prop · H103129 · 2014-03-12 00:00:00 — Straffskalan för brott mot lag är böter eller fängelse. Eftersom något maximistraff inte anges i lagtexten finns det skäl att revidera straffskalan och ange ett straffmaximum. Straffvärdet för gärningarna motiverar enligt regeringen en straffskala på böter eller fängelse . En sådan straffskala är också väsentligen i linje med vad som gäller i våra nordiska grannländer. 8.4Regeringen får delegera tillståndsprövningen Regeringens förslag: Regeringen ska få delegera tillståndsprövningen till en myndighet och det ska ges ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter för prövningen av ansökningar enligt lagen. Kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens såvitt avser delegation av tillståndsprövningen. Utredningen lämnar inget förslag till avgiftsbemyndigande (se SOU 2010:72 s. 545 och 552–554). Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan någon invändning. Skälen för regeringens förslag: Regeringen får endast delegera tillståndsprövningen för användning av det internationella kännetecknet för civilförsvar. Det finns inte någon möjlighet att delegera övrig tillståndsprövning, dvs. prövningen av om det röda korset får användas av Svenska Röda Korset, andra svenska föreningar och den civila sjukvården, inklusive räddningstjänsten vid kusten. Att delegera regeringsärenden har varit ett sätt att rationalisera regeringens verksamhet. Delegeringsarbetet är ett led i strävandena att ge regeringen möjlighet att ägna mer tid och kraft åt reformarbete och övergripande planering och prioritering. 2013/14:129 är därför att befria regeringen från ärenden som inte kräver ställningstaganden från regeringen som politiskt organ (se t.ex. prop. 1988/89:100 bil. 2 s. 10 och prop. 1990/91:100 bil. 55–57). Prövningen av tillstånd att använda de skyddade kännetecknen grundas på lagens bestämmelser och kräver inte något politiskt ställningstagande. De förslag som lämnas innebär också en modernisering och förtydliganden av lagen som torde innebära att den blir klarare och lättare att tillämpa, bl.a. för de myndigheter som tillståndsgivningen kan komma att delegeras till. Dessutom är delegation av tillståndsprövningen redan möjlig beträffande ett av kännetecknen – det internationella kännetecknet för civilförsvar. Mot denna bakgrund bör regeringen ges möjlighet att delegera all tillståndsgivning enligt lagen. Det rör sig alltså om tillstånd för svensk civil sjukvård, inklusive räddningstjänsten vid kusten, och vissa svenska föreningar att använda det röda korset. Vidare omfattas tillstånd att använda de internationella kännetecknen för anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter respektive kulturegendom. Liksom tidigare bör regeringen ha möjlighet att delegera tillståndsprövningen när det gäller det internationella kännetecknet för civilförsvar. När det gäller möjlighet att använda det röda korset föreslås i avsnitt 7.3 att det nuvarande kravet på tillstånd i det enskilda fallet ersätts av en rätt till användning för en svensk nationell förening som ges direkt i lagen. Det bör också införas en möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter för prövningen av ansökningar enligt lagen, vilket berörda remissinstanser inte invänder emot. Regeringens förslag: Lagen om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Lagen om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. (lag) ska då upphöra att gälla. Övergångsbestämmelsen till lag om användning av den röda halvmånen och det röda lejonet och solen förs över i huvudsak oförändrad till den nya lagen. Bestämmelserna om användning av den röda kristallen, det internationella kännetecknet för utmärkning av anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter och det internationella kännetecknet för utmärkning av kulturegendom ska inte tillämpas i förhållande till varu- eller näringskännetecken som har registrerats eller använts före ikraftträdandet av den nya lagen, under förutsättning att användningen inte ger intryck av att ske i skyddande syfte under en väpnad konflikt. Även följdändringarna i varumärkeslagen och firmalagen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Kommitténs förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens (se SOU 2010:72 s. 559 och 560). Kommittén lämnar inte något förslag om att övergångsbestämmelsen till lag ska föras över till den nya Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan några Skälen för regeringens förslag: Tilläggsprotokoll III träder i kraft sex månader efter den dag då ratifikationsinstrumentet har deponerats. inte möjligt att nu ange vilken dag protokollet kommer att träda i kraft i Det bör därför överlämnas till regeringen att bestämma tidpunkten