prop · H103184 · 2014-03-18 00:00:00 — Sådana föreskrifter får även meddelas för svenskt fiske utanför ekonomiska zon i internationellt vatten och i andra vatten där fisket bedrivs med stöd av internationella överenskommelser. 34 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på särskilt tillstånd och om villkor i övrigt för att fisk ska få sättas ut, flyttas eller odlas. 35 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om utsättning och sträckning av fasta redskap samt om andras fiske nära fasta redskap. 36 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska genom tillsyn kontrollera efterlevnaden av denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen samt reglerna i EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tillsyn och kontroll. För tillsyn och kontroll över sådana bestämmelser som gäller fiske får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utse fisketillsynsmän. En fisketillsynsman får, när det gäller brott mot bestämmelser om fiske, ges förordnande att ta egendom i beslag enligt 49 §. Rätt till upplysningar och tillträde 37 § En befattningshavare som är anställd vid en tillsynsmyndighet och har till uppgift att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske, strukturåtgärder för fiskenäringen eller marknadsreglering av fisk och fiskprodukter har vid tillsynen rätt till 1.tillträde till fartyg, fordon, områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen där fisk, fiskprodukter eller utrustning för fisket förvaras eller hanteras för att göra nödvändiga undersökningar och ta prover, och att 2.på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Första stycket gäller även fisketillsynsman som har förordnats att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske, samt för EU:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer vid tillsyn för kontroll av efterlevnaden av EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. Den som är föremål för tillsyn ska ge den hjälp som behövs. ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid 38 § Vid svenskt fiske i eller utanför ekonomiska zon får efterlevnaden av internationella överenskommelser om fiskevård och fiskets bedrivande kontrolleras av behörig företrädare för de utländska myndigheter som anges i föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. En sådan företrädare för utländsk myndighet har rätt till tillträde till svenska fiskefartyg för att undersöka redskap, fångst och lastutrymmen samt att ta del av handlingar av betydelse. Finner en sådan företrädare att det skett en allvarlig överträdelse av en fiskebestämmelse får den föra fartyget till hamn. Befälhavaren på ett fiskefartyg är skyldig att bistå vid kontrollen. 2013/14:184 Föreläggande, förbud, vite och rättelse 39 § får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller reglerna i EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ska följas. Beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, eller de beslut som meddelats med stöd av reglerna i EU:s förordningar, får myndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. I brådskande fall får ett beslut om rättelse meddelas utan att sådant föreläggande som avses i första stycket först har meddelats. 40 § Till böter döms, om inte annat följer av 44 §, den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot denna lag eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen genom att bedriva otillåtet fiske, om inte gärningen är belagd med straff i 41 §, eller 2.hindrar fiskens gång i fiskådran enligt 28 §. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Har flera medverkat till en gärning som avses i första stycket, ska 23 kap. 4 och 5 §§ tillämpas. 41 § Till böter döms, om inte annat följer av 44 §, den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot föreskrifter som meddelats med stöd av 29, 30 eller 33 §. Till samma straff döms, om inte annat följer av 44 §, den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken genom 2.att i strid mot bestämmelserna behålla eller bearbeta fisk ombord, medföra utrustning ombord, anlöpa eller lämna hamn, hindra kontroll, förvara, lagra, transportera, omlasta, föra i land, föra in i landet eller saluhålla fångst, eller 3.att bryta mot bestämmelser om förvaring av fiskeredskap ombord, om märkning av redskap, om tillhandahållande av hamntjänster, om skyldighet att medföra dokument ombord eller bevara dokument eller information, om angiven maskinstyrka i motorcertifikat eller fiskelicens, om kvalitetsnormer, eller om anmälnings-, rapporterings- eller uppgiftsskyldighet. I ringa fall ska inte dömas till ansvar enligt första eller andra stycket. Har flera medverkat till en gärning som avses i första eller andra stycket, ska 23 kap. 4 och 5 §§ tillämpas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska i föreskrifter ange vilka EU-förordningar som avses i andra stycket och, i fråga om EU-förordningar som gäller , även ange vilka artiklar som avses. 