prop · H103221 · 2014-04-29 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:221 Konkurrensbegränsande avtal om Prop. tekniköverföring – anpassning till nya EU-regler 2013/14:221 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att de regler som tillämpas för bedömning av konkurrensbegränsningar i avtal mellan företag som avser tekniköverföring anpassas till nya EU-regler. Förslaget innebär att lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring om tillämpningen av artikel Anpassningens syfte är att samma materiella regler ska gälla för bedömningen av konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring, oavsett om svensk eller EU:s konkurrensrätt är tillämplig i det enskilda fallet. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2013/14:221 Innehållsförteckning 2Förslag till lag om ändring i lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om Ärendet och dess beredning .............................................................. Allmänt om konkurrenslagen ............................................. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete .............. Undantag från förbudet ...................................................... 4.4Förhållandet mellan den svenska konkurrensrätten 5 Ett ändrat gruppundantag för avtal om tekniköverföring................ 5.22014 års kommissionsförordning om gruppundantag för avtal om tekniköverföring........................................... 5.3Gruppundantaget för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring anpassas till nya EU-regler ............. Förteckning över remissinstanserna...................................... Kommissionens förordning (EU) nr 316/2014 av den Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om i lagen (2008:586) om gruppundantag begränsande avtal om tekniköverföring. 2013/14:221 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2008:586) om gruppundantag för Härigenom föreskrivs att 1–3 §§ lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas påsådana Denna lag tillämpas på avtal om ingåtts av två företag och Bestämmelsen i 1 kap. 6 § konkurrenslagen (2008:579) ska även tillämpas på avtal enligt denna lag. Lagen tillämpas inte på licens- (2008:582) om gruppundantag för (2008:583) om gruppundantag för forskning och utveckling. de villkor som följer Under de villkor som följer av 3 § gäller för sådana avtal 3om§ gäller för sådana avtal om omfattas av 2 kap. 1 § av 2 kap. 1 § kon- kurrenslagen (2008:579) kurrenslagen (2008:579) mot sådana avtal. gälla till dess att de immateriella dock endast för sådana grupper av gälla,ningarna för undantag i 2 kap. 2 § om know-how, så länge som denna förblir hemlig, utom då denna know-how allmänt tillgänglig till följd av en Undantag gäller dock endast för undantag i 2 kap. 2 § kon- Av 2 kap. 3 § konkurrenslagen följer att kan besluta att ett enskilt avtal, som till följd av ett gruppundantag enligt denna lag är undantaget från förbudet i 2 kap. 1 § samma lag, inte ska omfattas av undantaget om avtalet har följder som är oförenliga med 2 kap. 2 § nr 772/2004 av nr 316/2014 påningen av artikel 101.3 i fördraget grupper av avtal om tekniköver-om föring på motsvarande sätt, medtionssätt på grupper av avtal om undantag av artiklarna 2, 6, 7 och 9–11. Vidare ska hänvisningar till undantaget i artikel 2 avse 2 § 2i .1, 6, 7 och 9–11. förening med 1 §. artikel 2 avse 2 §första stycket i förening med 1 § första och andra 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller till utgången av för avtal som var Äldre föreskrifter gäller dock inte för avtal som vid ikraftträdandet uppfyller villkoren för gruppundantag enligt de nya föreskrifterna. 1 EUT L 93, 28.3.2014, s. 17 (Celex 32014R0316). 2013/14:221 3 Ärendet och dess beredning presenterade för s.k. offentlig konsultation ett utkast till en ny förordning om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av avtal om tekniköverföring. Med anledning av utkastet utarbetades inom en promemoria med förslag till anpassningar av remissinstanserna finns sombilaga 2. Remissvaren finns tillgängliga i (N2013/2196/MK). antog kommissionen förordning (EU) nr 316/2014 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av avtal om tekniköverföring (EUT L 93, 28.3.2014, s. 17, Celex 32014R0316). Förordningen bifogas som bilaga 3. De föreslagna ändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Konkurrenslagen (2008:579) har till ändamål att undanröja och motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Konkurrenslagen avser att generellt skydda samhällsekonomin och konsumenterna. Lagen är tillämplig på alla företag i hela näringslivet och i fråga om all produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter. Själva