för ikraftträdande av lagen om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten och om upphävande av lagen om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. Detsamma gäller följdändringarna i varumärkeslagen och firmalagen. Av övergångsbestämmelserna till den nuvarande lagen framgår att bestämmelserna om skydd för märkena eller benämningarna den röda halvmånen och det röda lejonet och solen inte ska tillämpas i förhållande till varumärke eller firma som registrerats eller brukats före lagens Denna övergångsbestämmelse bör föras över i huvudsak oförändrad till den nya lagen. Enligt tilläggsprotokoll III får en stat tillåta att tidigare användare av den röda kristallen får fortsätta att använda kännetecknet under förutsättning att användningen inte ger intryck av att ske i skyddande syfte under väpnad konflikt. Regeringen delar kommitténs uppfattning att det bör införas en övergångsbestämmelse som innebär att bestämmel- serna om användning av den röda kristallen inte ska tillämpas i förhållande till varu- eller näringskännetecken som har registrerats eller använts före ikraftträdandet, under förutsättning att användningen inte ger intryck av att ske i skyddande syfte under en väpnad konflikt. Motsvarande övergångsbestämmelse bör också införas när det gäller användning av de internationella kännetecknen för utmärkning av anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter respektive En sådan reglering är förenlig med tilläggsprotokoll I till och med kulturkonventionen. 2013/14:129 10 Ekonomiska och andra konsekvenser Regeringens bedömning: Förslagen medför inte några ökade kostnader för det allmänna eller enskilda. Kommitténs bedömning överensstämmer med regeringens (se SOU 643–645). Remissinstanserna delar kommitténs bedömning eller avstår från att yttra sig i frågan. Skälen för regeringens bedömning: I propositionen föreslås att nytt skydd införs för tre kännetecken. I övrigt innebär de föreslagna lagändringarna anpassningar till tilläggsprotokoll III som framför allt innebär att kännetecknen kan användas på ett mer flexibelt sätt av militär sjukvård och militär själavårdspersonal samt rödakors- och rödahalv- Dessutom görs en generell översyn av lagen för att modernisera den och ytterligare anpassa den till framför allt Genève- konventionerna och deras tilläggsprotokoll. När det gäller skyddet som införs för de tre nya kännetecknen skulle det kunna få konsekvenser främst för innehavare av varu- eller De övergångsbestämmelser som föreslås innebär dock att varu- och näringskännetecken som registrerats eller använts före ikraftträdandet i princip ska kunna fortsätta att användas även om de står i strid med det skydd som införs. För företag som framöver skulle vilja registrera varumärken och firmor som innehåller de nya kännetecknen torde det nya skyddet inte innebära några större begränsningar mot registrering än vad som redan är för En ansökan om registrering som innehåller dessa kännetecken skulle redan enligt nuvarande regler sannolikt kunna avslås t.ex. då varumärket eller firman skulle kunna anses vilseledande (2 kap. 7 § första stycket 2 varumärkeslagen och 10 § första stycket 3 firmalagen). Sammantaget bedöms därför lagförslagen inte leda till kostnadsökningar för enskilda eller på annat sätt få effekter för företagens arbetsförut- sättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. I propositionen föreslås bl.a. att missbruk av tre nya kännetecken ska Förändringarna i straffansvaret får i första hand antas ha en preventiv effekt. De kostnadsökningar som nykriminaliseringen kan medföra för rättsväsendets myndigheter får anses så begränsade att de kan finansieras inom ramen för befintliga anslag. Vidare föreslås att regeringen ska få delegera tillståndsprövningarna Det har endast förekommit ett fåtal tillståndsärenden hos fler ärenden, dock inte fler än i genomsnitt ett par ärenden . den bakgrunden bedöms det framöver inte bli fråga om fler än högst ett Eftersom ärendena är så pass ovanligt förekommande bedöms de förvaltningsmyndigheter som kommer att beröras kunna hantera ärendena inom befintliga budgetramar. regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för tillståndsgivningen. bedöms därför förslagen inte leda till några kostnadsökningar för det Förslaget till lag om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten Den nya lagen om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten ersätter lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. som varit i kraft . Genom den nya lagen införs skydd för ytterligare tre kännetecken i den internationella humanitära rätten – den röda kristallen, kännetecknet för utmärkning av anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter samt kännetecknet för kulturegendom. första hand av ett svenskt tillträde till tilläggsprotokollet 2005 till rörande antagande av ytterligare ett kännetecken (tilläggsprotokoll III). innebär också att de kännetecken som redan är skyddade (det röda korset, den röda halvmånen, det röda lejonet och solen samt det internationella kännetecknet för civilförsvar) även fortsättningsvis är skyddade. I en inledande bestämmelse (1 §) anges att lagens syfte är att genomföra bestämmelser om kännetecken enligt en rad konventioner och protokoll i den internationella humanitära rätten. kännetecken som är skyddade (2 §) och vilken användning av känne- tecknen som är tillåten (3–8 §§). Vidare finns en straffbestämmelse som tar sikte på otillåten användning av kännetecknen (9 §). med ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om avgifter (10 §). Många bestämmelser har sin motsvarighet lag och förs över med endast redaktionella och språkliga ändringar. Det gäller rätten att använda det röda korset för den militära sjukvården och den militära själavårdspersonalen samt för de internationella rödakorsorganisa- Det gäller också möjligheten till sådan användning för de föreningar som biträder den militära sjukvården under en väpnad konflikt liksom möjligheten för den civila sjukvården, inklusive räddningstjänsten vid kusten, att använda det röda korset under en väpnad konflikt. gäller slutligen också bestämmelserna om det internationella känne- tecknet för civilförsvar. De tidigare förarbetena kan därför i stor utsträck- ning tjäna till vägledning för tillämpningen av lagen, se prop. Det gäller även förarbetena till den lagändring som gjordes i samband med att tillträdde tilläggsprotokollet den skydd för offren i internationella väpnade konflikter (tilläggsprotokoll I) och tilläggsprotokollet till den 12 rörande skydd för offren i icke-internationella väpnade konflikter (tilläggsprotokoll II), se prop. 1978/79:77 och bet. 1978/79:24. 1 § Denna lag innehåller föreskrifter för genomförande av bestämmelser om kännetecken enligt följande internationella konventioner och protokoll i den internationella humanitära rätten: 2013/14:129 1. angående förbättrande av sårades och sjukas behandling vid stridskrafterna i fält (SÖ 1953:14), 2.Genèvekonventionen angående förbättrande av behandlingen av sårade, sjuka och skeppsbrutna tillhörande stridskrafterna till sjöss (SÖ 1953:15), 3.Genèvekonventionen angående skydd för civilpersoner under krigstid (SÖ 1953:17), Tilläggsprotokoll I till rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter (SÖ 1979:22), Tilläggsprotokoll II till rörande skydd för offren i icke-internationella väpnade konflikter (SÖ 1979:23), 6.Tilläggsprotokoll III till rörande antagande av ytterligare ett kännetecken, 7.Haagkonventionen om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt jämte tilläggsprotokoll (SÖ 1985:7). Paragrafen, som utformas i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller en upplysning om att syftet med lagen är att genomföra bestämmelser om kännetecken enligt vissa konventioner och protokoll i den internationella humanitära rätten. Paragrafen saknar motsvarighet lag om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. Övervägandena finns i avsnitt 6. Med den internationella humanitära rätten avses den del av folkrätten som innehåller regler som är tillämpliga under väpnade konflikter. Folkrätten är sammanfattningen av de rättsregler som gäller för stater i deras inbördes, offentligrättsliga förhållanden. Folkrätten är således primärt staternas och statssamfundets rättsordning och reglerar i första hand förhållanden och uppträdanden mellan stater och i vissa fall mellanstatliga organisationer, såväl i fred som under en väpnad konflikt. Av paragrafen framgår att syftet med lagen är att genomföra bestämmelser om kännetecken enligt tre av de fyra samt tilläggsprotokoll I och II och tilläggsprotokoll III till konventionerna. Den tredje angående krigsfångars behandling omfattas inte, eftersom den inte innehåller några bestämmelser om kännetecken. och deras tilläggsprotokoll utgör centrala traktater inom den humanitära rätten. De syftar till att skydda krigets offer och bygger på den grundläggande principen att civila, sårade och sjuka kombattanter (stridande) samt krigsfångar och sjuk- och själavårdspersonal ska ha ett omfattande skydd. Konventionerna reglerar behandling av sårade och sjuka vid stridskrafterna i fält (den första ), sårade, sjuka och skeppsbrutna tillhörande stridskrafterna till sjöss (den andra ) och krigsfångar (den tredje ) samt skydd för civilpersoner under krigstid (den fjärde ). Enligt artikel 2, som är gemensam för konventionerna, ska konventionerna tillämpas i varje förklarat krig