prop · H10394 · 2014-03-04 00:00:00 — Det finns vidare möjligheter till jämkning av brottsskadeersättningen (9 §). Från brottsskadeersättning avseende flertalet skadetyper ska också ett självriskbelopp dras av (10 §). Det finns även takbelopp som begränsar rätten till ersättning för vissa skador (11 §). Ärenden om brottsskadeersättning prövas av efter ansökan av brottsoffret. Ett beslut om brottsskadeersättning får inte överklagas (12 §). Hos Brottsoffermyndigheten finns . Den utses av regeringen och har bl.a. till uppgift att avgöra ärenden av principiell betydelse eller av större vikt (13 §). För att en ansökan ska prövas krävs att brottet har anmälts till åklagare eller polismyndighet eller att sökanden visar giltig anledning till att så inte har skett (14 §). Däremot krävs inte att gärningsmannen har dömts eller ens åtalats för brottet. får ompröva ett beslut om brottsskadeersättning, om myndigheten finner att beslutet är oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning. Beslutet får dock ändras endast om det kan ske utan att det blir till nackdel för sökanden (14 a §). När brottsskadeersättning har betalats inträder staten i den skadelidandes rätt till skadestånd (17 §). Det innebär att staten regressvis från den person som har orsakat skadan kan kräva tillbaka det belopp som har betalats i brottsskadeersättning. Slutligen finns i brottsskadelagen bestämmelser om europeisk brottsskadeersättning (18 och 19 §§), vilka har införts för att genomföra Rådets direktiv /80/EG av om ersättning till brottsoffer (det s.k. ersättningsdirektivet). Direktivet syftar till att säkerställa att EU:s medlemsstater i sin nationella lagstiftning har en ordning för ersättning till offer för uppsåtliga våldsbrott som har begåtts på deras respektive territorier. En ny brottsskadelag införs Regeringens förslag: En ny brottsskadelag ska införas. de prövningsordningen ska behållas men ersättningssystemet ska förbättras och anpassas till de förhållanden som gäller . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser är positiva till förslaget. uppger att utredningens förslag till en ny brotts- skadelag i stort sett motsvarar myndighetens önskemål. byggande rådet anser att lagförslagen innehåller flera relevanta klar- göranden och förändringar av nuvarande regelverk. Skälen för regeringens förslag Samhällets insatser mot brottsligheten Regeringens mål är att minska brottsligheten och att öka människors Brottsligheten orsakar mänskligt lidande, otrygghet och stora Få saker beskär människors frihet mer än rädslan för att drabbas av brott. Brottsliga angrepp på människors liv och rätt till egendom utmanar några av de mest grundläggande värden som det svenska samhället vilar på. Regeringen bedriver ett kontinuerligt arbete som syftar till att både förebygga brott och klara upp de brott som För att minska brottsligheten har regeringen genomfört den mest omfattande satsningen på rättsväsendet i modern tid. Hela rättskedjan har förstärkts, från polis och åklagare till domstolar. Parallellt med förstärkningen av rättsväsendet har människors trygghet Exempelvis känner sig fler lugna och trygga när de går ut ensamma och färre oroar sig för att utsättas för brott. sättning för regeringen är att skärpa straffen för våldsbrott. genomfördes en straffskärpningsreform på detta område och regeringen har också tagit initiativ till en höjd straffnivå för fridskränkningsbrott. Det finns dock behov av ytterligare åtgärder som tydliggör allvaret av Regeringen har därför gett en särskild utredare i upp- drag att överväga och föreslå ändringar av straffskalorna för vissa all- varliga våldsbrott (dir. 2013:30). Regeringen har vidare tagit initiativ till bl.a. en skärpt sexualbrottslagstiftning och genomför satsningar för att förebygga återfall i brott. Ett särskilt fokus för regeringen är vidare att få till stånd tidiga och tydliga insatser mot ungdomars brottslighet. Brottsoffer – en utsatt grupp i behov av stöd och hjälp Att minska brottsligheten är det bästa sättet att öka tryggheten. ändå drabbas av brott ska få stöd och hjälp till upprättelse. avgörande betydelse att brottsoffer känner förtroende för rättsväsendet och att de anmäler att de har utsatts för brott. Ingen insats är viktigare för brottsoffren än att rättsväsendet lyckas med sina huvuduppgifter: att utreda brott, gripa misstänkta, döma de skyldiga samt se till att brotts- offer får upprättelse och kompensation. Brottsoffer ska få sin vardag Prop. 2013/14:94 återställd och känna sig trygga. Flera olika lagändringar har skett i syfte att förbättra situationen för brottsoffer. trädde regler om kontaktförbud i kraft som innebär bl.a. att elektronisk övervakning ska få användas för att kontrollera efterlevnaden av ett särskilt utvidgat kontaktförbud. Förutsättningarna för kontaktförbud avseende gemensam bostad har också vidgats. Ett särskilt brott, olaga förföljelse, har vidare införts i . Straffbestämmelsen syftar till att förstärka det straffrättsliga skyddet mot trakasserier och förföljelse. Regeringen har även gett en nationell samordnare i uppdrag att driva arbetet mot våld i nära relationer framåt på ett samlat, samordnat och effektivt sätt (dir. 2012:38). Regeringen vidtar även en rad andra åtgärder för att ytterligare förbättra situationen för brottsoffer. Två handlingsplaner har beslutats i syfte att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer respektive prostitution och människohandel för sexuella ändamål (skr. 2007/08:39 respektive skr. 2007/08:167). I de fall brott inte kan förebyggas måste samhällets resurser i stället rikta in sig på att minska skadeverkningarna av brott. Varje brottsoffer är ett för mycket och dessa personer har ett starkt behov av stöd och hjälp från det allmänna. Brottsoffren måste bli sedda och känna att samhället står på deras sida. Att ge dem ekonomisk kompensation och upprättelse är en viktig del i arbetet för att minska skadeverkningarna av brott och hjälpa brottsdrabbade som inte får ersättning på annat sätt. En ny och modernare brottsskadelag införs Vid sidan av den personliga tragedi som det innebär att utsättas för brott kan brottsoffret även drabbas på andra sätt. Det är mer regel än undantag att den som utsätts för brott även lider en ekonomisk skada, t.ex. i form av inkomstförlust. Även själva kränkningen som det innebär att utsättas för brott kan uppskattas och ersättas i pengar. I denna del spelar brottsskadeersättningen en viktig roll. Enligt regeringen utgör kompensation till brottsoffer en central del i ett demokratiskt och rättssäkert samhälle. Brottsoffer ska känna tilltro till ersättningssystemen och veta att de får ett adekvat stöd från det allmänna när det som mest behövs. Med hänsyn till att brottsoffer ibland kan ha svårt att få ut sitt skadestånd från gärningsmannen finns för deras del ett särskilt behov av ekonomisk hjälp från samhällets sida. Brottsskadeersättningen har i detta sammanhang en central funktion. Det är viktigt att systemet med brottsskadeersättning är väl fungerande. Regeringens utgångspunkt är att brottsskadeersättningen på ett snabbt och effektivt sätt ska minska skadeverkningarna av brott för dem som drabbas. Detta gagnar inte bara det enskilda brottsoffret utan även samhället i stort. Utredningens förslag till en ny brottsskadelag är därför ett välkommet steg för att ytterligare förbättra situationen för brottsoffren. Nuvarande brottsskadelag trädde 1978. har flera förändringar gjorts i lagen. Rätten till brottsskadeersättning stärktes genom att ersättning kan betalas även för kränkning. utvidgades rätten till brottsskadeersättning beträffande sakskada och ren 2013/14:94 melser om europeisk brottsskadeersättning infördes och syftar till att stärka rätten till brottsskadeersättning inom hela EU. kan brottsskadeersättning betalas till barn som har bevittnat