företagsbegreppet utgör emellertid en viss begränsning av tillämpningsområdet. Konkurrenslagen bygger i huvudsak på den konkurrensrättsliga förbudsprincipen. Principen innebär att vissa konkurrensbegränsningar i sig är skadliga och därför ska vara förbjudna. ser är utformade med EU-rättensom förebild. Avsikten är att konkurrenslagen i materiellt hänseende ska likna konkurrensregler så mycket som möjligt (jfr prop. 1992/93:56 s. 19 och prop. 2007/08:135 s. 182). De materiella bestämmelserna i konkurrenslagen är motverka tre slag av åtgärder som kan skada konkurrensens effektivitet: (2 kap. 1 §, förbud mot konkurrensbegränsande samarbete), ensidiga förfaranden (2 kap. 7 §, förbud mot missbruk av dominerande ställning) (4 kap. 1 §, Konkurrenslagen innehåller också en regel som gör det möjligt att pröva konkurrenskonflikter som uppstår när staten, en kommun eller ett landsting säljer varor och tjänster på marknaden i konkurrens med privata aktörer (3 kap. 27 §, förbud mot konkurrensbegränsande offentlig säljverksamhet). Den regeln kompletterar förbuden mot konkurrensbegränsande samarbete respektive missbruk av dominerande ställning. Det är i första hand som har att vaka över att konkurrenslagen följs. kan exempelvis ålägga företag att upphöra med överträdelser av förbuden mot konkurrensbegränsande samarbete eller missbruk av dominerande ställning (3 kap. 1 §). företag som berörs av sådana överträdelser har vissa möjligheter att ansöka om förbud i domstol (3 kap. 2 §). Vid uppsåtliga eller oaktsamma 5 §). Ett företag som uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder något av dessa förbud kan förpliktas att ersätta den skada som därigenom uppkommer (3 kap. 25 §). 4.2Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete Enligt 2 kap. 1 § konkurrenslagen är avtal mellan företag förbjudna om de har till syfte att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden på ett märkbart sätt eller om de ger ett sådant resultat. I paragrafens andra stycke ges exempel på avtal som typiskt sett är konkurrensbegränsande. Här nämns bl.a. avtal som innebär att försäljningspriser fastställs, produktion begränsas eller kontrolleras och marknader delas upp. Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete har sin motsvarighet i artikel 101.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, förkortat EUF-fördraget (tidigare artikel 81.1 i EG-fördraget). För att samarbetsförbudet i konkurrenslagen ska vara tillämpligt krävs, i likhet med vad som gäller enligt , någon form av överens- 2013/14:221 kommelse mellan två eller flera företag, det s.k. avtalskriteriet. kan ha formen av såväl formellt bindande muntliga eller skriftliga överenskommelser mellan två eller flera företag som arrangemang där ett företag gentemot ett annat frivilligt åtar sig att begränsa sin frihet att agera på marknaden (se t.ex. avgöranden, MD I lagen föreskrivs att vad som sägs om avtal i lagen också ska tillämpas på beslut av en sammanslutning av företag och samordnade förfaranden Med ettbeslut av en sammanslutning av företagavses exempelvis beslut av en branschförening där föreningens stadgar ger möjlighet att styra företagens beteende på marknaden. innebär rekommendationer att agera på ett visst sätt hör hit liksom en samordnat förfarande innebär att två eller flera företag utan direkt avtal tillämpar ett visst förfarande i samförstånd. Samförståndet behöver inte ha uppkommit genom uttryckliga muntliga eller skriftliga förklaringar. För att ett samordnat förfarande ska föreligga krävs det dock att direkta eller indirekta kontakter mellan företagen har förekommit (MD 2005:7). Det är alltså fråga om ett förfarande mellan företag som medvetet ersätter den fria konkurrensens risker med ett inbördes samarbete (MD 2009:11). Förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete träffar endast samarbete mellan företag som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen på marknaden. Ett samarbete vars syfte är konkurrensbegränsande är förbjudet i sig. Det krävs i ett sådant fall inte att samarbetets effekter på marknaden påvisas. Om avtalet i sig inte har ett konkurrensbegränsande syfte, får det i stället bedömas om avtalet har ett sådant resultat. Vad som är resultatet av en konkurrensbegränsning avgörs i det enskilda fallet efter ett s.k. konkurrenstest, dvs. en närmare prövning av avtalets faktiska eller potentiella påverkan på konkurrensen på den relevanta marknaden. Konkurrensbegränsande samarbeten delas vanligen upp i horisontella och vertikala avtal. Med horisontella avtal avses samarbeten mellan företag som är verksamma i samma handelsled, dvs. som konkurrerar med varandra. Med vertikala avtal menas avtal mellan företag