prop · H103248 · 2014-09-02 00:00:00 — Om ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas en utlänning som med stöd av första stycket 1, 2, 4 eller 5 har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till en skyddsbehövande, ska det nya tillståndet gälla , om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppehållstillstånd på grund av anknytning. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.2 där också Lagrådets synpunkt om visst klargörande behandlas. Paragrafen genomför delvis artiklarna 23 och 24 i det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Av första stycket 5, som är en ny punkt, följer att föräldrar till barn som är skyddsbehövande och en annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe har rätt till uppehållstillstånd, om de befinner sig i och beslutet om deras asylansökan fattas i samband med att beslutet fattas om barnets asylansökan. Bestämmelsen syftar till familje- sammanhållning och inte till familjeåterförening. Barnet och den vuxne ska ha någorlunda samtidiga asylprocesser i för att bestämmelsen ska vara tillämplig och beslut om deras respektive asylansökningar ska fattas i nära anslutning till varandra. Med uttrycket en annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe avses detsamma som i första stycket 4, som reglerar rätten till uppehållstillstånd för föräldrar till ensamkommande barn. Av ändringen i tredje stycket följer att om en utlänning som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av första stycket 1, 2, 4 eller 5 på grund av anknytning till en skyddsbehövande ska få ett förnyat tillstånd, ska det nya uppehållstillståndet gälla om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Av första meningen i tredje stycket framgår att det nya uppehållstillståndet inte får beviljas än . Övriga ändringar är språkliga. 18 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i ska ha ansökt om och beviljats ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Första stycket gäller dock inte om 1.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd här som flykting eller annan skyddsbehövande enligt 1 § eller kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 21 kap. 2, 3 eller 4 §, 2.utlänningen med stöd av 6 § bör beviljas uppehållstillstånd här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats en utlänning med familjeanknytning med stöd av 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket, 4.utlänningen kan beviljas eller har tidsbegränsat uppehållstillstånd här med stöd av 15 §, 5.utlänningen enligt 3 § första stycket 1–4, 3 a § första stycket 1–4 eller andra stycket har stark anknytning till en person som är bosatt i och det inte skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att ge in ansökan där, 6.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd med stöd av 3 § första stycket 5, 7.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som med stöd av 10 § har beviljats en utlänning i fall som avses i 6 kap. 2 § första stycket, 8.utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd enligt 15 a eller 15 d §, 9.utlänningen med stöd av 10 § har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för studier och antingen slutfört studier som motsvarar 30 högskolepoäng eller fullföljt en termin vid forskarutbildning, 10.utlänningen har rätt till uppehållstillstånd enligt 2 a eller 2 d §, eller 11.det annars finns synnerliga skäl. Första stycket gäller inte heller om utlänningen har beviljats en visering för att besöka en arbetsgivare i eller är undantagen från kravet på visering om han eller hon ansöker om ett uppehållstillstånd för arbete inom ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft. En ytterligare förutsättning är att arbetsgivaren skulle förorsakas olägenheter om utlänningen måste resa till ett annat land för att ge in ansökan där eller att det annars finns särskilda skäl. Vid skälighetsbedömningen enligt andra stycket 5 ska konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sin förälder särskilt beaktas, om det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen gjorts före inresan i . I fråga om uppehållstillstånd för en utlänning som ska avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har fått laga kraft gäller föreskrifterna i 15 a och 20 §§ samt 12 kap. 16 b, 16 c och 18–20 §§. Paragrafen reglerar i vilka fall en ansökan om uppehållstillstånd som har gjorts i får beviljas. Övervägandena finns i avsnitt 8.4.2. Paragrafen genomför delvis artiklarna 23 och 24 i det omarbetade skyddsgrundsdirektivet. Av andra stycket 6, som är en ny punkt, framgår att en utlänning som har rätt till uppehållstillstånd med stöd av 3 § första stycket 5 är undantagen från huvudregeln om att en ansökan om uppehållstillstånd inte får beviljas efter inresa. Europeiska unionens officiella tidning L 337/9 OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/95/EU av om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 78.2 a och 78.2 b, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras i rådets direktiv /83/EG av om minimi normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa per soner ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (3). Det direktivet bör omarbetas av tydlighetsskäl. (2)En gemensam asylpolitik, som omfattar ett gemensamt europeiskt asylsystem, utgör en integrerad del av Euro peiska unionens mål att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom unionen på laglig väg. (3)enades vid sitt särskilda möte i merfors om att arbeta