prop · H10391 · 2014-02-25 00:00:00 — Regeringen har ingått en ny överenskommelse med SKL om att stärka barnets rättigheter och inom ramen för denna kommer dialogen att fortsätta. Vidare är dialogen med barn och ungdomar, det civila samhället och med andra berörda aktörer av central betydelse i det fortsatta utvecklingsarbetet. 3 Regeringens allmänna åtgärder för ett ökat barnrättsperspektiv Regeringens målsättning är som tidigare nämnts att åtgärder och beslut som rör barn och unga ska genomsyras av ett barnrättsperspektiv genom ett strategiskt angreppssätt både på nationell, regional, lokal samt inter- Lagstiftningen är det främsta instrumentet för att garantera Men det räcker inte att konstatera att konventionen återspeglas i den nationella lagstiftningen, staterna är enligt konventionen också skyldiga att vidta alla lämpliga administrativa och andra åtgärder. Att tillgodose barnets rättigheter innebär således mycket mer. effektivt tillgodose barnets rättigheter krävs en kombination av åtgärder, varav lagstiftning är en. Andra åtgärder kan vara att åstadkomma effek- 2013/14:91 tiva styrmedel och aktiva åtgärder för att åstadkomma förändring av de omständigheter som hindrar att barn får sina rättigheter tillgodosedda. Det krävs åtgärder i form av t.ex. information, utbildning, samordning och uppföljning inom olika områden och på olika nivåer i samhället. I detta kapitel redovisas regeringens allmänna åtgärder för att säkerställa och stimulera ett ökat barnrättsperspektiv. 3.1Barnets rättigheter har stärkts i lagstiftningen Sammanfattande beskrivning: Regeringens utgångspunkt är att säkerställa att svensk lagstiftning och dess tillämpning överensstämmer med . En fortsatt anpassning av lagstiftningen till är en utgångspunkt för regeringen, men regeringen anser att det är angeläget att göra en grundlig och aktuell analys av fördelar och nackdelar med en inkorporering av och de tilläggsprotokoll som tillträtt. Regeringen beslutade därför att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av barnets rättigheter i svensk rätt. Vidare har regeringen tagit initiativ till att stärka barnrättsperspektivet i svensk lagstiftning på flera områden såsom i regeringsformen, socialtjänstlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, lagen om stöd och service för vissa funktionshindrade, skollagen, hälso- och sjukvårdslagen, fängelselagen, häkteslagen, utlänningslagen, och i . Enligt är varje stat skyldig att se till att den nationella lagstiftningen överensstämmer med konventionens rättigheter. Konventionen tar inte ställning till hur det ska ske, utan överlämnar till staterna att vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder. Det finns dock inget hinder för att den svenska lagstiftningen går längre än de internationella åtagandena när det gäller barnets rättigheter. uppmuntrades 2009 av att vidta åtgärder för att se till att den nationella lagstiftningen bringas i full överensstämmelse med konventionen och att fortsatt förstärka insatserna för att konventionen ska erkännas som svensk lag. Lagstiftningen är statens främsta instrument för att garantera att barnets rättigheter tillgodoses i verksamheter, beslut och åtgärder som rör det enskilda barnet och barn som kollektiv. Regeringens utgångspunkt är att säkerställa att svensk lagstiftning och dess tillämpning överensstämmer med , vilket också framgår av strategin för att stärka barnets rättigheter i . Uppföljning av lagstiftningens överensstämmelse med I takt med att samhället förändras och utvecklas och utifrån ny kunskap är det av vikt att med jämna mellanrum följa upp hur lagstiftningen och dess tillämpning överensstämmer med barnets rättigheter. Nedan följer en redovisning av de initiativ som regeringen vidtagit. Kartläggning av hur svensk lagstiftning överensstämmer med I Strategin för att stärka barnets rättigheter i aviserade regeringen en kartläggning för att belysa hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med rättigheterna i . tog regeringen initiativ till en sådan kartläggning som resulterade i departementspromemorian Hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med rättigheter i – en kartläggning (Ds 2011:37). I kartläggningen konstateras att svensk lagstiftning överlag får anses väl utbyggd med hänsyn till rättigheterna i konventionen och att de svenska reglerna överstiger de minimikrav som ställs i konventionen. Lagstiftningen kan dock inte försäkra att rättigheterna för varje enskilt barn efterlevs i varje enskild situation, utan det är av central betydelse att även tillämpningen är förenlig med aktuella rättigheter. I kartläggningen anges exempel där tillsynsmyndigheter pekat på brister när det gäller tillämpningen av lagstiftningen. Bland annat att i sin Tillsynsrapport pekade på att det förekommer brister i