i olika handelsled i en distributionskedja, t.ex. mellan tillverkare och detaljist. För att ett konkurrensbegränsande förfarande ska omfattas av förbudet krävs att det begränsar konkurrensen på ett märkbart sätt. Vid bedömningen har företagens marknadsandelar betydelse. Av praxis framgår att avtal mellan konkurrenter som har till eller att dela upp marknader eller inköpskällor i princip alltid är märkbart konkurrensbegränsande, oavsett företagens marknadsandelar. Även andra omständigheter än företagens storlek och marknadsandelar har beaktats av vid bedömningen av samarbete begränsar konkurrensen på ett märkbart sätt. Av bestämmelsen i 2 kap. 6 § konkurrenslagen följer att avtal eller avtalsvillkor som är förbjudna enligt2 kap. 1 § är civilrättsligt ogiltiga. Det innebär att avtalet eller villkoret inte kan göras gällande enligt sitt innehåll. 4.3 Undantag från förbudet Undantag i enskilda fall Det finns i 2 kap. 2 § konkurrenslagen en generell, alltid tillämplig, undantagsregel från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete. Av bestämmelsen framgår att förbudet inte gäller för ett avtal som 1.bidrar till att förbättra produktionen eller distributionen eller till att främja tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande, 2.tillförsäkrar konsumenterna en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås, 3.bara ålägger de berörda företagen begränsningar som är nödvändiga för att uppnå målet i 1, och 4.inte ger de berörda företagen möjlighet att sätta konkurrensen ur spel för en väsentlig del av nyttigheterna i fråga. Paragrafen motsvarar artikel 101.3i EUF-fördraget tidigare( artikel 81.3 i EG-fördraget). En förutsättning för att paragrafen ska vara tillämplig är att avtalet omfattas av förbudet i 2 kap. 1 §. I likhet med vad som gäller inom måste samtliga de villkor som anges i paragrafen vara uppfyllda för att undantaget ska gälla. Företagen har själva att bedöma om deras avtal eller de förfaranden som de deltar i är förenliga med konkurrensreglerna. på den part som gör gällande att bestämmelserna om undantag är tillämpliga att också visa detta (jfr artikel 2 i rådets förordning [EG] nr 1/2003 av omtillämpningen av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget [EGT L 1, , s. 1, Celex 32003R0001, numera artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget]). har utfärdat ett tillkännagivande om riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 97, numera artikel 101.3 i EUFget)-fördra. Riktlinjerna fastställer kommissionens tolkning av villkoren för undantag i artikel 101.3. De ger därmed vägledning om hur kommissionen kommer att tillämpa artikel 101 i enskilda ärenden. Riktlinjerna är inte bindande för domstolar och myndigheter i medlemsstaterna, men ett syfte är att ge dem vägledning när de tillämpar artikel 101.1 och 101.3 i EUF-fördraget (p. Innebörden av ett gruppundantag är att vissa typer av avtal generellt undantas från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete. En stor andel av de avtal som faller under bestämmelsen om undantag från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete torde omfattas av olika gruppundantag. Genom gruppundantaget får parterna i avtalet ett skydd mot ingripanden så länge villkoren för undantag är uppfyllda. Regler av det slaget finns också inom där kommissionen bemyndigats att utfärda förordningar om gruppundantag från förbudet i artikel 101.1 i EUF- Ett gruppundantag påverkar inte missbruk av dominerande ställning princip tillämpas även inom EU:s konkurrensrätt. Gruppundantagen regleras i särskilda lagar. var gruppundantagen reglerade i förordningar (se prop. 2007/08:135 s. 234–236). I 2 kap. 3 § konkurrenslagen listas de gruppundantag som är i kraft. Där föreskrivs att undantag från förbudet gäller för sådana grupper av avtal (gruppundantag) som avses i 1. lagen (2008:580) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om viss taxisamverkan, 2.lagen (2008:581) om gruppundantag för vertikala konkurrensbegränsande avtal, 3.lagen (2008:582) om gruppundantag för konkurrensbegränsande specialiseringsavtal, avtal om forskning och utveckling, lagen (2008:584) om gruppundantag för vertikala konkurrens- begränsande avtal inom motorfordonssektorn, begränsande avtal inom försäkringssektorn, och avtal om tekniköverföring. samverkan, har EU-rättslig motsvarighet. I konkurrenslagen anges att om ett enskilt avtal förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete, men avtalet har följder verket besluta att avtalet inte ska omfattas av gruppundantaget (2 kap. 3 § andra stycket). Innebörden av ett sådant beslut är att parterna i avtalet inte har det skydd mot ingripande, i form av t.ex. ett åläggande att upphöra med överträdelsen, som gruppundantaget ger. Motsvarande bestämmelser gäller även inom för avtal som omfattas av någon förordning om gruppundantag som beslutats av kommissionen. 