för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och absolut tillämpning av Genèvekon ventionen om flyktingars rättsliga ställning av (), kompletterad genom New (1) EUT C 18, , s. 80. (2) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) EUT L 304, 30.9.2004, s. 12. York-protokollet av (protokollet), och på så sätt bekräfta principen om non-refoulement samt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. (4)och protokollet utgör grundstenen i det folkrättsliga systemet för skydd av flyktingar. (5)I slutsatserna från anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör inbegripa en till närmning av reglerna för erkännande av flyktingar och innebörden av flyktingstatus. (6)I slutsatserna från anges även att bestämmel serna om flyktingstatus bör kompletteras med åtgärder för andra former av skydd som erbjuder en lämplig status för den som behöver ett sådant skydd. (7)Den första etappen i inrättandet av ett gemensamt euro peiskt asylsystem har fullbordats. Vid sitt möte antog Haagprogram met, som fastställer de mål som ska nås på området frihet, säkerhet och rättvisa –2010. I Haagprogrammet uppmanades kommissionen att slut föra utvärderingen av den första etappens rättsliga instru ment, och att för och rådet lägga fram den andra etappens instrument och åtgärder så att de kan antas före slutet av 2010. (8)I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs noterade iska rådet att skillnaderna är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och formerna för skyddet. efterfrågade nya initiativ för att fullborda inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem, i enlighet med vad som anges i Haagprogrammet, och därigenom erbjuda en högre skyddsnivå. L 337/10 Europeiska unionens officiella tidning (9)I Stockholmsprogrammet bekräftade sitt engagemang för målet att i enlighet med artikel 78 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) upprätta ett gemensamt område för skydd och solidaritet som grundar sig på ett gemen samt asylförfarande och en enhetlig status för personer som beviljats internationellt skydd. (10)Med hänsyn till resultaten av de undersökningar som genomförts är det i detta skede lämpligt att bekräfta de principer som ligger till grund för direktiv /83/EG och att sträva efter att uppnå en högre grad av tillnärm ning av bestämmelserna om erkännande av internatio nellt skydd och om innehållet i detta skydd på grundval av högre standard. (11)Resurser från Europeiska flyktingfonden och Europeiska stödkontoret för asylfrågor bör mobiliseras för att på lämpligt sätt stödja medlemsstaternas arbete med att ge nomföra de normer som fastställts under den andra etap pen av det gemensamma europeiska asylsystemet, särskilt arbetet i de medlemsstater vars asylsystem utsätts för ett särskilt och oproportionerligt hårt tryck, främst på grund av deras geografiska eller demografiska situation. (12)Huvudsyftet med detta direktiv är dels att garantera att medlemsstaterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka personer som har ett verkligt behov av internationellt skydd, dels att garantera att en miniminivå av förmåner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater. (13)Tillnärmningen av reglerna om erkännande och innebörd av flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehö vande bör bidra till att begränsa sekundära förflyttningar mellan medlemsstaterna för personer som ansöker om internationellt skydd när sådana förflyttningar endast mo tiveras av skillnader i de rättsliga ramarna. (14)Medlemsstaterna bör ha befogenhet att införa eller be hålla förmånligare bestämmelser än de normer som fast ställs i detta direktiv för tredjelandsmedborgare eller stats lösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på för utsättningen att personen i fråga antingen är flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventio nen, eller en person som uppfyller kraven för att beteck nas som subsidiärt skyddsbehövande. (15)De tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som tillåts stanna inom medlemsstaternas territorier av skäl som inte hänför sig till ett behov av internationellt skydd utan efter en skönsmässig bedömning av ömmande eller humanitära skäl, faller utanför tillämpningsområdet för detta direktiv. (16)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläg gande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig heterna. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten och de asylsökan des och deras medföljande familjemedlemmars rätt till asyl, och till att främja tillämpningen av artiklarna 1, 7, 11, 14, 15, 16, 18, 21, 24, 34 och 35 i stadgan och bör därför genomföras på ett sätt som överensstämmer med detta ändamål. (17)När det gäller behandlingen av personer som omfattas av detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina skyl digheter enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i, särskilt de instrument som förbjuder dis kriminering. (18)Medlemsstaterna bör i första hand ta hänsyn till barnets bästa när de genomför detta direktiv, i enlighet med om barnets rättigheter. Vid en bedömning av barnets bästa bör medlemsstaterna särskilt beakta principen om familjesammanhållning, den under åriges välfärd och sociala utveckling, överväganden om trygghet och säkerhet och den underåriges synpunkter med hänsyn till hans eller hennes ålder och mognad. (19)Det är nödvändigt att begreppet familjemedlemmar bred das så att hänsyn tas till de särskilda omständigheter av olika slag som kan förekomma