prop · H10380 · 2014-02-06 00:00:00 — anställning ska semesterersättningen betalas ut senast efter I lagen om gymnasial lärlingsanställning införs en upplysnings- bestämmelse om att det i semesterlagen finns särskilda bestämmelser om semester för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen har inte lämnat förslag om ändringar i semesterlagen. Utredningen har dock bedömt att det skulle vara möjligt för eleven att ta semester under tid som ligger utanför läsåret. Remissinstanserna: Transportgruppen påpekar att gällande be- stämmelser om semester inte passar för lärlingsanställningar. Promemorians förslag (2013/2796/GV): Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian har dock föreslagits att semesterersättningen under pågående anställning ska betalas ut i sam- band med vårterminens slut. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. , , , Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam), (CSN), , , akademikers centralorganisation () och . Arbetsdomstolen instämmer i promemorians bedömning att den föreslagna regleringen är förenlig med arbetstidsdirektivet. ser inte heller några allmänna hinder mot att införa särskilda regler om semesterledighet för personer med gymnasial lärlingsanställning. Domstolen lämnar dock några lagtekniska synpunkter och föreslår en alternativ reglering med rätt till tjänstledighet i stället för semesterledig- Om regeringen väljer att gå fram med promemorians förslag om rätt till semesterledighet anser domstolen att det rimligtvis måste anges i lagtexten att ett avtal om semesterledighet mellan arbetstagaren och arbetsgivaren måste godkännas av rektorn för att vara gällande. Motsvarande synpunkter lämnas av och . Kommuner och Landsting (SKL) tillstyrker i sak men lämnar vissa synpunkter på förslaget, bl.a. att det kan bli otydligt vilken lagstiftning som är tillämplig för gymnasiala lärlingar. ställer sig positiv till promemorians förslag men befarar att det finns risk för att skillnaderna i förekomst av anställning i riket kan bli stora och att det också kan bli stora skillnader mellan respektive bransch. TCO och ställer sig bakom promemorians förslag om lärlingens rätt till utbetalning av intjänad semesterersättning. TCO anför vidare att det kan finnas problem med tillämpning av bestämmelser om ledighet i viss annan arbetsrättslig lagstiftning som hänger samman med att lärlingen både är elev och arbetstagare och anser att regeringen bör överväga behovet att anpassa promemorians och betänkandets förslag till gällande ledighetslagstiftning. framför liknande synpunkter i det avseendet. avvisar promemorians förslag och framhåller att arbetsplatsförlagt lärande är något som sker inom ramen för en gymnasieutbildning. Den möjlighet till vila och rekreation som semesterlagens bestämmelser är avsedda att ge får eleven i stället genom skolloven, och på samma villkor som övriga gymnasieelever. En elev med gymnasial lärlingsanställning bör därför överhuvudtaget inte omfattas av semesterlagens bestämmelser om ledighet och ersättning. Organisationen framhåller också att ju mer komplicerade och kostsamma som reglerna om arbetsplatsförlagt lärande blir, desto svårare kommer det att bli att hitta företag som har möjlighet att tillhandahålla sådana platser. Industriarbetsgivarnas kompetensråd (Industriarbetsgivarna och ) stöder inte promemorians förslag om ändring i semesterlagen med hänvisning till sitt tidigare remissvar på betänkandet Lärling – en bro mellan skola och arbetsliv (SOU 2010:19). I remissvaret anför rådet bl.a. att det saknas skäl för en ny anställningsform och anser att frågan i stället ska regleras i partsgemensamma avtal. har inga synpunkter på promemorians förslag men anser att gymnasieelever ska betraktas som elever och inte vara anställda eftersom mer ansvar flyttas till det enskilda företaget. Skälen för regeringens förslag Behov av särskild semesterreglering En gymnasial lärlingsanställning ska enligt regeringens förslag endast omfatta det