prop · H103188 · 2014-03-18 00:00:00 — nationella programmen och om möjligheterna att få utbildning på intro- Eftersom vidareutbildningen föreslås placeras i gymnasieskolan bör informationsskyldigheten utsträckas till att även omfatta vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Regeringens förslag: För vidareutbildningen ska det finnas examensmål som innehåller mål för utbildningen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig till- styrker promemorians förslag eller har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Vidareutbildningen föreslås i avsnitt 5.1 leda till en gymnasieingenjörsexamen. För gymnasieskolans nationella program (jfr 16 kap. 6 § skollagen) finns det examensmål som innehåller målen för utbildningen. Såväl eleverna som läser det fjärde tekniska året som kommande arbetsgivare och andra avnämare behöver förstå vad utbildningen kvalificerar för. Det är därför viktigt att det finns tydliga och av staten beslutade mål som ligger till grund för planeringen av vidareutbildningen. Dessa mål bör styra utbildningen och examensarbetets utformning och innehåll. De nationella profiler som behandlas i avsnitt 7.3 och deras utgångar på vidareutbildningen bör kunna kopplas till målen. Målen bör också medge en flexibilitet så att det finns en viss frihet för utbildningsanordnare. Regeringen föreslår därför att det i skollagen ska anges att det för det fjärde tekniska året ska finnas examensmål som innehåller mål för utbildningen. På motsvarande sätt som gäller för de nationella programmen i gymnasieskolan bör examensmålen beslutas av regeringen i förordning. Regeringens förslag: Vidareutbildningen ska vara öppen endast för den som genomgått utbildning på teknikprogrammet eller har likvärdiga kunskaper och som påbörjar vidareutbildningen terminen efter det att han eller hon har avslutat utbildningen på teknikprogrammet eller motsvarande utbildning eller senast det kalenderår då han eller hon fyller . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker promemorians förslag eller har inte några invändningar mot Det gäller bl.a. , , Skol- väsendets överklagandenämnd, Statskontoret, , Universitets- och högskolerådet, , Arbetsförmedlingen, , och kommuner, , , Industriarbetsgivarnas Kompetensråd, Ingenjörer samt . Livsmedelsföretagen anser att det är bra att det tydliggörs att unga kan nå likvärdiga kunskaper på olika sätt. Kommuner och Landsting (SKL) och Vuxenutbildning i Samverkan ifrågasätter åldersgränsen vid . anser att utbildningen ska kunna påbörjas senast det år den sökande fyller . kommun bedömer utifrån det resonemang som förs i promemorian att det är rimligare att man får påbörja utbildningen senast det år man fyller . Skälen för regeringens förslag: Gymnasieskolan är enligt skollagen öppen endast för ungdomar som avslutat sin grundskoleutbildning eller motsvarande utbildning och som påbörjar sin gymnasieutbildning till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller (15 kap. 5 §). Ungdomar med ett svårt rörelsehinder kan påbörja utbild- ningen senast under det första kalenderhalvåret det år (15 kap. 36 § skollagen). De flesta eleverna påbörjar läsåret efter att de har slutat , när de är . Eleverna är då i regel det år de avslutar det tredje läsåret i gymnasieskolan. Det är dock inte ovanligt att eleverna efter t.ex. programbyten eller studieuppehåll är när de avslutar gymnasieskolan. Som utvecklats i avsnitten 4 och 5.1 är det ett samhällsintresse att fler individer väljer tekniska utbildningar. Hänsyn bör tas till detta vid utformningen av regelverket för vidareutbildningen så att målgruppen inte blir för liten och utestänger individer som rimligen bör få gå utbildningen. Regeringen har genomfört olika insatser för att stärka intresset för naturvetenskap och teknik genom hela utbildningssystemet. Som exempel kan det s.k. Tekniksprånget nämnas. Genom beslut om budgetpropositionen (prop. 2011/12:1) tilldelades medel för satsningen som innebär att ungdomar som avslutat naturvetenskaps- eller teknikprogrammet får praktik inom teknikområdet med lön från företagen, i syfte att skapa intresse för vidareutbildning inom området. Satsningen beräknas fortsätta . Med gällande åldersgränser för gymnasieskolan skulle många unga vuxna på grund av programbyte eller liknande eller t.ex. deltagande i Tekniksprånget vara för gamla för att vara behöriga att söka ett fjärde tekniskt år. Om elever som går det tredje läsåret på teknikprogrammet ges möjlighet att mottas till vidareutbildningen även om de är får elever som på grund av programbyte, utbytesstudier eller att de anlänt sent till , eller som av andra skäl avslutar sin gymnasieskola vid högre