prop · H103154 · 2014-03-18 00:00:00 — stöder också länder som är i färd med att bygga upp egna asylsystem, t.ex. länder i Öst- och . Slutligen ger ett omfattande stöd till ett antal andra internationella organisationer vilkas verksamhet inkluderar aspekter av stöd till flyktingar och internflyktingar, t.ex. (), (WFP), () och . Genom humanitära stöd ges flyktingar skydd, mat, mediciner och rättsligt stöd. bidrar till Initiative (TSI), ett projekt som UNHCR driver tillsammans med bland andra UNDP för att identifiera och genomföra hållbara lösningar på långvariga flykting- och internflyktingkriser. TSI syftar till att redan i början av en flyktingkris identifiera och påbörja aktiviteter som främjar integration och långsiktig hållbarhet genom aktiv medverkan från destinationsländer. En central del av TSI är samverkan mellan humanitära insatser och utvecklingsinsatser för att en flyktingkris ska övergå till integration och självförsörjande. Med ett omfattande humanitärt stöd följer ett ansvar att säkerställa att det internationella humanitära systemet levererar ett så bra stöd som möjligt till de drabbade. har varit en av de mest tongivande humanitära policyaktörerna globalt. deltar aktivt i samarbetet för att utveckla den internationella flyktingrätten, både globalt och regionalt. Det är viktigt att alla länder lever upp till sina internationella åtaganden och att säkerställa att det humanitära stödet är av hög kvalitet och kostnadseffektivt. har varit och förblir drivande i en rad reformprocesser som syftar till att stärka både humanitära organisationer och det internationella humanitära responssystemet. Exempel: Situationen i och ökade flyktingsströmmar I takt med att situationen i har förvärrats och antalet flyktingar i grannländerna ökat dramatiskt har frågan om EU:s möjligheter att ge stöd på aktualiserats. Ett förslag har tagits fram om att inrätta ett s.k. regionalt utvecklings- och skyddsprogram (RDPP) i , och . Syftet med programmet är att stärka dessa länders skyddskapacitet och verka för att få till stånd en varaktig lösning för de personer på flykt som befinner sig där. De tre varaktiga lösningar som lyfts fram är återvändande, integration i värdlandet eller vidarebosättning i ett tredjeland. Vidare ska programmet stödja en socioekonomisk utveckling i värdländerna som gynnar både flyktingar och landets egen befolkning. har välkomnat initiativet och framhåller att både kort- och långsiktiga insatser behövs för att möta behoven. arbetar tillsammans med andra tongivande humanitära givare, som t.ex. ECHO, för att säkerställa att arbetet med att tillhandahålla skydd och varaktiga lösningar för flyktingar bedrivs på ett effektivt vis i enlighet med de humanitära principerna. väntas behovet av vidarebosättning av flyktingar från öka. beslutade därför UNHCR, efter konsultationer med vidarebosättningsländerna, att inrätta en särskild 2013/14:154 arbetsgrupp för vidarebosättning av flyktingar från . Enligt UNHCR:s önskemål kommer det svenska att ta på sig ordföranderollen i gruppen. Målet är att genom kontaktgruppens arbete kunna öka antalet platser för syriska kvotflyktingar . bidrar även med konkret humanitär hjälp till de flyktingar som befinner sig i läger eller i informella bosättningar i grannländer. Sammanlagt gav i humanitärt stöd till offren för Syrienkrisen. Genom Sidas samarbete och stöd till partnerorganisationer har flyktingar fått tillgång till rättshjälp och allmän rådgivning, samt hjälp att få nödvändig dokumentation, ofta kritiska komponenter för att flyktingar ska kunna åberopa sina rättigheter. Dessutom har Sida bidragit till att lokala myndigheter har utbildats inom asyl- och skyddsrelaterade frågor, och att flyktingbarn har fått tillgång till barnvänliga utrymmen där de kan känna sig trygga. ger även stöd till ett flertal multilaterala och internationella organisationer som arbetar intensivt med att tillgodose de humanitära behoven i och grannländer. Arbetet med skydd och varaktiga lösningar för flyktingar