42 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot föreskrifter som meddelats enligt 35 §, eller 2.sätter ut fisk, flyttar fisk eller odlar fisk utan tillstånd eller i strid med annan föreskrift enligt 34 §. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. 43 § Till böter döms den som 1.försöker hindra sådan internationell fiskekontroll som avses i 38 § andra stycket, om inte gärningen är belagd med straff i , eller 2.försöker hindra sådan tillsyn som avses i 37 § första stycket eller som inte fullgör sina skyldigheter enligt 37 § tredje stycket, om inte gärningen är belagd med straff i 41 §. Till samma straff döms befälhavare som bryter mot 38 § tredje stycket. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Brott begångna vid yrkesmässigt fiske 44 § Om någon vid yrkesmässigt fiske har begått brott enligt 40 eller 41 § ska, om gärningen avser verksamhet som innefattar användning av fiskefartyg försett med motor, böterna bestämmas till ett krontal som motsvarar lägst 10 och högst 500 gånger antalet kilowatt i motorerna på fiskefartyget. Minsta bötesbelopp är . Om brott i första stycket är att anse som grovt ska böterna bestämmas till ett krontal som motsvarar lägst 400 och högst 1 000 gånger antalet kilowatt i motorerna på Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det avsåg verksamhet av särskilt stor omfattning, fångst av betydande värde eller fångst ur särskilt skyddsvärda bestånd. Vissa undantag från straff 45 § Den som överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud enligt 39 § får inte dömas till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Till ansvar enligt 41 § ska inte dömas om gärningen kan leda till sanktionsavgift enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 55 §. 46 § Om det inte är uppenbart oskäligt, ska följande egendom förklaras förverkad: 1.Fisk som har varit föremål för, eller på annat sätt haft samband med, brott enligt denna lag eller dess värde, 2.utbyte av brott enligt denna lag, och 3.vad någon har tagit emot som ersättning för kostnader i samband med brott enligt denna lag, eller värdet av det mottagna, om mottagandet utgör brott enligt denna lag. Om bara en del i ett parti fisk varit föremål för brott enligt denna lag, får hela partiet förklaras förverkat om det inte kan utredas hur stor del av partiet som omfattas av brottet. 2013/14:184 47 § Fiskeredskap som använts eller medförts vid brott enligt denna lag Bilaga 2 ska förklaras förverkade, om det inte är oskäligt. fiskefartyg och andra hjälpmedel om det behövs för att förebygga brott. Utöver vad som sägs i första stycket får egendom förklaras förverkad, om egendomen har varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott enligt denna lag och brottet har fullbordats och förverkandet behövs för att förebygga brott. I stället för redskapet eller den egendom som annars använts, medförts eller varit avsedd att användas som hjälpmedel, kan dess värde helt eller delvis förklaras förverkat. Kan bevisning om värdet inte alls eller endast med svårighet föras, får värdet uppskattas till ett belopp som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. 48 § I mål om förverkande enligt denna lag är befälhavaren på ett fiskefartyg som använts vid brott mot lagen behörig att, i fråga om egendom som ägs av någon annan, föra talan på ägarens vägnar. Om brott enligt denna lag innefattar intrång i enskild fiskerätt, tillfaller förverkad fisk eller dess värde fiskerättshavaren. 49 § Om någon ertappas på bar gärning när han eller hon begår brott enligt denna lag eller anträffas redskap som använts vid sådant brott utsatt i vattnet får beslag göras av fisk, redskap, fiskefartyg eller andra föremål som 1.skäligen kan antas ha betydelse för utredning av brottet, eller 2.kan antas bli föremål för förverkande enligt denna lag. Befogenheter enligt första stycket har befattningshavare hos , eller i vars uppgifter det ingår att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske, strukturåtgärder för fiskenäringen eller marknadsreglering av fisk och fiskprodukter. När det gäller brott mot bestämmelser om fiske har även de fisketillsynsmän som getts förordnande om beslag enligt 36 § tredje stycket sådan befogenhet. 