arbetsplatsförlagda lärandet inom ramen för lärlingsutbildningen. En sådan anställning omfattar därför inte lov. En gymnasial lärling fullgör vidare sin utbildning under läsåret. En följd av regeringens förslag är att det inte kommer att vara möjligt för en elev som innehar en gymnasial lärlingsanställning att ta semester från sitt arbete under tid som ligger utanför läsåret eller under lovdagar. utvecklar nedan fyller dock sådan ledighet den funktion, med tid för vila och rekreation, som semesterledighet fyller för andra arbetstagare. Denna bedömning delas av Arbetsdomstolen. Det finns knappast förutsättningar för en lärling att fullgöra sin utbildning om han eller hon ges en oinskränkt rätt till semesterledighet under läsåret. En sådan rätt skulle sannolikt medföra att det lärande som arbetsgivaren förbundit sig att tillhandahålla i enlighet med utbildningskontraktet inte skulle kunna erbjudas till fullo. Det finns därför behov av en särskild reglering i fråga om semester för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Vid utformandet av en sådan särreglering måste dock hänsyn tas till det regelverk som gäller inom Europeiska unionen (EU) i fråga om semester. Enligt art. 7 i och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden har en arbetstagare rätt till fyra veckors betald semester i enlighet med vad som föreskrivs genom nationell lagstiftning och praxis. Semestern får inte bytas ut mot kontant ersättning, utom då anställningen avslutas. Det är inte möjligt att göra undantag från rätten till årlig betald semester enligt direktivet. Regleringen har preciserats och förtydligats genom praxis. Varje inskränkning i rätten till en årlig betald ledighet har betraktats som otillåten. Av målet C-342/01 Merino , de förenade målen C-350/06 och C-520/06 samt målet C-277/08 mot framgår att semester inte kan ersättas med annan ledighet som mammaledighet eller ledighet för sjukdom, eftersom sådan ledighet har ett annat syfte än semester. Syftet med den årliga betalda semestern är att arbetstagaren ska kunna vila sig och åtnjuta en period av avslappning och fritid. Vidare följer av direktivet att semesterlön som huvudregel ska utbetalas i samband med ledigheten (C-131/04 ) Det står klart att arbetstidsdirektivet inte medger att arbetstagare undantas från rätten till semester. Arbete i den gymnasiala lärlingsanställningen är dock av särpräglad art eftersom arbetet är begränsat till skoltid under terminerna. Det innebär att uppehåll i arbetet naturligt sker under de lov som finns under skolåret. Skolloven fyller, som angetts ovan, samma syfte för elever som semester för arbetstagare. Det är för ledighet då lärlingarna/arbetstagarna kan vila upp sig och utöva sina fritidsaktiviteter. Till detta kommer att det i det följande föreslås att lärlingarna ska få semesterersättning för intjänad semester i anslutning till att årets längsta lov, sommarlovet, påbörjas. Det innebär att semesterersättning för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning ska betalas ut i samband med ledigheten, på samma sätt som semesterlön betalas ut i samband med semester för övriga arbetstagare. Direktiv är bindande med avseende på det resultat som ska uppnås, art. 288 tredje stycket FEUF. Eftersom arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning på detta sätt får en mycket omfattande ledighet, med samma syfte som semester och semesterersättning i anslutning till årets längsta ledighet, får syftet med rätten till semester, såsom det uttolkas ur arbets- 2013/14:80 tidsdirektivet, anses uppfyllas för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Därför kan den särreglering som föreslås för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning i det följande anses vara förenlig med arbetstidsdirektivet. Arbetsdomstolen och instämmer i denna uppfattning. Det finns knappast förutsättningar för en lärling att fullgöra sin utbildning om han eller hon ges en oinskränkt rätt till semesterledighet under läsåret. Av 12 kap. 