i Globala forumet för migration och utveckling (GFMD) Flyktingfrågor har traditionellt inte behandlats inom GFMD med hänvisning till att det finns andra forum för internationellt samarbete kring dessa grupper. Däremot berörs dessa grupper, liksom andra migranter, av de policydiskussioner som förs. I diskussioner om remitteringar och validering av kompetens görs t.ex. ingen åtskillnad mellan flyktingar, temporära migranter eller diasporagrupper. Inför högnivådialogen om migration och utveckling lyftes emellertid en särskild grupp utsatta migranter fram som inte faller inom ramen för , nämligen de som befinner sig i ett annat land som drabbas av en kris. Gruppen som fått benämningen migranter i kris uppmärksammades särskilt under Libyenkrisen då hundratusentals migranter plötsligt befann sig i ett inbördeskrig och behövde skydd. Länder som och har påbörjat ett initiativ när det gäller frågor om migranter i kris. har öppnat för att GFMD engagerar fler stater i denna dialog. Arbete inom och hos berörda myndigheter ansvarar för regeringens migrations- och Utrikesdepartmentet ansvara för relationer med UNHCR och hanterar organisationens kärnstöd, liksom kärnstöd till Flera politikområden berörs av arbetet med skydd och varaktiga lösningar för flyktingar, inte minst handels-, säkerhets- och försvarspolitiken samt klimat- och miljöpolitiken. med jämställdhet, mänskliga rättigheter och demokrati är viktiga bidrag. är den myndighet som har det huvudsakliga ansvaret för flyktingmottagandet med målet att säkerställa en långsiktig och har regeringens uppdrag att, i skyddsbehövande från flyktingsituationer runt Polisen och övriga delar av rättsväsendet är centrala i Skr. 2013/14:154 arbetet. Myndigheter som Sida, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och har viktiga roller i arbetet. –Regeringen anser att det är moraliska skyldighet att hjälpa flyktingar oavsett var i världen de befinner sig. ska vara en för den som flyr undan krig, förföljelse och förtryck. –Regeringens övergripande målsättning är att uppnå varaktiga lösningar för flyktingar och skyddsbehövande. För att bidra till målet avser regeringen bl.a. att stödja inriktningen på de tre lösningar på flyktingsituationer som det internationella samfundet arbetar med, dvs. lokal integration, frivillig återvandring och vidarebosättning. –Regeringen verkar aktivt för ett större engagemang inom EU och FN- systemet för medverkan till lösningar på utdragna flykting- och internflyktingsituationer. –Regeringen verkar för en harmoniserad asyl-och migrationspolitik inom EU som kan öka kapacitet att ge skydd åt behövande. –Regeringen arbetar nära UNHCR för att värna om flyktingkonventionen, säkra flyktingars rättigheter i praktiken och identifiera långsiktiga lösningar på utdragna flyktingkriser. –Regeringen bidrar genom Sida med direkt projekt- och landstöd till de flyktingpopulationer som bedöms vara mest utsatta. Viktiga framtida processer för regeringen är att påbörja arbetet med det nationella genomförandet av de omarbetade rättsakterna inom det gemensamma europeiska asylsystemet. kommer fortsatt att verka för att öka vidarebosättningen till EU genom att fler stater ska bli permanenta vidarebosättningsländer och att antalet vidarebosättningsplatser ska öka. Solidaritet måste visas med de länder som tar emot det största antalet flyktingar och skydd måste beredas för de mest utsatta personerna. Upprättandet av ett s.k. regionalt utvecklings- och skyddsprogram (RDPP) som planeras till 2014 blir viktigt. UNHCRs mandat att leda och samordna globalt stöd till flyktingar och internflyktingar är fortsatt centralt, inklusive arbetet med att ta fram varaktiga lösningar på utdragna flyktingkriser. kärnstöd till UNHCR väntas öka 2014. 