50 § Om egendom har tagits i beslag enligt 49 § första stycket ska detta skyndsamt anmälas till polismyndigheten eller åklagare. Den som tar emot anmälan ska hantera beslaget på samma sätt som om han eller hon själv hade gjort beslaget. Fisk som tagits i beslag och som uppenbarligen bör förklaras förverkad ska efter beslaget släppas ut i det vattenområde där den fångats, om den är levnadsduglig och det kan ske utan särskilda kostnader eller besvär. 51 § Om fisket kränker enskild fiskerätt har den som innehar fiskerätten eller den som företräder honom eller henne sådan befogenhet som framgår av 49 § första stycket. Om beslaget grundar sig på denna lag får fisk som tagits i beslag av innehavaren av enskild fiskerätt, eller den som företräder honom eller henne, behållas av fiskerättshavaren utan anmälan. 52 § Husrannsakan får genomföras i anledning av brott enligt denna lag även om påföljden för gärningen endast kan bestämmas till böter. 53 § Den som har begått brott enligt denna lag döms vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § inte är tillämplig. 54 § Om ett brott mot denna lag eller mot någon föreskrift som meddelats med stöd av lagen har förövats i den ekonomiska zonen, får åtal för brottet väckas vid den tingsrätt vars domkrets är närmast den plats där brottet förövades eller vid den tingsrätt inom vars domkrets den hamn är belägen dit den misstänkte anländer med sitt fartyg. 55 § Regeringen får meddela föreskrifter om att den som bedriver yrkesmässigt fiske ska betala en sanktionsavgift om denne bryter mot någon av de föreskrifter eller EU-förordningar som avses i 41 § första eller andra stycket. Avgiftens storlek ska framgå av regeringens föreskrifter. Avgiften ska uppgå till och högst . När regeringen bestämmer avgiftens storlek ska hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är och betydelsen av den bestämmelse som överträdelsen avser. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. 56 § Sanktionsavgift ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Sanktionsavgift ska dock inte tas ut om det är oskäligt. Vid prövningen av denna fråga ska särskilt beaktas 1.om överträdelsen har berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som ålegat honom eller henne och inte heller förmått att uppdra åt någon annan att göra det, 2.om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken kunnat eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka, eller 3.vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika att en överträdelse skulle inträffa. 57 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om sanktionsavgift. Innan sanktionsavgift åläggs någon ska han eller hon ges tillfälle att yttra sig. Har sådant tillfälle inte getts från det att förutsättningarna att besluta om avgift var uppfyllda får beslut om sanktionsavgift inte längre fattas. 58 § Ett beslut om sanktionsavgift får, när det har vunnit laga kraft, verkställas enligt utsökningsbalken. En beslutad sanktionsavgift faller bort, om beslutet om avgiften inte har verkställts från det att beslutet vann laga kraft. 59 § Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, får sanktionsavgift inte beslutas för den gärning som omfattas av före- läggandet eller förbudet. Återkallelse av fiskelicens och varning 60 § En fiskelicens får återkallas om 1.den har meddelats på grund av felaktiga uppgifter i ansökan, 2.innehavaren av licensen inte längre uppfyller de krav som ställs i 8 §, eller 3.innehavaren av licensen eller någon i den verksamhet vilken licensen avser vid upprepade tillfällen har fällts till ansvar för brott mot bestämmelser om fiske. 61 § En fiskelicens får återkallas , lägst och högst . Detta får ske om innehavaren av licensen eller någon i den verksamhet vilken licensen avser 1.har begått ett allvarligt brott enligt denna lag, eller 2.genom upprepade överträdelser som har lett till sanktionsavgift i väsentlig grad har brustit i skyldigheten att rätta sig efter gällande bestämmelser. I stället för återkallelse får varning beslutas, om det kan anses vara en tillräcklig åtgärd. Om det på sannolika skäl kan antas att licensen kommer att återkallas på grund av ett allvarligt brott enligt denna lag får återkallelse ske tills vidare, lägst och högst , i avvaktan på ett slutligt avgörande. 62 § Ett beslut enligt 60 eller 61 § meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer och gäller , om inte annat beslutas. Tiden för återkallelse räknas från den dag som anges i beslutet, dock tidigast från delgivning av beslutet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får besluta att dra in eller begränsa antalet dagar för fiske om fiskelicensen för den verksamhet som tilldelats dagarna har återkallats eller begränsats. 