prop · H2031d22 · 2014-10-23 00:00:00 — Halterna av stora partiklar har minskat i de mest utsatta områdena men inte tillräckligt för att miljökvalitetsnormen ska nås. bedömde exempel- vis 2011 i en rapport att andelen bilar som använder dubbdäck bör minskas till 10–för att ska kunna nås i de mest belastade miljöerna i . uppdrog den förra regeringen åt att arbeta med riktad information om miljö- och säkerhetseffekter av valet av vinterdäck. Den förra Regeringen tillsatte också en särskild utredare som ska arbeta med ytterligare årgärder för att sänka halterna av stora partiklar (dir. 2014:32). Att minska halterna av kvävedioxid kräver bl.a. att bättre reningsteknik utvecklas och får genomslag eller att trafikmängderna minskar lokalt. När det gäller utsläppen av kväveoxider och halterna av kvävedioxid lokalt är det ett problem att framför allt moderna dieselbilar har mycket högre utsläpp än förväntat. Detta bidrar till svårigheterna att sänka halterna av kvävedioxid i de mest belastade gatumiljöerna. Europeiska kommissionen förbereder därmed en översyn av Euro på denna punkt vilket kan bidra till att minska problemen. Det s.k. ekodesigndirektivet (2009/125/EG) kan för- väntas bidra till minskade utsläpp av främst kolväten och medelstora partiklar från hushållen. Beräkningar visar att på europeisk nivå kan direktivet medföra en minskning av utsläppen av medelstora partiklarmed till 2020 och till 2030. Utsläppen av sot beräknas minska till till 2050 om direktivet genomförs. De nu aktuella insatserna på EU nivå är centrala för att uppnå en förbättrad luftkvalitet. Miljökvalitetsmålet är att de försurande effek- terna av nedfall och markanvändning ska underskrida gränsen för vad mark och vatten tål. Nedfallet av försurande ämnen ska heller inte öka korrosionshastigheten i markförlagda tekniska material, vattenledningssystem, arkeologiska föremål och hällristningar. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –Nedfallet av luftburna svavel- och kväve- föreningar. –Markanvändningens bidrag till försurning. –Sjöar och vattendrag uppnår oberoende av kalkning minst god status med avseende på försurning enligt förordningen (2004:660) om förvaltningen av kvaliteten på vatten- miljön. –Försurningen av marken inte påskyndar korrosion av tekniska material och arkeologiska föremål i mark och inte skadar den biologiska mångfalden i land- och vattenekosystem. Utvecklingen i miljön är överlag positiv. Det europeiska samarbetet med att minska utsläppen av luftföroreningar från land är framgångsrikt. De europeiska utsläppen av svavel- och kväve- oxider har minskat . ökade dock sjöfartens utsläpp. Utsläpp och nedfall av försurande ämnen De svenska utsläppen av svaveldioxid är vid en internationell jämförelse mycket låga. Utsläppen uppgick till strax över 1990 och har därefter minskat i stort sett kontinuerligt till under . Utsläppsminskningarna i det område som påverkar har medfört att nedfallet av sura svavelföreningar har minskat . Utsläppen av kväveoxider har minskat betydligt då de uppgick till . uppgick de till , vilket betyder att nu uppnår åtagandena i det reviderade s.k. takdirektivet (2001/81/EG) och Göteborgsprotokollet. Diagram 3.5 Utsläpp av försurande föroreningar inom EU 2005-2010 samt prognos till 2030 minskade nedfallet av försurande svavelföreningar med i . Nedfallet av försurande kväveföreningar har legat i stort sett stilla med undantag för en mindre minskning i sydöstra . Det minskade nedfallet svavelföreningar har lett till en långsam förbättring av försurningsläget i sjöar och vattendrag. Försurningsläget avseende mark och vatten Den s.k. kritiska belastningen, som är ett mått på hur omfattande försurande nedfall ekosystemen tål, överskreds 2010 på av den totala arealen inom avrinningsområdena respektive av den totala skogsarealen, vilket är en markant minskning jämfört med situationen för några decennier sedan. I skogsmark och grundvatten tar dock återhämtningen . Av 4 800 sjöar som följs upp inom miljööver- vakningsprogrammet var