prop · H10383 · 2014-02-04 00:00:00 — ska lämna ut uppgifter om en utlännings personliga förhållanden, om en polismyndighet, Säkerhetspolisen, , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen begär det och uppgifterna behövs för att avgöra ett ärende om uppehållstillstånd eller ett ärende om ställning som varaktigt bosatt i eller för att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning. Detsamma gäller när fråga har uppkommit om utlänningen har uppehållsrätt. Denna lag träder i kraft . 19Senaste lydelse 2009:1542. 20Senaste lydelse 2013:648. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll att 2–2 b, 3 a, 3 b och 5 §§ ska ha följande lydelse. Beslut om utvisning enligt denna lag meddelas av . Frågan om utvisning tas upp på ansökan av Säkerhetspolisen. Om en polismyndighet, en länsstyrelse eller finner anledning att anta att ett beslut om utvisning enligt 1 § bör meddelas, ska myndigheten anmäla detta till Säkerhetspolisen. Om Säkerhetspolisen har ansökt Om Säkerhetspolisen har ansökt eller resedokument, ska ansök- ställning som varaktigt bosatt, ska enligt denna lag. eller resedokument under hand- eller ställning som varaktigt bosatt Även en ansökan om uppe- Även en ansökan om uppe- hållstillstånd, statusförklaring eller resedokument som görs av en utlänning som är utvisad enligt 1 § varaktigt bosatt som görs av en utlänning som är utvisad enligt 1 § beslut enligt äldre lag ska handläggas enligt denna lag om beslut enligt äldre lag ska utlänningen befinner sig i . handläggas enligt denna lag om utlänningen befinner sig i . denna lag i fråga om utvisning, denna lag i fråga om utvisning, eller resedokument får överklagas I övrigt får beslut ställning som varaktigt bosatt får som meddelas av en förvalt- överklagas till regeringen. 1Senaste lydelse 2009:1545. 2Senaste lydelse 2009:1545. Beslutar regeringen att en utlänning inte ska utvisas enligt denna lag och har utlänningen ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt bosatt, får regeringen överlämna ärendet i dessa delar till för prövning enligt utlänningslagen (2005:716).Om regeringen handlägger ett ärende om utvisning och utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt bosatt ska regeringen upphäva det överklagade beslutet och överlämna ärendet till för handläggning.Har beslutat att en utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring, resedokument eller ställning som varaktigt bosatt inte ska utvisas enligt denna lag, ska ett överklagande från utlänningen handläggas enligt utlänningslagen (2005:716), om inte Säkerhetspolisen överklagar beslut. överklagas endast i de fall som anges i denna lag. denna lag överklagas endast i de fall som anges i denna lag. Säkerhetspolisen får överklaga beslut enligt denna lag, om det kan överklagas och går Säkerhetspolisen emot. 2 b §3 Har beslutat att en utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument inte ska utvisas enligt denna lag, ska ett överklagande från utlänningen handläggas enligt utlänningslagen (2005:716), om inte Säkerhetspolisen överklagar beslut. 3 a §4 Om regeringen handlägger ett ärende om utvisning och utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument ska regeringen upphäva det överklagade beslutet och överlämna ärendet till för handläggning. 3 b §5 Beslutar regeringen att en utlänning inte ska utvisas enligt denna lag och har utlänningen ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument, får regeringen överlämna ärendet i dessa delar till för prövning enligt utlänningslagen (2005:716). 3Senaste lydelse 2009:1545. 4Senaste lydelse 2009:1545. 5Senaste lydelse 2009:1545. I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar: 1 kap. 3 b § om EES-medborgare, 1 kap. 13 § om skyndsam handläggning, 3 a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare, 4 kap. 1–4 §§ om flyktingar och andra skyddsbehövande, 5 kap. 1–1 c, 3–10, 12–16 och 5 kap. 1–1 c, 2 a–d, 3–10, 17–19 §§ om uppehållstillstånd, 12–16 och 17–19 §§ om 5 a kap. 1–4 och 6 §§ om ställning som varaktigt bosatt, 6 a kap. 1–11 §§ om EU-blåkort, 8 kap. 7 a § om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn, 8 kap. 11 § första stycket om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till det svenska samhället, om fråga uppkommit om utvisning av en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i , 8 kap. 17 a § om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till , om fråga uppkommit om utvisning av en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem, 9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck, 10 kap. 1, 2, 4–11 och 17 §§ om förvar och uppsikt, 12 kap. 1–5, 13 a och 21–23 §§ om verkställighet av beslut om utvisning, 13 kap. 1–7 §§ om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndighet, 13 kap. 10 § om motivering av beslut, 13 kap. 11 § om tolkersättning, 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig uppgift, 13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys, 16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen, 17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter, 18 kap. 1 § andra stycket om offentligt biträde för barn, och 19 kap. 1–4 §§ om kostnadsansvar. Skyldigheten enligt 17 kap. 1 § utlänningslagen att lämna uppgifter gäller vid tillämpningen av denna lag även i förhållande till regeringen. Denna lag träder i kraft . 