prop · H103138 · 2014-03-18 00:00:00 — för rätten till bostadsbidrag, får kravet på återbetalningen inte För att rätten till eftergift ska kunna prövas när det gäller bostadsbidrag ska skyldigheten enligt 110 kap. 46 och 47 §§ att anmäla ändrade förhållanden ha fullgjorts av sökanden och dennes medsökande. Om de inte har anmält ändrade förhållanden kan frågan om eftergift ändå prövas om de inte skäligen borde ha insett att de var skyldiga att göra en sådan anmälan. För att rätten till eftergift ska kunna prövas när det gäller sådan ersättning som ska betalas tillbaka enligt 9 § ska skyldigheten enligt 110 kap. 46 och 47 §§ att anmäla ändrade förhållanden ha fullgjorts. Om någon anmälan inte har gjorts kan frågan om eftergift ändå prövas om den anmälningsskyldige inte skäligen borde ha insett att en sådan anmälan skulle ha gjorts. Ränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 98 kap. 7 § andra stycket. Ränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 37 kap. 15 § andra stycket eller 98 kap. 7 § andra stycket. Dröjsmålsränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 98 kap. 7 § andra stycket. Dröjsmålsränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 37 kap. 15 § andra stycket eller 98 kap. 7 § andra stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna tillämpas första gången på återkrav som har beslutats av efter ikraftträdandet. Förteckning över remissinstanser för promemorian Ränta och dröjsmålsränta vid återbetalning av sjukersättning enligt 37 kap. socialförsäkringsbalken Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam), Inspektionen för socialförsäkringen samt . Handikappförbunden (HSO) har inte svarat på remissen. Sammanfattning av promemorian Regelförenklingar inom pensionsförmåner I promemorian presenteras ett förslag om att förenkla anmälningsskyldigheten för bostadstillägg och äldreförsörjningsstöd. Enligt förslaget ska de försäkrade inte behöva anmäla ökningar av mindre omfattning av inkomster eller förmögenhet. Bestämmelsen föreslås träda i kraft . Lagförslag i promemorian Regelförenklingar inom pensionsförmåner Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs att 110 kap. 46 § socialförsäkringsbalken ska ha följande lydelse. Den som ansöker om, har rätt till eller annars får en förmån enligt denna balk ska anmäla sådana ändrade förhållanden som påverkar rätten till eller storleken av förmånen. Det som anges i första stycket kan avse 1.bosättning i eller utlandsvistelse, 3.civilstånd, vårdnad och sammanboende med vuxen eller barn, 5.förvärvsarbete i eller utomlands, Anmälan som gäller assistansersättning ska även göras av den till vilken assistansersättning har betalats ut enligt 51 kap. 19 §, om denne har kännedom om de ändrade förhållandena. Anmälan behöver inte göras om den handläggande myndigheten har kännedom om ändringen och därför saknar behov av en anmälan. Anmälan behöver inte göras om den handläggande myndigheten har kännedom om ändringen och därför saknar behov av en anmälan. Anmälan behöver inte heller göras i ärende om bostadstillägg eller äldreförsörjningsstöd om ändringen innebär att inkomsterna eller förmögenheten endast har ökat i mindre omfattning. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2012:935 Förteckning över remissinstanser för promemorian Regelförenklingar inom pensionsförmåner Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Inspektionen för socialförsäkringen, , , , , , akademikers centralorganisation, samt . har inte svarat på remissen. Förslag till lag om ändring socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 37 kap. 16–20 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 37 kap. 16 och 17 §§ ska utgå, dels att 37 kap. 14 §, 108 kap. 9, 12–14, 18 och 20 §§ samt rubrikerna närmast före 108 kap. 9, 12, 18 och 20 §§ ska ha följande lydelse. Bestäms den slutliga sjukersättningen till högre belopp än den som har betalats ut i preliminär sjukersättning, ska skillnaden betalas ut. Bestäms den slutliga sjukersättningen till lägre belopp än den som har betalats ut i preliminär ersättning, ska skillnaden betalas tillbaka. Bestäms den slutliga sjukersättningen till högre belopp än den som har betalats ut i preliminär sjukersättning, ska skillnaden betalas ut. Bestäms den slutliga sjukersättningen till lägre belopp än den som har betalats ut i preliminär ersättning, ska skillnaden betalas tillbaka enligt vad som anges i 108 kap. 9, 11–14 och 22 §§. Belopp ska varken