prop · H103104 · 2014-03-11 00:00:00 — Regeringen avser att i kommande förordningsarbete göra nödvändiga följdändringar med anledning av förslaget. Den prestationsbaserade stimulansersättningen inom utbildning i svenska invandrare, sfi-bonusen, infördes (prop. 2009/10:188 Nationell sfi-bonus). Målsättningen med sfi-bonusen är att förkorta tiden i utbildningen i svenska för invandrare, sfi, så att deltagarna snabbare ska kunna etablera sig på arbetsmarknaden. Målgruppen för sfi-bonusen är vissa nyanlända invandrare, i huvudsak flyktingar och andra skyddsbehövande, deras anhöriga och personer som beviljats uppehållstillstånd på grund av anknytning. Gäststuderande och arbetskraftsinvandrare omfattas Prop. 2013/14:104 inte av möjligheten att få sfi-bonus. För att sfi-bonus ska beviljas ska den studerande ha uppnått godkänt resultat på sin kurs från det att utbildningen startade, dock månader från den dag då den nyanlände första gången folkbokfördes i en kommun. En försöksverksamhet med sfi-bonus pågick mellan och och omfattade, med några undantag, samma målgrupp som den nationella lagen om sfi-bonus. Under försöksverksamheten fick 13 slumpvis utvalda kommuner rätten att erbjuda sfibonus om till studerande som klarade kursmålen inom angivna tidsgränser. tillfördes i ett antal kontrollkommuner bidrag för kvalitetshöjande insatser inom sfi. utvärdering inkom till regeringen med en utvärdering av försöks-verksamheten (Ekonomiska drivkrafter och studieresultat – effekter av Sfi-bonus, rapport 2012:27). Resultaten från utvärderingen pekar på att sfi-bonusen haft en marginell effekt på studieresultaten. De uppskattade effekterna har varit större för yngre än för äldre, men likartade för kvinnor och män. Analysen pekar också på att effekterna varit större för låg- och medelutbildade än för högutbildade. Institutet manar dock till försiktighet vid tolkningen av resultatet då det finns mönster som studien inte kan förklara. utvärdering uppskattar att som en följd av bonusen har det varit 3 av 100 personer som fullföljt en sfi-kurs inom tidsgränsen för bonus som annars inte hade gjort det. Mot bakgrund av de resultat som framkommit vid utvärderingen av försöksverksamheten med sfi-bonus, finns det enligt regeringen skäl att överväga huruvida systemet med sfi-bonus bör avvecklas. 6.2Prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare ska inte längre lämnas Regeringens förslag: Lagen om prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare ska upphöra att gälla vid utgången av . Detsamma ska gälla för lagen om försöksverksamhet med prestationsbaserad stimulansersättning inom svenskundervisning för invandrare. Promemorians förslag (Ds 2013:61): Överensstämmer i I promemorian föreslås dock att lagarna ska upphöra att gälla vid utgången av . Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget, ställer sig positiva till eller har inga invändningar mot förslaget, däribland Kammarrätten i , , i , kommun, kommun, kommun, , kommun, Kommuner och Landsting samt i utvärdering tar inte ställning till promemorians förslag men anser att beskrivningen av resultaten av institutets utvärdering i vissa fall tenderar att vara missvisande. kommun avstyrker som enda remissinstans förslaget och anför att kommunens uppfattning är att sfi- bonusen bidragit till mer positiva effekter än dem som redovisats i institutets utvärdering av försöksverksamheten. Skälen för regeringens förslag Avveckling av systemet med sfi-bonus I promemorian föreslås att systemet med sfi-bonus avvecklas eftersom bonusen haft små effekter. utbildningspolitisk utvärdering anser att promemorians beskrivning av resultaten från utvärderingen av försöksverksamheten med sfi-bonus i vissa fall tenderar att vara missvisande. I promemorian anges att resultaten av institutets utvärdering pekar på att sfi-bonusen endast visat positiv effekt på studieresultaten i en kommun, , och att inga effekter har kunnat påvisas i de övriga deltagande