6 Senaste lydelse 2013:651. Förslag till lag om ändring i studiestödslagen Härigenom föreskrivs i fråga om studiestödslagen (1999:1395) att 1 kap. 6 § ska ha följande lydelse. Utländska medborgare som kan härleda rättigheter i fråga om sociala förmåner från ska, när det gäller rätt till studiestöd enligt denna lag, jämställas med svenska medborgare vid studier i , om de har 1. ställning som varaktigt bosatt 2. ställning som varaktigt bosatt bosatta i en annan EU-stat men i en annan EU-stat men har uppehållstillstånd i , eller 3. ett EU-blåkort enligt 6 a kap. 1 § utlänningslagen (2005:716). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2013:608. Ärendet och dess beredning och rådet antog direktivet 2011/51/EU om ändring av rådets direktiv /109/EG i syfte att utöka dess räckvidd till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd (ändringsdirektivet)1. Direktivet, som trädde i kraft 2011, skulle vara genomfört i medlemsstaterna . Det ursprungliga direktivet, rådets direktiv /109/EG av den om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (direktivet om varaktigt bosatta)2, bifogas som bilaga 1. Ändringsdirektivet bifogas som bilaga 2. Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (Ds 2013:32) utarbetats. En sammanfattning av promemorian och promemorians lagförslag finns i bilagorna 3 och 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju2013/3906/L7). Inom har också departementspromemorian EU:s gränskodex (Ds 2011:28) utarbetats (gränskodexpromemorian). Ett transumt ur promemorians lagförslag finns i bilaga 6. Gränskodexpromemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2011/5696/L7). Propositionen innehåller regeringens överväganden och förslag med anledning av ändringsdirektivet och övriga lagförslag i promemorian Genomförande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Därtill innehåller promemorian regeringens överväganden och förslag med anledning av några av lagförslagen i gränskodexpromemorian. Vid remissbehandlingen av departementspromemorian har () framfört en synpunkt på utformningen av studiestödslagen (1999:1395) som inte har direkt koppling till genomförandet av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning eller till de övriga förslagen i promemorian. Denna synpunkt beaktas inte inom ramen för detta lagstiftningsärende. Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen och de gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådet, vars yttrande finns i bilaga 9, har lämnat förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionella och språkliga ändringar gjorts i lagtexten. 1EUT L 132, , s. 1 (Celex 32011L0051). 2EUT L 16, 23.1.2004, s.44 (Celex 32003L0109). 4Direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning 4.1Direktivet om varaktigt bosatta Europeiska unionens råd antog direktivet om varaktigt bosatta. Enligt direktivet ska en tredjelandsmedborgare (person som inte är unionsmedborgare enligt artikel 20.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt), som stadigvarande bott i en av EU:s medlemsstater , efter ansökan kunna erhålla en särskild status – ställning som varaktigt bosatt – i det landet. Den som beviljats denna ställning ska tillerkännas vissa särskilda rättigheter som liknar dem som tillkommer unionsmedborgare. I direktivet fastställs villkoren för en medlemsstats beviljande och återkallande av ställning som varaktigt bosatt samt de rättigheter som är förbundna med denna ställning. Medlemsstaterna ska till en varaktigt bosatt utfärda ett EU- uppehållstillstånd för varaktigt bosatta som ska gälla . Personer med ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat ska under vissa villkor ha rätt att bosätta sig i en annan medlemsstat och få uppehållstillstånd där. Om varaktigt bosatta utövar sådan rätt till bosättning ska deras anhöriga som ingår i kärnfamiljen också ha rätt att bosätta sig i den andra medlemsstaten, under förutsättning att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten. Efter