2 § gymnasieförordningen framgår dock att rektorn får bevilja en elev ledighet från skolarbetet för enskilda angelägenheter. I ett sådant fall bör en lärlings arbetsgivare inte vara förhindrad att bevilja honom eller henne ledighet från arbetet . Enligt Arbetsdomstolen är det dock inte nödvändigt att en sådan ledighet ges i form av semester. En enklare reglering skulle enligt domstolen kunna vara att införa en lagstadgad rätt till tjänstledighet i de fallen. Med en sådan lösning menar domstolen skulle de lärlingsanställda kunna helt undantas från rätten till semesterledighet och endast ha rätt till semesterersättning. Regeringen anser att elever i gymnasial lärlingsanställning så långt som möjligt bör behandlas som andra arbetstagare och detta även i semesterhänseende. Det bör därför finnas en möjlighet för dessa arbetstagare att vara semesterlediga i en situation då detta inte är olämpligt med hänsyn till gymnasieutbildningen. Med en sådan lösning får arbetstagarna också semesterlön och semesterersättning på ett sätt som liknar det som gäller för andra arbetstagare. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att det i semesterlagen ska införas en bestämmelse som innebär att arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning ska ha rätt till semesterledighet, dock enbart om detta har avtalats särskilt. Vidare bör det i den föreslagna lagen om gymnasial lärlingsanställning införas en upplysningsbestämmelse om att det i semesterlagen finns särskilda bestämmelser om semester för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Rektorns roll när det gäller beviljande av ledighet I promemorian anfördes att en arbetsgivare inte bör kunna bevilja semester för lärlingen så länge inte rektorn också beviljar ledighet från gymnasieutbildningen. Något behov av att i semesterlagen reglera att ett beslut om semester förutsätter att rektorn har beviljat eleven ledighet ansågs dock inte finnas. I stället framhölls att det är en självklarhet att lärlingen, när utbildningen fullgörs genom arbetsplatsförlagt lärande, inte på egen hand bör avtala om ledighet från arbetsplatsen utan att ha fått ledighet beviljad av rektorn. , och Arbetsdomstolen anser att det av lagen bör framgå att rektorns godkännande av ledighet från utbildningen ska vara en förutsättning för rätt till semesterledighet. TCO och anser att den föreslagna konstruktionen inte tycks tillförsäkra den lärlingsanställde någon rätt till semester ens om detta särskilt avtalats med arbetsgivaren, eftersom uttaget av semester förutsätter att ledighet även beviljas av gymnasieskolan enligt reglerna i gymnasieförordningen. Enligt regeringen måste man skilja på förhållandet mellan lärling och arbetsgivare å ena sidan och förhållandet mellan lärling och skolhuvudman å andra sidan. Ett avtal om gymnasial lärlingsanställning ingås mellan lärlingen och den som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Semesterlagen bygger på att det är arbetsgivare och arbetstagare eller deras respektive organisationer som förfogar över semesterförmånerna i lagen. Mot denna bakgrund anser regeringen att det i semesterlagen inte bör föreskrivas att rätt till semesterledighet förutsätter en tredje parts, i det här fallet rektorns, godkännande. En anställd lärling har emellertid, i egenskap av elev i gymnasial lärlingsutbildning, också förpliktelser gentemot sin skolhuvudman. Det innebär bl.a. att ledighet från skolarbetet måste beviljas av rektorn. Om en elev skulle ta ut semesterledighet från sin lärlingsanställning utan att också ha beviljats ledighet från utbildningen , skulle eleven anses frånvarande från sin utbildning utan giltigt skäl. Det får förutsättas att en arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning är införstådd med att en anställning innebär att han eller hon fullgör sin utbildning, om än på en arbetsplats, och att detta medför vissa särskilda förpliktelser också i förhållande till skolan. Skolhuvudmannen bör ansvara för att informera