prop · H103247 · 2014-09-10 00:00:00 — Ofta måste därför äldre bo kvar i villor och lägenheter med dålig tillgänglighet. Motiv: Granskningen motiveras av att det i ett stort antal kommuner är svårt att uppfylla bostadsförsörjningslagens mål om att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. I bostadspolitiken ansvarar staten för de rättsliga och finansiella förutsättningarna medan kommunerna ansvarar för planering och genomförande av bostadsförsörjningen. Det är dock inte klarlagt vilket ansvar staten har om man på nivå inte förmår att uppfylla bostadsförsörjningsansvaret. Syfte: Syftet med granskningen är att undersöka om staten ger kommuner med svaga bostadsmarknader tillräckliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar när det gäller äldres boende. Granskningen undersöker om regeringen har sett till att det finns såväl rättsliga – i form av ett tydligt och rättvisande regelverk – som finansiella förutsättningar. Genomförande: De statliga insatser som finns för äldres boende och för svaga bostadsmarknader är investeringsstöd till äldrebostäder, verksamheten vid Statens bostadsomvandling AB (Sbo) och omstruktureringsstödet. BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER om regeringen, och Sbo har utformat och genomfört de statliga insatserna på ett ändamålsenligt sätt. Granskningen bygger på en enkätundersökning riktad till de kommuner som har eller har haft en svag bostadsmarknad. har även intervjuat företrädare för sex kommuner. Vidare har intervjuat representanter för (), och Sbo samt andra berörda myndigheter och organisationer. har också inhämtat och analyserat data från SCB och . För att kunna bedöma vilka möjligheter som ger till offentligt stöd på svaga bostadsmarknader har låtit utarbeta ett rättsutlåtande om statsstödsregler. anser att regeringen inte har gett kommuner med svaga bostadsmarknader tillräckliga finansiella och rättsliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. Hälften av de kommuner som har svarat på enkät kan inte möta äldres efterfrågan på tillgängliga bostäder. Bostadsförsörjningslagens mål om att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder uppfylls därför inte. I dessa kommuner nås inte heller regeringens bostadsmarknadspolitiska mål om långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. anser att eftersom regeringen inte har gett kommunerna tillräckliga verktyg för att hantera ickefungerande bostadsmarknader, har regeringen inte heller gett kommunerna tillräckliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. De befintliga statliga insatserna på bostadsområdet fyller en funktion men är inte tillräckliga för att hjälpa kommunerna att nå målsättningarna i bostadsförsörjningslagen. Utformningen av stöden behöver också delvis ses över. Vilka är problemen för kommunerna? enkät till kommuner som har eller har haft svaga bostadsmarknader visar att omkring hälften av de svarande anser att de inte har en långsiktigt väl fungerande bostadsmarknad. En majoritet av kommunerna har inte ett utbud av bostäder för äldre som motsvarar efterfrågan. Det gäller särskilt i kommunernas centralort, där tillgången till samhällsservice, kommunikationer och butiker framförallt finns. Kommunerna har ofta svårt att möta efterfrågan på tillgängliga och moderna bostäder för äldre. Av de kommuner som inte kan möta efterfrågan på sådana bostäder kan på egen hand finansiera nybyggnation; femton procent kan finansiera ombyggnation av befintliga bostäder. Hälften av kommunerna kan finansiera enstaka tillgänglighetsåtgärder, som hiss eller ramp. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN De statliga insatserna har betydelse men är inte tillräckliga bedömer att investeringsstödet har uppfyllt sitt syfte att stimulera tillkomsten av trygghetsbostäder. På grund av stödets utformning har dock syftet inte uppnåtts i den utsträckning som hade varit möjlig. Regeringen har valt att utforma stödet med en rad villkor, vilket flera kommuner har ansett som alltför krävande i förhållande till stödets storlek. Kraven har inneburit att kommuner har avstått från att söka. För mindre kommuner kan särskilt åldersgränsen vara besvärlig, då det kan finnas en osäkerhet om det finns tillräckligt många intresserade i åldersgruppen. De kommuner som har beviljats investeringsstöd är dock i huvudsak positiva. När det gäller Sbo bedömer att verksamheten ligger i linje med målet om att medverka till en fungerande bostadsmarknad. enkät visar att de kommuner som har samarbetat med Sbo i högre grad än hela urvalet anser att de har en fungerande bostadsmarknad samt bostäder för äldre i en utsträckning som motsvarar efterfrågan. Kommunerna är också positiva till samarbetet med Sbo. I den mån det är Sbosamarbetet som har lett till en fungerande bostadsmarknad kan dock inte bedöma. I de fall kommuner har haft kontakt med Sbo men inte inlett ett samarbete är den främsta anledningen ekonomisk; de finansiella villkoren anses innebära en alltför hög kostnad. Utifrån rättsliga principer är det dock tveksamt om Sbo:s verksamhet eller bolagets finansieringsprincip är förenliga med . Vidare bedömer att omstruktureringsstödet kan ha haft betydelse för de berörda kommunerna men att utvecklingen på bostadsmarknaden gör att utformningen behöver ses över. Endast ett fåtal kommuner har ansökt om stöd och antalet tomma lägenheter har generellt minskat. De kommuner som har fått del av stödet är huvudsakligen nöjda. Även omstruktureringsstödet riskerar att stå i konflikt med . Staten har inte gett kommunerna tillräckliga rättsliga och finansiella förutsättningar bedömer att det saknas tydliga rättsliga förutsättningar för svenska kommuner att bedriva en bostadspolitik som uppfyller målen i Framförallt är det osäkert om kommunerna har möjlighet att utnyttja om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för att stödja bostadspolitiska åtgärder. Begreppet tjänster av allmänt ekonomiskt intresse används när en medlemsstat vill reglera en marknad på annat sätt än som följer av marknadsekonomiska principer, till exempel genom att tillgodose ett övergripande allmännyttigt syfte i den nationella bostadspolitiken. För del har regeringen uttalat att bostadsförsörjningen varken generellt eller i delar bör definieras som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER Det går inte att fastställa exakt hur långt statens finansiella ansvar på bostadsområdet sträcker sig. menar dock att det bör prövas om ansvaret kan utökas i förhållande till vad som är fallet . Det är också viktigt att regeringen ser till att följer och analyserar utvecklingen på svaga bostadsmarknader. blev en del av 2012 har det inte publicerats några analyser av svaga bostadsmarknader, även om myndigheten följer utvecklingen på dessa marknader på en övergripande nivå genom den årliga bostadsmarknadsenkäten. Utifrån granskningens iakttagelser och slutsatser rekommenderar regeringen att utarbeta ett ramverk utifrån EU:s begrepp om tjänster av allmänt ekonomiskt intresse i syfte att förtydliga kommunernas möjligheter till bostadspolitiska åtgärder samt anmäla ramverket till kommissionen ge i uppdrag att kontinuerligt följa utvecklingen på svaga bostadsmarknader överväga att sänka kraven för att beviljas investeringsstöd för trygghetsbostäder och särskilt överväga att sänka 70årsgränsen för den boende utforma Sbo:s verksamhet så att den är förenlig med . Även frågan om den konflikt som uppstår när fastigheter som omfattats av ett omstruktureringsavtal säljs behöver utredas. När Sbo:s verksamhet är anpassad till bör regeringen överväga att tillföra bolaget mer kapital överväga att utveckla omstruktureringsstödet till en mer flexibel stödform utifrån behoven på svaga bostadsmarknader. Stödet bör syfta till att hjälpa de berörda kommunerna att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN Förutsättningarna för bostadsförsörjning