kommunerna. Institutet anser dock att det kan ses som vinklat att lyfta fram att studien endast finner effekter i 1 av 13 försökskommuner. Regeringen noterar att resultatet av institutets utvärdering av försöksverksamheten med sfi-bonus inte entydigt tillåter slutsatsen att endast kunnat uppvisa positiva studieresultat. Regeringen konstaterar dock att försöksverksamheten inte kunnat visa någon genomsnittlig effekt i övriga försökskommuner och att Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering i utvärderingen har uppskattat att som en följd av bonusen endast 3 av 100 personer fullföljt en sfi-kurs inom tidsgränsen för bonus som annars inte hade Dessutom tillstyrker en majoritet av de kommuner som inkommit med remissvar förslaget att avveckla sfi-bonusen. dem bekräftar också att sfi-bonusen haft ingen eller mycket liten effekt kommun, kommun och kommun framhåller följaktligen att sfi-bonusen inte haft någon effekt på studieresultaten bland deltagarna i sfi, medan påpekar att kommunens erfarenheter av sfi-bonusens effekter överens- stämmer med de slutsatser som presenteras av Institutet för arbetsmarknads- och utbildningspolitisk utvärdering i sin utvärdering av försöksverksamheten med sfi-bonus. Regeringens uppfattning är att sfi-bonusen inte har haft den effekt på studietiden som varit avsedd. Den statsfinansiella kostnad, som uppstått för dem som skulle ha uppnått betyget godkänt även utan en särskild stimulans, uppvägs inte av den samhällsekonomiska vinsten av den begränsade effekt på resultatet för den som studerar sfi som bonusen Kostnaden för sfi-bonusen är således inte motiverad i förhållande till den mycket marginella effekt som bonusen haft på studietiderna för deltagare i sfi. Av omsorg om statsfinanserna bör därför sfi-bonusen Det innebär att lagen (2010:538) om prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare bör Prop. 2013/14:104 upphävas. Länsstyrelserna i och förordar att medlen som är avsatta för sfi-bonus vid en avveckling i stället bör användas för att förstärka utbildningen i svenska för invandrare, t.ex. genom satsningar på studiehandledning på modersmålet för vuxna nyanlända. akademikers centralorganisation och anser att de medel som sparas i och med sfi-bonusens avveckling i stället bör användas för bl.a. kompetensutveckling hos sfi-lärarna. föreslår också att den ersättning som utgår till kommunerna för administrativa kostnader vid en avveckling av sfi-bonusen i stället används till att investera i sfi-verksamheten på nivå. kommun anser att de medel som frigörs i och med en avveckling av sfi-bonusen bör användas till andra förstärkningar med mer direkt koppling till det pedagogiska eller arbetsmarknadsinriktade arbetet inom sfi. Regeringen anser att det saknas förutsättningar att inom ramen för detta lagstiftningsärende behandla frågor om hur de medel som frigörs i och med avvecklingen av sfi-bonusen bäst används. och framför att det bör undersökas om det med andra metoder är möjligt att effektivisera språkinlärningen och förbättra bl.a. genomströmningen inom sfiundervisningen. Regeringen anser att det är viktigt att undervisningen inom sfi, tillsammans med andra insatser för nyanlända invandrare, utformas på sådant sätt att nyanlända invandrare snabbt kan lära sig svenska och etablera sig på arbetsmarknaden. Det saknas dock förutsättningar att inom ramen för detta lagstiftningsarbete undersöka andra metoder för att bl.a. förbättra genomströmningen inom sfi. Avveckling av lagen om försöksverksamhet med sfi-bonus Enligt 2 § lagen (2009:657) om försöksverksamhet med prestationsbaserad stimulansersättning inom svenskundervisning för invandrare ska vissa kommuner lämna sfi-bonus till vissa nyanlända invandrare. Målgruppen omfattar med några undantag de nyanlända som omfattas av den nationella lagen om sfi-bonus. Försöksverksamheten tillämpades en begränsad tid och omfattade de nyanlända som folkbokfördes i en kommun mellan och . Sfi-bonus lämnades om den nyanlände uppnått minst betyget Godkänt på någon av studievägarna som anges i 3 § från det att erbjuden utbildning började, dock senast från den dag personen folkbokfördes i en kommun. En ansökan om sfi-bonus ska enligt 8 § ha kommit in till kommunen där den sökande är folkbokförd från den dag då minst betyget Godkänt har uppnåtts. Av de ovan angivna tidsfristerna följer att den senaste tidpunkten vid vilken en ansökan om sfi-bonus enligt denna lag kunde göras, var . Lagen kan alltså inte tillämpas och bör därför upphävas. 