prop · H103115 · 2014-03-07 00:00:00 — har även ansökan om att omfattas av EU:s extra tullförmåner för hållbar utveckling under det allmänna preferenssystemet behandlats. Diskussionen om hur det internationella samfundet långsiktigt ska kunna bistå har intensifierats . I och med det internationella militära tillbakadragandet och med biståndet och nationsbyggandet alltmer i centrum kommer EU, tillsammans med FN, att framöver bli en allt viktigare aktör. EU:s engagemang i har varit fortsatt stort . Huvudfokus har varit förberedelserna inför president- och provinsvalen . EU, liksom övriga delar av det internationella samfundet, understryker Skr. 2013/14:115 betydelsen av ett tydligt afghanskt ägarskap av landets utvecklings- ansträngningar och betonar vikten av genomförande av de ömsesidiga åtaganden som gjordes vid ministerkonferens i . EU:s bistånd till är omfattande. uppgick kommissionens stöd till . Det totala stödet från EU inklusive medlemsstaterna uppgick till ungefär en och . Rådsslutsatser antogs i vilka bl.a. uppmanas att respektera mänskliga rättigheter, i synnerhet gällande kvinnor, utveckla landets politiska och ekonomiska institutioner samt att arbeta mot korruption. EU uttrycker i slutsatserna även stöd för det regionala samarbetet för ökad stabilitet och utveckling i samt en framtida afghanskledd fredsprocess som baseras på konstitutionen. Som en uppföljning till rådsslutsatserna har även ett arbete med att ta fram en ny strategi för EU:s engagemang i påbörjats. På svenskt initiativ har ett förhandlingsmandat för ett fördjupat partnerskap mellan och utarbetats och antagits. Förhandlingar om avtalet, som omfattar ett antal samarbetsområden och bekräftar EU:s engagemang i landet, har försenats även om endast några frågor återstår att lösa ut. EU:s särskilda representant och chef för i har spelat en fortsatt viktig roll i att representera EU på plats samt i samordningen med den afghanska regeringen och företrädare för det internationella samfundet. Genom deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan ISAF bidrar EU:s medlemsstater med en stor andel av det internationella stöd som har funnits på plats för att stabilisera och bidra till att förbättra förmågan hos afghansk militär och polis. EU:s polisinsats i (EUPOL) etablerades . Insatsens syfte är att bidra till uppbyggnaden av en effektiv polis och rättsapparat. har EU:s strategiska relation till behandlats i olika rådskonstellationer. Diskussioner har förts om hur EU bäst ska ta tillvara sina intressen och prioriteringar i relationen till . Det sextonde toppmötet mellan och ägde rum i . Toppmötet fokuserade på EU:s och strategiska partnerskap, globala och internationella frågor, ekonomi och handel samt särskilda temata som urbanisering, grön tillväxt, innovation och former för utökade mellanfolkliga kontakter. Vid toppmötet lanserades förhandlingarna om ett bilateralt investeringsavtal, som ska omfatta både investeringsskydd och ökat marknadstillträde. Mandatet för dessa förhandlingar antogs av rådet . Ett möte i den strategiska högnivådialog som EU och etablerade 2010 skulle ha ägt rum men sköts upp till 2014. Ett fjärde möte inom ramen för högnivådialogen om handel och ekonomi ägde rum . Inget möte ägde rum i högnivådialogen om mellanfolkliga kontakter som inrättades 2012. Utöver de tre högnivådialogerna för EU sammanlagt ett sextiotal dialoger med inom en rad policyområden. genomfördes i Guiyang den 32:a halvårsvisa dialogen mellan och om mänskliga rättigheter. Dialogen utgör ett centralt instrument för EU:s politik beträffande mänskliga rättigheter i förhållande till . lanserades förhandlingar om såväl ett strategiskt partnerskapsavtal som ett frihandelsavtal mellan och . Detta föregicks av rådets beslut att inleda förhandlingar med . var pådrivande för att så skulle ske. Förhandlingar om båda avtalen inleddes och totalt har tre förhandlingsrundor ägt rum . Syftet är ett stärkt samarbete med inom flera politiska och sektoriella områden samt