4.3.2Klimatförändringar, migration och utveckling Effekterna av klimatförändringar och negativ miljöpåverkan utgör en allt större global utmaning. En majoritet av världens fattiga människor bor på landsbygden och är i mycket stor utsträckning beroende av lokala naturresurser för sitt uppehälle. Många fattiga människor lever också i utsatta miljöer vid låglänta kuster och flodområden, i torra områden eller i städernas slumområden. Ofta saknas såväl fysisk som institutionell infrastruktur för att hantera påfrestningar. resursknapphet kan leda till konflikt, krig och ofrivillig migration, i 2013/14:154 första hand inom det egna landet eller regionen. En av de bakomliggande orsakerna till många humanitära kriser är klimatrelaterade katastrofer. verkar klimatförändringar och dess påverkan på människors närmiljö mestadels ha resulterat i landsinterna eller regionala cirkulära migrationsmönster, snarare än internationell och permanent migration.19 Migration orsakad av klimat- och miljöförändringar kan ha väldigt skiftande karaktär och omfatta allt från akut förflyttning orsakad av en naturkatastrof, till ett sakta framväxande beslut att migrera på grund av försämrade livs- och försörjningsvillkor orsakade av exempelvis torka, översvämningar, förhöjda vattentemperaturer eller ökad förekomst av kraftiga stormar. Migration kan på många håll i världen, särskilt i fattiga områden, vara en försörjningsstrategi för att hantera säsongsvariationer. Intern migration i låginkomstländer, t.ex. ökad inflyttning till städer, kan innebära stora påfrestningar på närmiljön och på de lokala naturresurserna. Den fattigaste befolkningen i städernas slumområden drabbas oftast hårdast av klimatförändringarnas effekter. Internationellt arbete och arbete inom EU I de internationella klimatförhandlingarna under klimatkonventionen (UNFCCC) pekar beslutet om anpassningsramverket (Cancúnbeslutet) bl.a. på behov av åtgärder för att förbättra förståelse, samordning och samarbete när det gäller förflyttningar, migration och planerade omflyttningar som beror på klimatförändringar. Mer kunskap, kartläggning och analys behövs om effekterna av förändringar i miljö och klimat på migrationen i världen. De fattigaste ländernas arbete för att minska samhällets sårbarhet för klimatförändringarnas effekter behöver stöd för att förhindra och minska riskerna för klimatrelaterad migration. Den internationella klimatpanelens (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) första delrapport om det vetenskapliga läget presenterades i . I rapporten konstateras att det blir allt svårare att hålla den globala medeltemperaturökningen under två grader. Då effekterna av klimatförändringarna blir större, ökar även riskerna för ofrivillig migration orsakad av klimatförändringar. IPCC:s rapport om effekter, anpassning och sårbarhet som ska publiceras kommer att spela en viktig roll för att bedöma framtida migrationsströmmar kopplade till klimatförändringar. Miljö- och klimatrelaterade problem orsakar eller förvärrar många humanitära kriser. Humanitära kriser kommer förmodligen att öka i antal och omfattning och de tenderar att bli mer komplexa. Det internationella humanitära systemet ställs därmed inför stora utmaningar. Förebyggande av humanitära kriser, liksom samordning av humanitära insatser och utvecklingsinsatser före, under och efter en kris, blir allt viktigare. Ökad samordning behövs mellan det internationella humanitära systemet, det internationella klimatarbetet och det internationella arbetet för att minska och hantera risker. Vid klimatförhandlingarna (COP19) i hade miljöminister en viktig roll för att få till stånd den s.k. Warszawamekanismen för skador och förluster. 