vid fall av beroendeställ ning och till den särskilda omsorg som bör ägnas åt att tillvarata barnets bästa. (20)Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlems stater, som fogats till fördraget om Europeiska unionen () och EUF-fördraget. (21)Erkännandet av flyktingstatus är en fastställelse av redan existerande rättigheter. (22)Samråd med () kan ge medlemsstaterna värdefull vägledning när det gäller att fastställa flyktingstatus enligt artikel 1 i Genèvekonven tionen. (23)Det bör fastställas normer för definitionen och innebör den av flyktingstatus för att vägleda medlemsstaternas behöriga myndigheter vid tillämpningen av Genèvekon ventionen. (24)Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för när asylsökande kan erkännas som flyktingar i den me ning som avses i artikel 1 i . Europeiska unionens officiella tidning L 337/11 (25)Det är särskilt nödvändigt att införa en gemensam upp fattning av följande begrepp: skyddsbehov på plats (sur place), upphov till skada och källor till skydd, internt skydd samt begreppet förföljelse, inklusive orsakerna till förföljelse. (26)Skydd kan ges antingen av staten eller av sådana parter eller organisationer, inklusive internationella organisatio ner, som uppfyller villkoren i detta direktiv och som kontrollerar en region eller ett större område på statens territorium, samt har viljan och förmågan att erbjuda skydd. Skyddet bör vara verksamt och inte av en tillfällig natur. (27)Internt skydd mot förföljelse eller allvarlig skada bör vara faktiskt tillgängligt för sökanden i en del av ursprungs landet som han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i samt där han eller hon rimligen kan förväntas bosätta sig. I de fall då staten eller statens företrädare är de aktörer som utövar förföljelse eller allvarlig skada bör det finnas en presum tion att sökanden inte kan ges effektivt skydd. Om sö kanden är ett ensamkommande barn bör tillgången till lämpliga omsorgs- och förmyndararrangemang som är för det ensamkommande barnets bästa utgöra en del av bedömningen av om effektivt skydd är tillgängligt. (28)När underåriga ansöker om internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar former av förföljelse som är specifika för barn. (29)Ett av villkoren för att kunna betraktas som flykting i den mening som avses i artikel 1 A i är att det finns ett orsakssamband mellan förföljelsegrun derna, nämligen ras, religion, nationalitet, politisk åskåd ning eller tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och för följelsen eller avsaknaden av skydd mot förföljelse. (30)Det är också nödvändigt att införa ett gemensamt be grepp för förföljelsegrunden tillhörighet till viss samhälls grupp. Vid definitionen av en viss samhällsgrupp bör hänsyn tas till faktorer som hänger samman med sökan dens kön, inbegripet könsidentitet och sexuell läggning, som kan ha samband med vissa rättstraditioner eller se der som leder till t.ex. könsstympning, tvångssterilisering eller tvångsabort, i den mån de hör ihop med den sö kandes välgrundade fruktan för förföljelse. (31)Handlingar som är oförenliga med syften och principer anges i inledningen och artiklarna 1 och 2 i stadga och ingår bl.a. i Fö renta nationernas resolutioner om åtgärder för terrorism bekämpning, enligt vilka handlingar, metoder och bruk som utgör terrorism strider mot syf ten och principer och att även avsiktlig finansiering, pla nering och anstiftan av terroristhandlingar är oförenliga med syften och principer. (32)Såsom anges i artikel 14 kan status även innefatta flyk tingstatus. (33)Det bör även fastställas normer för definitionen och in nebörden av status som subsidiärt skyddsbehövande. Sta tus som subsidiärt skyddsbehövande bör fungera som ett komplement till den status för skydd av flyktingar som finns i . (34)Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för att fastställa vilka av dem som ansöker om internationellt skydd som uppfyller kraven för att betecknas som sub sidiärt skyddsbehövande. Kriterierna bör hämtas från de internationella förpliktelserna enligt instrumenten för mänskliga rättigheter och från medlemsstaternas praxis. (35)Risker som en befolkningsgrupp i ett land eller ett seg ment av befolkningen överlag är utsatta för utgör i nor malfallet i sig inte ett personligt hot som kan betecknas som allvarlig skada. (36)Familjemedlemmar kan, enbart på grund av sin relation till flyktingen, normalt komma att utsättas för förföljelse på ett sätt som kan utgöra grund för flyktingstatus. (37)Begreppet nationell säkerhet och allmän ordning omfat tar också fall då en tredjelandsmedborgare är medlem i en sammanslutning som stöder internationell terrorism eller stöder en sådan sammanslutning. (38)Vid beslut om beviljande av de förmåner som anges i detta direktiv bör medlemsstaterna ta lämplig hänsyn såväl till barnets bästa som till de särskilda omständighe terna för hur nära släktingar som redan befinner sig i medlemsstaten och som inte är familjemedlemmar till personer som beviljats internationellt skydd står i bero endeställning till den person som beviljats internationellt skydd. I undantagsfall, då en nära släkting till den person som beviljats internationellt skydd är en gift underårig som inte åtföljs av sin make eller maka, kan det anses vara bäst för den underårige att han eller hon får vara tillsammans med sin ursprungliga familj. (39)Hänsyn bör tas till Stockholmsprogrammets uppmaning om att inrätta en enhetlig status för flyktingar och per soner som uppfyller kraven