ett brett och ambitiöst frihandelsavtal. Ett ambitiöst frihandelsavtal mellan och , som tillsammans står för av världens BNP, har en stor ekonomisk potential. Ett toppmöte mellan och ägde rum i . Toppmötet gav förnyad politisk drivkraft till de pågående avtalsförhandlingarna. Andra frågor på toppmötets dagordning var det världsekonomiska läget, klimatförändringar, ickespridning och regionala frågor. EU och enades om att ytterligare utveckla samarbetet inom forskning och innovation, att inleda en dialog om rymdfrågor samt att se över möjligheten till en dialog om cyberfrågor. EU har fortsatt att verka för att ska avbryta sitt kärnvapenprogram. EU:s förhållande till bygger på ett kritiskt engagemang kring fred och säkerhet, ickespridning och mänskliga rättigheter. genomförde en tredje kärnprovsprängning vilket fick som följd att införde hårdare sanktioner gentemot . antog EU ytterligare restriktiva åtgärder, utöver de av FN redan föreskrivna, mot . lade EU, tillsammans med , fram en resolution i om situationen för de mänskliga rättigheterna i . EU saknar delegation i och ansvaret att representera EU roterar halvårsvis mellan de medlemsstater som har ambassad i landet. var lokal EU- representant. genomfördes ett toppmöte mellan och som en del av det strategiska partnerskapet. tillämpas provisoriskt ett Skr. 2013/14:115 frihandelsavtal mellan och , medan ratificeringsprocessen pågår i EU:s medlemsstater. Ratificeringsprocessen pågår även för det ramavtal som undertecknades 2010. hölls en konsultation om mänskliga rättigheter, den första i sitt slag mellan och . undertecknades ett partnerskaps- och samarbetsavtal mellan och i samband med besök av den höga representanten. EU:s uppgradering av relationen med tydliggjordes även genom besöket av kommissionens ordförande . Den demokratiska utvecklingen i har kontinuerligt stått på EU:s utrikespolitiska dagordning . togs beslut om att öppna en EU-delegation i . besökte president och togs emot av Europeiska rådets ordförande, kommissionens ordförande och den höga representanten. För att välkomna de reformer som redan gjorts och uppmuntra till fler reformer beslutade rådet att häva EU:s samtliga sanktioner mot med undantag för vapenembargot. Tullförmåner för enligt GSP-förordningen (allmänt preferenssystem) återinfördes av kommissionen . Rådet antog en övergripande ram med prioriteringar för EU:s politik och stöd till de pågående reformerna i för de kommande tre åren. gästades rådet för utrikesfrågor av oppositionsledaren . Den 13–ägde Task Force rum i , med parallella högnivåmöten och seminarier om politik, ekonomi och utveckling samt ett stort antal deltagande europeiska företag med intresse av att investera i . Under besöket aviserades en ökning av EU:s bistånd till . Fokus för EU:s bistånd kommer att ligga på landsbygdsutveckling, utbildning, god samhällsstyrning och fredsbyggande. I likhet med föregående år har ett antal förändringar i positiv riktning skett i (frigivande av ett antal politiska fångar, tillstånd att publicera dagstidningar, strävan mot ett nationellt fredsavtal) vilket EU välkomnat. har EU uttryckt oro för den fortsatta konflikten i Kachin och våldet mot muslimer som blossat upp på flera ställen i . EU har även betonat vikten av grundlagsreformer i landet inför valen 2015. Inom ramen för den resolution om situationen för mänskliga rättigheter i som EU presenterar i för mänskliga rättigheter och har situationen för folkgruppen rohingya särskilt uppmärksammats. 