prop · H2031 · 2014-10-23 00:00:00 — Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remiss- instanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Ekonomistyrnings- verket (ESV), (Aktiespararna), , , , och Närings- livets Skattedelegation (NSD), vars remiss- yttrande hänvisar till, avstyrker förslaget. , , och anser att avdrags- rätten för förvaltningsutgifter följer av huvud- regeln att utgifter för att förvärva och bibehålla kapitalinkomster ska dras av som kostnad. framhåller att förslaget medför gränsdragningsproblem mot bakgrund av att det även finns andra utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster enligt 42 kap. 1 § IL, vilka även fortsättningsvis kommer att vara avdrags- gilla. och förutser ökade gränsdragningsproblem vad gäller fördelningen av förvaltningsutgifter mellan inkomstslagen kapital respektive näringsverk- samhet. Aktiespararna framhåller att juridiska personers förvaltningsutgifter även i fortsätt- ningen kommer att kunna dras av och anser att denna asymmetri torde bryta mot grund- principen att skattereglerna ska vara neutrala. ESV anser att de beräknade offentligfinansiella effekterna av förslaget är överskattade på både kort och lång sikt, eftersom de stora avdrags- beloppen yrkas av personer som anlitar professionella förvaltare. Verket menar att ett avdragsförbud i många fall kommer att kringgås genom en lägre nettoavkastning. , Svenska Fondhandlareförenin- gen, och , vars remissyttrande hänvisar till, anför att ett slopande av avdragsrätten torde ha negativa effekter på sparandet och att prome- saknar en analys avseende detta. och anser att remisstidens längd inte uppfyller regeringsformens krav på beredning av lagförslag. Skälen för regeringens förslag: gäller att fysiska personer får dra av förvaltnings- utgifter i inkomstslaget kapital bara till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger . Det föreslås nu att avdragsrätten för förvaltningsutgifter i inkomst- slaget kapital slopas helt. Exempel på utgifter som i praxis har ansetts utgöra förvaltningsutgifter är arvoden till banks notariatavdelning, depåavgifter, aviseringsavgif- ter för lån och bankfacksavgifter. Exempel på utgifter som i praxis inte har ansetts utgöra förvaltningsutgifter är utgifter för tidningarna och samt utgifter för tidningen för den som är medlem i Aktiespararna. Det finns både offentligfinansiella skäl och andra skäl som talar för ett slopande av avdragsrätten. Förvaltningsutgifter har delvis karaktären av privata levnadskostnader, vilka som huvudregel inte får dras av vid beskattnin- gen. Ett exempel på utgifter där inslaget av privata levnadskostnader är påfallande är bank- facksavgifter. I samband med att avdragsrätten för förvalt- ningsutgifter begränsades till kostnader som överstiger uttalades dessutom att detta skulle innebära att avdrag för förvaltnings- utgifter i stort sett skulle upphöra för fysiska personer (se prop. 1984/85:180 s. 71). Eftersom begränsningen är nominellt bestämd och inte har ändrats trots att har förflutit sedan regleringen trädde i kraft, har effekten av reformen reducerats i takt med att den allmänna prisnivån stigit. Ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter är därmed i linje med syftet med den ursprungliga reformen. Ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter innebär också administrativa lättnader för . Några remissinstanser, däribland NSD och , anför att avdragsrätten för förvaltningsutgifter följer av huvudregeln att utgifter för att förvärva och bibehålla kapital- inkomster ska dras av som kostnad. Regeln om att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av är dock begränsad när det gäller avdrag för förvaltnings- utgifter. Regeringen anser att de skäl som anfördes när begränsningen av avdragsrätten för förvaltningsutgifter infördes även kan åberopas för ett slopande av avdragsrätten. Vissa remissinstanser, däribland , anser att förslaget medför gränsdragnings- problem. Gränsdragningsfrågorna