brott. De bestämmelser som regeringen föreslår i denna proposition har tagits fram efter en bred översyn av brottsskadelag. Flera förändringar föreslås i syfte att stärka det enskilda brottsoffrets rätt till brottsskadeersättning och förbättra handläggning. Därutöver föreslås att gärningsmannens ansvar för brottsskador förtydligas på flera sätt. Vidare görs regleringen mer överskådlig och lättillämpad. Förslagen syftar till att skapa ett modernt, effektivt och lättillgängligt system för brottsskadeersättning. De ändringar som föreslås motiverar enligt regeringen att den nuvarande brottsskadelagen ersätts av en ny lag. och även fortsättningsvis pröva ärenden om brottsskadeersättning Ärenden om brottsskadeersättning prövas av . Ett beslut om brottsskadeersättning får inte överklagas men det finns möjligheter att få beslutet omprövat av , som även har till uppgift att avgöra ärenden av principiell betydelse eller av större vikt. och enligt regeringens uppfattning ett mycket kompetent och värdefullt arbete som har inneburit en mer effektiv handläggning och en positiv utveckling av ersättningsnivåerna. åtnjuter ett gott förtroende hos allmänheten och ärendena avgörs snabbt, rättssäkert och med hög kvalitet. Det är i stor utsträckning tillämpning och syn på behov av förändringar som legat till grund för utredningens förslag. Den nuvarande prövningsordningen bör därför behållas. 5.2Brottsskadeersättningens roll och funktion Regeringens förslag: Brottsskadeersättning ska beviljas till den del skadan inte täcks av annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De allra flesta av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. Stödcentrum för unga brottsoffer vid anser att brottsskadeersättning ska kunna betalas direkt efter att en dom vunnit laga kraft. Skälen för regeringens förslag Brottsskadeersättning är underordnad annan ersättning som brottsoffret Brottsskadeersättningen är alltsedan tillkomsten av brottsskadelagen underordnad andra ersättningsformer som står den skadelidande till buds, t.ex. skadestånd och ersättning från en hemförsäkring. ersättning på dessa andra sätt, blir det alltså inte aktuellt att betala brotts- Detta kommer till uttryck i brottsskadelagen på så sätt att det föreskrivs att det vid bestämmande av brottsskadeersättning ska avräknas skadestånd som har betalats eller bör kunna bli betalat till den skadelidande samt annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan (6 och 7 §§). För sakskada kan avräkning i vissa fall dessutom ske om egendomen inte var försäkrad men borde ha varit det (8 §). Grundtanken med denna ordning är att det i första hand är gärnings- mannen som ska ersätta skador på grund av brott. brottsskadeersättningen är subsidiär även till försäkringsersättning är huvudsakligen att om brottsoffret har betalat för en försäkring och denna täcker skadan, så är det inte motiverat att staten betalar brottsskade- Den statliga brottsskadeersättningen utgör alltså en form av socialt skyddsnät som ser till att de brottsoffer som inte på annat sätt får kompensation för sina skador ändå får ersättning. Nuvarande ordning är utformad för att underlätta för brottsoffret att få Nuvarande ordning innebär att brottsoffret normalt ska försöka få ersätt- ning för sina skador av gärningsmannen. Om det saknas en känd gärningsman, kan brottsoffret dock inte få något skadestånd. kan då vända sig till och ansöka om ersättning. På den blankett som tillhandahåller ska sökan- den uppge om någon försäkringsersättning är aktuell. ska komma i fråga ska sökanden även medge att får ta del av uppgifter från hans eller hennes försäkringsbolag. kan brottsskadeersättning betalas ut, eventuellt med avräkning för redan utbetalad eller tillkommande försäkringsersättning. Om gärningsmannen däremot är känd och det finns en lagakraftvunnen dom på skadestånd, kan gärningsmannen välja att självmant betala skadeståndet till brottsoffret. För