försurade . I sydvästra är av sjöarna försurade medan motsvarande för mellersta och östra är och för norra . Även när det gäller markförsurning är det i sydvästra som de största problemen finns. Där är ungefär hälften av markerna försurade. Utvecklingen av utsläpp och försurningsläget Regeringens bedömning är att ytterligare insatser behövs utöver de beslutade och planerade styrmedlen för att nå miljö- kvalitetsmålet. En stor del av nedfallet av försurande ämnen i beror på att sådana ämnen transporteras hit med luftströmmarna 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Fokus bör fortsatt ligga på att minska utsläppen, vilket framför allt kräver insatser inom EU och inom internationell sjöfart. Genomförandet av ändringarna i det s.k. svaveldirektivet (2012/33/EG) kommer ge minskade utsläpp av svaveldioxid från sjöfarten. Kalkning av vattendrag är fortsatt viktigt för att inte försämra miljötillståndet men det tar inte bort orsakerna till försurningen. Preliminära beräkningar visar att utsläppen av svaveldioxid och kväveoxider i beräknas minska med vardera , vilket är positivt för nedfallet av försurande ämnen i . Såväl skogs- som sjöarealen där den kritiska belast- ningen överskrids, dvs. där nivån är så hög att den långsiktigt orsakar biologiska skador i ekosystemen, beräknas minska ytterligare något som en följd av detta. Markanvändningen t.ex. inom skogbruket bidrar också till försurningen särskilt i områden där den naturliga vittringen av basiska ämnen är liten som t ex i delar av sydvästra . Om växtmaterial förs bort, t.ex. genom att grenar och toppar (grot) tas ut för att användas som biobränsle försuras marken. Uttagen har mer än fördubblats . Förbättringen av försurnings- situationen fördröjs därmed. Aktuella åtgärder och styrmedel samt behov Det reviderade Göteborgsprotokollet som antogs väntas inte ge något påtagligt positivt resultat för målet . Orsaken är den långsamma återhämtningen i ekosystemen. Inte heller den pågående översynen av det s.k. takdirektivet väntas få någon större effekt på kort sikt. Däremot kommer takdirektivet och Göteborgsprotokollet att ha betydande effekt på och ökar sannolikheten för att målet ska gå att nå. För att åtagandena under det kommande takdirektivet och Göteborgsprotokollet ska kunna nås behöver de kompletteras med beslut som minskar utsläppen från olika källor. Genom luftvårdspaketet kommer ytterligare en på EU nivå oreglerad kategori av källor, medelstora förbränningsanläggningar, att enligt Europeiska kommissionens förslag omfattas av gemensamma utsläppskrav. Det är viktigt att även utsläppen från dessa anläggningar minskar. Den internationella sjöfartsorganisationen skärpta krav inom svavelkontroll- områdena, SECA, innebär att sjöfartens utsläpp 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 av svaveldioxid och partiklar kommer att minska kraftigt . Kraven har införts i det s.k. svaveldirektivet (2012/33/EG). skärps kraven även utanför SECA, vilket leder till en viss ytterligare minskning av det sura nedfallet. Ytterligare beslut som begränsar utsläppen från internationell sjöfart krävs och då främst för kväveoxider. Enligt är det möjligt att inrätta särskilda utsläppskontroll- områden för kväveoxider, (Nitrogen emission control areas, NECA) . NECA- kraven gäller i enlighet med beslut i IMO enbart fartyg som tagits i bruk efter ett datum som fastställs i samband med beslutet att inrätta ett nytt kontrollområde. De första NECA-kraven införs 2016 runt USA:s kuster. Inom ramen för Helsingforskonventionen om skydd av rena miljö (Helcom) har en ansökan om att inrätta ett nytt kontrollområde för kväveoxider för förberetts men det har inte fattats något beslut om när den ska sändas in till IMO. anser att ansökan ska skickas in. Ytterligare kunskap behövs i frågan om hur skogsbrukets bidrag till försurningen kan minskas t.ex genom ståndortsanpassning och askåterföring.. Miljökvalitetsmålet är att förekomsten av ämnen i miljön som har skapats i eller utvunnits av samhället inte ska hota människors hälsa eller den biologiska mångfalden. Halterna av natur- främmande ämnen är nära noll och deras påverkan på människors hälsa och ekosystemen är försumbar. Halterna av naturligt före- kommande ämnen är nära bakgrundsnivåerna. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De bedömningsgrunder och indikatorer som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –exponeringen för kemiska ämnen –användningen av särskilt farliga ämnen –spridning av oavsiktligt bildade ämnen –kunskap och information om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper. Det står redan nu klart att miljökvalitetsmålet Giftfri miljö inte kommer att nås till 2020. En del av svårigheten ligger i det stora antalet kemikalier och den omfattande användningen av kemiska produkter. En annan del av svårigheten ligger i att ämnen sprids och påverkar miljö och hälsa. Kemikaliepolitiken handlar till stor del om att gradvis minska belastningen på människa och miljö från kemikalier i olika varor. Politikens viktigaste verktyg är lagstiftningen men det kommer att vara nödvändigt att fler åtgärder vidtas. Kunskap om kemikaliers påverkan på hälsa och miljö samt spridningsvägar är viktig för att kunna vidta lämpliga skyddsåtgärder. Kunskapen utvecklas , nya risker identifieras och utmaningen i att nå målet ökar. Tillräckliga underlag för bedömning av utveck¬lingen i miljön saknas dock. Försiktig- hetsprincipen är viktig men får sällan genomslag, vilket försvårar måluppfyllelsen. Vissa miljögifter minskar, men för många ämnen saknas underlag för att bedöma hur halter i människa och miljö har förändrats. Långlivade ämnen är särskilt problematiska. En ökad global konsumtion leder till allt större kemikalie- och varuproduktion och ökad diffus spridning av farliga ämnen. Den förra regeringen har beslutat om åtta etappmål avseende farliga ämnen. I proposi- tionen På väg mot en giftfri vardag – plattform för kemikaliepolitiken (prop. 2013/14:39) redovisar den förra regeringen sin samlade strategi för att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Strategin utgörs av etappmål samt av insatser som bidrar till att nå etappmålen eller som i övrigt behövs för att nå miljökvalitets- målet Giftfri miljö och generationsmålet. I strategin ingår även insatser på global nivå och nationellt vilka är viktiga och nödvändiga komplement till arbetet inom EU. Nationella insatser, där det är möjligt, kan i förlängningen leda till åtgärder på EU-nivå. Arbetet med styrmedel utvecklas positivt, men betydligt fler åtgärder behövs. Eftersom regler om utsläppande på mark- naden och användning av kemikalier generellt är harmoniserade inom EU är utveckling och tillämpning av styrmedel på EU-nivå ett fokusområde. För särskilt farliga ämnen har en utfasning av användningen påbörjats inom EU. Till exempel har de första besluten om tillstånd enligt EU:s kemikalieförordning Reach fattats . Den förra regeringens satsning på en hand- lingsplan för en giftfri vardag utgör en viktig del av den samlade strategin för att nå miljö- kvalitetsmålet Giftfri miljö. För att arbetet med handlingsplanen ska vidareutvecklas och intensifieras har beslutat om resurs- förstärkningar till Kemikalieinspektionen för perioden –2020 (prop. 2013/14:1, utg.omr. 20, bet. 2013/14:MJU1, rskr. 2013/14:122). beslutade regeringen att tillsätta en utredning om ekonomiska styrmedel för kemikalier (dir. 2013:127). Den sammanlagda exponeringen för kemikalier Den förra regeringen beslutade om en ny förordning (2014:425) om bekämpnings- medel. I förordningen samlas och förtydligas gällande regler om godkännande och hantering av växtskyddsmedel och biocidprodukter. Den nya förordningen innebär också en viss skärpning av rådande regelverk, bl.a. gällande möjligheten att använda växtskyddsmedel på grusbelagda ytor eller på frilufts- och idrotts- anläggningar. Den förra regeringen har intervenerat på Europeiska kommissionens sida i två mål i EU- domstolen där berörda tillverkare av växt- skyddsmedel ifrågasatt beslutade