och byggande skiljer sig markant mellan olika delar av . Svag arbetsmarknad och vikande befolkningsunderlag har i delar av landet lett till bostadsöverskott och bostadsföretag med ekonomiska problem. kan det även i dessa kommuner finnas behov av ny och ombyggnation för vissa typer av bostäder. Möjligheterna att finansiera sådan byggnation är dock mycket begränsad. Befolkningsutvecklingen i innebär att andelen äldre ökar. Denna utveckling är särskilt tydlig bland de kommuner som har så kallade svaga bostadsmarknader. Svaga bostadsmarknader kännetecknas enligt av en låg efterfrågan på bostäder på grund av befolkningsminskning, låg tillgänglighet till arbetsplatser, svag utveckling av hushållens inkomster och svag sysselsättningsutveckling.1 Av 290 kommuner är det 123 som har, eller har haft, svaga bostadsmarknader.2 Drygt 1,5 miljoner, eller , av befolkning bor i någon av dessa kommuner. Kommuner med svaga bostadsmarknader har begränsade möjligheter att möta den åldrande befolkningens efterfrågan på tillgängliga och moderna bostäder med närhet till service. bostadsmarknadsenkät har också återkommande visat att det finns en efterfrågan på sådana bostäder från äldre personer. Indirekt är det också viktigt för alla medborgare i kommuner med svaga bostadsmarknader att det finns en bostadsförsörjning som kan svara mot varierande behov och därmed ytterst säkerställa skatteinkomster. Till exempel kan det vara viktigt att skapa flyttkedjor som underlättar inflyttning till kommunen.3 En flyttkedja uppstår normalt vid om eller nybyggnation av bostäder och de som flyttar in lämnar ett hus eller en lägenhet efter sig, där 1Boverket använder begreppet mycket svaga bostadsmarknader. För enkelhetens skull benämner vi dem som svaga, också för att en bostadsmarknad kan ändras . Definitionen är hämtad från Svaga bostadsmarknader, Evidens, 2010 (på uppdrag av dåvarande ). 2Budgetunderlag 20122014, bilaga: Analys av utvecklingen på svaga bostadsmarknader. 3Se mer om flyttkedjor i avsnitt 3.2.2. BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER någon annan kan flytta in. Det finns även risk för att avfolkningen snabbas på om det saknas lämpliga bostäder på orten. Granskningen motiveras av att det i ett stort antal kommuner är svårt att uppfylla bostadsförsörjningslagens mål om att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder. har funnit flera exempel på att det är svårt för kommuner med svaga bostadsmarknader att tillgodose äldre medborgares behov av tillgängliga bostäder. Det finns till exempel kommuner som har ett utbud av billiga bostäder och lediga hyresrätter men där lägenheterna är i stort behov av renovering och fastigheterna saknar hiss. Ett stort hinder för nyproduktion eller ombyggnation är svårigheter att finansiera då marknadsvärdena är låga. I bostadspolitiken ansvarar staten för de rättsliga och finansiella förutsättningarna medan kommunerna ansvarar för planering och genomförande av bostadsförsörjningen.4 Det är dock inte tydligt vilket ansvar staten har om man på den kommunala nivån inte förmår att uppfylla bostadsförsörjningsansvaret. Det finns statliga insatser riktade mot äldres behov av tillgängliga bostäder respektive för svaga bostadsmarknader: investeringsstöd för äldrebostäder, verksamheten vid (Sbo) och De kvarstående problemen på svaga bostadsmarknader pekar dock på att insatserna på området inte fungerar tillräckligt väl alternativt inte fyller de behov som finns. Syftet med granskningen är att undersöka om staten ger kommuner med svaga bostadsmarknader tillräckliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar när det gäller äldres boende. Granskningen ska undersöka om regeringen har sett till att det finns såväl rättsliga – i form av ett tydligt och rättvisande regelverk – som finansiella förutsättningar. Ett led i den bedömningen är att granska om regeringen, och Sbo har utformat och genomfört de statliga insatserna på ett ändamålsenligt sätt. Med en ändamålsenlig utformning menar vi att insatserna är utformade för att på ett bra sätt nå sina syften och att insatserna inte står i konflikt med varandra. 