att underlätta för brottsoffret skickar domstolen dessutom över domen direkt till , som tillfrågar brottsoffret om han eller hon vill ha myndighetens hjälp med att driva in skadeståndet. Om brottsoffret begär detta ombesörjer indrivningen, normalt först genom att bereda gärningsmannen möjlighet att betala, sedan genom att utreda om gär- ningsmannen har några utmätningsbara tillgångar och därefter åter- redovisa ärendet till brottsoffret. Finns det tillgångar hos gärnings- mannen, ser till att brottsoffret får sitt skade- Saknas tillgångar kan brottsoffret i stället vända sig till Brotts- offermyndigheten och ansöka om brottsskadeersättning. som på detta sätt söker verkställighet är befriad från skyldigheten att betala de avgifter som annars gäller hos . 2013/14:94 Den nu beskrivna ordningen har successivt utvecklats för att brottsoffret så enkelt och snabbt som möjligt ska kunna få sin ersättning, genom antingen skadestånd, försäkring eller brottsskadeersättning. Den genomsnittliga handläggningstiden hos , från det att ansökan om verkställighet görs till dess att ärendet återredovisas, är endast . Som nämns ovan kan brottsoffret efter utredning vända sig till och söka ersättning. Den genomsnittliga handläggningstiden hos är cirka . De flesta beslut om brottsskadeersättning kan följaktligen fattas efter det att brottet begicks eller gärningsmannen dömdes. Principen om subsidiaritet behålls i den nya brottsskadelagen Det kan med fog hävdas att det vore allra enklast för det enskilda brottsoffret om han eller hon kunde få ersättning av staten direkt efter brottet. Brottsoffret skulle då snabbare kunna lägga den traumatiska händelsen bakom sig. Det finns dock enligt regeringens uppfattning flera skäl mot att göra en sådan genomgripande förändring. Brottsoffrens vilja att medverka i brottsutredningen skulle med stor sannolikhet minska om ersättningen betalas ut direkt. Detta kan naturligtvis få allvarliga konsekvenser för den brottsbekämpande verksamheten och för förtroendet för rättsväsendets möjligheter att klara upp brott och skapa ett tryggare samhälle. Det skulle dessutom innebära en risk för att brottsoffren inte får någon ersättning alls på grund av att endast skulle ha begränsade möjligheter att själv utreda om ett brott inträffat som har lett till en sådan skada som kan ge brottsskadeersättning. Att gärningsmannen döms innebär dessutom en lika viktig upprättelse för brottsoffret som den ekonomiska kompensationen. För att brottsoffret ska kunna få brottsskadeersättning bör det, som regeringen anför i avsnitt 8.1, därför begäras av brottsoffret att han eller hon inte endast anmäler brottet till polisen utan också i skälig utsträckning bidrar till att brottet kan utredas. Ett annat alternativ till nuvarande ordning är att brottsskadeersättning betalas direkt efter det att domen på skadestånd har vunnit laga kraft. Brottsoffer skulle då slippa lägga ned tid och kraft på att få den ersättning som brottsoffret faktiskt har rätt till från gärningsmannen eller försäkringsbolaget som möjligheterna att utreda brott och lagföra gärningsmän inte nödvändigtvis försämras. Till skillnad från t.ex. det norska systemet där brottsskadeersättning kan betalas direkt efter en lagakraftvunnen dom, bygger den svenska ersättningsordningen på en samverkan mellan brottsskadeersättning, brottsskadestånd samt offentliga och privata försäkringsalternativ. Bland annat täcker en svensk hemförsäkring normalt personskador som inträffar på grund av brott, vilket inte alltid är fallet utomlands. Någon motsvarighet till den svenska kränkningsersättningen betalas inte heller enligt någon försäkring i . Det kan också konstateras att har korta handläggningstider jämfört med det norska systemet, där det tar nära att handlägga en ansökan om brottsskadeersättning. En komplikation med att staten i ett tidigare skede än betalar brottsskadeersättning gäller det överfallsskydd