2013/14:221 artikel 29.2 i förordning (EG) nr 1/2003 följer att kan återkalla ett undantag för ett avtal som omfattas av en förordning om gruppundantag som kommissionen meddelat. Legalundantag inom jordbrukssektorn och taxinäringen Konkurrenslagen innehåller särskilda bestämmelser för vissa former av samarbete mellan små företag, s.k. legalundantag (2 kap. 4–5 §§). Det gäller samarbeten inom primära lantbruksföreningar, t.ex. enskilda lantbrukare, och vissa samarbeten mellan taxiföretag. Legalundantagen innebär att förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete inte är tillämpligt på ett samarbete om de förutsättningar som anges i de särskilda bestämmelserna är uppfyllda. Bestämmelserna om legalundantag ger parterna i avtalet ett skydd mot ingripanden på konkurrensrättslig grund. Undantaget påverkar dock inte tillämpningen förbud mot missbruk av dominerande ställning. 4.4Förhållandet mellan den svenska konkurrensrätten och Konkurrenslagen är utformad med som förebild. konkurrensbegränsande samarbete och den generella undantagsregeln har sin förebild i artikel 101.1 och 101.3 i EUF-fördraget. En förutsättning för att tillämpa artikel 101 i EUF-fördraget är att handeln mellan medlemsstaterna kan påverkas. tolkats vidsträckt; det räcker att påverkan på samhandeln är potentiell. Till följd av detta begränsar kriteriet inte tillämpning särskilt handeln i artikel 81 och 82 i fördraget (EUT C 101, 27.4.2004, s. 81, kommissionen de principer som har utarbetats av unionsdomstolarna beträffande tolkningen av begreppet påverkan på handeln. När det gäller tillämpningen av artikel 101 i EUF-fördraget är en av de (EG) nr 1/2003 om tillämpning avkonkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, , s. 1, Celex 32003R0001, numera artikel 101 och 102 i EUF-fördraget). Av förordningen följer att det för tillämpas på avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna inom EU (artikel 3). Detta innebär att när en svensk domstol tillämpar t.ex. 2 kap. 1 § konkurrenslagen på ett avtal mellan två företag som kan påverka handeln mellan medlemsstater, är domstolen skyldig att också tillämpa artikel 101 i EUF-fördraget. Förordningen bygger på parallella kompetenser. nationella konkurrensmyndigheterna inom EU har behörighet att tillämpa artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget fullt ut beträffande avtal och förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna. 2013/14:221 ningen finns bestämmelser som syftar till att garantera en enhetlig tillämpning av unionens konkurrensregler. regler om samarbete och kompetensfördelning mellan de nationella konkurrensmyndigheterna, domstolarna och kommissionen. I förordningen finns vidare de grundläggande reglerna om förfarandet vid kommissionen. De nationella konkurrensmyndigheterna inom EU och kommissionen ingår och samarbetar i nätverket Network. EU-förordningar är direkt tillämpliga i medlemsstaterna från den dag de träder i kraft och behöver därför inte genomföras nationellt för att kunna tillämpas av nationella myndigheter och få effekt för enskilda. 5Ett ändrat gruppundantag för avtal om tekniköverföring Lagen om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring I 2 kap. 3 § konkurrenslagen föreskrivs att sådana grupper av avtal som avses i lagen (2008:586) om gruppundantag för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring, benämnd gruppundantagslagen, är undan- tagna från förbudet mot konkurrensbegränsade samarbete i 2 kap. 1 § ingås mellan två företag och som tillåter produktion av avtals- I 1 kap. 6 § konkurrenslagen jämställs avtal med beslut av en sammanslutning av företag och samordnade förfaranden mellan före- Även sådana beslut och förfaranden omfattas av gruppundantags- I gruppundantagslagen finns bestämmelser som undantar tekniköver- Gruppundantaget gäller endast för sådana avtal som uppfyller förutsätt- ningarna för undantag i den generella, alltid gällande, undantags- Vidare finns en hänvisning till konkurrenslagen som innebär att i ett visst fall kan återkalla undantaget för ett enskilt avtal om avtalet har följder som är oförenliga med den generella undantagsbestämmelsen i konkurrenslagen. Trots att ett avtal omfattas av det skydd mot ingripanden som grupp- undantaget ger, kan undantaget alltså återkallas om avtalet exempelvis inte bidrar till att förbättra distributionen av varor eller tjänster eller att konsumenterna inte tillförsäkras en skälig andel av den vinst som uppstår När det gäller de närmare förutsättningarna för gruppundantag hänvisar nr 