2013/14:115 15.9.4 Regionalt samarbete (ASEAN och ASEM) EU har fortsatt gett stöd till ASEAN:s integrationsprocess och bidragit till upprättandet av nya organisatoriska strukturer. Genomförandet av den gemensamma handlingsplan för samarbetet mellan EU och ASEAN, vilken antogs vid utrikesministermötet i , har fortsatt. Vid () ministermöte representerades EU av den höga representanten. Samarbetet mellan och inom ramen för (ASEM) har fortsatt. Det elfte utrikesministermötet i genomfördes den 11–i . fortsatte förhandlingar om frihandelsavtal med , , och . Förhandlingarna med inleddes och har fem rundor genomförts. En paus har tagits i förhandlingarna med anledning av det malaysiska valet . Förhandlingarna med inleddes och fem förhandlingsrundor har genomförts. Det färdigförhandlade frihandelsavtalet med paraferades av EU och . Förhandlingar pågår dock fortfarande om investeringsskydd. Avsikten är att inkludera denna del i ett senare skede. Till följd av de avstannade förhandlingarna om ett samlat frihandelsavtal mellan EU och ASEAN har EU fortsatt verka för bilaterala frihandelsavtal med enskilda ASEAN-länder. Förhandlingar om frihandelsavtal med lanserades . genomfördes tre förhandlingsrundor med . Preliminära diskussioner om eventuellt inledande av förhandlingar förs med fler ASEAN-länder, bl.a. och . Målsättningen kvarstår att sluta ett interregionalt avtal mellan EU och ASEAN. Övriga samarbetsavtal med länder i Samarbetet mellan EU och flertalet ASEAN-länder har breddats genom förhandlingarna om partnerskaps- och samarbetsavtal. har förhandlingsarbetet varit intensivt med dessa breda avtal som omfattar samarbete på en rad områden, bl.a. mänskliga rättigheter, handel och investeringar, miljö och migration. Färdigförhandlade partnerskaps- och samarbetsavtal finns med , , , och . Avtalen kommer att ratificeras av parterna . Avtalsförhandlingar pågår fortfarande med och . har EU även tagit beslut om inledande av förhandlingar om rättsligt bindande ramavtal med såväl som . Avtalen ska omfatta samarbete på en rad områden, bl.a. utrikes- och säkerhetspolitik, handels- och investeringsaspekter, hållbar utveckling och mellanfolkliga förbindelser. har förhandlingarna om dessa avtal fortsatt, dock utan att enighet om slutliga avtal kunnat nås. Dispyten mellan och respektive mellan och om har fortsatt . EU uppmuntrar parterna att lösa dispyter på fredlig väg i enlighet med internationell rätt, särskilt havsrättskonventionen. hänsköt tvisten till skiljeförfarande vid havsrättsdomstolen i (ITLOS) i enlighet med havsrättskonventionen. Parterna har ombetts inkomma med inlagor till skiljedomstolen . DEL 4 EKONOMISKA OCH 16 Ekonomi och finans Det ekonomiska samarbetet inom EU sker genom samordning av den ekonomiska politiken och gemensamma finansieringsinstrument. Det syftar bl.a. till ekonomisk tillväxt, hög sysselsättning och hög konkurrenskraft. Framsteg har gjorts när det gäller såväl krishantering som det långsiktiga och förebyggande arbetet. Det gemensamma EU-arbetet inom det ekonomiska och finansiella området har till stor del varit fortsatt fokuserat på hanteringen av den ekonomiska och finansiella krisen. Finanskrisen –2009 och den efterföljande skuldkrisen påvisade betydande svagheter i . Behovet av en mer regelbaserad och tydlig struktur för krishantering, i synnerhet för medlemsstater med euro som valuta, tydliggjordes. har ett arbete pågått för att stärka regelverken och att bygga ut krishanteringssystemet inom EU. Det gångna året har till stor del präglats av arbete relaterat till fördjupningen av EMU, särskilt uppbyggnad av en bankunion. Flera medlemsstater inom EU har fortsatt mycket allvarliga statsfinansiella problem, även om tecken på långsam återhämtning börjat synas. och har fått finansiellt stöd för att genomföra anpassningsprogram. och ingick i program respektive 2012. beviljades ett lån . avslutade sitt anpassningsprogram och kommer att lämna sitt anpassningsprogram . En betydande del av arbetet på detta område berör främst länder som har euron som valuta, men eftersom det är av stor betydelse för unionen som helhet tas det upp i detta kapitel. Stabilitetsmekanismer inrättade för euroländer var det första fulla verksamhetsåret för Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). ESM är permanenta stabilitetsmekanism. Den startade sin verksamhet och har en total utlåningskapacitet på , varav (ca ) var tillgängligt vid slutet av 2013. ESM har ett kapital på , bestående av i garantikapital och i inbetalt