är dock aktuella och regeringen bedömer dessutom att förslaget innebär att gränsdrag- ningen mot sådana privata levnadskostnader som inte får dras av försvinner. Aktiespararna framhåller att förslaget innebär en asymmetri, eftersom juridiska personers för- valtningsutgifter även i fortsättningen kommer att kunna dras av. Även om ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter i inkomst- slaget kapital innebär en asymmetri i förhållande till vad som gäller i inkomstslaget näringsverk- samhet, bedömer regeringen mot bakgrund av de skäl som nämns ovan att avdragsrätten bör slopas. När det gäller beredningskravet anser regerin- gen, i motsats till vad och anför, att detta är uppfyllt. Tidsbrist efter ett val utgör en sådan omständighet som tillåts påverka remiss- tidens längd (se bet. 2008/09:KU10). Förslaget föranleder ändringar i 42 kap. 6 § IL, se avsnitt 3.19. Att slopa avdragsrätten för förvaltningsutgifter i inkomstslaget kapital beräknas öka skattein- täkterna med 2015 och varaktigt. Utan ett slopande av avdragsrätten beräknas att ca 55 000 skattskyldiga skulle ha yrkat avdraget 2015. Regeringen anser, till skillnad från ESV, att beräkningen av de offentligfinansiella effekterna av regeländringen är rimlig. I den mån slopandet av avdragsrätten leder till en omfördelning av sparande mellan olika sparformer kommer det att påverka andra skattebaser såväl positivt som negativt. Regeringen vill även påminna om att de utgifter som omfattas av avdragsrätten delvis har karaktären av privata levnadskostnader, t.ex. bankfacksavgifter, vilka inte kan omallokeras till någon annan typ av kapitalförvaltning. Beräknin- gen bedöms därför ge en rättvisande bild av regeländringens offentligfinansiella effekter. behöver göra vissa systemanpass- ningar samt ändra blanketter och informations- material. bedömer att förslaget, tillsammans med förslagen om särskild löneskatt för äldre och slopad nedsättning av social- avgifterna för unga, kommer att innebära ökade initiala kostnader för verket om 6,3 miljo- ner kronor. Kostnaderna för ska hanteras inom befintliga och beräknade anslags- ramar inom utgiftsområdet. bedömer att förslaget bör leda till ett ökat antal processer i de allmänna förvalt- ningsdomstolarna. Eventuella tillkommande kostnader för de allmänna förvaltningsdom- stolarna ska hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar inom utgiftsområdet. Effekter för privatpersoner och företag av de som gör avdrag för förvalt- ningsutgifter är kvinnor och är män. Bland de män som gör avdraget är det genomsnittliga avdragsbeloppet ca medan genomsnittet bland kvinnor som gör avdraget är ca . Såväl förekomsten av avdrag för förvaltningsutgifter som det genomsnittliga avdragsbeloppet ökar med inkomstnivån och ett slopande av avdragsrätten har därför positiva fördelningseffekter. Förslaget avser endast avdragsrätten i inkomstslaget kapital och inte avdrag i inkomstslaget närings- verksamhet. Förslaget ökar därmed investerings- kostnaderna för privatpersoner som köper förvaltningstjänster, men påverkar inte företa- gens avdragsrätt. Eftersom kundernas kostnader ökar förväntas slopandet av avdragsrätten påverka företag som säljer förvaltningstjänster, dvs. fondförvaltare, banker, kreditinstitut och andra företag som tillhandahåller förvaltning av fysiska personers kapitaltillgångar. Enligt () företagsdatabas fanns 2012 ca 9 100 företag med sammanlagt ca 55 000 anställda med sådan verksamhet (företag med SNI-kod 64). Ca 7 500 av företagen hade inga anställda. Ca 1 300 företag hade 1–4 anställda, ca 200 företag 5–19 anställda, ca 60 företag 20–49 anställda och ca 90 företag 50 eller fler anställda. , , och , vars remissyttrande hänvisar till, anför att ett slopande av avdragsrätten torde ha negativa effekter på sparandet. noterar att ett slopande av avdragsrätten ökar kostnaden för att köpa förvaltningstjänster, vilket vid oförändrade priser förväntas minska efterfrågan på de tjänster som inte längre