prop · H103129 · 2014-03-12 00:00:00 — Notwithstanding paragraph 1 above, High Contracting Parties may permit prior users of the third Protocol emblem, or of any sign constituting an imitation thereof, to continue such use, provided that the said use shall not be such as would appear, in time of armed conflict, to confer the protection of the Conventions and, where applicable, the 1977 Additional Protocols, and provided that the rights to such use were acquired before the adoption of this Protocol. rädisk användning och användning av imitationer av kännetecken eller Utan hinder av punkt 1 i denna artikel får de höga fördragsslutande av något tecken som är en imitation av det, att fortsätta sådan använd- användningen inte är sådan att den, under väpnad konflikt, ger intryck av att vara skyddad under förutsättning att rätten till sådan antagandet av detta protokoll. The High Contracting Parties undertake, in time of peace as in time of armed conflict, to disseminate this Protocol as widely as possible in their respective countries and, in particular, to include the study thereof in their programmes of military instruction and to encourage the study thereof by the civilian population, so that this instrument may become known to the armed forces and to the civilian population. De höga fördragsslutande parterna åtar sig att, i fredstid såväl som under väpnad konflikt, ge detta protokoll en så stor spridning som möjligt i sina respektive länder och att, i synnerhet, inkludera utbildning därom i sina militära utbildningsprogram och att uppmuntra civilbefolkningen till utbildning därom, så att detta instrument blir känt för både de väpnade styrkorna och för civilbefolkningen. Article 8 – Signature This Protocol shall be open for signature by the Parties to the Conventions on the day of its adoption and will remain open for a period of twelve months. Detta protokoll ska stå öppet för undertecknande av parter till för dess antagande och av . This Protocol shall be ratified as soon as possible. The instruments of ratification shall be deposited with the , depositary of the Conventions and the 1977 Additional Protocols. Detta protokoll ska möjligt ratificeras. Ratifikationsinstrument ska deponeras hos det schweiziska förbundsrådet, som är depositarie för och tilläggsprotokoll. Artikel 10 – Anslutning This Protocol shall be open for accession by any Party to the Conventions which has not signed it. The instruments of accession shall be deposited with the depositary. Detta protokoll ska stå öppet för anslutning av varje part till som inte har undertecknat det. Anslutningsinstrumenten ska deponeras hos depositarien. Article 11 Entry info force This Protocol shall enter into force six months after two instruments of ratification or accession have been deposited. For each Party to the Conventions thereafter ratifying or acceding to this Protocol, it shall enter into force six months after the deposit by such Party of its instrument of ratification or accession. Article 12 Treaty relations upon entry into force of this Protocol When the Parties to the Conventions are also Parties to this Protocol, the Conventions shall apply as supplemented by this Protocol. When one of the Parties to the conflict is not bound by this Protocol, the Parties to the Protocol shall remain bound by it in their mutual relations. They shall furthermore be bound by this Protocol in relation to each of the Detta protokoll ska träda i kraft efter dagen för deponering av två ratifikations- eller anslutningsinstrument. För varje part i som därefter ratificerar eller ansluter till detta protokoll, ska det träda i kraft efter den dag då parten deponerat sitt ratifikations- eller anslutningsinstrument. Artikel 12 Traktatsförbindelser efter detta protokolls ikraftträdande Då parterna till även tillträtt detta protokoll, ska konventionerna vara tillämpliga i den form de erhållit genom komplettering med detta protokoll. Då en av parterna i konflikten inte är bunden av detta protokoll, ska parterna till protokollet likväl förbli bundna av detta i sina ömsesidiga förbindelser. De ska dessutom vara bundna av detta protokoll i förhållande till part som Parties which are not bound by it, inte är bunden av det om if the latter accepts and applies the Article 13 – Amendment Varje hög fördragsslutande part may propose amendments to this kan föreslå ändringar av detta The text of any proposed amendment shall be communicated ska underställas depositarien som, to the depositary, which shall efter samråd med alla höga decide, after consultation with all the High Contracting Parties, the och Internationella rödakors- och Red Cross and the International besluta om en konferens ska sammankallas för att ta ställning conference should be convened to consider the proposed