kapital. betalade de tredje och fjärde trancherna av det inbetalda kapitalet, i enlighet med uppgjord plan. En tranch återstår att betala in 2014. ESM har tagits i anspråk för två program. har fått finansiellt stöd genom ESM:s särskilda instrument för rekapitalisering av finansiella institutioner. Detta instrument kan användas då problem har sin huvudsakliga grund i den finansiella sektorn. En ram på har satts för stödet till av vilket har betalats ut. gjordes endast en mindre utbetalning på . Ytterligare utbetalningar förutses inte. Programmet för omfattar , varav har betalats ut. har kommit överens om att ytterligare ett finansiellt stödinstrument för ESM ska inrättas, nämligen direktrekapitalisering av finansiella institutioner. diskuterades regler och villkor för detta nya instrument. kom överens om huvuddragen i instrumentets utformning, som innebär att direktrekapitalisering inom en ram på kan äga rum under vissa restriktiva villkor. Den tillfälliga stabilitetsmekanismen Europeiska finansiella stödfaciliteten (EFSF) stängdes för nya program , i enlighet med tidigare beslut. EFSF fullföljer dock programmen för , och . En sista utbetalning till på gjordes . Europeiska finansiella stödmekanismen (EFSM), som samtliga EU- länder står bakom, har en kapacitet på varav återstår. EFSM används för programmen till och . Den kan i och med etablerandet av ESM inte användas för nya program. gjordes inga utbetalningar från EFSM. förlängdes löptiderna på lånen till och . Inrättandet av ESM föregicks av en överenskommelse om en ändring i artikel 136 i EUF-fördraget, i vilken rätt att bilda en stabilitetsmekanism klargörs. Fördragsändringen trädde i kraft . Betalningsbalansstödet för medlemsstater med nationell valuta Medlemsstater med nationell valuta som har drabbats av, eller allvarligt hotas av, svårigheter i betalningsbalansen kan söka stöd från en särskild facilitet. Stöd ges i form av medelfristiga lån, med konditionalitet, som finansieras genom marknadsupplåning av kommissionen i EU:s namn. har stöd getts tillsammans med stöd från () och de båda organisationernas villkor har i huvudsak varit identiska. Medverkan från IMF är dock inte ett krav. har haft pågående program inom ramen för betalningsbalansstödet. och har varit föremål för särskild bevakning efter avslutade program. presenterade kommissionen ett förslag till en ny förordning om EU:s betalningsbalansstöd för icke-euroländer. Avsikten var att den skulle ersätta den existerande förordningen . 2013/14:115 förslag inkom till , vilket innehöll mer omfattande ändringar av förordningen än kommissionens ursprungliga förslag. Förslaget har behandlats i rådet men någon överenskommelse kunde inte nås vid . informerades skriftligen om förslaget till ny förordning . Samråd med ägde rum . Makrofinansiellt stöd för länder utanför EU EU:s makrofinansiella stöd kan ges till länder i unionens närområde som drabbats av kortfristiga betalningsbalansproblem med syfte att stabilisera de offentliga finanserna och att stimulera strukturreformer. Det makrofinansiella stödet ges under vissa villkor som anges i ett s.k. samförståndsavtal och under förutsättning att ett IMF-program genomförs i landet stödet betalas ut. presenterade kommissionen ett förslag till ramverksförordning för makrofinansiellt stöd. Förhandlingar mellan och rådet inleddes och ledde till att dessa parter var nära att nå en överenskommelse. Kommissionen valde dock att i ett sent skede dra tillbaka sitt ramverksförslag. Rådet lämnade då in en stämningsansökan mot kommissionen, då det ansåg att tillbakadragandet går emot den grundläggande principen om lojalt samarbete mellan EU-institutionerna och medlemsländerna. har efter ett regeringsbeslut valt att formellt stödja rådet i denna process. fanns pågående program i Bosnien och , , och . Nytt beslut om att bevilja makrofinansiellt stöd fattades för och presenterade kommissionen ett förslag om att bevilja stöd även till . 