berättigar till avdrag. Om företagen anpassar priserna på dessa tjänster påverkas efterfrågan mindre, men i båda fallen förväntas företagens intäkter minska. Storleken på minskningen är svårbedömd, men förvaltningsutgifterna som inte längre berättigar till avdrag beräknas uppgå till ca 2015. De berörda företagens intäkter uppgick till ca 250 miljar- der kronor 2012. De aktuella intäkterna mot- svarar därmed av intäkter. Eftersom förhållandevis få gör avdrag för förvaltningsutgifter kan effekterna på det totala sparandet förväntas vara små totalt sett. En viss omfördelning av sparande mellan olika sparpro- dukter kan däremot förväntas. Regeringen bedö- mer därför att ett slopande av avdragsrätten för förvaltningsutgifter varken kommer att påverka det totala sparandet eller de företag som förvaltar fysiska personers kapitaltillgångar i någon större utsträckning. kommer dock att påverkas i olika hög utsträckning beroende på hur exponerade de är mot de personer som berörs av en slopad avdragsrätt. De berörda företagen bedöms behöva lämna information till sina kunder med anledning av förslaget. Kostnaden för detta varierar mellan företagen, beroende på bl.a. hur många kunder företaget har och hur kunderna kontaktas. Förutom denna engångsinsats medför förslaget inte att några krav på företagen att upprätta, lagra eller överföra information tillkommer eller förändras. Förslaget bedöms därför inte påverka företagens administrativa kostnader som dessa mäts enligt standardkostnadsmodellen. Regeringens bedömning: De s.k. lättnadsreglerna för oäkta bostadsföretag förlängs inte när de löper ut vid utgången av 2015. Skälen för regeringens bedömning: I pro- positionen 2005/06:40 Reformerade beskatt- ningsregler för ägare i fåmansföretag, föreslogs att bestämmelserna i 43 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) om utdelning och kapitalvinst på andelar i oäkta bostadsföretag inte skulle omfat- tas av de reformerade reglerna för onoterade företag (bet. 2005/06:SkU10, rskr. 2005/06:116). Lagtekniskt skedde detta genom en övergångs- bestämmelse med innebörd att lättnadsreglerna skulle tillämpas t.o.m. utgången av för oäkta bostadsföretag (se punkt 2 i ikraft- trädande- och övergångsbestämmelserna till lagen [2005:1136] om ändring i inkomstskatte- lagen). Lättnadsreglerna innebär att delägare i oäkta bostadsföretag medges en lättnad i beskattningen. Övergångsbestämmelsen har därefter, i avvaktan på en översyn av beskattnin- gen av oäkta bostadsföretag, förlängts så att bestämmelserna ska fortsätta tillämpas t.o.m. utgången av 2015 (prop. 2011/12:1, bet 2011/12:FiU1, rskr. 2011/12:32). En översyn av beskattningen av oäkta bostadsföretag har skett inom ramen för (Fi2012:04). Kommittén överlämnade sitt betänkande Vissa bostadsbeskattningsfrågor (SOU 2014:1). Kommittén föreslog bl.a. att lättnadsreglerna för oäkta bostadsföretag inte ska förlängas när de löper ut utan ersättas med en generell sänkning av skattesatsen för utdelningar och kapitalvinster. Regeringen delar denna bedömning. Efter att lättnadsreglerna löpt ut kommer huvudregeln för onoterade andelar att gälla även för andelar i oäkta bostadsföretag. Denna innebär ett skatteuttag på utdelning och kapitalvinst . Kommitténs förslag i övrigt bereds vidare. Regeringens bedömning: Reglerna för beskattning av utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmansföretag (3:12- reglerna) bör ses över. Skälen för regeringens bedömning: På grund av skillnaden i skattesats mellan inkomstslagen tjänst och kapital finns det regler, de s.k. 3:12- reglerna, som särskiljer arbetsinkomster från kapitalinkomster i företag med ett fåtal delägare där delägaren också arbetar i företaget, s.k. Spänningarna mellan beskattning av arbetsinkomst och kapitalinkomst har ökat väsentligt /skattereform. Rege- ringen avser därför att se över beskattningen av utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i fåmansföretag bl.a. för att upprätthålla det ursprungliga syftet