begränsningar i användningen av vissa växtskyddsmedel (neonikotinoider), vilka tillfälligt förbjudits efter indikationer på oacceptabla risker för bin. Inom ramen för den förra regeringens uppdrag om en Giftfri vardag har Kemikalie- inspektionen fortsatt dialogerna med företag från leksaks- och textilbranschensamt med företag som säljer kosmetika. Dialogerna har resulterat i att företagen uppnått målet att sätta upp åtaganden inriktade på ämnen med farliga egenskaper. De företag som deltar i dialogerna ser ett stort värde i att dialogerna fortsätter även . Inom ramen för det nordiska samarbetet har Kemikalieinspektionen anordnat två arbets- seminarier. Ett seminarium behandlade farliga ämnen i textilier och det andra seminariet handlade om att inleda ett samarbete inriktat på 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 en nordisk strategi för att minska onödig användning av bakteriedödande ämnen i varor bl.a. med syftet att minska risken för ökad antibiotikaresistens. I syfte att minska barns exponering för farliga kemikalier verkar regeringen för en harmonise- ring av kemikalieregler för textilier på EU-nivå. Den förra regeringen har tillsatt en särskild utredare som ska analysera behovet av nya ekonomiska styrmedel på kemikalieområdet och, om utredaren bedömer att behovet finns, vilken typ av ekonomiskt styrmedel som har bäst förutsättningar att vara verkningsfullt och kostnadseffektivt. Huvudmotivet för dessa nya ekonomiska styrmedel på kemikalieområdet ska vara att minska förekomsten av eller risken för exponering och spridning av miljö- och hälso- farliga ämnen från olika varugrupper, bl.a. kläder. Arbetet fortsätter med att begränsa expone- ringen för bisfenol A – ett ämne som huvud- sakligen används vid tillverkning av olika plaster och som har hormonstörande egenskaper. Den förra regeringen har tillsatt en särskild utredare för att ytterligare kartlägga användningsområden för bisfenol A samt ge förslag till åtgärder för att minska vår totala exponering för ämnet. Ett särskilt fokus läggs vid material i kontakt med livsmedel. redovisade sitt uppdrag om behov av och förutsättningar för nationella regler för användningen av propyl- och butylparaben. Ämnesgruppen parabener är konserveringsmedel som har använts i kosmetiska produkter. Myndigheten konstaterar i sin rapport att de skärpta regler för användande av parabener i kosmetiska produkter som antagits inom EU och som utretts av den vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet är tillräckligt omfattande för att säkra upp mot risken för misstänkta hormonstörande egenskaper. Frågan bereds i . beslutade den förra regeringen om ett etappmål om ökad miljöhänsyn i EU:s läkemedelslagstiftning och internationellt. Regeringen gav därefter i uppdrag att i samråd med , fördjupa analysen av hur utsläpp av läkemedels- substanser från produktion bör begränsas. Den förra regeringen har även gett i uppdrag att, tillsammans med , ta fram en fördjupad analys av olika handlingsalternativ för att nå 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 etappmålet om miljöhänsyn i läkemedels- Diagram 3.8 MD2M i avloppsslam lagstiftningen inom EU och internationellt. Mikrogram per kg torrvikt antal miljöföroreningar vid ett mindre antal reningsverk (se diagram 1–4). att halterna i avloppsslam reningsverken minskar för ämnen vars användning avvecklas och ökar för ämnen där användningen i samhället ökar. antibakteriellt ämne som används i t.ex. hygien- 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 produkter och tandkräm. PBDE 154 och PBDE 209 är exempel på s.k. flamskyddsmedel medan Diagram 3.9 PBDE 209 i avloppsslam MD2M används i en rad områden, bland som Mikrogram per kg torrvikt mjukgörare, smörjolja och skumdämpare såväl i kosmetik som i industri. Diagram 3.6 Triclosan i avloppsslam Mikrogram per kg torrvikt 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 ämnen har hittats i flera kommuner och några 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 kommuner har