som ofta finns i svenska hemförsäkringar. Om brottsskadeersättning betalas direkt, saknas incitament för enskilda att teckna överfallsskydd; ersättning skulle ju betalas ändå. Detta skulle kunna leda till att skyddet helt togs bort ur de svenska hemförsäkringarna, något som skulle drabba framför allt de brottsoffer som inte får sin sak prövad av domstol. En förändring i detta avseende skulle även innebära en betydande kostnadsökning för staten. Försäkringsbolagen betalar enligt uppgift ut i ersättning till brottsoffer, vilket överstiger vad som betalas i brottsskadeersättning . Att Brottsoffermyndigheten skulle behöva handlägga långt fler ärenden än , inklusive alla de där brottsoffret får försäkringsersättning eller skadestånd av gärningsmannen, riskerar att leda till att handläggningstiderna ökar. Skadeståndet riskerar vidare att förlora sin funktion och kan för brottsoffer och gärningsman mer komma att likna bidrag respektive böter. Det bör i detta sammanhang också noteras att brottsskadeersättningen i de flesta fall inte motsvarar hela det utdömda skadeståndet. Brottsskadeersättning täcker ju inte alla skador som ersätts enligt skadeståndslagen och är inte bunden av en dom som grundas på att den tilltalade och målsäganden är överens om vilket belopp som ska betalas vid en fällande dom. Även med en direkt efter dom utbetalad brottsskadeersättning så skulle det alltså i flera fall kvarstå ett skadeståndsbelopp för brottsoffret att driva in från gärningsmannen. Utredningen gör mot bl.a. den angivna bakgrunden bedömningen att nuvarande ordning bör bestå. De flesta remissinstanser invänder inte mot den bedömningen. Regeringen anser att det är angeläget att brottsoffer får kompensation för sina skador så snabbt och smidigt som möjligt. Nuvarande ordning för handläggning av såväl verkställighet av skadeståndsdomar som försäkringsersättning fungerar i många fall tillfredsställande i detta avseende. Detta utesluter inte att det ändå kan finnas utrymme att ytterligare förbättra brottsoffrens möjligheter att få ersättning. En förändring som innebär att brottsskadeersättning betalas i ett tidigare skede än skulle få återverkningar på det svenska ersättningssystemet. En sådan förändring måste föregås av noggranna överväganden och det är således inte möjligt att inom ramen för detta lagstiftningsärende föreslå någon förändring i denna del. Att det inte nu görs någon förändring av brottsskadeersättningens roll och funktion innebär att brottsskadeersättningen även fortsättningsvis kommer att vara subsidiär till andra ersättningsformer som står den skadelidande till buds, t.ex. skadestånd och ersättning från en försäkring. I den nuvarande brottsskadelagen kommer subsidiaritetsprincipen endast indirekt till uttryck, bl.a. genom reglerna om avräkning och försäkringsplikt. Regeringen föreslår, i likhet med utredningen, att detta förtydligas i den nya lagen på så sätt att det anges att brottsskadeersättning endast betalas till den del skadan inte täcks av annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. 2013/14:94 5.3 Regeringens förslag: Brottsskadeersättning ska även fortsättningsvis betalas för personskada och skada som orsakas av att någon allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid (kränkning) samt i viss utsträckning för sakskada och ren förmögenhetsskada. Brottsskadeersättning ska även betalas till barn som har bevittnat brott. Regeringens bedömning: Rätten till brottsskadeersättning bör inte nu utvidgas till att omfatta skador på grund av kränkning genom ärekränkningsbrott. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget eller invänder inte mot det. När det gäller frågan om brottsskadeersättning ska betalas för skador på grund av kränkning genom ärekränkningsbrott delar de flesta av remissinstanserna utredningens bedömning. Hovrätten för , som i stort ansluter sig till utredningens bedömning, anser att de särskilda åtalsreglerna kan medföra bristfälliga utredningar av de aktuella brotten och att det är svårt att överblicka vilka statsfinansiella konsekvenser en utvidgning av rätten till brottsskadeersättning för ärekränkning kan medföra. Enligt hovrätten saknas det därför förutsättningar att i detta sammanhang föreslå en sådan utvidgning. Hovrätten framhåller dock att det är angeläget att frågan blir föremål för utredning i ett bredare sammanhang. vid delar också utredningens bedömning, framför allt med hänsyn till risken för missbruk, dvs. att personer kan komma att publicera uppgifter om sig själva endast för att få ersättning. uppger sig inse svårigheterna med att öppna för brottsskadeersättning i dessa fall, men förespråkar en omedelbar översyn av åtalsreglerna. och lämnar liknande synpunkter. Skälen för regeringens förslag och bedömning De nuvarande skadetyperna bör behållas Brottsskadeersättning betalas för i huvudsak samma skador som ersätts enligt skadeståndslagen, dvs. sådana skador som ersätts genom skadestånd på grund av brott. Utöver att brottsskadeersättning betalas för personskada och för kränkning, dvs. för skada som orsakas av att någon allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid (2 § brottsskadelagen), så betalas ersättning i vissa fall även för sakskada och ren förmögenhetsskada (3 och 4 §§), framför allt i s.k. rymlingsfall (se avsnitt 8.6). Dessutom betalas brottsskadeersättning till barn som har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i barnets förhållande till en närstående person (4 a §). Enligt regeringen framstår den svenska brottsskadeersättningen vid en Prop. 2013/14:94 internationell jämförelse som både generös och lättillgänglig. delar utredningens bedömning att de skadetyper som ersätts enligt brottsskadelagen även fortsättningsvis bör utgöra grund för brottsskadeersättning. Internet har möjliggjort en mycket stor och snabb spridning av information. Informationen är lätt sökbar och blir ofta kvar på internet . Denna utveckling är i huvudsak positiv men har också vissa negativa konsekvenser, t.ex. för dem som utsätts för brott på nätet. Det har också blivit vanligare att klimatet på vissa diskussionsfora är hårt, och att särskilt unga personer hängs ut på ett sätt som kan drabba dessa personer avsevärt. Om en person utsätts för ett ärekränkningsbrott, kan brottsoffret normalt begära skadestånd för kränkning av gärningsmannen. Däremot omfattas sådana skador inte av systemet med brottsskadeersättning. Som skäl för denna begränsning har lagstiftaren allmänt uttalat att möjligheten till ersättning inte framstår som lika angelägen i alla situationer. Förklaringen till att ärekränkningsbrotten har undantagits från brottsskadelagens tillämpningsområde får anses ligga i detta uttalande, se propositionen om ändring i brottsskadelagen (prop. 1987/88:92 s. 6 f.). Enligt regeringen kan det ifrågasättas vilken bärkraft uttalandet har . vid framhåller finns det såväl principiella som pedagogiska skäl som talar för att de brott som ger rätt till skadestånd även ska ge rätt till brottsskadeersättning. Enligt regeringen är det viktigt att ärekränkningsbrotten inte glöms bort och att personer som utsätts för t.ex. grovt förtal också kan få ersättning för den skada de därigenom drabbas av. I de direktiv som gavs utredningen ingick därför att se över om brottsskadeersättning skulle kunna betalas även för brott som har innefattat en allvarlig kränkning av en annan persons ära, t.ex. grovt förtal. Utredningen lämnar dock inte något förslag till utvidgning av brottsskadeersättningen i denna del. Som flera av remissinstanserna påpekar kan den nuvarande begränsningen i brottsskadelagen till viss del motiveras av de särskilda åtalsregler som gäller för ärekränkningsbrott. Huvudregeln är att brottet inte får åtalas av annan än målsägande. Allmänt åtal ska väckas endast om det av särskilda skäl är påkallat ur allmän synpunkt.