772/2004 av den 2004 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av avtal om tekniköverföring (EUT L 123, 27.4.2004, s. 11, Celex 32004R0772). lagen finns vissa lagtekniska anpassningar av förordningens bestämmel- ser till svenska förhållanden. För det fall ett avtal inte uppfyller förutsättningarna för att omfattas av gruppundantagslagen får en prövning av avtalet ske på sedvanligt sätt. Därefter prövas om villkoren för undantag i den gällande, undantagsbestämmelsen är avtalet inte omfattas av gruppundantaget innebär alltså inte att avtalet är eller presumeras vara förbjudet. kommissionsförordning om gruppundantag för avtal om tekniköverföring Gruppundantagslagen bygger helt på motsvarande bestämmelser i kommissionens förordning (EG) nr 772/2004. Detta framgår genom en hänvisning i gruppundantagslagen. Förordningen är tidsbegränsad och upphör att gälla . Nedan görs en kortfattad genomgång av de artiklar som är av betydelse för tillämpningen av lagen. Artikel 1 innehåller definitioner av en rad begrepp. I artikel 3 finns bestämmelser om marknadsandelar. Innebörden av bestämmelserna är att om de tröskelvärden som anges i artikeln överskrids, omfattas inte avtalet Tröskelvärdet för avtal mellan konkurrerande företag är . som inte konkurrerar med varandra är tröskelvärdet . Bestämmelser om beräkning av marknadsandelar och följden av att tröskelvärdena överskrids finns i artikel 8. Artikel 4 innehåller en uppräkning av särskilt allvarliga konkurrensbegränsningar. Om avtalet innehåller en sådan begränsning, innebär det att avtalet inte omfattas av gruppundantaget. När det gäller avtal mellan konkurrerande företag gäller inte gruppundantaget om avtalet direkt eller indirekt innebär att priset fastställs vid försäljning av produkter till tredje man, att produktionen begränsas eller att marknader eller kundunderlag delas upp. I fråga om avtal mellan företag som inte konkurrerar med varandra gäller inte gruppundantaget om avtalet direkt eller indirekt, med vissa undantag, begränsar -möjligheterna för en part att fastställa sina priser när denne säljer produkter till tredje man, eller -det område inom vilket eller av de kunder till vilka licenstagaren får bedriva passiv försäljning av avtalsprodukterna. I artikel 5 räknas ett antal konkurrensbegränsningar upp som inte anses så allvarliga att gruppundantaget inte gäller för avtalet, men som innebär att undantaget inte gäller för den aktuella begränsningen. Här anges exempelvis att en skyldighet för en licenstagare att bevilja licensgivaren en exklusiv licens för särskiljbara förbättringar eller nya tillämpningar som licenstagaren själv har tillfört den licensierade tekniken inte omfattas av gruppundantaget. 2013/14:221 5.2 gruppundantag för avtal om tekniköverföring antog kommissionen en ny förordning om gruppundantag, förordning (EU) nr 316/2014 av om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av avtal om tekniköverföring. Den nya förordningen träder i kraft och upphör att gälla . Kommissionen antog också riktlinjer för tillämpningen av artikel 101 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på avtal om tekniköverföring. Förordningen finns ibilaga 3. Nedan redogörs för huvuddragen i förordningen. I artikel 1 definieras olika ord och uttryck som används i förordningen. Där slås bl.a. fast att med uttrycket avtal om tekniköverföring avses ett avtal om licensiering av teknikrättigheter mellan två företag enligt vilket licenstagarens eller dennes underleverantörer ska tillverka avtalsprodukter. Uttrycket avtal om tekniköverföring avser också en överlåtelse av teknikrättigheter mellan två företag för tillverkning av avtalsprodukter där en del av de risker som är förenade med utnyttjandet av den tekniken ligger kvar hos överlåtaren. Undantaget för konkurrensbegränsande avtal om tekniköverföring Av artikel 2.1 framgår attbudetför mot konkurrensbegränsande samarbete i artikel 101.1 i EUF-fördraget inte ska tillämpas på avtal om tekniköverföring. Undantaget ska enligt artikel 2.2 gälla så länge som de licensierade teknikrättigheterna inte har förfallit, löpt ut eller förklarats ogiltiga eller, i fråga om know-how, så länge som denna know-how förblir hemlig. Om know-how blir allmänt känd till följd av licens- tagarens åtgärder ska undantaget emellertid gälla Undantaget ska också, enligt artikel 2.3, tillämpas på bestämmel- ser i avtal om tekniköverföring som avser produkter eller som avser licensieringeller överlåtelse av andra immate- riella rättigheter eller know-how till licenstagaren, om, och utsträckning som, dessa bestämmelser är direkt knutna till tillverkningen eller försäljningen av avtalsprodukterna. Bestämmelser om marknadsandelströsklar finns i artikel 3.