amendment. The depositary shall invite to that conference all the High Contracting Parties as well as the Parties to the Conventions, whether or not they are signatories tionerna, vare sig dessa under- of this Protocol. tecknat detta protokoll eller inte. Article 14 – Denunciation In case a High Contracting Party Skulle en hög fördragsslutande should denounce this Protocol, the part uppsäga detta protokoll, ska denunciation shall only take effect one year after receipt of the förrän efter mottagandet av however, on the expiry of that year the denouncing Party is engaged in vid utgången av det året inblandad a situation of armed conflict or i en situation av väpnad konflikt occupation, the denunciation shall eller ockupation, ska uppsägningen not take effect before the end of inte ha rättsverkan förrän vid the armed conflict or occupation. utgången av den väpnade kon- flikten eller ockupationen. notified in writing to the depositary, which shall transmit it to all the High Contracting Parties. fördragsslutande parter därom. effect only in respect of the rättsverkan i förhållande till den paragraph 1 shall not affect the punkt 1 ska inte inverka på de till 2013/14:129 reason of the armed conflict or Bilaga 1 occupation, under this Protocol by such denouncing Party in respect of any act committed before this denunciation becomes effective. eller ockupationen av den uppsägande parten redan ådragna förpliktelserna i enlighet med detta protokoll vad gäller varje handling begången innan denna uppsägning haft rättsverkan. The depositary shall inform the High Contracting Parties as well as the Parties to the samt parterna till Genèvekon- Conventions, whether or not they ventionerna, vare sig de under- are signatories of this Protocol, of: tecknat detta protokoll eller inte, Protocol and the deposit of accession under Articles 8, 9 and instrument enligt artiklarna 8, 9 b) the date of entry into force of this Protocol under Article 11 within ten days of said entry into c) meddelanden enligt artikel 13; under Article 13; d) uppsägningar enligt artikel 14. Article 16 – Registration After its entry into force, this Protocol shall be transmitted by protokoll av depositarien över- the depositary to the Secretariat of the United Nations for registration publicering, i enlighet med artikel with Article 102 of the Charter of 102 i stadga. the United Nations. inform the Secretariat of the United Nations of all ratifications, anslutningar och uppsägningar som received by it with respect to this mottagits med avseende på detta Article 17 Authentic texts Artikel 17 Autentiska texter The original of this Protocol, of Originalet till detta protokoll, varav Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the depositary, which shall transmit certified true copies thereof to all the Parties to the Conventions. texterna äger lika vitsord, ska deponeras hos depositarien, som ska överlämna bestyrkta kopior av detsamma till samtliga parter till . (Article 2, paragraph 2 and (Artikel 2, punkt 2 och artikel 3, Article 3, paragraph 1 of the punkt 1 i protokollet) Article 1 Distinctive emblem Article 2 Indicative use of the Artikel 2 Användning av Sammanfattning av betänkandet (SOU 2010:72) Vi har enligt våra direktiv haft i uppdrag att kartlägga de folkrättsliga regler som gäller för väpnade konflikter, ockupation och neutralitet, och som är bundet av. I uppdraget har också ingått att kartlägga hur genomfört gällande humanitärrättsliga regler i svensk lagstiftning och att följa upp i vilken omfattning och på vilket sätt svensk folkrättsutbildning innehållsmässigt är relevant mot bakgrund av Ytterligare en uppgift har varit att analysera de sedvanerättsliga regler, inkluderande de slutsatser och skälen för dessa, som () slagit fast i sin sedvanerättsstudie. I vårt uppdrag har vidare ingått att undersöka om det finns behov av en särskild nationell humanitärrättslig manual och i sådant fall lämna förslag till en sådan. Genom tilläggsdirektiv har vi dessutom fått i uppdrag att föreslå de författningsändringar som krävs för att möjliggöra en svensk ratificering av tilläggsprotokoll III till om antagande av ytterligare ett kännetecken, samt att göra en översyn av lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. och föreslå lämpliga ändringar. Folkrättens grunder (kap. 2) Tolkning och tillämpning av centrala humanitärrättsliga konventioner och gällande sedvanerätt förutsätter kännedom om det folkrättsliga I kapitlet lämnar vi därför en kortfattad redogörelse för grundläggande folkrättsliga områden och begrepp. bygger på att vårt uppdrag avser de folkrättsliga regler som gäller för väpnade konflikter, ockupation och neutralitet, och som är Fokus ligger därför på krigets lagar och delar av de mänskliga I kapitlet lämnas vidare en redogörelse