eller annan väpnad konflikt som uppstår mellan två eller flera av de fördragsslutande parterna. Även om konventionerna främst alltså reglerar internationella väpnade konflikter slår de fast att ett visst minimiskydd också ska gälla i icke-internationella väpnade konflikter. En internationell väpnad konflikt Prop. 2013/14:129 föreligger i allmänhet då två eller flera stater använder väpnat våld av viss intensitet mot varandra. Med en icke-internationell väpnad konflikt menas huvudsakligen väpnat våld, av en viss högre grad av intensitet, som inte är tillfälligt och som förekommer mellan statliga myndigheter och organiserade väpnade grupper eller mellan sådana grupper inom en stat. Se vidare avsnitt 4.1 angående internationella respektive ickeinternationella väpnade konflikter. Vissa av konventionernas bestämmelser, t.ex. när det gäller användning av kännetecken, ska också tillämpas i fredstid. Genom tilläggsprotokoll I och II vidareutvecklas och kompletteras konventionerna. Tilläggsprotokoll I handlar om skydd för offren i internationella väpnade konflikter medan tilläggsprotokoll II reglerar skydd för offren i icke-internationella väpnade konflikter. I och tilläggsprotokollen erkänns det röda korset, den röda halvmånen och det röda lejonet och solen som internationella kännetecken för sjukvård och själavård. I tilläggsprotokoll I regleras också skyddet för de internationella kännetecknen för civilförsvar respektive anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter. Genom tilläggsprotokoll III etableras ytterligare ett kännetecken för sjukvård och själavård – den röda kristallen. Syftet med lagen är också att genomföra bestämmelser om kännetecken enligt konvention om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt jämte tilläggsprotokoll (kulturkonventionen). Konventionen syftar till att skydda kulturegendom under en väpnad konflikt eller ockupation. 2 § Följande kännetecken är skyddade enligt denna lag: 1.ett märke som består av ett rött kors mot vit bakgrund, eller benämningen röda korset eller Genèvekorset, 2.ett märke som består av en röd ram i form av en kvadrat ställd på sin spets mot vit bakgrund, eller benämningen röda kristallen, 3.ett märke som består av en röd halvmåne mot vit bakgrund, eller benämningen röda halvmånen, 4.ett märke som består av ett rött lejon och en röd sol mot vit bakgrund, eller benämningen röda lejonet och solen, 5.ett märke som utmärker civilförsvar och som består av en liksidig blå triangel mot orangefärgad bakgrund, 6.ett märke som utmärker anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter och som består av tre lysande orangefärgade cirklar placerade på samma axel, 7.ett märke som utmärker kulturegendom och som består av en vapensköld med spetsen nedåt och med ett blåvitt snedkors, eller en kombination av tre upprepade sådana märken i en triangel. Paragrafen innehåller en uppräkning av de kännetecken som är skyddade Med kännetecken menas både märke och benämning. Bestämmelsen motsvarar delvis 1, 3 och 4 §§ lag om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. I förhållande till 1953 års lag införs skydd för ytterligare tre kännetecken – punkterna 2, 6 Ändringarna utgör en anpassning till tilläggsprotokoll I och III till 2013/14:129 och till kulturkonventionen. Övervägandena finns i avsnitt 6, 7.1 och 8.2. Punkterna 1–4 avser de internationella kännetecknen för sjukvård och själavård, dvs. det röda korset, den röda kristallen, den röda halvmånen och det röda lejonet och solen. Förutom märkena skyddas även de angivna benämningarna. Bestämmelserna motsvarar delvis 1 och 3 §§ lag (se prop. 43–51). I artikel 38 i den första finns bestämmelser om utformningen av det röda korset, den röda halvmånen och det röda lejonet och solen. Avbilder av kännetecknen finns i artikel 3 i annex I till tilläggsprotokoll I. Skyddet för den röda kristallen i punkten 2 är nytt och har sin grund i tilläggsprotokoll III. En avbild av den röda kristallen finns i artikel 1 i annexet till tilläggsprotokoll III. De fyra kännetecknen i punkterna 1–4 har samma juridiska status och skydd, vilket också är en nyhet. Enligt hittillsvarande ordning har det röda korset en särskild ställning i förhållande till den röda halvmånen och det röda lejonet och solen. Det röda lejonet och solen används inte längre, men omfattas fortfarande av och tilläggsprotokollens skydd. De närmare förutsättningarna för användningen av kännetecknen anges framför allt i artiklarna 38–44 i den första , artiklarna 41–44 i den andra , artiklarna 18 och 20– 22 i den fjärde , artikel 18 i tilläggsprotokoll I, artiklarna 3 och 4 i annex I till tilläggsprotokoll I, artikel 12 i tilläggsprotokoll II samt artiklarna 1–5 i tilläggsprotokoll III. I