63 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att den som landar en otillåten fångst ska åläggas att betala en särskild avgift. Avgiften ska beslutas av den myndighet som regeringen bestämmer och bestämmas till ett belopp som motsvarar den otillåtna fångstens värde. Om det finns särskilda skäl, får avgiften sättas ned eller efterges. 64 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva om avgifter för en myndighets verksamhet enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. 65 § beslut enligt denna lag eller enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen överklagas hos den myndighet som Övriga myndigheters beslut enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen överklagas hos allmän förvaltnings- Prövningstillstånd krävs i kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft . upphör fiskelag (1993:787) och lag (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken samt lag (2009:866) om överlåtbara fiskerättigheter att gälla. 2.För den som beviljats yrkesfiskelicens – enligt tidigare 30 § fiskelagen börjar 8 § gälla först . 3.För tiden fram till kan fartygstillstånd som alternativ ersätta fiskelicens i 19–20 och 23–24 §§. 4.För tiden fram till kan yrkesfiskelicens även ersätta kravet om fiskelicens i 9 §. 5.I fråga om överträdelser som skett före ikraftträdandet ska bestämmelser i fiskelagen (1993:787) och lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken tillämpas. 6.Förbud, förelägganden och andra beslut om skyldigheter för enskilda som har meddelats med stöd av äldre föreskrifter ska anses beslutade enligt denna lag. Förteckning över remissinstanserna, SOU 2010:42 , , Hovrätten för , , , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , i , i , i län, i , i , i län, i , i , i , i , i , i , , , , , , , , Formas, , , , , kommun, , kommun, , , , kommun, , Kungl. Skogs- och Lantbruksakademien, kommuner och landsting, , , , , Hallandsfiskarnas PO, , , , Svensk skaldjursodling PO, , Fiskares PO, , Fisketurismföretagare, , , Sveriges kust- och insjöfiskares organisation, SKIFO, Pelagiska PO, , Yrkesfiskares ekonomiska förening, SYEF, , Utredningen om inrättande av en myndighet för havs- och vattenmiljö, och Världsnaturfonden WWF. Sammanfattning av om genomförande av pricksystem och översyn av bestämmelsen om befrielse från sanktionsavgift (Dnr 10-1831-11), i den del den avser befrielse från sanktionsavgift uppdrag är att lämna förslag till utformning av ett sådant pricksystem för fiskelicenshavare som krävs enligt kontrollförordningen. ska även lämna förslag till utformning av ett pricksystem för befälhavare enligt samma förordning. Vidare ska verket utreda under vilka förutsättningar befrielse från sanktionsavgift bör medges. föreslår att befrielseparagrafen ska kompletteras med en bestämmelse om att sanktionsavgift inte ska tas ut i ringa fall. Bestämmelserna om sanktionsavgift är relativt nya och det är tydligt att befrielseparagrafen behöver justeras så att systemet kan tillämpas på ett rättvist och nyanserat sätt. Kontrollförordningens bestämmelser om pricksystem träder i kraft . De svenska bestämmelserna i den delen föreslås därför träda i kraft samma datum. De ska emellertid endast tillämpas på sådana överträdelser som har begåtts efter det datumet. Även bestämmelsen om befrielse från sanktionsavgifter föreslås träda i kraft . Den ska dock tillämpas även på överträdelser som begåtts före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787) Härigenom föreskrivs att 50 b § fiskelagen (1993:787) ska ha följande lydelse. Sanktionsavgift ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Sanktionsavgift ska dock inte tas ut om det är oskäligt. Vid prövningen av denna fråga ska särskilt beaktas 1.om överträdelsen har berott på sjukdom som medfört att den avgiftsskyldige inte förmått att på egen hand göra det som ålegat honom eller henne och inte heller förmått att uppdra åt någon annan att göra det, 2.om överträdelsen annars berott på en omständighet som den avgiftsskyldige varken kunnat eller borde ha förutsett och inte heller kunnat påverka, eller 3.vad den avgiftsskyldige gjort för att undvika att en överträdelse skulle inträffa. Sanktionsavgift ska inte heller tas ut i ringa fall. 1 Senaste lydelse 2008:438. Förteckning över remissinstanserna, rapport ombudsmän för , , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , , , , , i , i , i län, i , i , i län, i , i , i , i , i , i , , Havs- och vattenmyndigheten, , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, Formas, , , , Hallandsfiskarnas PO, , , , Sveriges kust- och insjöfiskares organisation, SKIFO, Pelagiska PO, Yrkesfiskares ekonomiska förening, SYEF, , Världsnaturfonden, WWF, och Transportstyrelsen. Sammanfattning av Havs- och vattenmyndighetens