med regelverket. Riksda- gen har också, i samband med de förändringar i 3:12-reglerna som trädde i kraft , i ett tillkännagivande uttalat att regeringen noga bör följa utveck- lingen och vid behov skyndsamt återkomma till med förslag om ytterligare justeringar i regelverket (bet.2013/14:FiU1). Skatt på kapitalanvändning – företagsskatter (dir. 2011:1) har sett över beskattning- en av bolag. Den har bl.a. haft i uppdrag att göra villkoren mer lika vid finansiering med eget kapital och med lån. Enligt uppdraget skulle kommittén bedöma om det är lämpligt att ta fram mer generellt utformade regler som begrän- sar ränteavdragen och som om möjligt kan er- sätta de nuvarande ränteavdragsbegränsnings- reglerna, undersöka om skattelättnader för eget 6.15Utredning om finansiering av kapital bör införas och lämna förslag. infrastrukturinvesteringar via skatter och avgifter Regeringens bedömning: En utredning bör tillsättas för att undersöka hur större infra- strukturprojekt kan finansieras genom uttag av en särskild skatt eller avgift. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen avser att ta ett samlat grepp på infrastruktur och bostadsbyggande . Såväl staten som kommersiella fastighetsägare har ett intresse av en väl fungerande infrastruk- tur. För många fastighetsägare innebär investe- ringar i infrastruktur att fastighetens markvärde ökar där investeringar görs. Regeringen avser därför att tillsätta en utredning för att undersöka hur större infrastrukturprojekt kan finansieras genom uttag av en särskild skatt eller avgift och om det är möjligt att utforma en skatt eller avgift som fångar upp de värdeökningar som uppkommer med anledning av en infrastruktur- satsning. draget har ingått att ta fram förslag som breddar bolagsskattebasen för att bl.a. kunna sänka bo- lagsskattesatsen. slutbetänkande Neutral bolagsskatt – för ökad effektivitet och stabilitet (SOU 2014:40) överlämnades till re- geringen . Kommittén har läm- nat två alternativa förslag för att åtgärda den skattemässiga skillnaden i behandling mellan fin- ansiering med eget kapital och lånat kapital. Som huvudförslag föreslås ett finansieringsavdrag och som alternativt förslag en s.k. EBIT-modell (Earnings Before Interest and Tax). Båda försla- gen innebär att räntekostnader och andra finansiella kostnader får kvittas mot finansiella intäkter (inkl. ränteintäkter). Avseende finansi- eringsavdraget får inga avdrag för finansiella kostnader göras utöver kvittningen. Finansi- eringsavdraget föreslås uppgå till av företagets hela skattemässiga resultat. Det får göras oavsett om företaget har motsvarande kostnader eller inte och är för företagen eko- nomiskt likställt med en sänkning av bolags- skattesatsen . Avseende EBIT-modellen föreslår kommittén att avdrag för finansiella kostnader får göras med 20 pro- cent av företagets rörelseresultat (EBIT) sam- tidigt som bolagsskattesatsen sänks med 3,5 pro- centenheter. Kommittén föreslår att nuvarande ränteavdragsbegränsningsregler avskaffas om fi- nansieringsavdraget införs men behålls vid in- förande av en EBIT-modell. bedömer att de föreslagna inskränkningarna av avdragsrätten för finansiella kostnader inte har någon effekt för den finansiella sektorn. Mot den bakgrunden föreslår kommittén att företag som bedriver bank- eller finansieringsrörelse ska ta upp en schablonintäkt. Schablonintäkten ska baseras på företagens skulder, med den s.k. stabilitetsav- giften som förebild vid beräknandet av under- laget. Förslaget om schablonintäkt för företag som bedriver bank- eller finansieringsrörelse bedöms av kommittén öka skatteintäkterna med 2–. betänkande har skickats ut på remiss. Remisstiden går ut den 6.17Utredning om beskattning av den finansiella sektorn Regeringens bedömning: En utredning bör till- sättas för att se över förutsättningarna för och utformningen av en förändrad beskattning av den finansiella sektorn. Skälen för regeringens bedömning: Den finansiella sektorn antas vara underbeskattad