ansökan ska den andra medlemsstaten bevilja ställning som varaktigt bosatt i den staten om förutsättningarna för att bevilja en sådan ställning är uppfyllda. Om den andra medlemsstaten beviljar ställning som varaktigt bosatt i den staten ska ställningen som varaktigt bosatt i den första staten återkallas. Direktivet om varaktigt bosatta ska tillämpas på tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta på en medlemsstats territorium. Det ska dock inte tillämpas på vissa grupper av tredjelandsmedborgare, bl.a. sådana som är flyktingar eller har ansökt om flyktingstatus men ännu inte fått slutligt besked, sådana som har rätt till bosättning i en medlemsstat på grundval av alternativa skyddsformer i enlighet med internationella åtaganden, nationell lagstiftning eller praxis i medlemsstaterna eller som har ansökt om rätt till bosättning på den grunden och väntar på ett beslut om sin ställning. I artikel 12 i direktivet finns bestämmelser om skydd mot utvisning av varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare. Medlemsstaterna får fatta beslut om utvisning av en varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare endast om han eller hon utgör ett reellt och tillräckligt allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Ett sådant beslut får inte grundas på ekonomiska överväganden. Innan beslut om utvisning av en varaktigt bosatt fattas ska medlemsstaterna beakta hur länge bosättningen i medlemsstaten har varat, den berörda personens ålder, följderna för vederbörande och dennes familjemedlemmar samt banden med bosättningslandet eller avsaknaden av band med ursprungslandet. En medlemsstat får enligt artikel 22 i direktivet vägra förnya eller återkalla uppehållstillståndet för en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat samt, i enlighet med förfarandena i den nationella lagstiftningen inklusive förfaranden för utvisning, ålägga personer med ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat och deras familjemedlemmar att lämna dess territorium i vissa angivna fall. Om en medlemsstat vidtar någon av dessa åtgärder ska den medlemsstat som beviljat ställning som varaktigt bosatt och utan formaliteter återta den varaktigt bosatte och dennes I punkten 3 i artikeln finns en fakultativ bestämmelse om att en medlemsstat, oavsett skyldigheten till återtagande, får fatta beslut om att från unionens territorium utvisa en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat. ske i enlighet med artikel 12 och garantierna i den artikeln, på grund av allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Enligt artikel 25 ska medlemsstaterna upprätta kontaktpunkter med ansvar för att ta emot och överföra den information som anges i artiklarna 19.2, 22.2 och 23.1. 4.2Genomförandet i svensk rätt Genomförandet av direktivet om varaktigt bosatta innebar att en ny rättsfigur, varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare, introducerades i svensk rätt. Enligt definitionen i 1 kap. 3 c § utlänningslagen (2005:716), UtlL, avses med tredjelandsmedborgare i lagen en utlänning som inte är medborgare i en EU-stat, i en annan EES-stat eller i . I utlänningslagen infördes ett nytt kapitel, kap. 5 a, som bl.a. reglerar villkoren för erhållande av ställning som varaktigt bosatt i . Vidare infördes bestämmelser i utlänningsförordningen (2006:97), UtlF, rörande bl.a. beviljande av uppehållstillstånd i för tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och anhöriga till sådana personer. I 8 kap. 10 a och 10 b §§ UtlF infördes bestämmelser om handläggning av ärenden som rör varaktigt bosatta. ska enligt 8 kap. 14 § UtlF vara nationell kontaktpunkt i ärenden som rör varaktigt bosatta. Vid genomförandet av rådets direktiv /50/EG av om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning (det s.k. blåkortsdirektivet)3 infördes ytterligare bestämmelser om varaktigt bosatta i utlänningslagen. Ställning som varaktigt bosatt i En tredjelandsmedborgare ska enligt 5 a kap. 1 § första stycket UtlL beviljas ställning som varaktigt bosatt i om han eller hon har vistats i utan avbrott under och har haft och vid tiden för ansökan har 1. permanent uppehållstillstånd, 2. ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och uppehållstillstånd i , eller 3. uppehållstillstånd i som anhörig till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. 