betalas ut eller betalas tillbaka. Har bostadsbidrag lämnats felaktigt eller med för högt belopp ska besluta om återbetalning även i andra fall än som avses i 2 § eller i bestämmelserna om avstämning enligt 98 kap. 6 §. ska besluta om återbetalning av sjukersättning och bostadsbidrag som ska betalas tillbaka enligt 37 kap. 14 § respektive 98 kap. 6 §. ska vidare besluta om återbetalning av bostadsbidrag som har lämnats felaktigt eller med för högt belopp, även om förutsättningarna enligt 2 § inte är uppfyllda. Vid bedömningen av om det Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl för eftergift av finns särskilda skäl för eftergift av bostadsbidrag ska det särskilt sådan ersättning som ska betalas 2013/14:138 beaktas vilken förmåga sökanden Bilaga 7 och dennes medsökande har att kunna betala tillbaka ersättningen. tillbaka enligt 9 § ska det särskilt beaktas vilken förmåga den eller de försäkrade har att kunna betala tillbaka ersättningen. Om sökanden eller dennes medsökande medvetet eller av oaktsamhet lämnat felaktiga uppgifter till grund för bedömningen av rätten till bostadsbidrag, får kravet på återbetalning inte efterges. Om den eller de försäkrade medvetet eller av oaktsamhet lämnat felaktiga uppgifter till grund för beräkningen av den preliminära sjukersättningen eller för bedömningen av rätten till bostadsbidrag, får kravet på återbetalning inte efterges. För att rätten till eftergift ska kunna prövas när det gäller bostadsbidrag ska skyldigheten enligt 110 kap. 46 och 47 §§ att anmäla ändrade förhållanden ha fullgjorts av sökanden och dennes medsökande. Om de inte har anmält ändrade förhållanden kan frågan om eftergift ändå prövas om de inte skäligen borde ha insett att de var skyldiga att göra en sådan anmälan. För att rätten till eftergift ska kunna prövas när det gäller sådan ersättning som ska betalas tillbaka enligt 9 § ska skyldigheten enligt 110 kap. 46 och 47 §§ att anmäla ändrade förhållanden ha fullgjorts. Om någon anmälan inte har gjorts kan frågan om eftergift ändå prövas om den anmälningsskyldige inte skäligen borde ha insett att en sådan anmälan skulle ha gjorts. Ränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 98 kap. 7 § andra stycket. Ränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 37 kap. 15 § andra stycket eller 98 kap. 7 § andra stycket. Dröjsmålsränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 98 kap 7 § andra stycket. Dröjsmålsränta ska inte tas ut på sådan avgift som avses i 37 kap. 15 § andra stycket eller 98 kap. 7 § andra stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna tillämpas första gången på återkrav som har beslutats av efter ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och Ränta och dröjsmålsränta vid återbetalning av sjukersättning enligt Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren Ämting, biträdd av ämnessakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Som övergångsbestämmelse föreslås att de nya reglerna ska tillämpas första gången på sådana återkravsbeslut som beslutar I motiven hänvisas till att en motsvarande bestämmelse gäller för reglerna om återkrav av bostadsbidrag, och det anförs med hänvisning till prop. 2006/07:49 s. 42 att Lagrådet hade förordat en sådan regel. I det lagstiftningsärendet ifrågasatte emellertid Lagrådet tvärtom det lämpliga i just den aktuella regeln, som innebär att bestämmelserna om ränta vid återkrav ges retroaktiv effekt på det sättet att räntekravet, där räntan kan ses som en form av sanktion, träffar situationer som är hänförliga till tid då lagstöd för att påföra ränta saknades. förordade i stället en regel av innebörd att de nya reglerna om ränta skulle tillämpas bara på återkrav som grundades på ersättning som hade utbetalats obehörigt eller med för högt belopp efter ikraftträdandet. Regeringen ansåg (a. st.) att ändamålet med bestämmelsen om dröjsmålsränta – som förutom att utgöra ett påtryckningsmedel är en sanktion mot dem som inte i rätt tid betalar en förfallen fordran – talade för att övergångsbestämmelsen i stället skulle hänföra sig till beslut om återkrav; den enskilde kunde undgå räntekravet genom att betala det återkrävda beloppet . Just förhållandet att dröjsmålsräntan, som regeringen anförde, utgör en sanktion föranleder Lagrådet att kvarstå vid den uppfattning som uttrycktes i det förra lagstiftningsärendet (a. prop. s. 78 f.). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:138 Vissa socialförsäkringsfrågor