19 Migration and Global Environment Change, Foresight, 2011 och Klimatförändringar, migration och konflikter: samband och förutsägelser, FOI, 2011 Warszawamekanismen kan bidra till stärkt samordningen i det Skr. 2013/14:154 internationella samarbetet. stöder kommissionens förslag att klimataspekter tydligare och mer systematiskt bör integreras i EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet. På detta sätt kan samstämmighet mellan migrations-, klimat- och utvecklingspolitiken stärkas. Kommissionen20 konstaterar att forskningen pekar mot att merparten av den klimatrelaterade migrationen kommer att ske inom och mellan fattiga länder och regioner. Internationellt utvecklingssamarbete spelar därmed en central roll i förebyggande arbete för motståndskraft mot klimatförändringar i fattiga länder. ser positivt på det s.k. Nanseninitiativet som och lanserade 2012. Initiativet innebär att stater samråder om utvecklingen av en skyddsagenda för människor som fördrivits över internationella gränser på grund av naturkatastrofer och effekter av klimatförändringarna. Arbete inom och myndigheter har ett samordnande ansvar för klimatpolitiken. ansvarar för regeringens migrations- och asylpolitik. Utrikesdepartmentet arbetar bl.a. med frågor om internationell klimatfinansiering och har ansvar för humanitära frågor, klimat och säkerhet. Försvarsdepartementet ansvarar för insatser vid katastrofhjälp till utlandet. Flera politikområden berörs av arbete med klimatförändringar, migration och utveckling som t.ex. bistånds, säkerhets- och miljöpolitiken. Viktiga myndigheter i arbetet är t.ex. , Sida, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), , och (). –För att begränsa klimatrelaterad migration är den grundläggande åtgärden ambitiösa utsläppsminskningar som håller den globala uppvärmningen under två grader. Därutöver behövs åtgärder för att anpassa samhällen så att effekter av pågående klimatförändringar kan minskas och samhällens motståndskraft ökas. Regeringen prioriterar arbetet med utsläppsminskningar och stöd till klimatanpassning samt följer utvecklingen av det vetenskapliga kunskapsläget om klimatförändringarnas effekter på migration. –Centralt är att kraftfullt minska de långlivade klimatpåverkande ämnena, främst koldioxid. Men de kortlivade klimatpåverkande luftföroreningarna har en roll för att på kort sikt minska klimatpåverkan. Det handlar främst om sot, metan och troposfäriskts ozon. –Inom EU arbetar bl.a. för att EU ska visa ledarskap i det internationella klimatarbetet och anta ambitiösa mål för utsläppsminskningar , för att på så vis bana väg för en ambitiös klimatöverenskommelse i . stöder arbetet med att tydligare och mer systematiskt integrera klimataspekter i EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet (GAMM). 20 Climate change, environmental degradation and migration (SWD(2013)1389) 2013/14:154 – arbetar aktivt för effektiv internationell samordning och ansvarsfördelning mellan olika aktörer vid humanitära kriser. I enlighet med Utlänningslagen (2005:716) finns möjlighet till skydd i samband med naturkatastrofer. En person som inte kan återvända till sitt hemland på grund av en miljökatastrof kan vara övrig skyddsbehövande. – Katastrofreducerande ansatser liksom katastrofriskreducerande insatser ses som en integrerad del av det svenska långsiktiga biståndet. är även en av de största bidragsgivarna till den s.k. Anpassningsfonden och har, som enda land, bidragit med 100 miljoner –2013. Regeringen kommer att aktivt verka för att få till stånd en internationell klimatöverenskommelse som håller den globala medeltemperaturökningen under två grader, bl.a. genom att verka för att EU ska visa ledarskap och bana väg för en sådan överenskommelse genom att anta ambitiösa mål för utsläppsminskningar . En viktig EU-process framåt är integreringen av klimataspekter i den övergripande strategin för migration och rörlighet. kommer också att inom EU verka för ett snabbt genomförande av Warszawamekanismen, bl.a. genom att skyndsamt operationalisera den exekutivkommitté som utgör en del av beslutet. IPCC:s rapport om effekter, anpassning och sårbarhet som ska publiceras kommer att spela en viktig roll för att bedöma framtida migrationsströmmar kopplade till klimatförändringar. Exempel: Det vetenskapliga läget när det gäller klimatförändringar Den grundläggande åtgärden för att begränsa klimatrelaterad migration är att vidta kraftfulla åtgärder för att minska de globala utsläppen av klimatpåverkande gaser så att det globala målet att hålla ökningen av