samhällsvården, bl.a. när det gäller kontrollen av nyanställd personal, barns delaktighet i vårdens planering och genomförande samt i kunskapen om vad som gäller för ensamkommande asylsökande barn. Vidare påtalades att verksamheterna vid Statens institutionsstyrelses särskilda ungdomshem fortfarande uppvisar en del brister vad gäller dokumentation, kvalitet och säkerhet. I samma rapport pekade på att det förekommer brister avseende bostäder och särskild service för barn och unga med funktionsnedsättning. har påtalat behovet av ett systematiskt arbete i skolan med kartläggning och utvärdering för att främja likabehandling och förebygga diskriminering, trakasserier och kränkande behandling. Vidare anges att det trots ett förbud mot aga finns fall när föräldrar slår eller på annat sätt utövar våld eller kränker sina barn. Olika övergrepp, inklusive sexuellt våld, inträffar i familjen eller i bekantskapskretsen. Översyn av barnets rättigheter i svensk rätt Även om den ovan nämnda kartläggningen omfattade både lagstiftning och tillämpningen av densamma, lades tyngdpunkten på att redovisa relevant lagstiftning. Praxis redovisades endast i en mindre omfattning. Regeringen beslutade därför att tillkalla en särskild utredare för att göra en översyn av barnets rättigheter i svensk rätt. Utredaren har i uppdrag att göra en kartläggning inom särskilt angelägna områden av hur tillämpningen av lagar och andra föreskrifter överensstämmer med barnets rättigheter enligt FN:s konvention om barnets rättigheter och de tilläggsprotokoll som har tillträtt. Utredaren ska också analysera för- och nackdelar med att inkorporera i svensk rätt. Vidare ingår att analysera erfarenheter i andra länder, både länder som har och inte har inkorporerat samt att analysera konkreta skillnader inom barnrättsområdet mellan och länder som har inkorporerat . ska redovisas till () senast den (dir. 2013:35). Fortsatt anpassning i nationell lagstiftning En kontinuerlig anpassning har gjorts av svensk lagstiftning till , s.k. transformering, sedan konventionen ratificerades . Den svenska lagstiftningen har bedömts vara i god överensstämmelse med konventionens krav, senast vid den ovan nämnda kartläggningen som redovisades 2011. Utgångspunkten för regeringen är dock att fortsatt utforma svensk lagstiftning i överensstämmelse med konventionen. Nedan följer en redovisning inom några områden där barnrättsperspektivet har stärkts genom lagstiftning. Barnets rätt i regeringsformen Det allmännas ansvar för att barnets rätt tas till vara förtydligades i regeringsformen (RF) fr.o.m. . Enligt 1 kap. 2 § RF ska det allmänna verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och för att barns rätt tas till vara. Det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person. Ändringen av regeringsformen innebär också ett starkare skydd för de nationella minoriteterna. Barnets bästa och rätt till inflytande har införts i skollagen Regeringen har stärkt barnrättsperspektivet i skollagen (2010:800) . Av skollagen framgår numera att i utbildning och annan verksamhet ska barnets bästa vara en utgångspunkt. Vidare framgår att barnets inställning så långt som möjligt ska klarläggas. Barnets bästa som utgångspunkt i all utbildning innebär att utbildningen ska vara utformad för att ge barnet bästa möjliga förutsättningar för hans eller hennes personliga utveckling. Det innebär också att de övriga rättigheter som är relevanta i sammanhanget såsom varje barns rätt till inflytande och delaktighet, barnets rätt till respekt för sin personliga integritet och att barnet inte ska diskrimineras ska beaktas i utbildningen. Inflytandet handlar dels om en rätt till inflytande över undervisningens innehåll och utformning, dels över förhållandena i skolan och den arbetsmiljö eleverna verkar i. Åldern för talerätt sänks också i skollagen genom att den som är ges rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt skollagen. Vidare anges att det vid varje förskole- och skolenhet ska finnas ett eller flera forum för samråd där frågor som är viktiga för barnen, eleverna och vårdnadshavarna ska behandlas. Barn och elever ska, inom ramen för ett sådant samråd, ges information om förslag till beslut i frågor som ska behandlas där och de ska ges tillfälle att komma med synpunkter innan beslut fattas. I skollagen anges numera också att alla elever ska ha tillgång till skolbibliotek. Rätt till utbildning vid placering utanför hemmet tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att bl.a. se över regleringen av undervisningen vid hem för vård eller boende (HVB), särskilda ungdomshem och sjukhusundervisningen för att säkerställa att eleverna får den undervisning som de har rätt till. Uppdraget redovisades i betänkandet Utbildning för elever i samhällsvård och fjärr- och distansundervisning (SOU 2012:76) . Utredarens förslag innebär att skollagens bestämmelser i allt större utsträckning ska tillämpas i frågor som gäller utbildning för barn och unga vid hem för vård eller boende (HVB), inklusive särskilda ungdomshem och särskild undervisning vid sjukhus. Exempelvis föreslås att det pedagogiska ansvaret vid de särskilda ungdomshemmen ska ledas och samordnas av en rektor. Utredningen föreslår även att fjärr- och distansundervisning, i vissa situationer, ska vara ett alternativ till närundervisning. Betänkandet har remitterats och ärendet bereds vidare inom . Rätt till utbildning för barn som vistas i landet utan tillstånd innehåller skollagen bestämmelser om att barn som vistas i landet utan tillstånd, så kallade papperslösa, har samma rätt till utbildning som barn som är bosatta i landet. Rätten till utbildning innebär inte att barnen har skolplikt. Det är upp till varje enskild familj att besluta om man vill utnyttja barnets rätt till utbildning. Barnen ska då få gå i förskoleklass och i grundskola, eller i motsvarande skolformer. Barnen har även rätt till utbildning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan om de påbörjar sina studier där . har kommunala skolhuvudmän och socialnämnder haft en skyldighet enligt utlänningsförordningen att på eget initiativ underrätta polismyndigheten om utlänningar. Den skyldigheten har upphävts . Hälso- och sjukvård till barn som vistas i landet utan tillstånd har barn som vistas i landet utan att ha ansökt om nödvändiga tillstånd för detta tillgång till samma hälso- och sjukvård som bosatta, asylsökande barn och barn som håller sig undan verkställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Dessa barn ska således erbjudas fullständig hälso- och sjukvård. De ska även erbjudas regelbunden och fullständig tandvård tills det att de fyller (lagen [2013:407] om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd). Barnets ställning inom hälso- och sjukvården Hälso- och sjukvården och dess personal är skyldiga att särskilt beakta barns behov av information, råd och stöd om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor tillsammans med har en psykisk störning eller en psykisk funktionsnedsättning, en allvarlig fysisk sjukdom eller skada eller är missbrukare av alkohol eller annat beroendeframkallande medel. Detsamma gäller om barnets förälder eller någon annan vuxen som barnet varaktigt bor till- 2013/14:91 sammans med oväntat avlider (§ hälso- och sjukvårdslagen (1982:763)). (S 2011:03) har haft i uppdrag att föreslå hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården kan stärkas. I uppdraget har det ingått att kartlägga barnets ställning som patient inom hälso- och sjukvården. överlämnade utredningen sitt delbetänkande Patientlag (SOU 2013:2) till regeringen. I delbetänkandet föreslår utredningen en ny patientlagstiftning. Utredningen har även gett förslag på hur barnets ställning kan stärkas i hälso- och sjukvården. beslutade regeringen om lagrådsremissen Patientlag som innehåller förslag på en ny patientlag. Den nya lagen tydliggör att när hälso- och sjukvård ges till barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Lagen innehåller även bestämmelser om barns inflytande över sin vård. lämnade sitt betänkande (SOU 2012:17) och föreslår att det i 1 kap. 5 § om psykiatrisk tvångsvård ska införas en bestämmelse med följande lydelse: När en åtgärd enligt denna lag rör ett barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Barnet ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina synpunkter. Hans eller hennes synpunkter ska tillmätas betydelse i förhållande till ålder och mognad. I författningskommentaren framgår bl.a. att bestämmelsen avses även omfatta t.ex. situationer när en förälder, ett syskon, andra anhöriga eller andra till barnet närstående personer är föremål för tvångsvård. Vidare föreslås att det ska införas en bestämmelse i 5 kap. 2 § som innebär att ett barn ska vårdas åtskilt från vuxna patienter, om det inte av hänsyn till barnets eget bästa finns skäl att göra avsteg från det. Ärendet bereds i . Barnrättsperspektivet infört i LSS innehåller lagen (1993:387) om stöd och service för vissa funktionshindrade, förkortad LSS, en bestämmelse om att när åtgärder rör barn ska barnets bästa särskilt beaktas. Vidare innehåller LSS en bestämmelse om att när en insats rör ett barn ska barnet få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Möjlighet att tala med barn utan vårdnadshavarens samtycke trädde bestämmelser i socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, i kraft som innebär att det i barnavårdsutredningar ska vara möjligt för utredaren att tala med barnet utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. Detsamma ska gälla i utredningar på initiativ av socialnämnden om