vilka fall användningen av kännetecknen kräver tillstånd från regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer framgår av 5 § tredje stycket och 6 § andra och tredje styckena. Av 7 § andra stycket framgår att användningen av ett gemensamt kännetecken vid insatser under FN:s överinseende i vissa fall kräver samtycke från regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Punkten 5 avser det internationella kännetecknet för civilförsvar. Endast märket (och inte någon benämning) omfattas av skyddet. Bestämmelsen motsvarar 4 § lag (se prop. 1978/79:77 s. 20– 24, 30, 43 och 47–49). En avbild av märket finns i artikel 15 i annex I till tilläggsprotokoll I. Med civilförsvar avses enligt artikel 61 i tilläggsprotokoll I fullgörandet av vissa humanitära uppgifter i syfte att skydda civilbefolkningen mot faror i samband med fientligheter eller katastrofer, att hjälpa den att övervinna de direkta följderna härav samt att tillgodose de nödvändiga förutsättningarna för dess överlevnad. De uppgifter som avses är bl.a. varning, utrymning, sjukvård, brandsläckning och tillhandahållande och iordningställande av skyddsrum. De närmare förutsättningarna för användningen av kännetecknet anges i artiklarna 61–67 i tilläggsprotokoll I. Av 8 § framgår att användning av kännetecknet kräver tillstånd från regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Genom punkten 6 införs ett nytt skydd för det internationella kännetecknet för utmärkning av anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter. Endast märket (och inte någon benämning) omfattas av En avbild av märket finns i artikel 16 i annex I till tilläggs- Med anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter avses dammar, och kärnkraftverk. För att underlätta identifiering kan sådana anläggningar och installationer utmärkas med ett särskilt De närmare förutsättningarna för användningen av kännetecknet anges i artikel 56.1 och 56.7 i tilläggsprotokoll I och artikel 15 i tilläggs- Av 8 § framgår att användningen av kännetecknet kräver tillstånd från regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Genom punkten 7 införs ett nytt skydd för det internationella känne- tecknet för utmärkning av kulturegendom. Endast märket (och inte någon benämning) omfattas av skyddet. Kulturegendom ska skyddas och respekteras under en väpnad konflikt Med kulturegendom avses fast och lös egendom som har stor betydelse för varje folks kulturarv, t.ex. minnesmärken, bygg- nader, konstverk, manuskript, böcker eller andra föremål av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt intresse. Vidare omfattas byggnader där kulturegendom förvaras (artikel 1 i kulturkonventionen). kan ha ett allmänt eller ett speciellt skydd. Det senare gäller bara egendom av mycket stor betydelse och som har införts i ett internationellt register för kulturegendom under särskilt skydd hos för utbildning, vetenskap och kultur (), se artikel 8 i kulturkonven- tionen och artikel 12 i dess tillämpningsföreskrifter. För att underlätta identifiering kan kulturegendom utmärkas med ett särskilt kännetecken (se främst artiklarna 6, 10, 16 och 17 i kulturkon- Kännetecknet kan användas ensamt eller upprepat i en grupp som bildar en triangel (en skylt under de två andra). Kulturegendom under allmänt skydd får utmärkas med ett ensamt Även vissa personer med anknytning till kulturegendom får utmärkas på samma sätt. Kännetecknet upprepat får bara användas för fast egendom under speciellt skydd, för vissa transporter av egendom och för skyddsrum. Det är obligatoriskt att märka ut egendom med speciellt skydd under en väpnad konflikt, medan det är frivilligt att utmärka kulturegendom med ett allmänt skydd. Skydd för kulturegendom regleras också i artikel 53 i tilläggsprotokoll I och artikel 16 i tilläggsprotokoll II till , som båda gäller subsidiärt i förhållande till kulturkonventionen. Av 8 § framgår att användningen av kännetecknet kräver tillstånd från regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillåten användning av kännetecknen 3 § Kännetecknen i 2 § får användas offentligt endast om det är förenligt med 4– 8 §§, allmän folkrätt och bestämmelser om kännetecken i de konventioner och protokoll som anges i 1 §. I paragrafen anges att kännetecknen i 2 § får användas offentligt endast om det är förenligt med 4–8 §§, allmän folkrätt och bestämmelser om kännetecken i de konventioner och protokoll som anges i 1 §. Bestämmelsen motsvarar delvis 1, 3 och 4 §§ lag om skydd för 2013/14:129 vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. Övervägandena finns i avsnitt 6, 7.1 och 8.2. Paragrafen omfattar endast offentlig användning, vilket innebär att rent privat användning faller utanför tillämpningsområdet.