eleven om sådana förpliktelser i samband med att eleven ingår i ett anställningsförhållande. Även arbetsgivaren har ett ansvar att se till att eleven får utbildning i den omfattning som överenskommits i utbildningskontraktet vilket bör beaktas vid överenskommelser om semesterledighet. Lagtekniska synpunkter och tillämpning Arbetsdomstolen ställer sig frågande till hur en lärlingsanställning som fortlöper under t.ex. ett helt läsår ska betraktas. Domstolen anser att anställningsformen kan förstås så att det är fråga om flera på varandra följande anställningar, dvs. att det formellt sett är en ny tidsbegränsad anställning som börjar efter varje lov eller att det är fråga om en anställning med en lagstadgad rätt till tjänstledighet under lov. Detta har betydelse vid tillämpning av semesterlagens bestämmelser. Enligt domstolen har en arbetstagare rätt till semesterersättning t.ex. när anställningen upphör. Domstolen anger också att rätten till semesterledighet kan vara begränsad med anledning av regleringen om rätt till endast om anställningen påbörjas efter ett semesterår (4 § semesterlagen). Som framgår av avsnitt 5.2 föreslås att det ska vara tillåtet att ingå avtal om gymnasial lärlingsanställning för antingen hela eller en del av tiden för det arbetsplatsförlagda lärandet. Ett avtal om en gymnasial lärlingsanställning kan således löpa över en eller flera terminer men omfattar endast det arbetsplatsförlagda lärandet och inte arbete under t.ex. eller lov. Detta betyder dock inte att en sådan anställning ska anses upphöra så snart en helg eller ett skollov inträder eller en termin är slut, såvida inte parterna har avtalat om det. Regeringen anser att semesterlagen, utöver den särreglering som föreslås i denna proposition, fullt ut bör vara tillämplig på anställda gymnasiala lärlingar. Det innebär, precis som Arbetsdomstolen påpekar, att t.ex. rätten till semesterledighet begränsas om anställningen påbörjas efter . 2013/14:80 semester kommer därför, på samma sätt som för andra anställningar, att påverkas av den gymnasiala lärlingsanställningens omfattning. Arbetsdomstolen framför vidare vissa lagtekniska synpunkter på promemorians förslag. Domstolen anser att det bör övervägas om inte särregleringen beträffande rätten till semester bör infogas i den tilltänkta lagen om gymnasial lärlingsanställning och att semesterlagens första paragraf bör hänvisa till den lagen. Regeringen anser dock att semesterlagens regler om t.ex. preskription bör gälla vid uttag av semester av en arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Lagen om gymnasial lärlingsanställning bör inte tyngas med sådana regler. Regeringen anser därför att den särskilda semesterregleringen för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning bör införas i semesterlagen. SKL anser att det finns risk för att det kan bli otydligt för arbetsgivare vilken lagstiftning som är tillämplig för gymnasiala lärlingar eftersom de enligt semesterlagen jämställs med arbetstagare som de enligt LAS är undantagna från arbetstagarbegreppet. Regeringen vill med anledning av denna synpunkt framhålla att elever med gymnasial lärlingsanställning är arbetstagare. Däremot föreslås i avsnitt 5.4 att arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning ska undantas från tillämpningsområdet för LAS. Det finns flera kategorier av arbetstagare som undantas från det anställningsskydd som finns i LAS, se 1 § andra stycket LAS, men som omfattas av övrig arbetsrättslig lagstiftning. Detta är därför inget nytt och regeringen delar därför inte uppfattningen att detta kan leda till problem. Arbetstagare har enligt semesterlagen rätt till semesterlön i samband med ledigheten. I syfte att så långt som möjligt ge arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning samma rättigheter som andra arbetstagare föreslås i promemorian att en särskild regel bör införas som innebär att intjänad semesterlön som inte betalats ut i samband med semester ska betalas ut i form av