2013/14:104 6.3 Följdändringar med anledning av att sfi- Regeringens förslag: Den bestämmelse i inkomstskattelagen ska upphävas som innebär att ersättning enligt lagen om prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare inte ska tas upp till beskattning. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som särskilt har yttrat sig över förslaget tillstyrker , i , i , , kommun och kommun ställer sig positiv till Kammarrätten i , i , Arbetsförmedlingen, kommun, kommun och kommun har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Lagen om prestationsbaserad stimu- lansersättning inom utbildning i svenska för invandrare föreslås Mot bakgrund av detta behövs inte längre någon bestämmelse i inkomstskattelagen (1999:1229) som föreskriver att sådan ersättning inte ska tas upp till beskattning. familjemedlemmar till innehavare av Regeringens förslag: Samhällsorientering ska erbjudas nyanlända invandrare som har beviljats uppehållstillstånd som familje- medlemmar till en utlänning som har beviljats arbets- och uppehållstillstånd för högkvalificerad anställning. Promemorians förslag (Ds 2013:69): Överensstämmer med regering- Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker, ställer sig positiva till eller har inget att erinra mot förslaget, bland dem , i , Arbetsförmedlingen, kommun, , kommun, och Kommuner och Landsting. Skälen för regeringens förslag: Av lagen (2010:197) om etablerings- insatser för vissa nyanlända invandrare (etableringslagen) framgår att det finns en skyldighet för kommuner att erbjuda samhällsorientering till nyanlända som omfattas av lagen. flyktingar och andra skyddsbehövande och under vissa förutsättningar Genom lagen (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare utvidgades målgruppen för samhällsorientering till att gälla även vissa andra nyanlända som inte redan genom etableringslagen hade rätt till samhällsorientering. Målgruppen för utvidgningen var främst nyanlända anhöriginvandrare som är tredjelandsmedborgare, med undantag för nyanlända som går i gymnasieskola eller är medborgare i ett land som är anslutet till Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i . I propositionen Utvidgad målgrupp för samhällsorientering samt ett kunskapsunderlag och en analys om integrationens tillstånd och utveckling (prop. 2012/13:63), uttalade regeringen att anhöriginvandrare som är tredjelandsmedborgare kan anses tillhöra den grupp som har störst behov och nytta av samhällsorientering. I denna grupp ingår exempelvis familjemedlemmar till personer som beviljats uppehållstillstånd för arbete. Regeringen uttalade i samma proposition att den, efter genomförandet av rådets direktiv /50/EG av om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för högkvalificerad anställning (blåkortsdirektivet), skulle ta ställning till om lagen om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare även ska omfatta anhöriginvandrare med uppehållstillstånd som familjemedlem till en innehavare av EU-blåkort. trädde nya 6 a kap. i utlänningslagen (2005:716) om EU-blåkort i kraft. Genom genomförandet av blåkortsdirektivet i svensk rätt, har ett nytt regelsystem för inresa och vistelse för personer med högkvalificerad anställning och deras familjemedlemmar införts i utlänningslagen, parallellt med de nationella bestämmelserna om arbetskraftsinvandring. Den som uppfyller kraven för såväl EU-blåkort som nationellt uppehållstillstånd