jordens medeltemperatur under två grader kan nås. FN:s klimatpanel (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) analyserar den vetenskapliga grunden till riskbedömningen av klimatförändringar och dess miljömässiga och socioekonomiska påverkan. presenterade IPCC i sin första delrapport inom den femte utvärderingen av klimatet. Rapporten omfattar observationer av nuvarande tillstånd och modeller om klimatets framtida förändring. Rapporten konstaterar att uppvärmningen av klimatsystemet är otvetydig. Sannolikt har t.ex. den senaste på norra halvklotet varit den varmaste . Atmosfären och världshaven har blivit varmare, mängden snö och is har minskat, havsnivåerna har stigit och halten av växthusgaser har ökat. I rapporten slår IPCC fast följande: –Det är ytterst sannolikt (> ) att mänsklig påverkan är den främsta orsaken till den observerade uppvärmningen . –Fortsatta utsläpp av växthusgaser kan orsaka fortsatt uppvärmning med mer än till 2100 och därmed förändringar i alla delar av klimatsystemet. –För att begränsa klimatförändringen krävs omfattande och ihållande minskningar av koldioxidutsläpp. Rapporten visar i fyra olika framtidscenarier att klimatförändringen Skr. 2013/14:154 fram beror på hur mycket växthusgaser som tillförs I den mest optimistiska framtidsbeskrivningen kan tvågradersmålet nås, men i övriga blir det allt svårare. Uppvärmningen blir större över land än över hav och den blir större längre norrut. Kontrasten i nederbörd mellan blöta och torra regioner och mellan blöta och torra årstider kommer att öka. Det är mycket sannolikt att havsis fortsatt kommer att krympa och bli tunnare och glaciärernas volym väntas minska ytterligare. Den globala genomsnittliga havsnivån kommer att stiga och havsnivåhöjningen kan mot slutet av detta århundrade uppgå till en halv respektive knappt en meter för det lägsta respektive det högsta scenariot. IPCC:s andra delrapport , anpassning och sårbarhet presenteras 25–. 5 PGU – Vägen framåt efter 2015 Politiken för global utveckling (PGU) som beslutade om 2003 är fortsatt högst relevant och de utgångspunkter som låg till grund för införandet av PGU är alltjämt aktuella. Det visar inte minst de pågående internationella diskussionerna om en ny global utvecklingsagenda som genomsyras av att flera politikområden måste samverka för att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Migration, som är fokus för denna skrivelse, är ett sådant politikområde. Regeringen kommer närmast att följa upp och fördjupa arbetet med olika frågekomplex som gäller den globala utmaningen migrationsströmmar inom ramen för det svenska ordförandeskapet i Globala forumet för migration och utveckling (GFMD). Detta omfattar även arbetet med att inkludera migration och utveckling i utvecklingsdagordningen som en partnerskapsfråga och som en mekanism för att uppnå de nya målen. Exempel på frågor som kan vara föremål för stärkta globala partnerskap på migrationsområdet är ökade möjligheter att föra med sig intjänade socialförsäkringssystem och att få kompetens validerad, sänkta kostnader för remitteringar och rekrytering samt stärkta rättigheter och bekämpande av diskriminering av migranter. Detta skulle t.ex. kunna bidra till att migration integreras i länders och organisationers strategier för fattigdomsbekämpning och utveckling. kommer ett svenskt högnivåseminarium att äga rum om samstämmighet mellan migration och utveckling. Flera ministrar och generaldirektörer förväntas delta, liksom civilsamhällesorganisationer och deltagare från näringslivet. Den 14–äger GFMD:s internationella dialogmöte rum i med deltagare från 150 länder. migrationsminister och biståndsminister medverkar. Temat för mötet är Migration – en nyckel till utveckling som också är temat för det svenska ordförandeskapet i GFMD. 2013/14:154 Arbetet med alla de sex globala utmaningarna fortsätter. Viktiga framtida knäckfrågor och EU-processer som regeringen i denna skrivelse har identifierat (se bilaga) kommer att följas upp inom , inte