för hur genomför sina Folkrätt och svenskt totalförsvar – en bakgrund (kap. 3) I kapitlet redovisar vi det arbete som utfördes av den kommitté som tillsattes med uppdrag att lämna förslag angående tolkning och tillämpning av folkrättens regler under krig, neutralitet och ockupation. Kommittén lämnade 1979 delbetänkandet Krigets lagar (SOU 1979:73) och 1984 slutbetänkandet Folkrätten i krig (SOU 1984:56). Slutbetänkandet har fått stor betydelse genom den systematiska genomgång som gjordes av den gällande humanitära rätten och de förslag på tolkning och tillämpning av denna som lämnades. analyser och förslag har varit vägledande för svensk position på området och för gällande nationella författningar med humanitärrättslig betänkande har därmed, tillsammans med senare utredningar och svenska författningar på området, utgjort en naturlig utgångspunkt för vårt arbete. I kapitlet redogör vi därför inledningsvis för de frågor som behandlades i betänkandet och de ställningstaganden som kommittén gjorde (avsnitt 3.1) samt därefter för det arbete i anslutning till betänkandet som utförts senare (avsnitt 3.2). I ett särskilt avsnitt (3.3) lämnas därefter en redogörelse för det svenska totalförsvaret och dess förändringar. Vi konstaterar där att 1984 års betänkande byggde på hur det dåvarande totalförsvaret var organiserat men att totalförsvaret , bl.a. till följd av det ändrade säkerhetspolitiska läget, har genomgått radikala förändringar. Grunden för förändringarna lades genom prop. 1998/99:74 Förändrad omvärld, omdanat försvar. Förändringarna innebär att Försvarsmakten har ändrat inriktning från ett massivt invasionsförsvar till ett mindre Huvuduppgifterna för det militära försvaret är inte endast att försvara mot väpnat angrepp och hävda territoriella integritet, utan också att bidra till fred i vår omvärld och stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. ningen har medfört genomgripande förändringar av både försvarets omfattning och dess struktur, så som förändringar av grundorga- nisationens storlek, av personalbehovet, samt av antalet total- försvarspliktiga och deras utbildning. Inte endast det militära försvaret utan också de civila delarna av totalförsvaret har förändrats radikalt. Det civila försvaret kan numera uppfattas som en del av det nya krisberedskapssystemet. verksamheter inom civilt försvar har integrerats med ordinarie verksamhet inom kommuner och landsting. specifikt syftar till att förbereda för krig förekommer numera endast i ringa omfattning. Den tidigare civilförsvarsorganisationen, nu räddningstjänsten i krig, tillförs inte längre någon pliktutbildad personal. Den statliga materielen för denna verksamhet har avvecklats eller överförts till kommunerna för användning i fredsverksamheten. ledningskoncept för extraordinära händelser i kommuner och landsting har medfört att tidigare ledningsplatser och andra anläggningar för verksamhet i krig också har avvecklats. Det civila deltagandet i internationella insatser förutses öka. I avsnitt 3.4 behandlar vi slutligen frågan i vilken utsträckning vi kan använda betänkande som utgångspunkt för vårt arbete. konstaterar där att de som gått sedan betänkandet lämnades har inneburit stora internationella och nationella förändringar som kommit att påverka folkrättens utformning, tolkning och tillämpning. Trots att detta gör att det i vissa delar finns behov av att komplettera betänkande anser vi att betänkandet alltjämt utgör en värdefull sammanställning och hållbar analys av centrala humanitärrättsliga regler och principer utifrån svenska behov och förutsättningar. reformer som totalförsvaret genomgått , tillsammans med dagens nya säkerhetspolitiska hotbild, innebär inte att inte längre skulle leva upp till de humanitärrättsliga åtaganden som behandlades i bör dock ha höga ambitioner på området. humanitära rätten, och då inte minst sedvanerätten, har genomgått en kraftig utveckling, sedan betänkandet lades fram. anledning att överväga de nya krav som den humanitära rätten ställer i dag och den betydelse som dessa har när det gäller hur på bästa sätt kan leva upp till sina folkrättsliga förpliktelser – inte minst när det Folkrättslig utveckling (kap. 4) I kapitlet lämnar vi en redovisning av den folkrättsliga utvecklingen, främst beträffande de regler som gäller för väpnade konflikter, ockupation och neutralitet, i tiden betänkande. I fokus ligger den humanitära rättens utveckling. I ett inledande avsnitt (4.1) redovisas konventioner och protokoll på området som antagits, eller som tillträtt, . Vi redovisar också på vilket sätt som genomfört de olika internationella instrumenten. En viktig utveckling på det humanitärrättsliga området gäller verksamheten vid och etableringen av internationella domstolar och tribunaler. I avsnitt 4.2 redogör