4Se t.ex. dir. 2013:68, EU-rättsliga förutsättningar för bostadspolitik och prop. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m., s. 11. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN utgångspunkt i granskningen är regeringens mål för bostadsmarknadspolitiken: långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven.5 I en analys bedömdes drygt hundra kommuner ha mycket svaga bostadsmarknader.6 En sådan bostadsmarknad kan inte sägas vara långsiktigt väl fungerande. Konsekvensen av de dåligt fungerande bostadsmarknaderna är att det blir svårt för dessa kommuner att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar. Utifrån principen att staten ansvarar för de rättsliga och finansiella förutsättningarna i bostadspolitiken bedömer att regeringen har ett ansvar att ge kommunerna tillräckliga förutsättningar att uppfylla sitt bostadsförsörjningsansvar enligt bostadsförsörjningslagen. Underlaget för denna bedömning utvecklas i kapitel 2. Vid bedömningen av de statliga insatser som finns för äldres boende respektive för svaga bostadsmarknader ställer vi dessa i förhållande till syftena med stödformerna, men ytterst även i förhållande till regeringens mål för bostadsmarknaden. Granskningen bygger till stor del på data från en enkätundersökning riktad till de 123 kommuner som har eller har haft en mycket svag bostadsmarknad enligt analys.7 Ett av syftena med enkäten har varit att kartlägga bostadsmarknaden och utbudet av bostäder för äldre i kommunen. Vidare ingick frågor om kommunernas bedömning av de statliga insatserna, i den mån kommunen har fått del av statligt stöd. Enkäten skickades till registratorn i de berörda kommunerna. Det var 103 kommuner som svarade, vilket innebär en svarsfrekvens på . Enkätformuläret finns i bilaga 3 och mer detaljerad information om hur enkäten genomfördes finns i bilaga 2. I syfte att få djupare kunskap om frågeställningarna i enkäten valde vi ut några kommuner att intervjua. Kommunerna valdes utifrån en översiktlig gruppering baserat på svaren i enkäten. Mer om grupperingen och intervjuerna finns i bilaga 2. Sammanlagt har vi besökt sex kommuner: , , , , och . 2013/14:1, Budgetpropositionen , utgiftsområde 18. 6Analys av svaga bostadsmarknader. 52-308/06). 7Budgetunderlag 20122014, bilaga: Analys av utvecklingen på svaga bostadsmarknader. Nämndens verksamhet ingår numera i . BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER För att kunna identifiera de faktorer som särskiljer kommuner med svaga bostadsmarknader från övriga kommuner har vi inhämtat och analyserat data från SCB. För att få kunskap om äldres efterfrågan på tillgängliga bostäder har vi också tagit del av data från bostadsmarknadsenkät. Vi har också bearbetat annan statistik från och gjort dokumentanalyser av olika utredningar och rapporter. Vidare har vi intervjuat representanter för (), och Sbo. Även intervjuer med representanter för , Kommuner och Landsting (SKL), allmännyttiga bostadsföretag (), (), Fastighetsägarna och Byggindustrier har genomförts. För att kunna bedöma vilka möjligheter som ger till offentligt stöd på svaga bostadsmarknader har vi gett , docent i EUrätt, i uppdrag att utarbeta ett rättsutlåtande om statsstödsregler.8 Utlåtandet ligger till grund för kapitel 5. Granskningen är avgränsad till svaga bostadsmarknader. Vidare avser granskningen enbart bostadsbehoven hos äldre som efterfrågar ett mer tillgängligt boende. Den gruppen är bara en delmängd av den totala andelen äldre. De typer av bostäder för äldre som ingår i granskningen är bostäder i det ordinarie beståndet samt så kallade mellanboendeformer (senior och trygghetsboenden). Däremot inkluderas inte så kallade särskilda boenden då dessa omfattas av särskild lagstiftning. Bostadsanpassningsbidrag