stängt dricksvattentäkter efter att Källa för diagram 3.6-3.9 Rapport 6608 högfluorerade ämnen läckt till grundvattnet från Diagram 3.7 PBDE 154 i avloppsslam Mikrogram per kg torrvikt information för vattenproducenter så att de kan bedöma när och om vattenanalyser Kemikalieinspektionen har upprättat ett nätverk av myndigheter och forskarvärlden för att få en helhetsbild av användning och riskerna för människor och miljön och bedöma om det finns behov av att vidta ytterligare åtgärder för nivå tagit upp behovet av att på EU-nivå ta fram bedömning av hela gruppen högfluorerade Användningen av särskilt farliga ämnen Med särskilt farliga ämnen avses ämnen som t.ex. är långlivade (persistenta) eller kan ansamlas i levande vävnad (bioackumulerande), ämnen som är cancerframkallande, kan skada arvsmassan (reproduktionstoxiska) samt ämnen som är Även tungmetaller som kvicksilver och kadmium omfattas. Minamatakonventionen om kvicksilver slut- förhandlades . Den undertecknades av och 93 andra länder och kommer minska den långväga transporten av kvicksilver till . Avtalet innehåller begränsningar och förbud av kvicksilver i både produkter och i industriella processer. De flesta reglerna kommer att gälla . har varit pådrivande i arbetet med att ta fram konventionen. fick 2012 avslag från kommissionen på förslaget om att sänka det svenska gränsvärdet för kadmium i mineralgödsel. Kommissionen väntas komma med ett nytt förslag till harmoni- serade gränsvärden . har lämnat förslag på etappmål som omfattar elva förslag till åtgärder för minskad exponering för kadmium via livsmedel. har även lämnat förslag med etappmål om textilier. Oavsiktligt bildade ämnen med farliga egenskaper har utsläppen av dioxiner minskat som en följd av nya regelverk. Det har resulterat i minskande dioxinhalter i bottensediment i men bara vissa av de strömmingspopulationer som studerats uppvisar minskade halter. Utsläppen av dioxiner är fortfarande dåligt kvantifierade. Forskningsprogrammet visar att nuvarande europeiska utsläppsuppskattningar underskattar utsläppen av dioxiner. Det är troligt att det största bidraget till dioxinförorening i många delar av utgörs av luftnedfall från de östra delarna av . pågick åtgärder i 46 olika objekt med statlig finansiering via anslag. Dessa objekt är alla i den högsta riskklassen. Åtgärderna är av olika karaktär. Till exempel har en byggnad i i rivits för halterna av dioxin var mycket höga. I saneras sedi- ment kraftigt förorenade av främst krom och kvicksilver. Förorenade områden saneras också som en följd av myndigheternas tillsyn enligt , av de ansvariga verksamheterna och vid exploateringar. Totalt pågick 1 789 registre- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 rade efterbehandlingsinsatser i landet . Sanering av förorenade sediment i Östersjöns kustområden skulle kunna ha betydande positiv lokal och regional påverkan, och kunna förbättra vattenkvaliteten samt minska dioxinnivåerna i de arter som lever i dessa förorenade områden. SGU har kartlagt de sediment som består av fibrer från pappersindustri och kartläggningen kommer bl.a. att bidra till beslutsunderlag för att kostnadseffektivt kunna rikta och genomföra ytterligare undersökningar och saneringsåtgärder vid de områden som bedöms ha störst miljö- påverkan. SGU:s kartläggning visar att förore- ningarna finns lagrade i fiberhaltiga sediment, s.k. fiberbankar, över stora områden. Koncent- rationen av föroreningarna är högst i anslutning till gamla trä- och pappersindustrier. För mer information om SGU:s arbete med sanering och efterbehandling, se även utgiftsområde 24, avsnitt 3.5.4. har lämnat förslag på etappmål för efterbehandling av förorenade områden. Det föreslagna målet anger en takt för sanering av de allra mest förorenade områdena, de som tydligast utgör en risk för människors hälsa och miljön. Kunskap om kemiska ämnens miljö- och hälsoegenskaper Allt fler ämnen misstänks påverka hormon- systemet och därmed störa fortplantning och utveckling, samt leda till hormonrelaterade