prop · H103113 · 2014-04-01 00:00:00 — Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 5 kap. 10 f § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 41.1 delvis och artikel 41.5 i AIFM-direktivet. Verksamheten får, enligt första stycket, drivas genom att AIF-förvaltaren inrättar en filial här i landet eller genom att förvaltaren utför sina tjänster från det land där den är etablerad. Av hänvisningen till 4 kap. 6 § följer att AIF-förvaltaren är skyldig att fastställa och vidta åtgärder som förhindrar att andelar eller aktier i en alternativ investeringsfond marknadsförs till icke-professionella investerare. Skyldigheten gäller dock inte om marknadsföring till icke-professionella investerare är tillåten enligt det som anges i punkterna 1 och 2. I andra stycket anges de bestämmelser i lagen som ska tillämpas på verksamhet som AIF-förvaltaren driver i genom en filial. Det är de bestämmelser som genomför artiklarna 12 och 14 i AIFM-direktivet i svensk rätt (se bilaga 11). Enligt artikel 45.2 i AIFM-direktivet ska nämligen den behöriga myndigheten i AIF-förvaltarens värdland övervaka förvaltarens efterlevnad av artiklarna 12 och 14 i direktivet när förvaltaren förvaltar eller marknadsför alternativa investeringsfonder genom en filial i värdlandet. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafen, som är ny, genomför artikel 39.2, 39.3 och 39.9 i AIFM- direktivet. Enligt första stycket ska en icke EES-baserad AIF-förvaltare med tillstånd enligt 10 a § andra stycket som avser att marknadsföra en EES- baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i underrätta innan verksamheten inleds. För underrättelsens innehåll, underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning tillämpas, enligt andra stycket, samma bestämmelser som för svenska AIF-förvaltare. ska emellertid även lämna information om förvaltarens marknadsföring till . Om en ändring innebär att ytterligare alternativa investeringsfonder ska marknadsföras eller om vissa fonder inte längre ska marknadsföras, ska 2013/14:113 informera både och, i tillämpliga fall, berörda behöriga myndigheter i AIF-förvaltarens värdland. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 5 kap. 10 h § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 39.1 och 39.4 i AIFM-direktivet. Paragrafen innebär att en icke EES-baserad AIF-förvaltare som har ett annat land inom EES än som referensland och som med stöd av marknadsföringspass avser att marknadsföra en av förvaltaren förvaltad EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i får inleda verksamheten när behörig myndighet i referenslandet har meddelat AIF-förvaltaren att en underrättelse om verksamheten och ett intyg har lämnats till . Underrättelseförfarandet sker i sådant fall i AIF-förvaltarens referensland. Detta motsvarar det som gäller då en EES-baserad AIF-förvaltare ska marknadsföra EES-baserade alternativa investeringsfonder till professionella investerare här i landet (se 3 §). Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 5 kap. 10 i § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 40.1 delvis samt artikel 40.2 första stycket, 40.3, 40.4 och 40.10 i AIFM-direktivet. Paragrafen innebär att en AIF-förvaltare med tillstånd enligt 10 a § andra stycket, efter underrättelse till , får marknadsföra en av förvaltaren förvaltad icke EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i . I första stycket anges de krav som måste vara uppfyllda för att sådan marknadsföring ska få ske. Dessa krav motsvarar i huvudsak dem som ska vara uppfyllda för att en svensk AIF-förvaltare ska få marknadsföra en icke EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i (se 4 kap. 8 a § andra stycket). För underrättelsens innehåll, underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning tillämpas, enligt andra stycket, samma bestämmelser som för svenska AIF-förvaltare. ska emellertid även lämna information om förvaltarens marknadsföring till . Om en ändring innebär att ytterligare alternativa investeringsfonder ska marknadsföras eller om vissa fonder inte längre ska marknadsföras, ska informera . Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 5 kap. 10 j § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 40.1 i AIFM-direktivet delvis. Paragrafen innebär att en icke EES-baserad AIF-förvaltare som har ett annat land inom EES än som referensland och som med stöd av marknadsföringspass avser att marknadsföra en av förvaltaren förvaltad EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare här i landet får inleda verksamheten när behörig myndighet i referenslandet har meddelat AIF-förvaltaren att en underrättelse och ett intyg har Prop. 2013/14:113 lämnats till . Underrättelseförfarandet sker i ett sådant fall i AIF-förvaltarens referensland. Detta motsvarar det som gäller då en EES-baserad AIF- förvaltare ska marknadsföra EES-baserade alternativa investeringsfonder till professionella investerare här i landet (se 3 §). Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 5 kap. 11 § Paragrafen innehåller bestämmelser om icke EES-baserade AIF-förval- tares marknadsföring av alternativa investeringsfonder till icke-professio- nella investerare i . Ändringen är föranledd av det införs marknadsföringspass även för icke EES-baserade AIF-förvaltare. Det innebär att en sådan AIF- förvaltare får möjlighet att marknadsföra alternativa investeringsfonder till professionella investerare i antingen efter tillstånd enligt 10 § eller efter underrättelse enligt , 10 h, 10 i eller 10 j § (se även författningskommentaren till de paragraferna). För marknadsföring till ickeprofessionella investerare gäller dock krav på tillstånd. Det nuvarande slutledet i inledningen av paragrafen och slutledet i punkten 1 flyttas till punkten 3 a, som är ny. Det innebär inte någon ändring i sak i förhållande till gällande rätt. En AIF-förvaltare som uppfyller de krav som anges i 10 § och som driver motsvarande verksamhet och står under betryggande tillsyn av en tillsynsmyndighet i det land där förvaltaren är etablerad kan således få tillstånd enligt förevarande paragraf, under förutsättning att övriga krav är uppfyllda. För att tillstånd ska få ges måste kraven för tillstånd enligt 10 § vara uppfyllda. Förvaltaren behöver däremot inte ha tillstånd också enligt 10 §. Även en AIF-förvaltare som med stöd av marknadsföringspass får marknadsföra den alternativa investeringsfonden till professionella investerare i enligt , 10 h, 10 i eller 10 j § kan få tillstånd enligt förevarande paragraf genom kravet i punkten 3 b. Det är också i det fallet en förutsättning för tillstånd att även övriga krav i paragrafen är uppfyllda. Övervägandena finns i avsnitt 5.7 5 kap. 12 § Paragrafen innehåller bestämmelser om icke EES-baserade AIF-förval- tares marknadsföring av alternativa investeringsfonder till ickeprofessionella investerare som avses i 4 kap. 5 § andra stycket i av sådana alternativa investeringsfonder som avses i 4 kap. 5 § första stycket (s.k. semi-professionella investerare respektive riskkapitalfonder, se prop. 2012/13:155 s. 446). Ändringen har samma syfte som den som görs i 11 §. Tillstånd enligt paragrafen får ges bara om en AIF-förvaltare antingen uppfyller de krav som anges i 10 § för att tillstånd ska få ges enligt den paragrafen eller med stöd av marknadsföringspass får marknadsföra den alternativa investeringsfonden till professionella investerare i enligt , 10 h, 10 i eller 10 j § (se även författningskommentarerna till de para- Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 5 kap. 13 § Paragrafen innehåller bestämmelser om icke EES-baserade AIF-förval- tares filialverksamhet respektive gränsöverskridande verksamhet i Tillägget i tredje stycket innebär inte någon ändring i sak. anges i 9 § om väsentliga ändringar gäller även fortsättningsvis de icke EES-baserade AIF-förvaltare som utan marknadsföringspass marknads- för alternativa investeringsfonder med stöd av tillstånd enligt 10, 11 eller För sådana icke EES-baserade AIF-förvaltare som använder sig av marknadsföringspass följer skyldigheten att anmäla väsentliga ändringar av och 10 i §§ när är förvaltarens referensland. förvaltaren har ett annat land inom EES som referensland, regleras underrättelseförfarandet och skyldigheten att anmäla väsentliga ändringar i det landets regler (se författningskommentarerna till 10 h och 10 j §§). Överväganden finns i avsnitt 5.7. 5 kap. 14 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 41.1–41.3 i AIFM-direktivet. paragrafen finns bestämmelser om förvaltningspass för icke EES- baserade AIF-förvaltare med som referensland. Av första stycket följer att en icke EES-baserad AIF-förvaltare med som referensland som, med stöd av sitt tillstånd enligt 10 a § andra stycket, avser att förvalta en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES ska underrätta innan verksamheten AIF-förvaltaren får enbart förvalta en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES, om förvaltarens tillstånd omfattar förvaltning av fonder av det aktuella slaget. I andra och tredje styckena anges de uppgifter som en underrättelse ska innehålla om verksamheten ska drivas genom att förvaltaren erbjuder och utför sina tjänster från respektive genom en filial i värd- Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 5 kap. 15 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 41.4 och 41.6 i AIFM-direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om underrättelseförfarandet för en icke EES-baserad AIF-förvaltare med som referensland som avser att förvalta en alternativ investeringsfond som är etablerad i ett annat land För underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning tilläm- pas samma bestämmelser som för svenska AIF-förvaltare som avser att förvalta en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES. inspektionen ska emellertid även informera om den icke EES- baserade AIF-förvaltarens gränsöverskridande verksamhet. I andra stycket finns en hänvisning till 16 kap. 2 § andra–fjärde Hänvisningen innebär att möjligheten att begära en förklaring gäller även i ärende om underrättelse för filialverksamhet avseende en Prop. 2013/14:113 icke EES-baserad AIF-förvaltare med som referensland. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 5 kap. 16 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 39.4 första stycket i AIFM- direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om marknadsföringspass för icke EES-baserade AIF-förvaltares marknadsföring av EES-baserade alternativa investeringsfonder. Av paragrafen följer att en icke EES-baserad AIF-förvaltare med som referensland, efter att ha underrättat , får marknadsföra en EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i ett annat land inom EES. Bestämmelser om underrättelsens innehåll, underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning finns i 18 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. 5 kap. 17 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 40.1, 40.2 första stycket och 40.5 första stycket i AIFM-direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om marknadsföringspass för icke EES-baserade AIF-förvaltare med som referensland för marknadsföring av icke EES-baserade alternativa investeringsfonder. Av paragrafen följer att en icke EES-baserad AIF-förvaltare med tillstånd enligt 10 a § andra stycket, efter att ha underrättat , får marknadsföra en av förvaltaren förvaltad icke EES-baserad alternativ investeringsfond till professionella investerare i ett annat land inom EES. Bestämmelser om underrättelsens innehåll, underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning finns i 18 §. För sådan marknadsföring krävs enligt punkten 1 att det mellan och tillsynsmyndigheten i det land där fonden är etablerad finns lämpliga arrangemang för samarbete som säkerställer ett effektivt informationsutbyte och gör det möjligt för att utföra sina uppgifter i enlighet med AIFM-direktivet. Kravet i punkten 2 innebär i praktiken att det land där den alternativa investeringsfonden är etablerad inte får vara upptaget i förteckningen över icke samarbetsvilliga länder och territorier, vilken sammanställs av Financial Action Task Force (FATF). FATF bildades och är ett mellanstatligt organ som arbetar för att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Förteckningen finns publicerad bl.a. på organisationens webbplats: . Av punkten 3 följer att det därutöver krävs att det mellan , det land utanför EES där fonden är etablerad och de länder inom EES där fonden ska marknadsföras ska finnas en överenskommelse om informationsutbyte i skatteärenden som uppfyller kraven i artikel 26 i modellavtal. Avtalet ska säkerställa ett effektivt informations- utbyte i skatteärenden mellan berörda länder. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. 5 kap. 18 § Paragrafen, som är ny, genomför artiklarna 39.4 andra stycket, 39.5, 39.6, 39.9, 40.5 andra stycket, 40.6, 40.7 och 40.10 i AIFM-direktivet. paragrafen finns bestämmelser om vad en underrättelse om marknads- föring enligt 16 eller 17 § ska innehålla, underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och I första stycket anges vad som ska ingå i den underrättelse som en AIF- förvaltare ska lämna till enligt 16 eller 17 § innan förvaltaren får inleda marknadsföring av en av förvaltaren förvaltad alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES. innehållet motsvarar det i en underrättelse som en svensk AIF-förvaltare ska lämna innan den får inleda marknadsföring av en alternativ investe- ringsfond i ett annat land inom EES (6 kap. 3 §). För underrättelseförfarandet, väsentliga ändringar av något som har angetts i en underrättelse och handläggning tilläm- pas, enligt andra stycket, samma bestämmelser som för svenska AIF- förvaltare som avser att marknadsföra en alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES. ska emellertid även informera om att den icke EES-baserade AIF-förvaltarens marknadsföring av fonden får påbörjas. Om en ändring innebär att ytterligare alternativa investeringsfonder ska marknadsföras eller om vissa fonder inte längre ska marknadsföras, ska informera både och berörda behöriga myndigheter i AIF-förvaltarens värdland. Övervägandena finns i avsnitten 5.6 och 5.7. 5 a kap. 1 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket a, c ii, d, g ii och h i AIFM-direktivet. I paragrafen anges de kriterier utifrån vilka ska fastställas som I angivna situationer saknar AIF-förvaltaren helt valmöj- lighet avseende vilket land inom EES som ska vara förvaltarens referens- Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 2 § Paragrafen, som är ny, innebär att även i andra fall än de som anges i 1 § får utses till referensland. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 3 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket b i AIFM- Paragrafen innebär att får utses till referensland om kraven i antingen punkten 1 eller 2 är uppfyllda. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 4 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket c i i AIFM- direktivet. Paragrafen innebär att får utses till referensland om kraven i antingen punkten 1 eller 2 är uppfyllda. Enligt punkten 2 får utses till referensland om fonden är avsedd att marknadsföras här i landet, oavsett i vilket land som fonden har tillstånd eller är registrerad. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 5 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket e i AIFM- direktivet. Paragrafen innebär att får utses till referensland om kraven i antingen punkten 1 eller 2 är uppfyllda. Enligt punkten 2 får utses till referensland om fonden är avsedd att marknadsföras här i landet, oavsett i vilket land som fonden har tillstånd eller är registrerad. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 6 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket f i AIFM- direktivet. Paragrafen innebär att får utses till referensland om är ett av de länder inom EES där en icke EES-baserad alternativ investeringsfond ska marknadsföras till professionella investerare. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 7 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 första stycket g i i AIFM- direktivet. Paragrafen innebär att får utses till referensland om kraven i antingen punkten 1 eller 2 är uppfyllda om samtliga fonder har tillstånd eller är registrerade i ett och samma land inom EES. För att ska få utses till referensland enligt punkten 2 behöver således inte vara det land inom EES i vilket någon fond har tillstånd eller är registrerad. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 8 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 andra stycket i AIFM- direktivet delvis. Enligt paragrafen ska en AIF-förvaltare begära ett beslut om referensland hos behöriga myndigheter i samtliga länder som är möjliga som referensland. Myndigheterna ska därefter gemensamt avgöra vilket land som ska utgöra förvaltarens referensland. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 9 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.4 andra stycket i AIFM- direktivet delvis. I paragrafen anges det fall när en AIF-förvaltare själv får välja referensland. Förvaltaren måste då välja ett av de länder som avses i 8 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 10 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.5 andra, tredje och fjärde styckena i AIFM-direktivet. Enligt första stycket ska pröva AIF-förvaltarens val av referensland i samband med tillståndsprövningen enligt 5 kap. 10 a § andra stycket. ska enligt andra stycket underrätta om inspektionen instämmer i AIF-förvaltarens val av referensland. I så fall ska lämna uppgifter om förvaltarens motivering avseende valet av referensland samt information om marknadsföringsstrategin till . Av 5 kap. 10 a § fjärde stycket följer att den tidsfrist som anges i 3 kap. 8 § första stycket gäller även vid en tillståndsprövning enligt 5 kap. 10 a § andra stycket. Enligt tredje stycket ska dock den tidsfrist som anges i 3 kap. 8 § första stycket inte löpa från det att har underrättat till dess att myndigheten har lämnat sitt besked till inspektionen. ska lämna sitt besked till inom en månad från det att myndigheten mottagit en sådan underrättelse som avses i andra stycket (artikel 37.5 tredje stycket i AIFM-direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 11 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.5 femte stycket delvis och sjätte stycket i AIFM-direktivet. Paragrafen innebär att om föreslår att tillstånd enligt 5 kap. 10 a § andra stycket ska ges i strid med ett besked från , ska inspektionen först underrätta om det och ange sina skäl för detta. ska enligt artikel 37.5 femte stycket i AIFM-direktivet offentliggöra det faktum att avser att fatta beslut i strid med Esmas besked. får också, efter att först ha informerat , offentliggöra de skäl som inspektionen har anfört för att inte följa Esmas besked. ska också, i tillämpliga fall, informera de behöriga myndigheterna i de länder inom EES där de alternativa investeringsfonderna ska marknadsföras och där dessa har tillstånd eller är registrerade. ska även ange sina skäl för att bevilja tillstånd i strid med Esmas besked. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 12 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.11 första stycket i AIFM- direktivet delvis. Hur en AIF-förvaltares verksamhet inom EES utvecklas sedan den har inletts ska som huvudregel inte påverka fastställandet av referensland. AIF-förvaltaren är dock skyldig att informera om denne avser att genomföra en ändring av marknadsföringsstrategi från det att tillstånd meddelats, om ändringen skulle ha påverkat valet av referensland om den nya marknadsföringsstrategin hade varit den ursprungliga. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 13 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.11 första stycket i AIFM- direktivet delvis. Paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet har anfört. I paragrafen anges vad en anmälan om ändring av referensland ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 14 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.11 andra, fjärde och femte styckena i AIFM-direktivet. Paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet har anfört. I första stycket anges att ska pröva AIF-förval- tarens motivering till byte av referensland enligt 13 § och underrätta . Enligt artikel 37.11 tredje stycket i AIFM-direktivet ska lämna sitt besked till inom en månad från det att myndigheten tagit emot underrättelsen. Andra stycket innebär att om både och godtar AIF-förvaltarens byte av referensland, ska inspektionen meddela förvaltaren, dess ursprungliga rättsliga representant och om sitt beslut. ska även underrätta det nya referenslandet och överlämna en kopia av tillstånds- och tillsynsdokumentationen för AIF- förvaltaren. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 15 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.11 sjätte stycket i AIFM- direktivet. I paragrafen anges hur ska agera om inspektionen avser att fatta beslut i strid med Esmas besked. Det motsvarar hur inspektionen ska agera i den situation som avses i 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 16 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.12 första stycket i AIFM- direktivet. 2013/14:113 Paragrafen innebär att får rätt att begära att en icke EES-baserad AIF-förvaltare med som referensland ska lämna en underrättelse enligt 12 § och att ett annat land därigenom kan fastställas som referensland. I första stycket anges under vilka förutsättningar inspektionen kan framställa en sådan begäran. Det förfarande som anges i 14 och 15 §§ gäller i så fall i tillämpliga delar. Av hänvisningen i andra stycket följer att förvaltarens tillstånd kan återkallas om begäran inte följs. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 5 a kap. 17 § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 37.12 andra stycket i AIFM- direktivet. Efter det att tvåårsperioden, räknat från tidpunkten för beslutet om det ursprungliga verksamhetstillståndet, har löpt ut har AIF-förvaltaren möjlighet att hos begära att referenslandet ska ändras med anledning av en förändrad marknadsföringsstrategi. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 6 kap. 4 a § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 35.1 och 35.2 första stycket i AIFM-direktivet. Paragrafen innebär att en svensk AIF-förvaltare får möjlighet att med stöd av marknadsföringspass marknadsföra även icke EES-baserade alternativa investeringsfonder som förvaltaren förvaltar till professionella investerare i andra länder inom EES. De förutsättningar som ska vara uppfyllda för att marknadsföring ska få ske framgår av punkterna 1–4. I 3 och 4 b §§ finns bestämmelser om vad som ska ingå i en underrättelse, skyldighet för förvaltaren att anmäla väsentliga ändringar i en underrättelse samt om handläggning. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 6 kap. 4 b § Paragrafen, som är ny, genomför artikel 35.5–35.7 i AIFM-direktivet. I paragrafen finns bestämmelser om skyldighet för AIF-förvaltare att anmäla väsentliga ändringar i en underrättelse enligt 4 a § och om handläggning. Enligt första stycket gäller ett underrättelseförfarande som motsvarar det som gäller när en svensk AIF-förvaltare ska marknadsföra en EES- baserad alternativ investeringsfond i ett annat land inom EES (3, 5 och 6 §§). Av andra stycket följer att ska informera om att AIF-förvaltarens marknadsföring av en icke EES-baserad alternativ investeringsfond i ett annat land än samt om vissa ändringar som AIF-förvaltaren avser att göra eller har gjort efter det att verksamheten har inletts. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. 8 kap. 28 § Paragrafen innehåller allmänna bestämmelser om skadeståndsansvar för AIF-förvaltare. Ändringen i första stycket är en följd av att även icke EES-baserade AIF-förvaltare får förvalta en alternativ investeringsfond inom EES enligt 5 kap. 10 a §. Hänvisningen till 5 kap. 10 a § andra stycket innebär att enbart sådana icke EES-baserade AIF-förvaltare som har som referensland och därför har tillstånd från avses.