ålder än normalt, möjlighet att tas emot till vidareutbildningen. Eftersom det fjärde tekniska året är en vidareutbildning i gymnasieskolan anser dock regeringen att någon form av åldersgräns bör införas. Till att börja med bör elever som avslutar sina studier på teknikprogrammet ha rätt att gå vidare till vidareutbildningen i direkt anslutning till det tredje året. Regeringen anser vidare att det är rimligt att unga vuxna som efter t.ex. i arbete eller arbetslöshet behöver stärka sin position på arbetsmarknaden med ytterligare utbildning kan erbjudas en praktiskt inriktad teknisk utbildning och att de därför bör ges tillgång till vidareutbildningen. I promemorian föreslås en åldersgräns för behörighet till vidareutbildningen , om eleven inte påbörjar utbildningen direkt efter avslutat teknikprogram eller likvärdiga studier. SKL ifrågasätter denna åldersgräns. och kommuner förordar en åldersgräns och Vuxenutbildning i Samverkan anser att det är olyckligt att utestänga personer på grund av ålder. Regeringen anser, av skäl som framgår av avsnitt 5.1, att det är viktigt att vidareutbildningen placeras i gymnasieskolan. Som redovisas ovan behöver bestämmelserna om behörighet till studier i gymnasieskolan därför kompletteras med en ny åldersgräns för behörighet till vidareutbildningen. Från denna utgångspunkt anser regeringen att promemorians förslag är väl avvägt. Som nämns ovan påbörjar de flesta elever sin gymnasieutbildning direkt efter och är därmed i normalfallet omkring 19 till när de slutför sin gymnasieutbildning. De har då möjlighet att arbeta eller studera för att sedan påbörja det fjärde tekniska året. De ungdomar, som påbörjar sin gymnasieutbildning på teknikprogrammet så sent som huvudregeln i 15 kap. 5 § skollagen tillåter, kommer att vara omkring när de avslutar studierna på programmet och kan påbörja vidareutbildningen direkt efter avslutat teknikprogram. Detsamma gäller ungdomar som avslutat en likvärdig utbildning. Andelen elever som avslutar sin utbildning på teknikprogrammet så sent som är dock mycket liten och eleverna är oftast yngre. De som kan påbörja vidareutbildningen är således i normalfallet , och inte högst som anges i promemorian. Regeringen menar därför att en åldersgräns för behörighet till vidareutbildningen är rimlig. Regeringen delar dock bedömningen att även vuxna som är kan behöva och efterfråga vidareutbildningen och att deras behov bör tillgodoses. Regeringen avser därför att göra en översyn av regelverket för vuxenutbildning (komvux) i syfte att göra det möjligt för huvudmännen att utbilda och examinera gymnasieingenjörer även inom komvux. Av ovanstående skäl föreslår regeringen att vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan ska vara öppen för den som påbörjar vidareutbildningen terminen efter det att han eller hon har avslutat teknikprogrammet eller motsvarande utbildning eller senast det kalenderår då han eller hon fyller . 2013/14:188 7 Det fjärde tekniska årets utformning och Regeringens förslag: Vidareutbildningen ska vara avsedd att genomgås på ett läsår. Utbildningen ska bedrivas som heltidsstudier och få utformas så att den inte i huvudsak är skolförlagd. Omfattningen av studierna på vidareutbildningen ska anges i gymnasiepoäng. Utbildningen ska omfatta 900 gymnasiepoäng, varav 100 gymnasiepoäng ska avse ett examensarbete. För utbildningen ska det finnas en poängplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska bemyndigas att meddela föreskrifter om poängplanen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker promemorians förslag eller har inte några invändningar mot det. Detta gäller bl.a. , , , Universitets- och högskolerådet, , Arbetsförmedlingen, , och kommuner, , , samt Livsmedelsföretagen. kommun vill utöka examensarbetet till 200 gymnasiepoäng. Kommuner och Landsting (SKL) ifrågasätter tidsstyrningen för denna typ av utbildning och anser att yrkesområdets kompetensbehov bör styra utbildningens omfattning. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 5 föreslås att vidareutbildningen organiseras som ett fristående fjärde år i gymnasieskolan. Inom de nationella programmen genomgås utbildningen läsårsvis. Läsåren fördelas på en hösttermin och en vårtermin och utbildningen ska bedrivas som heltidsstudier (jfr 16 kap. 15 och 17 §§ skollagen). Motsvarande bör också gälla för vidareutbildningen. Gymnasieskolan omfattar heltidsstudier om totalt 2 500 gymnasiepoäng vilket ger ett genomsnitt på ca 833 gymnasiepoäng per läsår. Omfattningen varierar dock i praktiken mellan 800 och 900 gymnasiepoäng per läsår. Med den studievana som elever fått genom studier på teknikprogrammet är det rimligt att