sjukdomar. Förutom störningar på fort- plantning, har även effekter som diabetes, fetma, hjärtkärlsjukdomar, benskörhet, samt skador på nerv- och immunsystemet, kunnat relateras till kemikaliers påverkan på hormonsystemet. En stor andel av unga män i vissa länder har nedsatt spermiekvalitet och därmed en minskad förmåga att få barn. Det finns en trend mot tidigare utveckling av bröst hos unga flickor i alla länder där det har studerats. Detta är en riskfaktor för bröstcancer Kommissionen skulle till ha gjort en översyn om hur hormonstörande ämnen ska behandlas i tillståndssystemet i Reach- förordningen. Kommissionen har inte fullgjort sina skyldigheter i enlighet med biocid- och växtskyddsmedelsförordningarna med att ta fram kriterier för hur hormonstörande ämnen ska avgränsas. Den förra regeringen har 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 2014 väckt talan mot kommissionen på grund av dess underlåtenhet att ta fram kriterier. Nanomaterial är material med minst en dimension i storleksordningen 1–100 nano- meter, dvs. de är uppbyggda av ett begränsat antal atomer. Nanomaterial har ett brett användningsområde som utvecklas . råder brist på överblick om hälso- och miljörisker med nanomaterial. Ur ett konkurrenskrafts-, inre marknads- och miljö/ hälsoperspektiv är det viktigt med harmoniserade regler och gemensamma krav på riskbedömningar. EU-lagstiftningen behöver utvecklas för att bli fullt tillämpbar på nanomaterial. och tillsammans med en rad andra medlemsstater har uppmanat kommissionen att föreslå anpassad lagstiftning för att bättre kunna beakta risker med nanomaterial och få bättre kunskap om vad som finns på marknaden. Kommissionen har aviserat sin avsikt att lägga fram förslag om bl.a. ändringar i bilagorna till Reach-förordningen, som reglerar kemikalier inom EU, men dessa förslag har blivit kraftigt försenade. Kommiss- ionen utvärderar frågan om behov av åtgärder för att få fram ytterligare information om vad som finns på marknaden. Detta arbete har försenats. Även definitionen av nanomaterial ses över av kommissionen. Utredningen om nationell handlingsplan för säker användning och hantering av nanomaterial (SOU 2013:70) lämnades till den förra regeringen . Utredningen föreslår ökade insatser för att fylla kunskapsluckor om nanomaterial, utveckling av regelverken för att anpassas till nanomaterial och inrättande av ett Nanoråd och ett Nanomaterialcentrum för att koordinera och utveckla strategier på området. Utredningens förslag bereds i . Information om farliga ämnen i material och produkter Inom FN:s globala kemikaliestrategi SAICM utarbetas under svensk ledning ett förslag till ett informationssystem för kemikalier i produkter som ska läggas fram för antagande på högnivå- mötet . Den Europeiska kemikaliemyndighetens (Echa) klassificerings- och märkningsregister utvecklas och uppdateras kontinuerligt. Såväl harmoniserade klassificeringar som företagens egenklassificeringar ska anmälas till Echa av tillverkare och importörer. hade Echa fått in 6,1 miljoner anmälningar rörande klassificerings- och märkningsuppgifter för över 115 000 kemiska ämnen. I EU:s Reach-förordning finns regler om att lämna information om särskilt farliga ämnen i varor om det särskilt farliga ämnet finns i mer än 0,1 viktprocent av varan. Här har och ett antal andra länder haft en annan tolkning än kommissionen av tillämpningen av ”0,av en vara”. En fransk domstol har begärt ett förhandsavgörande av i ett mål som rör tolkning av ordet vara i detta samman- hang. Den förra regeringen ansåg i likhet med den franska regeringen att ordet vara bör tolkas som varje föremål som uppfyller definitionen av vara i Reach-förordningen, oavsett om det har fogats samman med en annan vara eller inte. Ett yttrande i målet har getts in till stöd för den franska regeringen. Handlingsplan för en giftfri vardag Den förra regeringens satsning på handlings- planen för en giftfri vardag har möjliggjort en utökad insats nationellt, inom EU och inter- nationellt.