rapport med anledning av upphörande av Skagerrakavtal (Dnr 01357-2012) Havs- och vattenmyndigheten (HaV) bedömer att det för att genomföra ett utkastförbud i behövs ändringar i fiskelagen och ett bemyndigande för HaV att meddela föreskrifter. En omställning från ett utkastpåbud till ett utkastförbud har stora konsekvenser för myndighetens arbete och HaV understryker att kostnaderna, främst för kontrollverksamheten, kommer att öka avsevärt. HaV bedömer att genomförandet av ett utkastförbud förutom harmonisering av tekniska regleringar och ett nytt kontrollsystem kräver flera andra åtgärder. Dessa åtgärder kan delas in i åtgärder som HaV har rådighet över och sådana som kräver regeringsbeslut. HaV anser att, för att detta förbud ska vara trovärdigt, är det viktigt att de tekniska åtgärderna harmoniseras fullt ut. Exempelvis gäller det redskap i de huvudsakliga fiskerierna, arter som omfattas av utkastförbud och realtids- eller områdestängningar som kan skydda uppväxande fisk. Vidare behöver den nuvarande EU-regleringen beträffande effortförvaltning av det demersala trålfisket anpassas till förändringen i maskstorlek . HaV bedömer även att kontrollåtgärderna bör harmoniseras och vara obligatoriska, i första hand inom EU, och i möjligaste mån mellan och . HaV anser att utkastförbudet i första hand bör kontrolleras genom ett införande av ett så kallat kamerasystem (CCTV). Även landningskontrollen bör ökas, i riskanalyssyfte, för att kunna öka precisionen av granskningen av CCTV- materialet. HaV bedömer att överlåtbara fiskenyttjanderätter är en förutsättning vid införandet av ett utkastförbud. HaV anser vidare att för en sådan förändring, krävs ändringar i fiskelagen och att regeringen delger HaV ett nytt bemyndigande att meddela sådana föreskrifter. Även om ett sådant system införs kommer nuvarande obalans mellan och de faktiska fångsterna sannolikt att leda till att fisken med vissa redskap kan behöva stängas för att undvika att kvoter överskrids. Avsättningen av oönskade bifångster är en komplex fråga, speciellt då bifångster är näst intill omöjliga att undvika inom vissa fisken . För att inte skapa en efterfrågan av den oönskade fångsten är det viktigt att ersättningen för denna del av fångsten är låg; det krävs incitament för att minimera bifångsten. Lagförslaget i Havs- och vattenmyndighetens rapport 19 § andra stycket Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter för fiskevården som avser förbud mot att i havet kasta tillbaka eller behålla fisk som fångats, bearbeta fisk ombord, förvara fisk i sump eller att omlasta, föra i land, föra in i landet eller saluhålla fisk. Sammanfattning av tilläggspromemorian till Havs- och vattenmyndighetens rapport För att säkerställa att utkastförbudet följs är det nödvändigt att en överträdelse följs av en sanktion. De sanktioner som finns i fiskelagen består av straff eller sanktionsavgift samt därutöver en möjlighet att återkalla yrkesfiskelicens eller fartygstillstånd. Den lämpligaste sanktionen är i detta fall ett straff. Syftet med att införa ett utkastförbud i är att få till stånd ett mer hållbart fiske i området. En överträdelse av förbudet kan leda till att fiskekvoterna i realiteten överskrids, trots att den fisk som landas ryms inom kvoten. Detta kan orsaka stor skada på fiskbestånden. Man bör därför se allvarligt på överträdelser av ett utkastförbud. Ytterligare faktorer som talar för en straffsanktion är att en överträdelse av ett utkastförbud bör följas av samma sanktion som gäller för liknande överträdelser och att det inte finns någon alternativ sanktion. Det är därför rimligt att de föreskrifter som meddelats med stöd av bemyndigandet kommer att omfattas av en straffbestämmelse. har i sin dom i mål B 4466-02 (NJA 2005, s. 33) slagit fast att ett blankettstraffbud är otillåtet om fängelse finns i straffskalan. Förslaget att införa ett bemyndigande i 19 § andra stycket fiskelagen (1993:787) innebär att föreskrifter som meddelats med stöd av bemyndigandet kommer att omfattas av straffbestämmelsen i 40 § första stycket fiskelagen. I 40 § fiskelagen föreskrivs fängelse i straffskalan. Olika arbeten pågår för att komma till rätta med de otillåtna blankettstraffbud som finns i lagstiftningen. Det är då inte lämpligt att införa nya blankettstraffbud. Bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om förbud mot att i havet kasta tillbaka fisk som fångats bör i stället införas i en egen bestämmelse som kompletteras med en egen straffbestämmelse utan fängelse i straffskalan. Lag om ändring i fiskelagen (1993:787) Härigenom föreskrivs att det i fiskelagen (1993:787) ska införas två nya paragrafer, 19 a och 40 c §§.