omfattningen av vidareutbildningen ligger något över gymnasieskolans läsårsmedelvärde för att tiden ska användas effektivt. Vidare bör utbildningens omfattning uppgå till jämna hundratal gymnasiepoäng så att kurserna, som i gymnasieskolan normalt omfattar jämna hundratal eller femtiotal poäng, ryms inom utbildningen. Regeringen förslår därför att utbildningen ska omfatta 900 gymnasiepoäng. Eftersom vidareutbildningen är att betrakta som en yrkesutbildning är det naturligt och viktigt att det inom vidareutbildningen förekommer arbetsplatsförlagt lärande (APL) på samma sätt som inom yrkesprogrammen inom gymnasieskolan. Utbildningen bör alltså liksom gymna- sial lärlingsutbildning få utformas så att den inte är i huvudsak skolför- Prop. 2013/14:188 lagd. En examensuppgift är ett viktigt inslag för att närmare knyta utbildningen till den bransch som utbildningen syftar till. En examensuppgift visar också att eleven har nått examensmålen. Regeringen föreslår därför att ett examensarbete ska genomföras, lämpligen i slutet av utbildningen. I försöksverksamheten omfattar examensuppgiften 100 gymnasiepoäng. kommun förordar att examensarbetet ska utökas till 200 gymnasiepoäng när det fjärde tekniska året permanentas. Något sådant behov har inte redovisats av någon annan remissinstans eller av i de uppföljningsrapporter myndigheten lämnat . Regeringen har därför inte för avsikt att i denna proposition föreslå några förändringar i examensarbetets omfattning jämfört med vad som har gällt under försöksverksamheten. I promemorian föreslås att ovan nämnda krav ska anges i skollagen, att det där ska anges att det för utbildningen ska finnas en poängplan samt att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om en sådan plan. SKL ifrågasätter tidsstyrningen för denna typ av utbildning och anser att yrkesområdets kompetensbehov bör styra utbildningens omfattning. har föreslagit mål för gymnasieingenjörsexamen i försöksverksamheten efter samråd med arbetslivets representanter och med utgångspunkten att utbildningen ska kunna genomföras (dnr U2010/5052/G). Regeringen anser att nationella mål och en enhetlig tidsram för att det blir tydligt vad arbetslivet kan förvänta sig av den som genomgått utbildningen och fått gymnasieingenjörsexamen. Regeringen delar därför inte SKL:s synpunkt att utbildningens omfattning ska kunna variera utan anser att utbildningens omfattning ska regleras på det sätt som föreslås i promemorian. Regeringens förslag: Elever på vidareutbildningen ska ha rätt till minst (garanterad undervisningstid). Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker promemorians förslag eller har inte några invändningar mot det. Detta gäller bl.a. , , , Universitets- och högskolerådet, , Arbetsförmedlingen, och kommuner, samt . tillstyrker förslaget med tillägget att 50 timmars garanterad handledningstid bör avsättas för examensarbetet. Industriarbetsgivarnas Kompetensråd, , Trä- och Möbelföretagen och samt Livsmedelsföretagen anför att undervisningstiden generellt bör öka i gymna- sieskolan, vilket även inkluderar det fjärde året. 2013/14:188 Skälen för regeringens förslag: För att en elev ska kunna tillgodogöra sig utbildningens innehåll är det angeläget att eleven får undervisning i den omfattning som krävs. Regeringen föreslår i avsnitt 7.1 att vidareutbildningen ska bedrivas som heltidsstudier under ett läsår och omfatta 900 gymnasiepoäng, varav examensarbetet ska omfatta 100 gymnasiepoäng. Eftersom vidareutbildningen innebär studier i gymnasieskolan är det rimligt att elevens garanterade undervisningstid i huvudsak ska motsvara det som gäller för elever på gymnasieskolans nationella program. Elever på yrkesprogrammen har rätt till minst och elever på högskoleförberedande program har rätt till minst (16 kap. 18 § skollagen). Det innebär att den garanterade undervisningstiden är per läsår på ett yrkesprogram och per läsår på ett högskoleförberedande program. Då det fjärde tekniska året är att betrakta som en yrkesutbildning som ska innefatta arbetsplatsförlagt lärande och leda till en gymnasieingenjörsexamen anser regeringen att den garanterade undervisningstiden i princip ska motsvara den som gäller för ett yrkesprogram. Industriarbetsgivarnas Kompetensråd, , Trä- och Möbelföretagen och samt Livsmedelsföretagen anför att undervisningstiden generellt bör öka i gymnasieskolan, vilket även inkluderar det fjärde året. De uppföljningar som har gjorts av såväl som Skolinspektionen indikerar att vissa elever inte får undervisning i en omfattning som når upp till den garanterade undervisningstiden. Regeringen bedömer att skillnaderna är alltför stora när det gäller hur mycket undervisningstid