har också avgränsats bort i granskningen, eftersom det är kommunerna och inte staten som beslutar om och finansierar dessa bidrag. Endast statligt stöd som direkt syftar till att hjälpa kommuner med svaga bostadsmarknader att skapa bostäder för äldre omfattas av granskningen. Åtgärder inom ramen för skatteutjämningssystemet och stöd på efterfrågesidan, såsom bostadsbidrag, har därför avgränsats bort. Granskningen berör regeringen, och Sbo. Länsstyrelsernas verksamhet på bostadsområdet ingår inte i granskningen. Dessa beslutar bland annat om investeringsstöd, men gör det i enskilda ärenden utifrån föreskrifter och allmänna råd. 8Rättsutlåtande ang. offentligt stöd på svaga bostadsmarknader, Hettne, 2013. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN 2Ansvarsfördelning mellan stat och kommun på bostadsområdet Kapitlet beskriver lagregleringen och ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna på bostadsområdet. gör även en bedömning av det statliga ansvaret på området som bildar en utgångspunkt i granskningen. Avslutningsvis går vi igenom de statliga insatserna som finns för äldres boende respektive svaga bostadsmarknader. Lagstiftningen har som mål att möta medborgarnas behov av goda bostäder. Av 1 kap. 2 § regeringsformen framgår att det allmänna bland annat ska trygga rätten till arbete, bostad och utbildning. I lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar (bostadsförsörjningslagen) anges att varje kommun ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs.9 Uttrycket åtgärder för bostadsförsörjningen innefattar nybyggnad av bostäder, ombyggnad och ändringar eller kompletteringar i det befintliga bostadsbeståndet samt andra åtgärder som är motiverade av bostadsförsörjningsskäl.10 Det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen innebär att kommunen ska analysera och bedöma behovet av bostäder utifrån utvecklingen i kommunen och se till att åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds Det faktiska genomförandet, det vill säga nybyggnad eller ombyggnad, ligger dock på marknadens aktörer genom kommunala och privata bostadsföretag samt byggindustri. Det kommunala ansvaret finns reglerat i bostadsförsörjningslagen men även i kommunallagen (1991:900), plan och bygglagen (2010:900), socialtjänstlagen (2001:453), lagen (2010:879) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag samt i förordningen (2011:1160) om regionala bostadsmarknadsanalyser och kommunernas bostadsförsörjningsansvar.11 9 1 § lag (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m., s. 50. 2012/13:178, En tydligare lag om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER 2.2Kommunernas verktyg för en ändamålsenlig bostadsförsörjning Kommunerna har ett antal verktyg för att säkerställa att de bostäder som behövs också erbjuds kommunens invånare. Verktygen är främst de kommunala bostadsföretagen, planmonopolet och riktlinjerna för bostadsförsörjningen. De kommunala, allmännyttiga bostadsföretagen spelar en viktig roll för att kommunerna ska kunna uppfylla sitt ansvar för bostadsförsörjningen. Denna roll kvarstår även om de kommunala bostadsföretagen ska bedriva sin verksamhet på affärsmässiga grunder och sträva efter att långsiktigt uppnå bästa möjliga resultat.12 Även om kommunerna inte själva bygger är tanken att bostadsförsörjningsansvaret kan uppfyllas genom till exempel planmonopolet, vilket innebär att varje kommun har rätt att besluta om hur marken Genom markanvisningar och villkor i samband med markupplåtelser ska kommunen kunna medverka till att styra byggandet i önskad riktning. För kommuner med svaga bostadsmarknader fungerar sällan modellen. Intresset från privata aktörer är normalt lågt på grund av svårigheten att uppnå lönsamma byggprojekt i dessa kommuner.13 2.2.3Riktlinjer för bostadsförsörjningen och boendeplanering Bostadsförsörjningslagen anger att kommunfullmäktige ska anta riktlinjer för