16.1.2Medlemsstater som får stabilitetsstöd och finansutskottet informerades löpande om det ekonomiska läget i EU i allmänhet och i nedan beskrivna länder i synnerhet. Samråd med har ägt rum vid översyner av anpassningsprogrammen i och , där bidrar med finansiering via EFSM och andel i IMF. bidrar också med ett bilateralt lån till och samråd med har även skett om detta. Den ekonomiska situationen i är fortsatt svår. Landet befinner sig i recession med sjunkande ekonomisk tillväxt och rekordhög arbetslöshet. finns tecken på att den ekonomiska nedgången är på väg att plana ut. följer ekonomiska anpassningsprogram kopplade till finansiellt stöd från och IMF. Syftet med stödinsatserna är att underlätta den grekiska regeringens ansträngningar att minska budgetunderskottet och genomföra tillväxtfrämjande strukturella reformer. Programmen har utformats gemensamt med kommissionen, och . Det nu pågående anpassningsprogrammet är det andra i ordningen och beslutades . Det finansiella stödet under programmet förutses omfatta sammanlagt till slutet av 2014 varav den största delen, , är ett åtagande av . Den skuldomstrukturering som genomfördes med privata fordringsägare innebar en skuldlättnad om för . Trots skuldlättnaden beräknas den offentliga bruttoskulden uppgå till av BNP 2013. har fortsatt att vidta åtgärder inom ramen för det ekonomiska programmet. Framsteg har gjorts som innebär att statsfinanserna har stärkts och budgetunderskottet minskat. Genomförandet av strukturreformer har också gått vidare men inte i den takt och omfattning som förutsetts enligt programmet. Bland annat har privatisering av statliga företag och effektivisering av den offentliga förvaltningen gått långsammare än planerat. Förseningar i reformarbetet har inneburit att vissa låneutbetalningar av programfinansieringen senarelagts något . gjorde en utfästelse om fortsatt stöd till i syfte att uppnå en hållbar skuldsituation på medellång sikt. Målsättningen är att nedbringa statsskulden till av BNP till 2020 och ännu lägre åren därefter. Åtagandet förutsätter att genomför åtgärder under anpassningsprogrammet fullt ut och att landet uppnår ett överskott i primärbalansen, dvs. budgetsaldot undantaget statsskuldräntor. Hur det fortsatta samarbetet kring anpassningspolitik konkret ska utformas och finansieras har ännu inte specificerats. Oron över den ekonomiska situationen och statsskuldens långsiktiga hållbarhet kvarstår. bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. beslutades om ett anpassningsprogram för , omfattande . 67,5 miljarder utav detta utgjordes av externt stöd, lika fördelat mellan IMF, EFSM och EFSF (inklusive bilaterala långivare). De bilaterala långivarna är , och . andel av finansiella stöd är dels genom EFSM och IMF, dels genom ett bilateralt lånelöfte om . Utbetalningen av det svenska lånet har skett i fyra lika stora trancher på var . Den första och andra utbetalningen gjordes 2012 efter godkännande av den femte och sjunde översynen av anpassningsprogram. gjordes de sista två utbetalningarna efter godkännande av den nionde och elfte översynen. De översyner som gjorts av har varit positiva och landet har följt anpassningsprogrammet väl. lämnade landet anpassningsprogrammet, utan att ansöka om någon ytterligare säkerhet i form av exempelvis en kreditlina. Tillväxten var positiv 2012. Utfallen var inte publicerade, men tillväxten beräknas vara positiv även 2013. Arbetslösheten är fortfarande hög men minskar från den högsta nivån 2011–2012 och beräknas uppgå till strax 2013. Den offentliga sektorns bruttoskuld beräknas uppgå till som andel av BNP vid slutet av 2013. beslutade om ett finansiellt stöd till om totalt , varav IMF, EFSF och EFSM står för 26 miljarder vardera. Stödet är knutet till ett ekonomiskt anpassningsprogram som syftar till att återställa förtroendet för den portugisiska ekonomin, möjliggöra en återgång till hållbar tillväxt och värna den finansiella stabiliteten. Programmet bedöms enligt de översyner som gjorts i stort sett genomföras planenligt, och ett