eleverna får i den mål- och resultatstyrda gymnasieskolan. Regeringen har därför i budgetpropositionen (prop. 2013/14:1) aviserat att den avser att ge i uppdrag att utreda hur en starkare styrning av undervisningstiden i gymnasieskolan kan utformas. Regeringen har inte för avsikt att innan myndigheten har redovisat sitt uppdrag föreslå några förändringar av undervisningstiden eller dess reglering. Regeringen vill även peka på att det antal undervisningstimmar som anges som garanterad undervisningstid är ett minimikrav, varför det står huvudmannen fritt att ge eleven fler undervisningstimmar. Detta bör även gälla för vidareutbildningen. anser att ska avsättas för examensarbetet. Examensarbetet har som framgår av avsnitt 7.1 karaktären av en uppgift som eleven, enskilt eller i grupp, genomför och som ska visa att han eller hon nått målen för utbildningen. Inte sällan innebär examensarbetet att eleven löser en verklig uppgift hämtad från ett lokalt företag. Examensarbetet genomförs således inte som traditionell undervisning och enligt regeringens bedömning finns det därför inte behov av att som för övrig undervisning fastställa en minsta garanterad undervisningstid för detta arbete. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att elever på vidareutbildningen ska ha rätt till minst (garanterad undervisningstid). Regeringens förslag: Inom vidareutbildningen ska det finnas särskilt profilerade utbildningsvägar (nationella profiler). Regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka nationella profiler som ska finnas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om nationella profiler. Regeringens bedömning: De nationella profilerna bör bygga vidare på de nationella inriktningarna på teknikprogrammet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna som har yttrat sig tillstyrker promemorians förslag eller har inte några invändningar mot förslaget. Det gäller bl.a. , , , och kommuner, , Industriarbetsgivarnas Kompetensråd, Ingenjörer, och Byggindustrier. och Ingenjörer framför att man genom en tydlig koppling mellan teknikprogrammet och det fjärde året skapar förutsättningar för den kvalitet som utbildningen kräver. anser att det, mot bakgrund av deras erfarenhet av försöksverksamheten, är positivt att vidareutbildningen enligt förslaget ska bygga på de nationella inriktningarna på teknikprogrammet. Livsmedelsföretagen tillstyrker promemorians principförslag om nationella profiler och att dessa ska bygga vidare på teknikprogrammet. Dock anser Livsmedelsföretagen att det vore olyckligt att föregripa utredningen om en översyn av teknikprogrammet. kommun och Samverkansorganet i () anser att det är av vikt att regelverket medger att man lokalt kan skapa egna utbildningsvägar som är anpassade till det regionala eller lokala näringslivets behov. , kommun samt Kommuner och Landsting (SKL) stöder förslaget om särskilda utbildningsvägar inom vidareutbildningen men är tveksamma till namnet profil och förordar benämningen inriktning i stället. Skälen för regeringens förslag och bedömning: För att förbereda försöksverksamheten med ett fjärde tekniskt år utarbetade i nära samverkan med olika branschföreträdare ett förslag om det fjärde årets innehåll och utformning (dnr U2010/5052/G). Av förslaget framgår att det finns behov av teknisk utbildning på nivån mellan gymnasieskola och högskola med innehåll inriktat mot olika teknikområden. Därför föreslogs att vidareutbildningen skulle innehålla olika profiler inriktade mot en nationell arbetsmarknad. Försöksverksamheten med utbildning i form av nationella profiler är uppbyggd i enlighet med förslag. Regeringen anser att ordningen med nationella profiler har fungerat väl och att en sådan ordning också bör gälla i en permanent verksamhet. På motsvarande sätt som i fråga om inriktningar i gymnasieskolans nationella program bör regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter 2013/14:188 om vilka profiler som ska finnas i vidareutbildningen och regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om nationella profiler. Erfarenheterna från det första försöksåret visar att det reformerade teknikprogrammet med nationella inriktningar som infördes i och med gymnasiereformen 2011 bör utnyttjas för att stärka kopplingen mellan och vidareutbildningen. Regeringen anser, i likhet med bl.a. , att vidareutbildningens profiler bör bygga på inriktningarna i det tredje året på teknikprogrammet för att lägga grunden för att eleverna i vidareutbildningen når längre inom respektive teknikområde. Livsmedelsföretagen anser att det vore olyckligt att föregripa (dir. 2013:122) genom att genomföra förändringar av teknikprogrammets