bostadsförsörjningen minst en gång under varje mandatperiod. Enligt gör kommunerna dock sällan detta; av kommunerna har antagit sådana riktlinjer under innevarande mandatperiod och har riktlinjer som har antagits under förra mandatperioden.14 Kommunernas riktlinjer för bostadsförsörjning ska innehålla en boendeplanering. definierar boendeplanering som en analys och bedömning av behovet av förändringar i bostadsbeståndet till följd av hur de sammanlagda kraven och önskemålen från olika delar av befolkningen förväntas utvecklas.15 Äldreboendedelegationen konstaterade att det är nödvändigt att sådana analyser och bedömningar görs på det lokala planet 2001/02:58, . 13Minnesanteckningar från intervju med byggindustrier, . 14Bostadsmarknadsenkäten 20132014 – med slutsatser från bostadsmarknadsenkäten , , 2013 (2013:19). 15Boendeplanering i praktiken en vägledning till statistiken, , 2005. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN utifrån ett lokalt framtaget underlag. Underlaget bör dels handla om befolkningen och den förväntade befolkningsutvecklingen med hänsyn till åldersstruktur, hushållssammansättning, in och utflyttning etc., dels om bostadsbeståndet i olika delar av kommunen, bostädernas skick och tillgänglighet, avstånd till service och kommunikationer med mera.16 Regeringens bostadsmarknadspolitiska mål är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven.17 I bostadspolitiken ansvarar staten för de rättsliga och finansiella förutsättningarna medan kommunerna lokalt ansvarar för planering och genomförande.18 Principen har gällt sedan efterkrigstiden då staten först utvecklade en sammanhållen bostadspolitik.19 Staten har dock minskat sitt finansiella ansvar enligt en genomgång av Boverket.20 När den statliga bostadspolitiken först utvecklades under 1940talet gick den i princip ut på att skydda bostadsbyggandet från marknadens fluktuationer. Det innebar att staten tog den huvudsakliga risken vid lånegivning till hyres och bostadsrätter, främst genom räntegarantier där staten garanterade en fast ränta på bottenlånen. I samband med den statsfinansiella krisen skedde ett skifte, enligt genomgång. Regeringen började betona vikten av att bygga på marknadsmässiga villkor, vilket i praktiken innebar att den statliga lånegivningen avvecklades. Subventioner till bostadsbyggande är endast riktade mot särskilda ändamål, till exempel boende för äldre.21 tog staten ett finansiellt ansvar genom att stödja kommuner med övermäktiga åtaganden för boendet. Bakgrunden var att den finansiella krisen ledde till att många kommuner stod med ett stort antal outhyrda lägenheter i det kommunala bostadsbeståndet. Dessutom hade kommunerna i flera fall borgensåtaganden för privata bostadsrättsföreningar 16SOU 2008:113, Bo bra hela livet. Slutbetänkande av Äldreboendelegationen. 2013/14:1, Budgetpropositionen , utgiftsområde 18. 18Se t.ex. dir. 2013:68, EU-rättsliga förutsättningar för bostadspolitik och prop. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m., s. 11. 2000/01:26, Bostadsförsörjningsfrågor m.m. Politiken grundade sig på de propositioner (1946:279, 1947:235 och 1947:259) som följde på två slutbetänkanden som lades fram (SOU 1945:63) och 1947 (SOU 1947:26). Svensk politik för boende, planering och byggande under . Svensk politik för boende, planering och byggande under . BOSTÄDER FÖR ÄLDRE I AVFOLKNINGSORTER som gått i konkurs. I samband med detta stöd slog fast att staten har ett ansvar för omstruktureringen av de kommunala bostadsföretagen.22 Att regeringen ser ett statligt ansvar för att främja bostadsförsörjningen i kommunerna framgår indirekt av direktiven till utredningen om EUrättsliga förutsättningar för bostadspolitik. Utredningen ska bland annat lämna förslag som gör det möjligt att få till stånd ett önskvärt bostadsbestånd i situationer då marknadsförutsättningarna inte medger ett bostadsutbud som möter efterfrågan på bostäder av god kvalitet.23