och arbetstillstånd för en högkvalificerad anställning kan därför välja vilket tillstånd han eller hon vill ha. Detta innebär att vissa anhöriga till arbetskraftsinvandrare som tidigare skulle ha fått uppehållstillstånd enligt de nationella reglerna kan komma att falla bort från målgruppen för samhällsorientering, om målgruppen inte anpassas. För att intentionen att ge nyanlända förutsättningar för egenförsörjning och stärka deras aktiva deltagande i samhälls- och arbetslivet fortsatt ska gälla, bör det göras en ändring i lagen om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare så att kommunernas skyldighet att erbjuda samhällsorientering även omfattar familjemedlemmar till innehavare av EU-blåkort. Genom en sådan ordning kan en familjemedlem till en utländsk arbetstagare få tillgång till samhällsorientering, oavsett på vilken grund den som han eller hon åberopar anknytning till har beviljats uppehållstillstånd. och Kommuner och Landsting anför är den föreslagna ändringen ett naturligt steg efter genomförandet av blåkortsdirektivet, och regeländringen säkerställer att vissa anhöriga till arbetskraftsinvandrare även i fortsättningen kan få samhällsorientering. 2013/14:104 8 Regeringens förslag: Det förtydligas att särregleringen för adoptiv- föräldrar enbart avser ledighet som inte är beroende av att föräldra- penning betalas ut. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens för- Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig över för- slaget tillstyrker eller lämnar det utan erinran. akademikers centralorganisation ställer sig positiva till att föräldraledighetslagen (1995:584) justeras så att det tydligare framgår att adoptivföräldrar har rätt till hel ledighet från sin anställning för vård av barn medan föräldrapenning betalas ut. ting påtalar att förslaget uteslutit den nuvarande skrivningen i det första stycket, att rätt till ledighet gäller oavsett om föräldern får föräldra- penning eller inte, och anser att denna skrivning bör kvarstå. Kommuner och Landsting framhåller att det utan denna skrivning finns risk att det blir otydligt för arbetsgivare på vilka olika grunder som arbetstagaren har rätt till föräldraledighet från anställningen. frågar sig om det blivit ett tryckfel i det första stycket då den föreslagna lydelsen är identisk med den nuvarande i fråga om Skälen för regeringens förslag: Regler om ledighet från sin anställning för vård av barn finns i föräldraledighets- I 5 § regleras två olika former av ledighet, dels ledighet till dess barnet är , dels ledighet under tid när en förälder får föräldra- Den senare ledigheten innebär att en arbetstagare har rätt till ledighet när föräldrapenning utbetalas. Ledighetsrätten beror i det fallet på när föräldrapenning utgår enligt reglerna i socialförsäkringsbalken. När det gäller regeln om de 18 månadernas ledighet utan föräldrapenning finns en särskild regel som gäller vid adoption och som syftar till att adoptivföräldrar ska få rätt till ledighet i samma omfattning som bio- Reglerna innebär att arbetstagare som har adopterat ett barn eller tagit emot ett barn i avsikt att adoptera det har rätt till ledighet från den tidpunkt då arbetstagaren fått barnet i sin För att undvika att adoptivföräldrar ska få rätt till ledighet i 18 månader även när de adopterar ett äldre barn finns en regel om att förälderns rätt till sådan ledighet upphör när barnet har fyllt eller vid den senare tidpunkt då barnet har avslutat sitt första skolår. Det finns däremot ingen särskild regel i föräldraledighetslagen om vilken ålder barnet ska ha för att föräldern ska ha rätt att vara ledig med Detta följer i stället av socialförsäkringsbalkens regle- ring av förmånstiden för föräldrapenning. Som föräldraledighetslagen är utformad kan den dock felaktigt tolkas som att adoptivföräldrars rätt till ledighet upphör när barnet fyller eller vid den senare tidpunkt barnet har slutat sitt första skolår även när det gäller