betydande reformarbete fortgår. Utfallen hade inte publicerats, men BNP-tillväxten beräknas förbli negativ 2013 och arbetslösheten är fortsatt hög. Den offentliga sektorns bruttoskuld beräknas kulminera på av BNP vid slutet av 2013, och budgetunderskottet beräknas uppgå till strax av BNP. beslutade att landets underskottsförfarande ska förlängas med , . Rådet beslöt att förlänga löptiderna på lån från EFSM med . bidrar med finansiering till via EFSM och andel av IMF. lämnade den spanska regeringen en formell begäran om lån till för rekapitalisering av den spanska banksektorn. enades därefter om att genom ESM låna ut till den spanska staten för rekapitalisering av landets banker samt om ett anpassningsprogram för banksektorn. Efter en första utbetalning om genomfördes en andra utbetalning om . Efter möte meddelades att skulle lämna anpassningsprogrammet , utan att ansöka om ytterligare stöd från ESM. Enligt de översyner som gjorts av anpassningsprogram följs programmet väl. Programvillkoren har genomförts och de finansiella marknaderna har gradvis stabiliserats. av recession återgick ekonomin till tillväxt . är den reala ekonomin skör, med 26 procents arbetslöshet och hög privat skuldsättning. Dessutom fortsätter statsskulden öka, och beräknas överstiga av BNP. Efter att lämnat in en formell begäran om finansiellt stöd till ESM kunde kommissionen, ECB och IMF tillsammans med de cypriotiska myndigheterna nå en överenskommelse . beviljades ett lån om under ett ekonomiskt anpassningsprogram, varav via ESM och via IMF. Målet med anpassningsprogrammet, som sträcker sig , är bl.a. att återställa sundheten i banksektorn, korrigera landets alltför stora budgetunderskott och genomföra strukturreformer för att stärka landets Skr. 2013/14:115 konkurrenskraft. Enligt de två översyner som gjorts följer anpassningsprogrammet väl och totalt har ca betalats ut till landet. Omstruktureringen av banksektorn, som bl.a. omfattat en nedläggning av landets näst största bank och en nedskrivning av en andel av oförsäkrade insättningar i landets största bank, går framåt. De finanspolitiska målen för perioden har mötts och ett omfattande reformarbete pågår. De kapitalkontroller som infördes i samband med programöverenskommelsen var fortfarande på plats, även om de gradvis lättats något. Det ekonomiska läget är dock fortsatt mycket svagt och prognosen omfattas av osäkerhet. Utfallen var inte publicerade, men BNP beräknas minska 2013 och prognosen var fortsatt negativ. Budgetunderskottet som andel av BNP beräknas till 2013 och statsskulden väntas nå av BNP 2013. Arbetslösheten fortsätter att stiga som en följd av det ekonomiska läget och beräknas uppgå till . bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. 16.2Ekonomisk styrning och samordning Stabilitets- och tillväxtpakten är EU:s gemensamma regelverk för att säkra sunda offentliga finanser. Pakten består av en förebyggande och en korrigerande del, det så kallade underskottsförfarandet. Medlemsstater med alltför stora underskott eller alltför hög skuldkvot kan bli föremål för ett underskottsförfarande. Vid ingången av 2013 var 20 av EU:s då 27 medlemsländer i underskottsförfarande. Förutom var det endast , , , , och som inte var föremål för underskottsförfarande. Underskottsförfarandena har löpande följts upp vid rådsmöten . beslutade om att avsluta underskottsförfarandet för , , , och . Dessa länder ansågs då av rådet ha korrigerat sina alltför stora budgetunderskott på ett hållbart och varaktigt sätt enligt de rekommendationer som rådet gett. Ett nytt underskottsförfarande har sedermera öppnats för . beslutade vidare att , , , , och skulle få förlängd tidsfrist för att korrigera sina alltför stora underskott. Som en konsekvens av detta antog nya rekommendationer till dessa länder. beslutade om att inte vidtagit effektiva åtgärder för att korrigera underskottet och en ny rekommendation med en förlängd tidsfrist antogs. 2013/14:115 16.2.2 Fördraget om stabilitet, samordning och styrning