i och med mervärdesskatteundantaget för finansi- ella tjänster. En s.k. finansiell aktivitetsskatt (FAT) skulle kunna rätta till en sådan skatte- mässig obalans. En utredning bör tillsättas för att analysera om en sådan beskattning skulle vara samhällsekonomiskt effektiv. Utredningen bör vidare undersöka om förslag om en scha- blonintäkt för företag som bedriver bank- eller finansieringsrörelse i SOU 2014:40 (se avsnitt 6.16) kan ersättas av en FAT. Inom Europeiska unionen pågår ett arbete med att ta fram en s.k. skatt på finansiella transaktioner (FTT). Utredningen bör slutligen undersöka vilka effekter en FTT får för . I avvaktan på utredningen är det dock re- geringens ambition att införa en skatt på den finansiella sektorn som kan träda i kraft . En sådan typ av skatt som har föreslagit bedöms av kommittén kunna ge ökade skatteintäkter med . 6.18Utredning om paketeringar av fastigheter Regeringens bedömning: En utredning bör till- sättas om förekomsten av paketering av fastig- heter som ett verktyg för skatteplanering. Även frågan om fastighetsbildningsåtgärder miss- brukas för att undgå stämpelskatt bör i detta sammanhang utredas. Skälen för regeringens bedömning: I finns långtgående möjligheter till uppskjuten beskattning när en tillgång avyttras inom en koncern. Beskattning ska i stället ske när tillgån- gen lämnar koncernen. Genom s.k. paketering kan dock skattekrediter erhållas även då tillgån- gar säljs externt. Paketering är möjlig för alla typer av tillgångar, men får större betydelse för tillgångar med lång avskrivningstid. Fastigheter tillhör den kategori tillgångar som har längst avskrivningstid och därmed får fastighetspakete- ring större betydelse än paketering av andra typer av tillgångar. En utredning bör tillsättas för att se över förekomsten av fastighetspaketering som ett verktyg för skatteplanering. Även frågan om fastighetsbildningsåtgärder missbrukas för att undgå stämpelskatt och om en lagändring av detta skäl är motiverad bör i detta sammanhang utredas. Regeringens bedömning: Förekomsten av skatte- planering i välfärdssektorn bör kartläggas och analyseras. Skälen för regeringens bedömning: Regeringspartierna och har kommit överens om ett antal utgångspunkter som ska utgöra grund för det fortsatta arbetet med att förverkliga en välfärd utan vinstintresse. En sådan utgångspunkt är att det är rimligt att verksamheter som får offentliga medel också beskattas i . Mot denna bakgrund är det lämpligt att förekomsten av skatteplanering i välfärdssektorn kartläggs och analyseras. Om kartläggningen och analysen visar att det finns anledning att vidta åtgärder för att stävja missbruk av skattereglerna avser regeringen att återkomma med förslag som motverkar sådant missbruk. Skatt på konsumtion m.m. – energi- och miljöskatter tillväxt kan påverka omvärlden. Principen om att förorenaren ska betala är central och om denna princip iakttas kan de olika målsättningarna nås på ett rättvist sätt och till lägsta möjliga kostnad för samhället. Regeringen anser att det är angeläget att öka den styrande effekten av de nationella energi-, klimat- och miljöskatterna för att stimulera till en omställning till miljövänlig produktion och 6.20Fortsatt arbete med effektivare minskad förbrukning av fossila bränslen. skatter på energi-, klimat- och miljöområdet Det är en av vår generations största utmaningar att stoppa miljöförstörningen och minska klimatutsläppen. Klimatförändringarna är globala och påverkar livsbetingelserna i hela världen. Det krävs ett sammanhållet globalt och nationellt politiskt arbete för att säkra en god miljö även . Grunden för ett framgångsrikt klimatarbete läggs i breda, internationella överenskommelser om minskade utsläpp av växthusgaser. I det internationella arbetet verkar inom EU för att det nuvarande energiskattedirektivet (rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av EU-ramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet) ska ändras, i syfte att öka