för att betecknas som sub sidiärt skyddsbehövande, med undantag för de avvikelser som är nödvändiga och objektivt motiverade, och perso ner som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande bör beviljas samma rättigheter och förmåner som de som flyktingar beviljas enligt detta direktiv, och på samma villkor som dessa. L 337/12 Europeiska unionens officiella tidning (40)Medlemsstaterna får, inom de gränser som följer av in ternationella åtaganden, föreskriva att beviljande av för måner avseende tillträde till sysselsättning, sociala för måner, hälso- och sjukvård samt tillgång till integrations främjande åtgärder förutsätter att ett uppehållstillstånd har utfärdats. (41)För att personer som beviljats internationellt skydd på ett bättre sätt ska kunna tillgodogöra sig de rättigheter och förmåner som föreskrivs i detta direktiv i praktiken är det nödvändigt att ta hänsyn till deras specifika behov och de integrationsproblem de ställs inför. Ett sådant hänsynsta gande bör normalt inte leda till en förmånligare behand ling än den som de ger sina egna medborgare, utan att det påverkar medlemsstaternas möjligheter att införa eller behålla förmånligare bestämmelser. (42)I detta sammanhang bör ansträngningar göras för att i synnerhet komma till rätta med sådana problem som hindrar personer som beviljats internationellt skydd att i praktiken ha tillgång till arbetsmarknadsrelaterade ut bildningsmöjligheter och fortbildning, bland annat avse ende ekonomiska hinder. (43)Detta direktiv är inte tillämpligt på ekonomiska förmåner från medlemsstaterna som beviljas för att främja utbild ning. (44)Man bör överväga att vidta särskilda åtgärder för att på ett effektivt sätt lösa de praktiska svårigheter som perso ner som beviljats internationellt skydd ställs inför när det gäller att bestyrka utländska akademiska eller yrkesmäs siga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis, särskilt när dessa svårigheter beror på att personerna i fråga saknar nödvändig dokumentation eller inte kan bära de kostnader som är förknippade med erkännande förfarandena. (45)Särskilt för att undvika socialt lidande är det lämpligt att personer som beviljats internationellt skydd tillhandahålls tillräckliga sociala förmåner och medel för uppehälle, utan diskriminering och inom ramen för det sociala stö det. När det gäller socialt stöd bör villkoren och de när mare föreskrifterna för tillhandahållande av grundläg gande förmåner till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande fastställas i den nationella lagstiftningen. Möjligheten att begränsa sådant stöd till att omfatta endast grundläggande förmåner bör tolkas så att detta begrepp omfattar åtminstone minimiinkomst stöd, bistånd vid sjukdom eller graviditet samt föräldraer sättning, i den mån dessa förmåner beviljas medborgare i enlighet med nationell rätt. (46)Tillträde till hälso- och sjukvård, såväl fysisk som psykisk vård, bör garanteras personer som beviljats internationellt skydd. (47)Integrationsprogram för personer som innehar flyktings tatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande bör så långt möjligt vara utformade på ett sätt som tar hänsyn till dessa personers särskilda behov och den speciella situation som de befinner sig i, inbegripet i förekom mande fall språkundervisning och tillhandahållande av information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med deras skyddsstatus i den berörda med lemsstaten. (48)Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas regelbun det med särskilt beaktande av utvecklingen av medlems staternas internationella skyldigheter när det gäller non- refoulement samt utvecklingen av arbetsmarknaderna i medlemsstaterna och av de gemensamma grundläggande principerna för integration. (49)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa normer för medlemsstaternas beviljande av internationellt skydd till tredjelandsmedborgare och statslösa personer, för en enhetlig status för flyktingar och person som upp fyller kraven för att betecknas som subsidiärt skydds behövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemssta terna och de därför, på grund av direktivets omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprin cipen i artikel 5 i . I enlighet med propor tionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (50)I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll (nr 21) om och ställning med av seende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fo gat till och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem. (51)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om ställning, fogat till och EUF-för draget, deltar inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på . (52)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som inne bär en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv /83/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. (53)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter avseende den tidsfrist för införlivande av direktiv /83/EG i nationell lagstiftning som anges i bilaga I del B. Europeiska unionens officiella tidning L 337/13 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att införa normer för när tredje landsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar och person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet. I detta direktiv gäller följande definitioner: a)internationellt skydd: flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande enligt definitionerna i leden e och g.