3 EUT L 155, , s. 17 (Celex 32009L0050). av vistelsetiden ska enligt 5 a kap. 1 § andra och tredje styckena UtlL tid under vilken sökanden haft uppehållstillstånd syftande till bosättning beaktas, däremot inte vistelse i av tillfälliga skäl eller för studier. Vistelse utanför än i följd och inte mer än sammanlagt ska enligt 5 a kap. 1 § fjärde stycket UtlL inte anses vara avbrott i vistelsen. Enligt 5 a kap. 1 a § första stycket UtlL ska ställning som varaktigt bosatt i beviljas en tredjelandsmedborgare som har vistats inom EU:s medlemsstaters territorier utan avbrott under och haft EU-blåkort (ett uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning) i en eller flera medlemsstater. Av den angivna tiden ska sökanden räknat från tiden för ansökan ha haft EU-blåkort enligt 6 a kap. 1 §. Vid beräkning av vistelsetiden ska enligt 5 a kap. 1 a § andra stycket UtlL vistelse i en annan medlemsstat som understiger arton månader inte beaktas. Enligt 5 a kap. 1 a § tredje stycket UtlL ska vistelse utanför EU:s medlemsstaters territorier än i följd och inte mer än arton månader sammanlagt inte anses vara avbrott i vistelsen vid beräkning av vistelsetiden. För att beviljas ställning som varaktigt bosatt i ska sökanden enligt 5 a kap. 2 § första stycket UtlL fullt ut kunna försörja sig och sin familj med egna medel så att grundläggande behov av uppehälle och bostad är tillgodosedda. Ställning som varaktigt bosatt får enligt 5 a kap. 3 § UtlL inte beviljas en person som utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Enligt 5 a kap. 4 § UtlL ska flyktingar enligt 4 kap. 1 § och andra skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § inte beviljas ställning som varaktigt bosatt i . För den som beviljats ställning som varaktigt bosatt i ska ett EU-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta utfärdas enligt 4 kap. 19 a § UtlF. Giltighetstiden för EU-uppehållstillståndet ska vara . Ställning som varaktigt bosatt och permanent uppehållstillstånd är två olika tillstånd som existerar parallellt (jfr prop. 2005/06:77, s. 158). En tredjelandsmedborgare som beviljas ställning som varaktigt bosatt i ska utöver ett EU-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta även ha ett permanent uppehållstillstånd. De tredjelandsmedborgare som beviljas ställning som varaktigt bosatt enligt 5 a kap. 1 § första stycket 1 UtlL har redan permanent uppehållstillstånd i . Tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och anhöriga till sådana personer har under sin vistelse i tidsbegränsade uppehållstillstånd. När de uppfyller förutsättningarna i 5 a kap. 1 § första stycket 2 respektive 3 UtlL och efter ansökan beviljas ställning som varaktigt bosatt i ska de ges permanent uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 2 a § UtlL. Även innehavare av EU-blåkort som beviljas ställning som varaktigt bosatt i enligt 5 a kap. 1 a § UtlL ska ges permanent uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 2 a § UtlL. Enligt 5 kap. 16 c § UtlL ska en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i och som på grund av vistelse utanför förlorat sitt uppehållstillstånd, ges ett nytt uppehållstillstånd om han eller hon återvänder till för att bosätta sig här. I 5 a kap. 5 § UtlL anges förutsättningarna för att återkalla ställning som varaktigt bosatt. Återkallelse ska ske om den som beviljats sådan ställning medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit omständigheter som varit av betydelse för att få ställningen, utvisas, utgör ett hot mot allmän ordning, har vistats utanför EU:s medlemsstaters territorier i följd (om ställning som varaktigt bosatt har beviljats med stöd av 5 a kap.1 a §), har vistats utanför territorium i följd eller får ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Enligt 5 a kap. 6 § UtlL ska den som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt i på grund av vistelse utanför respektive EU:s medlemsstaters territorier återfå denna efter ansökan, oavsett kraven på vistelsetid enligt 5 a kap. 1 eller 1 a § UtlL, om han eller hon har beviljats ett permanent uppehållstillstånd eller ett uppehållstillstånd syftande till bosättning enligt 5 kap., försörjningskravet i 5 a kap. 2 § UtlL är uppfyllt, och det inte föreligger hinder enligt 5 a kap. 3 § UtlL. En tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt är enligt 2 kap. 3 § UtlL undantagen från kravet att ha Schengenvisering eller nationell visering för att resa in i eller vistas i . Enligt 2 kap. 4 § UtlL får den som har ställning som varaktigt bosatt, under förutsättning att han eller hon har pass, resa in i . Tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och deras anhöriga I 4 kap. UtlF finns bestämmelser om uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU- stat. Enligt 4 kap. 9 § UtlF ska uppehållstillstånd beviljas en utlänning som visar upp ett giltigt pass eller identitetskort och som är tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU- stat och inte enligt 2 kap. 5 § och 2 kap. 8 § första stycket UtlL är undantagen från kravet på uppehållstillstånd. En ytterligare förutsättning är att han eller hon uppfyller något av de villkor som anges i paragrafens första stycke, t.ex. att han eller hon är arbetstagare med ett anställningsbevis eller egen företagare som kan visa detta genom en handling. I 4 kap. 10 § UtlF anges för hur sådana uppehållstillstånd ska beviljas. Familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat ska enligt 4 kap. 16 a § UtlF beviljas uppehållstillstånd under förutsättning att den varaktigt bosatte som utlänningen har anknytning till uppfyller något av villkoren i 4 kap. 9 § första stycket UtlF. Med familjemedlemmar avses 1. make eller sambo till tredjelandsmedborgaren med ställning som varaktigt bosatt, 2. släkting i rakt nedstigande led till tredjelandsmedborgaren med ställning som varaktigt bosatt eller till hans eller hennes make eller sambo, om släktingen är beroende av någon av dem för sin försörjning eller är , och 3. släkting i rakt uppstigande led till tredjelandsmedborgaren med ställning som varaktigt bosatt eller till hans eller hennes make eller sambo, om släktingen är beroende av någon av dem för sin försörjning (4 kap. 16 a § UtlF och 3 a kap. 2 § UtlL). Uppehållstillstånd för familjemedlemmar ska beviljas i samma omfattning som för den varaktigt bosatte. Enligt 5 kap. 17 § tredje stycket UtlL ska uppehållstillstånd inte beviljas en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, eller hans eller hennes anhöriga, om personen utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Utöver bestämmelserna om återkallelse av uppehållstillstånd i 7 kap. 1–6 §§ UtlL får enligt 4 kap. 18 § första stycket UtlF ett sådant uppehållstillstånd som meddelats en tredjelandsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat återkallas om utlänningen inte försörjer sig eller annars saknar egna medel för sitt Vidare får enligt andra stycket i samma paragraf ett uppehållstillstånd som beviljats en familjemedlem till en tredje- landsmedborgare med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat återkallas, om anknytningen till den varaktigt bosatte bryts och familjemedlemmen inte har rätt att stanna i på någon annan En utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat är enligt 5 kap. 1 § första stycket UtlF undantagen från kravet på Undantag från kravet på arbetstillstånd gäller även, oavsett medborgarskap, make eller sambo till en sådan utlänning samt deras barn som är eller beroende av dem för sin försörjning. 5.1Genèvekonventionen och Europeiska överenskommelsen om överförande av ansvar för flyktingar De grundläggande internationella bestämmelserna om flyktingskap finns konvention angående flyktingars rättsliga ställning (). I konventionen anges bl.a. kriterier för när en person ska betraktas som flykting. Tillämpningsområdet för utvidgades genom protokollet angående flyktingars rättsliga ställning från (New York-protokollet) på så sätt att de begränsningar som konventionen gav möjlighet att göra, både en geografisk begränsning och en tidsmässig sådan, togs bort. har tillträtt såväl som New York-protokollet. Med flykting avses i artikel 1 A 2 i den som i anledning av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sin ras, religion, nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politiska åskådning befinner sig utanför det land, vari han är medborgare, samt är ur stånd att eller på grund av sådan fruktan, som sagts, icke önskar att begagna sig av sagda lands skydd, eller den som, utan att vara medborgare i något land, till följd av händelser som förut sagts befinner sig utanför det land, vari han tidigare haft sin vanliga vistelseort, samt är ur stånd att eller på grund av sådan fruktan, som sagts, icke önskar att återvända dit. Artikel 1 A 2 ska läsas tillsammans med artiklarna 1 C–F som anger i vilka fall en person är utesluten från flyktingskap (1 D–F) och när flyktingskap enligt konventionen upphör (1 C). innehåller ingen uttrycklig bestämmelse om att konventionsstaterna är skyldiga att ta emot flyktingar, men däremot innehåller artikel 33 en bestämmelse om förbud mot avvisning eller utvisning av en flykting till gränsen mot ett område där han eller hon riskerar politisk förföljelse (principen om non-refoulement). artikel 33.2 kan dock förbudet inte åberopas av flykting, vilken det föreligger skälig anledning att betrakta som en fara för det lands säkerhet i vilket han uppehåller sig eller vilken, med hänsyn till att han genom lagakraftägande dom har dömts för synnerligen grovt brott, utgör en