minst av den interdepartementala arbetsgruppen för PGU, samt via föredragningar för biståndsministern i dennes roll som samordnande och pådrivande aktör. Inom EU kommer fortsatt att ha en hög profil i frågor om samstämmighet för utveckling där bl.a. större ägarskap i olika rådskonstellationer och inom alla organ är viktiga frågor. aktiva arbete med globala utmaningar och samstämmighetsfrågor internationellt är centralt, inte minst inom ramen för arbetet med en ny global utvecklingsdagordning . Statskontoret har i sin utvärdering konstaterat att Politiken för global utveckling (PGU) är ambitiös och har ett stort omfång. Ansvaret för målen delas mellan samtliga departement inom och samverkan ska ske med aktörer i hela samhället. När det gäller arbetsformer inom PGU har Statskontoret vidare konstaterat att PGU, likt andra tvärsektoriella frågor, är beroende av att ett perspektiv eller ett förhållningssätt får genomslag hos samtliga berörda aktörer. kommer ett arbete att ta vid för att ytterligare tydliggöra PGU och dess innebörd för olika verksamheter inom olika departement, inte minst att hela regeringen har ett ansvar för PGU. Ett större dialogtillfälle med berörda aktörer planeras för att ytterligare förstärka arbetet med och ansvarstagandet för PGU. Den tematiska ansats som har utvecklats i regeringens skrivelser om genomförandet av samstämmighetspolitiken för utveckling har bidragit till att fördjupa analyserna och har synliggjort potentiella mål- och intressekonflikter. Denna ansats har fått stort positivt gehör hos olika aktörer och är det enda land inom EU och som på ett tydligt sätt redovisar målkonflikter till . Regeringen avser att fortsätta med fokus på en ny global utmaning i nästa skrivelse om genomförandet av samstämmighetspolitiken 2016. Regeringens bedömning av genomförandet av samstämmighetspolitiken för utveckling –2014 Bedömning av arbetet med de sex globala utmaningarna –2014 5.Konflikter och sviktande situationer 6.Smittsamma sjukdomar och andra hälsohot Arbetet med samstämmighetspolitiken för utveckling –2014 –Politikens utformning och utförande –Samordning och samverkan –Kunskap och analys –Samstämmighet för utveckling inom EU I denna bilaga bedömer regeringen arbetet inom de sex globala utmaningarna inom PGU. Dessa utmaningar har tre fokusområden med formulerade mål. Regeringen bedömer dessa sammanlagt 18 fokusområden inom tre komponenter som identifierar som centrala för samstämmighetspolitik, nämligen: politikens utformning och utförande, samordning och samverkan, samt kunskap och analys. Genomförandet av komponenterna kan, enligt vissa kriterier, bedömas ha kommit långt, relativt långt eller så kan vissa brister konstateras. Exempel på regeringens genomförande av samstämmighetspolitiken för utveckling –2014 sorteras även under de tre OECD-komponenterna. Detta möjliggör en belysning av regeringens genomförande av samstämmighetspolitiken för utveckling på en annan ledd. Slutligen ges exempel på regeringens arbete med samstämmighet för utveckling inom EU. Denna modell för kvalitativ bedömning har tidigare använts av regeringen (skr. 2009/10:129) och 2012 (skr. 2011/12:167). Bedömning av arbetet med de sex globala utmaningarna –2014 Global utmaning: Förtryck Mål: Ökad yttrandefrihet i länder där denna begränsas Regeringens bedömning är att yttrandefrihet fortsatt utgör en grundläggande förutsättning för att kunna bekämpa alla former av förtryck. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. I den svenska it-politiska strategin, It i människans tjänst, en digital agenda för , finns särskilda avsnitt om internets roll för global utveckling och om yttrandefrihet. Regeringen har också preciserat förväntningarna på relevanta statliga aktörer att väga in frihet på nätet i bedömningarna av hållbarhetsaspekter som aktualiseras deras verksamhet. stod värd för on Internet Freedom for Global Development, den andra i en serie konferenser på området yttrandefrihet och internet i ett utvecklingsperspektiv.