miljöstyrningen och skapa ett mer kostnadseffektivt ramverk för beskattningen på unionsnivå. En central fråga är att minimiskattenivåerna i direktivet bestäms utifrån bränslenas energiinnehåll respektive deras innehåll av fossilt kol. Det är även angeläget att andra delar av unionsrätten utformas på ett sätt som möjliggör för medlemsstaterna att bedriva ett kostnadseffektivt arbete med att utveckla miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel. Detta gäller inte minst om statligt stöd. Miljö- och klimatskatter är avgörande för att minska vår miljö- och klimatpåverkan. har lång och god erfarenhet av att använda skatter och andra ekonomiska styrmedel för att kostnadseffektivt bidra till att nå klimat-, energi- och miljöpolitiska mål. Att redovisa erfarenheterna internationellt är en viktig del i regeringens arbete med att uppmuntra till kraftfulla insatser globalt. är ledande när det gäller att förena god ekonomisk tillväxt med minskade utsläpp av växthusgaser. Genom att visa att det är möjligt att förena en ambitiös klimat- och energipolitik med en god och hållbar skatter är av central betydelse för att ska kunna nå de klimat- och energipolitiska målen på ett kostnadseffektivt sätt. Klimatfrågan är vår tids ödesfråga. Koldioxid- skatten är det primära generella styrmedlet för att i åstadkomma utsläppsminskningar i sektorerna utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter. I syfte att i högre grad iaktta principen om att förorenaren ska betala bör undantagen från den generella koldioxid- skattenivån minskas. Regeringen avser därför att som ett steg i detta arbete lägga fram ett förslag om att helt slopa de nedsättningar av koldioxid- skatten som gäller för uppvärmnings- bränslen inom vissa sektorer. I syfte att öka miljöstyrningen på klimatområdet bör också en skatt på fluorerade växthusgaser utredas. ska även olika metoder för att få flyget att i högre utsträckning bära sina egna klimatkostnader undersökas. Regeringen anser att det bör utredas hur en skatt på flygresor kan utformas. Andra prioriterade områden för miljö- politiken är att skapa en giftfri miljö och en bättre havsmiljö. För att skydda miljön och människors hälsa måste användningen av farliga kemikalier minska. Att införa en skatt på varor som innehåller farliga kemikalier kan vara ett kostnadseffektivt sätt för att minska före- komsten av eller risken för exponering och spridning av farliga kemikalier. Regeringen väntar därför med intresse på resultatet av det arbete som bedrivs av utredningen om ekonomiska styrmedel för kemikalier. För att minska övergödning och försurning av mark och vatten bör en skatt på handelsgödsel införas. Det är vidare lämpligt att öka klimat- och miljöstyrningen av vissa andra punktskatter. Regeringen föreslår därför att skatterna på bekämpningsmedel, naturgrus och avfall som deponeras höjs för att anpassas efter för- ändringar i den allmänna prisutvecklingen i syfte att undvika att skatternas styreffekt urholkas. Regeringen avser också att höja energiskatten på dieselbränsle. Dessutom ökas koldioxid- relateringen av fordonsskatten i syfte att öka incitamenten att äga fordon med låga koldioxidutsläpp. Den viktbaserade fordons- skatten höjs för att undvika att äldre fordon, som allmänt sett är sämre ur miljö- och trafiksäkerhetssynpunkt, beskattas lindrigare. För lätta fordon som drivs med dieselbränsle bör fordonsskatten sänkas något om energiskatten på dieselbränsle höjs. Ett s.k. bonus/malus-system bör införas, där miljöanpassade fordon med relativt låga utsläpp av koldioxid premieras vid inköpstillfället med en bonus och fordon med relativt höga utsläpp av koldioxid får högre skatt (malus). Regeringen avser därför att utreda hur ett sådant system kan utformas. Det bör i detta sammanhang också tas ett helhetsgrepp om fordonsbeskattningen med syfte att skapa ett mer renodlat och transparent system vilket bedöms öka effektiviteten i styrningen. Miljöpåverkan från transportsektorn ska minskas.