semesterersättning i samband med vårterminens slut. TCO och välkomnar detta förslag. Arbetsdomstolen anser dock att den föreslagna bestämmelsen är oklar. Arbetsdomstolen anser att formuleringen "i samband med vårterminens slut" är olämplig då det inte av den går att avgöra när ersättningen förfaller till betalning och därmed inte heller när skadeståndsskyldighet inträder enligt semesterlagen. Enligt Arbetsdomstolens mening krävs ingen specialreglering, utan domstolen anser att regleringen i semesterlagen om när semesterersättning ska betalas ut är tillräcklig under förutsättning att anställningen alltid upphör i vart fall när vårterminen är slut. Eftersom anställningen enligt den föreslagna nya lagen inte alltid ska komma att upphöra när vårterminen slutar bör det enligt regeringen införas en särskild regel för utbetalning av semesterersättning under pågående anställningstid. Regeringen instämmer dock i Arbetsdomstolens kritik avseende formuleringen av bestämmelsen. Därför föreslår regeringen att semesterersättning, om inte annat avtalats, ska betalas ut senast efter vårterminens slut. Arbetstagare vars gymnasiala lärlingsanställning fortsätter att löpa får då sin semesterlön inför eller under lovet. Förhållandet till annan arbetsrättslig lagstiftning TCO och har anfört att det kan vara svårt att tillämpa bestämmelser om bl.a. ledighet även i annan arbetsrättslig lagstiftning än semesterlagen. Ett exempel på sådan lagstiftning är lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställning på arbetsplatsen (förtroendemannalagen), som syftar till att göra det möjligt att bedriva facklig verksamhet på arbetsplatsen genom att förtroendemannen bl.a. tillförsäkras ledighet för ändamålet. TCO konstaterar att en lärlingsanställd facklig förtroendemans rätt till sådan ledighet skulle finnas i förhållande till arbetsgivaren men att lärlingen i praktiken kommer att vara beroende av att ledighet även beviljas av rektorn för gymnasieskolan. Både TCO och anser att den föreslagna utformningen av reglerna om lärlingsanställning därför kan befaras leda till kollision mellan förtroendemannalagen och reglerna om beviljande av ledighet i gymnasieförordningen. Förbunden anser att regeringen bör överväga behovet av att ytterligare anpassa promemorians och betänkandets förslag till gällande ledighetsreglering. Regeringen delar denna uppfattning och anser att det bör införas en möjlighet för rektorn att kunna beakta att en elev också kan vara arbetstagare när beslut om ledighet från utbildningen ska fattas. Regeringen avser att reglera detta i förordning. Det bör framhållas att en utgångspunkt bör vara att en arbetstagare som är elev inte bör missgynnas i förhållande till andra arbetstagare när det gäller ledighet, t.ex. enligt förtroendemannalagen. befarar också att problem till följd av trepartsförhållandet kan uppstå även inom andra arbetsrättsliga områden som medbestämmande, förhandling och tvistelösning. Regeringen delar inte uppfattning att problem kan uppstå i dessa avseenden. När avtal om gymnasial lärlingsanställning har ingåtts är eleven en arbetstagare i förhållande till arbetsgivaren. Arbetsrättslig lagstiftning tillämpas därför på sedvanligt sätt. Att arbetstagaren är elev i gymnasieskolan påverkar inte det förhållandet. Vidare kan det enligt TCO och finnas en risk att den nya anställningsformen för gymnasiala lärlingar kommer att blandas samman med sådana yrkesintroduktionsanställningar som tas upp i departementspromemorian Vissa lagförslag med anledning av trepartssamtalen (Ds 2013:20). tycker också att det är viktigt att även unga informeras om skillnaderna mellan anställningsformerna. En gymnasial lärling kan endast ingå avtal om gymnasial lärlingsanställning under förutsättning att han eller hon är elev på ett yrkesprogram i gymnasieskolan och att det finns ett utbildningskontrakt mellan eleven, skolan och arbetsgivaren. Yrkesintroduktionsanställning är en anställningsform som ska grunda sig på kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter och kombinera utbildning och arbete. Syftet är att unga utan relevant erfarenhet i yrket erbjuds handledning och utbildning under en del av arbetstiden som då inte är lönegrundande. Med tanke på anställningsformernas särart anser regeringen att risken för sammanblandning därför är liten. Tilläggas kan också att regeringen beslutat att stöd kan beviljas till centrala partsorganisationer som ansöker om medel för särskilda främjande in- 2013/14:80 satser för att sprida information om yrkesintroduktionsavtal (A2013/1099/A) till sina medlemsorganisationer och dessas medlemmar. Regeringens förslag: Lagförslagen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Utredningen har inte lämnat något förslag om ikraftträdande av de föreslagna lagarna. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: De bestämmelser som föreslås i denna proposition bör träda i kraft . Regeringen föreslår därför att lagändringarna ska träda i kraft . 7Konsekvenser av förslagen om gymnasial lärlingsanställning Regeringen bedömer att positiva sysselsättningseffekter kan nås genom att lärlingarna får möjlighet till etablering på arbetsmarknaden i gymnasieskolan. Förslaget innebär att vissa elever i gymnasieskolan kan komma att uppbära lön. Att eleven får lön innebär att både skatt och sociala avgifter betalas in och att eleven därmed kan få rätt till vissa socialförsäkringar, t.ex. sjuklön och sjukpenning. Det medför också att t.ex. försörjningsstöd och underhållsstöd kan komma att reduceras för familjer som uppbär sådana former av ekonomiskt stöd. Den samhällsekonomiska nettoeffekten av ökad sysselsättning genom gymnasial lärlingsanställning bedöms mot denna bakgrund vara positiv. I och med att regelverket blir tydligare kring villkoren för anställning av gymnasiala lärlingar bedömer regeringen att detta kan innebära att företagens vilja att ta emot lärlingar ökar, vilket kan gynna utvecklingen av lärlingsutbildningen som sådan. Möjligheten att anställa elever inom ramen för gymnasieutbildningen kan underlätta övergången från skola till arbetsliv och leda till en tillsvidareanställning efter avslutad utbildning. På så sätt kan också kostnaderna för rekrytering minskas för arbetsgivarna. Regeringen bedömer att förslagen har positiva effekter för företagen. Detta eftersom avsikten med förslagen bl.a. är att trygga den framtida kompetensförsörjningen och att medverka till att den gymnasiala yrkesutbildningen svarar mot branschens och arbetslivets kompetenskrav. Regeringen bedömer att de företag som närmast berörs finns inom de branscher där det finns flest lärlingar inom den gymnasiala yrkes- utbildningen, vilket är inom bygg- och handelsbranscherna. 2013/14:80 inom fordonsbranschen, VVS- och fastighetsbranschen samt företag inom vårdsektorn bedöms komma att beröras i viss utsträckning eftersom det även inom dessa branscher finns förhållandevis många lärlingar. Förslagen bedöms inte medföra några ökade administrativa kostnader eller andra kostnader för företagen. Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för jämställdheten eller miljön. 8.1Förslag till lag om gymnasial lärlingsanställning (2013:000) 1 § I denna lag finns bestämmelser om avtal om tidsbegränsad anställning (avtal om gymnasial lärlingsanställning) som inom ramen för det arbetsplatsförlagda lärandet får ingås mellan 1.en elev som genomgår en sådan gymnasial lärlingsutbildning som avses i 16 kap. 11 § skollagen (2010:800), och 2.den juridiska eller fysiska person som tillhandahåller den arbetsplatsförlagda delen av en sådan utbildning enligt ett utbildningskontrakt som anges i 16 kap. 11 a § skollagen. Arbetstagare som omfattas av denna lag är enligt 1 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd undantagna från den lagens tillämpning. I semesterlagen (1977:480) finns särskilda bestämmelser om semester för arbetstagare i gymnasial lärlingsanställning. Lagen är ny och innebär att en elev som genomgår gymnasial lärlingsut-