft- trädandet. Detta framgår av den andra punkten. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.50.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på tobak. Ändringen i paragrafens första stycke innebär att styckeskatten på cigaretter höjs. Ändringen i paragrafens tredje stycke innebär att årtal för årlig omräkning av skatt justeras. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på tobak. Ändringen i paragrafens första stycke innebär att skatten på cigarrer, cigariller och röktobak höjs. Ändringen i andra stycket innebär att årtal för årlig omräkning av skatt justeras. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.39 om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter. Paragrafen innehåller hänvisningar till lagen (2004:228) om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror. Dessa hänvisningar ersätts med hänvisningar till den föreslagna lagen (2014:000) om beskattning av viss privatinförsel av cigaretter. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på tobak. Ändringen i paragrafens första stycke innebär att skatten på snus och tuggtobak höjs. Ändringen i andra stycket innebär att årtal för årlig omräkning av skatt justeras. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på tobak. Ändringen i paragrafens första stycke innebär att årtal för årlig omräkning av skatt justeras. Av den första punkten framgår att ändringarna träder i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för för- hållanden som hänför sig till tiden före ikraft- trädandet. Detta framgår av den andra punkten. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.50.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt 2–6 §§ Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt skatt på alkohol. Ändringarna i paragraferna innebär att skatten på öl, vin, andra jästa drycker än öl och vin, mellanklassprodukter samt etylalkohol höjs. En redaktionell ändring har skett i 5 §. Av den första punkten framgår att ändringarna träder i kraft . Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Detta framgår av den andra punkten. Detta innebär att äldre bestämmelser är tillämpliga då skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 6.50.10Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21 om ändrad beskattning av vissa biodrivmedel. Paragrafen reglerar skattebefrielse i form av en avdragsrätt för den beståndsdel som framställts av biomassa och som ingår i andra motor- bränslen än de som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1, 2 eller 3. Exempel på motorbränslen som omfattas av paragrafen är E85 och hög- inblandad Fame. I förekommande fall innehåller bränsle- beståndsdelar även delar som inte är av biomasseursprung. Det kan exempelvis röra sig om fossila denatureringsmedel i etanol eller en andel av Fame som framställts av fossil metanol. Exempelvis tillverkas RME, som är en typ av Fame, genom att metanol används för att förestra rapsolja till RME och glycerol. Glycerolen i rapsoljan byts ut mot metanol, vilket innebär att en av de 19 kolatomerna i RME kommer från metanol som oftast är fossil. Detta kan även uttryckas som att av kolatomerna i RME är fossila i det fall att fossil metanol används vid tillverkningen. Avdraget ska endast omfatta den del av beståndsdelen som härrör från biomassa. Ändringen i paragrafens första stycke 1 innebär en begränsning av avdragsrätten för Fame enligt KN-nummer 3824 90 99. För andra bestånds- delar som utgörs av biomassa än Fame innebär förslaget inga ändringar av avdragsrättens om- fattning. Detta framgår av paragrafens första stycke 2. Paragrafen har utformats i enlighet med Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21 om ändrad beskattning av vissa biodrivmedel. Paragrafen upphör att gälla. Genom den reglerades avdragsrätten för bränslen som har samma KN-nummer som fossil bensin eller dieselbränsle, men som framställts av biomassa. Skattebefrielsen för dessa bränslen regleras nu istället genom 3 c respektive 3 d §. Det kan röra sig om t.ex. hydrerade vegetabiliska och animaliska oljor och fetter (HVO) eller syntetiska motorbränslen. Ändringen innebär att den tidigare volymmässiga begränsningen för avdragsrätten för bränslen som har samma KN- nummer som fossil bensin eller dieselbränsle, men som framställts av biomassa, slopas. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21 om ändrad beskattning av vissa biodrivmedel. Paragrafen reglerar skattebefrielse i form av en avdragsrätt för den beståndsdel som framställts av biomassa och som låginblandas i bensin eller annat motorbränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 1 eller 2. Bränslebeståndsdelar kan innehålla delar som inte är av biomasseursprung. Hur avdraget ska beräknas i dessa fall berörs närmare under 3 a §. Ändringen i paragrafens första stycke är en följdändring med anledning av att 3 b § upphör att gälla. Paragrafens första stycke ändras även redaktionellt i förtydligande syfte genom att ordet ”bränslet” byts ut mot ”motorbränslet”. Paragrafens andra stycke, som är nytt, reglerar skattebefrielsen för bränslen som har samma KN-nummer som fossil bensin, men som framställts av biomassa. Avdragsrätten för dessa bränslen innebär att avdrag får göras för ett belopp motsvarande hela energiskatten och hela koldioxidskatten på den andel av motorbränslet som bränslet utgör. I paragrafens tredje stycke görs en mindre redaktionell ändring. Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21 om ändrad beskattning av vissa biodrivmedel. Paragrafen reglerar skattebefrielse i form av en avdragsrätt för den beståndsdel som framställts av biomassa och som låginblandas i dieselbränsle eller annat motorbränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket 3. Bränslebeståndsdelar kan innehålla delar som inte är av biomasseursprung. Hur avdraget ska beräknas i dessa fall berörs närmare under 3 a §. Ändringen i paragrafens första stycke 1 innebär en begränsning av avdragsrätten för Fame enligt KN-nummer 3824 90 99. För andra bestånds- delar som utgörs av biomassa än Fame innebär förslaget inga ändringar av avdragsrättens omfattning. Detta framgår av paragrafens första stycke 2. I första stycket görs också en följd- ändring med anledning av att 3 b § upphör att gälla. Paragrafens första stycke ändras även redaktionellt i förtydligande syfte genom att ordet ”bränslet” byts ut mot ”motorbränslet”. Paragrafens tredje stycke, som är nytt, reglerar skattebefrielsen för bränslen som har samma KN-nummer som fossilt dieselbränsle, men som framställts av biomassa. Avdragsrätten för dessa bränslen innebär att avdrag får göras för ett belopp motsvarande hela energiskatten och hela koldioxidskatten på den andel av motorbränslet som bränslet utgör. I paragrafens fjärde stycke görs en mindre redaktionell ändring. Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Ändringen föranleds av förslaget i avsnitt 6.21 om ändrad beskattning av vissa biodrivmedel. Ändringen i paragrafens första stycke görs för att tydliggöra att regeringens rapportering till Europeiska kommissionen inte är begränsad till att ske årsvis, när det gäller frågan om huruvida skattebefrielsen medför överkompensation eller inte. Detta kan medföra att en skattskyldig oftare än på begäran kan behöva lämna de uppgifter som regeringen behöver för denna rapportering. Ändringarna träder i kraft och tillämpas fr.o.m. detta datum, med undantag för 7 kap. 3 d § tredje stycket i den nya lydelsen som tillämpas för tid fr.o.m. . En skattskyldig kan hos begära omprövning av skattebeslut i de fall där 15- procentsregeln begränsat skattebefrielsen fr.o.m. till ikraft- trädandet. Äldre bestämmelser ska fortfarande gälla för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Den upphävda paragrafen (7 kap. 3 b §) gäller dock inte för förhållanden som avses i 7 kap. 3 d § tredje stycket och som hänför sig till tiden fr.o.m. .