inriktningar och det fjärde tekniska årets profiler som senare kan behöva ändras igen. Regeringen lämnar dock inte här några förslag som innebär några förändringar när det gäller vilka inriktningar som ska finnas på teknikprogrammet. Vad som föreslås är att det ska finnas nationella profiler inom vidareutbildningen och att det ska finnas bemyndiganden att meddela föreskrifter när det gäller dessa. Vilka dessa profiler ska vara avser regeringen att återkomma till i ett senare skede. kommun och tillstyrker att det ska finnas nationella profiler, men anser att det är viktigt att regelverket för vidareutbildningen medger att man lokalt kan skapa egna utbildningsvägar som är anpassade till det regionala eller lokala näringslivets behov. Regeringen menar att det är viktigt att det lokala och regionala näringslivet finner de utbildade gymnasieingenjörerna anställningsbara och att de bidrar till näringslivets och arbetsgivarens utveckling. Regeringen anser därför att det är betydelsefullt med samverkan med det lokala och regionala näringslivet, vilket utvecklas i avsnitt 10. Genom en sådan samverkan och genom det arbetsplatsförlagda lärandet kommer det lokala och regionala näringslivet att ges tillfälle att utöva visst inflytande över vidareutbildningen. Regeringen anser dock att de nationella profilerna ska vara nationellt fastställda för att bidra till vidareutbildningens stabilitet och likvärdighet över landet. Varje huvudman har också möjlighet att, inom ramen för de styrdokument och andra författningar som styr utbildningen, forma denna i enlighet med vad som anses vara önskvärt utifrån lokala behov. Av redovisning av uppdraget om bl.a. en översyn av det fjärde årets profiler, framgår att de profiler som föreslås är uppbyggda av gemensamma kurser, kurser som är gemensamma för viss utgång och valbara kurser (dnr U2013/7839/GV). Regeringen anser att valbara kurser bör erbjudas utifrån de lokala och regionala företagens och branschernas behov. Regeringen menar att det sammantaget kommer att finnas goda möjligheter att göra sådana lokala och regionala anpassningar som remissinstanserna efterfrågar. I uppdrag ingick också att närmare utreda behovet av särskilda varianter av det fjärde tekniska året. föreslår i sin redovisning av uppdraget, bl.a. mot bakgrund av att utbildningen bör kunna anpassas till förändringar och nya krav som arbetsmarknaden ställer, att det ska bli möjligt att ansöka om godkännande som särskild variant av gymnasieingenjörsutbildningen. Regeringen avser att återkomma i fråga om särskilda varianter inom vidareutbildningen. , kommun och SKL har ställt sig tveksamma till att Prop. 2013/14:188 använda benämningen nationell profil och har angett att det är lämpligare att använda benämningen inriktning i stället. Benämningen nationell inriktning används i fråga om olika studievägar inom de nationella programmen i gymnasieskolan. Där har ordet en delvis annan betydelse än vad som föreslås här. Flera rättsliga verkningar är knutna till benämningen inriktning, t.ex. vad avser ansökan, mottagande- och urvalsregler, rätten att fullfölja utbildning och när inriktningarna får börja. Benämningen har alltså en noga angiven innebörd när det gäller de nationella programmen. Eftersom samma ord inte bör användas med olika betydelse i samma lag anser regeringen att begreppet inriktning inte bör användas när det gäller det fjärde tekniska året. Regeringen anser att benämningen profil, som använts i försöksverksamheten, fyller sitt syfte och därför bör användas även när det fjärde tekniska året permanentas. Sammanfattningsvis föreslår regeringen att det inom vidareutbildningen ska finnas särskilt profilerade utbildningsvägar (nationella profiler) samt att regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka nationella profiler som ska finnas. Det föreslås också att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om nationella profiler. 7.4Ämnen, kurser och betyg Regeringens förslag: För varje ämne i vidareutbildningen ska det finnas en ämnesplan. Det ska tas in en upplysningsbestämmelse i skollagen om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ämnesplaner. Utbildningen inom varje ämne ska ges i form av en eller flera kurser. För varje kurs ska det anges hur många gymnasiepoäng som kursen omfattar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska bemyndigas att meddela föreskrifter om vad som krävs för att få påbörja en kurs. Samma bestämmelser som gäller för betygssättning av kurser och gymnasiearbete på nationella program ska gälla för betygssättning av kurser och examensarbete på det fjärde tekniska året. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.