vi för framväxten av olika tillfälliga domstolar, däribland de s.k. Jugoslavien- och Rwandatribunalerna, med uppdrag att lagföra enskilda för brott mot den humanitära rätten. En viss redovisning av den praxis som utvecklats vid domstolarna lämnas också. Vidare beskrivs tillkomsten av den första permanenta som etablerades genom ikraftträdandet av den s.k. Romstadgan . I avsnittet presenteras vidare vissa avgöranden från den () med bäring på den humanitära rätten. Avsnittet avslutas med en redogörelse för hur genomfört de förpliktelser som följt av tillkomsten av de nya domstolarna. I avsnitt 4.3 lämnar vi en kort presentation av utvecklingen av statspraxis på området. Vi påpekar att genomfört ett ambitiöst och omfattande arbete med att redovisa statspraxis i denna typ av frågor i den sedvanerättsstudie som vi behandlar i kapitel 5 och att olika frågor om både svensk och andra länders praxis kommenteras i det sammanhanget. Vi hänvisar också till sådana periodiska redovisningar av statspraxis och annan utveckling inom den humanitära rätten som lämnas bl.a. i Yearbook of International Humanitarian . Härutöver behandlar vi olika för vårt uppdrag viktiga frågor inom FN (bl.a. om fredsinsatser och om barn och kvinnor och väpnad konflikt) och EU (bl.a. om riktlinjer för främjande av internationell humanitär rätt och om s.k. insatsregler). Det första mål (det s.k. Arklövmålet) i vilket svensk domstol prövat frågan om ansvar för folkrättsbrott berörs också. Den humanitära rätten formas vid sidan av framväxten av nya traktater, statspraxis och praxis från domstolar och tribunaler även av annan utveckling. I avsnitt 4.4 redovisar vi en del av denna utveckling under rubriken och några aktuella folkrättsfrågor. Efter en redovisning av olika frågor som behandlats vid de internationella rödakors- och rödahalvmånekonferenserna berör vi under särskilda rubriker vissa av de humanitärrättsliga frågor som tilldragit sig särskild uppmärksamhet . En sådan fråga är hur den allt vanligare användningen av privata militära företag (PMF) bör bedömas rättsligt. Vi redovisar i sammanhanget det antagna s.k. Montreuxdokumentet i vars utarbetande deltagit. I dokumentet behandlas internationella förpliktelser och good practices för stater i förhållande till PMF under väpnad konflikt. Syftet med dokumentet, som inte är juridiskt bindande, är inte att utvidga de folkrättsliga förpliktelserna, utan att erinra om vad som gäller. Vi redovisar vidare de juridiskt inte bindande manualer som Remo-manualen, 1994) och (Luftkrigsmanualen, 2009). avsnittet berör vi dessutom frågan om innebörden av begreppet direkt deltagande och den rapport om frågan som den () publicerat. en särskild rubrik behandlar vi vidare Kriget mot terrorismen och begreppet olagliga kombattanter. På den humanitära rättens område har haft ett I avsnitt 4.5 redovisar vi olika svenska initiativ som tagits på området. har detta skett bl.a. inom område och utifrån ett genusperspektiv på den humanitära rätten. svarade således för en internationell expertkonferens om Attacks and the Applicability of International Humanitarian och för en om International Humanitarian and Gender. Avslutningsvis lämnar vi i avsnitt 4.6 våra överväganden och förslag i förhållande till den utveckling och de frågeställningar som vi behandlat i Tyngdpunkten i avsnittet ligger på frågan om hur genomfört de konventioner och protokoll som tillkommit . Som underlag för våra kommentarer har vi vänt oss till berörda myndigheter och organisationer i samhället i syfte att fånga upp eventuella brister i det svenska genomförandet. I de flesta fall har det inte kommit fram någon vägande kritik och inte heller vi anser oss ha anledning att rikta någon sådan mot det svenska genomförandet. gäller vissa traktater har emellertid kritiska synpunkter framförts vid våra samråd eller kommit fram på annat sätt. Detta gäller bl.a. att , ännu inte fullgjort skyldigheten att teckna ett sådant immunitets- och privilegieavtal med OPCW som anges i C- Vi har inte tagit del av, eller annars funnit att det skulle finnas, något vägande skäl mot att teckna ett sådant avtal. Liknande avtal har tecknats inom andra områden. genomförande av konventionen förutsätter att ett avtal tecknas förordar vi att gör detta. Från olika håll har synpunkter inkommit på den långsamma processen med att anpassa svensk straffrättslagstiftning till de i Romstadgan Vi anser att det är olyckligt att beredningen av Internationella straffrättsutredningens förslag i SOU 2002:98 dragit ut och att till följd av detta inte har den lagstiftning på plats som stadgan förutsätter. Frågan om en anpassning av svensk strafflagstiftning till Romstadgan har betydelse även i förhållande till flera andra traktater eftersom regleringen i stadgan på flera punkter har anknytning