ledighet med föräldrapenning. Regler om rätt till ledighet utan föräldrapenning bör finnas i första stycket och av dessa bör framgå vad som gäller i det avseendet för både biologiska föräldrar och för adoptivföräldrar. Genom en sådan om- Prop. 2013/14:104 strukturering av paragrafen blir det tydligt att rätten, enligt andra stycket, till hel ledighet medan en förälder får hel föräldrapenning gäller på samma sätt för alla föräldrar. Kommuner och Landsting anser att bestämmelsen blir otydlig om den nuvarande skrivningen i det första stycket, att rätt till ledighet gäller oavsett om föräldern får föräldrapenning eller inte tas bort. Regeringen får med anledning av detta anföra följande. Att rätten till ledighet inte förutsätter att föräldrapenning utbetalas, framgår tydligt av den föreslagna lagtexten. Den föreslagna justeringen av paragrafen innebär att bestämmelserna om hel ledighet utan föräldrapenning samlas i ett stycke. I det stycket regleras också den särskilda tidsgräns inom vilka adoptivföräldrar har rätt till sådan ledighet. För att minska risken att bestämmelsen tolkas som att den särskilda tidsgränsen även gäller för hel ledighet med föräldrapenning bör inte ledighet med föräldrapenning alls nämnas i detta stycke. frågar sig om det blivit ett tryckfel i det första stycket då den föreslagna lydelsen är identisk med den nuvarande i fråga om tidsgränsen, dvs. eller den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret. Som nämnts ovan är avsikten med förslaget till justering av lagtexten enbart att förtydliga det som redan gäller. En adoptivförälders rätt att vara ledig utan föräldrapenning från den tidpunkt då han eller hon fick barnet i sin vård är nämligen begränsad i de fall då det inte är ett helt litet barn som adopteras. I sådant fall upphör rätten till ledighet när barnet fyller eller vid den senare tidpunkt barnet har slutat sitt första skolår. Förslaget syftar inte till att ändra den tidsgränsen. 9Sammanläggning av sjukperioder enligt lagen om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete Regeringens förslag: Vid beräkning av hur en arbetstagare har haft nedsatt arbetsförmåga ska dagar i sjukperioder läggas samman enligt 27 kap. 51 § socialförsäkringsbalken. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och akademikers centralorganisation tillstyrker förslaget. Arbetsdomstolen, Arbetsförmedlingen, , Kommuner och Landsting och har ingen invändning mot förslaget. anser att lagen bör ändras på samma sätt som gjorts i socialförsäkringsbalken, men att bestämmelsen bör innehålla de materiella regler som ger rätt till ledighet. i har avstått från att yttra sig. 2013/14:104 Skälen för regeringens förslag I lagen (2008:565) om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete regleras under vilka förutsättningar sådan rätt till ledighet föreligger. Syftet med lagen är att underlätta för sjukskrivna arbetstagare att prova annat arbete och därmed att återgå i arbete. Lagen innebär att en arbetstagare har rätt att vara ledig från sin anställning för att på grund av sjukdom prova annat arbete. Som villkor för ledigheten gäller att arbetstagaren på grund av sjukdom dels har haft nedsatt arbetsförmåga i förhållande till sitt vanliga arbete, eller till annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjudit arbetstagaren, om minst , dels har ingått ett anställningsavtal med en annan arbetsgivare från och med dag 91 till och med dag 180 av sjukperioden. Behovet av att ändra lagen om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete I 2 § andra stycket nämnda lag anges hur beräkning ska ske av hur arbetstagaren har haft nedsatt arbetsförmåga. Enligt vad som anges där ska dagar i sjukperioder läggas samman, om arbetstagaren antingen har förvärvsarbetat mellan sjukperioderna, eller inte har förvärvsarbetat alls mellan sjukperioderna. Denna bestämmelse har utformats i enlighet med vad som följde av motsvarande reglering i den numera upphävda lagen