till frågor som regleras i dessa. Detta gäller bl.a. FN:s skyddskonvention, tortyrkonventionen, och dess Från olika håll har kritik riktats mot genomförande av Kritiken gäller bl.a. att inte har infört ett tortyrbrott i enlighet med tortyrkonventionens definition och att tortyr enligt svenska bestämmelser inte är undantaget från preskription. noterar att frågan om behovet av ändrade straffbestämmelser varit några lagändringar inte krävs. emellertid från att frågan om hur tortyrkonventionen lämpligen bör genomföras i svensk rätt kommer att övervägas närmare i samband med beredningen av Internationella straffrättsutredningens förslag och avstår mot den bakgrunden från att här redovisa några närmare egna Vi noterar att också frågan om preskription förtjänar särskilda överväganden i det sammanhanget. Från en rad olika håll, bl.a. , har det riktats kritik och lämnats synpunkter på hur genomfört och dess fakultativa protokoll om barnets rättigheter i De synpunkter som kommit in i denna del ligger till stor del utanför våra direktiv. genomförande i svensk rätt har behandlats i flera sammanhang, se t.ex. Barnets bästa i främsta rummet (SOU 1997:116) som var en bred översyn av hur svensk lagstiftning och praxis stämde överens med Vi anser oss inte ha anledning att uttala oss särskilt om genomförande i på annat sätt än att påpeka att det är viktigt att det svenska arbetet med att hantera den kritik som kommit in från barnrättskommittén (och som stöds av många svenska aktörer enligt ovan) fortgår. Från några håll har i anslutning till kulturkonventionen kritik framförts mot Försvarsmaktens utbildning när det gäller skydd för kulturegendom. Vi uttalar i anslutning härtill att frågan om eventuella brister i utbildningen i kulturkonventionens och dess protokoll krav bör följas upp inom Försvarsmakten och de civila myndigheter som har ett utbildningsansvar enligt totalförsvarets folkrättsförordning (1990:12), särskilt i anslutning till utbildning inför fredsinsatser. I avsnittet om det svenska genomförandet påpekar vi det angelägna i att det svenska ratificeringsarbetet med tilläggsprotokoll II till kulturkonventionen och klusterkonventionen fortskrider. våra förslag i kapitel 7 som syftar till en ratificering av tilläggsprotokoll I avsnitt 4.6 lämnar vi dessutom vissa kommentarer i anslutning till frågor rörande luftkrigföring, privata militära företag, direkt deltagande, kriget mot terrorismen och olagliga kombattanter. Bl.a. framhåller vi när det gäller privata militära företag att enligt vår bedömning bör aktivt ställa sig bakom det s.k. Montreuxdokumentet och beträffande kriget mot terrorismen och olagliga kombattanter att alla personer som deltar i fientligheter enligt vår bedömning har ett skydd antingen under den humanitära rätten eller de mänskliga Vi ställer oss alltså avvisande till att det skulle finnas ett rättsligt vakuum som lämnar utrymme för hantering av vissa personer utan iakttagande av något sådant skydd. Humanitär rätt och sedvanerätt (kap. 5) I kapitlet presenteras och analyseras den sedvanerättsstudie som genomförts av (). till studien är att staterna vid den 26:e internationella rödakorskonferensen , bad Internationella röda- korskommittén att utarbeta en rapport om sedvanerättsliga regler som är tillämpliga i internationella och icke-internationella väpnade konflikter, och att sprida rapporten till stater och sakkunniga internationella organ. Arbetet skulle ske med hjälp av experter i humanitär rätt från olika delar av världen och representerande olika rättsliga system, samt i samråd med experter från regeringar och internationella organisationer. accepterade uppdraget och lät , publicera studien i vilken 161 sedvanerättsliga regler presenteras med tillhörande drygt 5000 sidor kommentarer och bakgrundsmaterial. I avsnitt 5.2 lämnas en fyllig redogörelse för studiens genomförande, syfte, inriktning och struktur, metod och material och allmänna resultat. I avsnittet redovisas vidare det bemötande som studien fått och det fortsatta arbetet inom ICRC med studien. I avsnitt 5.3 redogör vi för vår allmänna bedömning av studien och redovisar de utgångspunkter som vi haft för vår analys av studiens regler. Vi framhåller att vi inte uppfattat våra direktiv på det sättet att vi förväntats att göra en självständig analys av samtliga de frågeställningar som sedvanerättsstudien kan ge upphov till. Vad som kunnat bli aktuellt inom ramen för vårt arbete är mer en allmän värdering av studiens tillvägagångssätt, en allmän bedömning av studien och av enskilda regler, samt av det insamlade materialets bevisvärde och de redovisade I detta syfte har vi inte endast tagit del av själva studien och det material som denna bygger på. Vi har också tagit del av ett stort antal publikationer där studien och dess slutsatser