om allmän försäkring (se prop. 2007/08:151 s. 16 f.). Sedan den lagen upphävts finns bestämmelsen om sammanläggning av sjukperioder i 27 kap. 51 § socialförsäkringsbalken. trädde en ny bestämmelse i socialförsäkringsbalken om sammanläggning av sjukperioder i kraft (se prop. 2012/13:169, bet. 2012/13:SfU16, rskr. 2013/14:4). Enligt den bestämmelsen ska dagar i sjukperioder läggas samman om färre än förflutit mellan sjukperioderna. Vid beräkning av antalet dagar ska det bortses från dagar under vilka den försäkrade har deltagit i det arbetsmarknadspolitiska programmet arbetslivsintroduktion och fått aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Det är lämpligt att regleringen av sammanläggning av sjukperioder i ledighetslagen korresponderar med motsvarande regler i socialförsäkringsbalken. Eftersom en ny bestämmelse i socialförsäkringsbalken om sammanläggning av sjukperioder trädde i kraft behöver ledighetslagen ändras på motsvarande sätt. anser att bestämmelsen bör innehålla de materiella regler som ger rätt till ledighet för att lagen ska bli enklare att tillämpa. Regeringen delar inte den bedömningen, utan anser att det är mer angeläget att framtida ändringar i socialförsäkringsbalken om sammanläggning av sjukperioder automatiskt slår igenom i ledighetslagen. Regeringen anser därför att ändringen bör göras genom en hänvisning till bestämmelsen om sammanläggning av sjukperioder i socialförsäkringsbalken. 10 Sluten kontanthantering i detaljhandeln fattade beslut om att i enlighet med arbetsmarknadsutskottets förslag (betänkande 2010/11: AU3) tillkännage för regeringen som sin mening att initiativ borde tas att tillsammans med arbetsmarknadens parter utforma ett förslag till lag om sluten kontanthantering inom detaljhandeln. höll ett samrådsmöte med arbetsmarknadens parter. Vid mötet blev det tydligt att arbetsgivar- och arbetstagarparterna inte var eniga i frågan om det borde införas en lagreglering om sluten kontanthantering i detaljhandeln. Arbetstagarsidan var för en lagreglering medan arbetsgivarsidan var emot. Detta har också framgått av skrivelser som därefter kommit in till departementet från i , , , , Företagarna och Butikerna. Då arbetsmarknadens parter gjorde olika bedömningar beträffande lämpligheten i att lagreglera frågan blev det nödvändigt att närmare undersöka behovet av ny lagstiftning. Det behövde bl.a. utredas om relevanta krav kan ställas med befintligt författningsstöd och hur utvecklingen på området mer allmänt ser ut. I regleringsbrevet gavs därför i uppdrag att lämna en redovisning till () angående utvecklingen av myndighetens arbete för att främja en förbättrad säkerhet vad avser risken för hot och våld inom detaljhandeln. I detta sammanhang skulle myndigheten även bedöma och ta hänsyn till den teknikutveckling som sker beträffande kontanthantering. Redovisningen skulle i första hand avse myndighetens föreskrifts- och inspektionsverksamhet. lämnade en rapport till om myndighetens arbete för att främja en förbättrad säkerhet vad avser risken för hot och våld inom detaljhandeln. I rapporten gör bedömningen att när det är relevant att ställa krav på sluten kontanthantering finns det redan möjlighet att ställa det kravet utifrån befintlig lagstiftning. De föreskrifter som finns bedöms vara användbara och fungera bra i sin nuvarande utformning. Inom ramen för nuvarande tillsyn ställs krav på sluten kontanthantering utifrån behoven på den enskilda arbetsplatsen. inspekterar regelbundet arbetsplatser inom detaljhandeln där anmälningar om olyckor och tillbud avseende hot och våld gjorts. gör även riktad tillsyn på området. lämnar i rapporten också en redogörelse för den övergripande utvecklingen på området av vilken bl.a. framgår att antalet anmälda rån ökar trots utvecklingen mot allt mindre kontanter i samhället. Detta kan enligt bero bl.a. på att andra värdeföremål än kontanter tar över och på att ett gott arbetsmiljöarbete ökar anmälningsbenägenheten.