överflyttning av vårdnaden på grund av att vårdnadshavaren brister i omsorgen om barnet eller då ett barn stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet. Genom den tillsynsreform som genomfördes infördes en bestämmelse i SoL om att vid tillsyn som rör barns förhållanden, får höra barnet om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet. Barnet får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. Motsvarande gäller för Inspektionen för vård och omsorg, som övertog tillsynsansvaret från . infördes en bestämmelse i socialtjänstförordningen (2001:937) om att tillsyn över hem för vård eller boende som tar emot barn eller unga ska omfatta regelbundna inspektioner. Inspektioner ska göras minst , varav åtminstone en ska vara oanmäld. Den som genomför en inspektion ska samtala med de barn och unga som samtycker till det. Motsvarande bestämmelse infördes även i LSS när det gäller tillsyn av bostäder med särskild service för barn eller ungdomar. Stärkt barnrättsperspektiv i socialtjänstlagen trädde ändringar i främst SoL ikraft i syfte att stärka stödet och skyddet för barn och ungdomar som far illa eller riskerar att fara illa. Barnrättsperspektivet har stärkts genom att barnets bästa ska vara avgörande vid beslut och andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser. Ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet. Om barnet inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes inställning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. När vård ges i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende (HVB) ska socialnämnden utse en särskild socialsekreterare som ska ansvara för kontakterna med barnet eller den unge. Den särskilt utsedda socialsekreteraren ska besöka barnet eller den unge regelbundet och i den omfattning som är lämplig utifrån barnets och den unges behov och önskemål. Socialsekreteraren ska föra enskilda samtal med barnet eller den unge. Som ett led i att kvaliteten i verksamheten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas, följas upp och säkras ska socialnämnden se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden. I syfte att tydliggöra roll i det förebyggande arbetet och ansvaret för uppsökande verksamhet har det införts nya bestämmelser som klargör socialnämndens ansvar (s. 88). Rättighetsperspektivet i LVU ses över En särskild utredare har i uppgift att göra en översyn av bestämmelserna i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) samt analysera behovet av förändringar och förtydliganden av regelverket. Vissa frågor som berör SoL ingår också i uppdraget. Syftet med utredningen är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och ungdomar upp till som tvångsvårdas enligt LVU samt att bidra till kvalitetsutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, med särskilt fokus på tvångsvård (dir. 2012:79). Regeringen fattade beslut om att komplettera utredningens uppdrag till att även omfatta en översyn av olika former av placeringsalternativ för barns och ungas boende, vård och fostran enligt SoL och LVU samt att lämna förslag till fler alternativ än vad som finns (dir. 2013:74). 2013/14:91 Ett delbetänkande i denna del lämnade . Tiden för en slutredovisning av uppdraget har förlängts till (s. 89). Ärenden om vårdnad, boende och umgänge Vid bedömning av barnets bästa i ärenden om vårdnad, boende och umgänge ska det fästas avseende särskilt vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller annars far illa men även vid barnets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna. finns i bestämmelser som ger en domstol möjlighet att besluta att en person som socialnämnden utser ska medverka vid umgänge mellan ett barn och en förälder. Detta kallas umgängesstöd och kan beslutas t.ex. för att barnet ska slippa konfliktfyllda konfrontationer mellan föräldrarna. gäller att om den ena vårdnadshavaren inte samtycker till en åtgärd till stöd för barnet, kan socialnämnden besluta att åtgärden ändå får vidtas om det krävs med hänsyn till barnets bästa. Möjligheten gäller för psykiatrisk och psykologisk utredning och behandling, liksom för vissa öppna insatser enligt SoL och LSS. Åtgärder mot familjeseparation inom migrationsområdet Utlänningslagen ändrades för att göra det möjligt att i högre grad bevilja föräldrar och barn uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning när de redan befinner sig i . Det anges nu uttryckligen i utlänningslagen att konsekvenserna för ett barn av att skiljas från sin förälder, särskilt ska beaktas vid bedömningen av om det skäligen kan krävas att utlänningen reser till ett annat land för att därifrån ansöka om uppehållstillstånd. Det gäller i de fall det står klart att uppehållstillstånd skulle ha beviljats om prövningen hade gjorts före inresan i . Det har även remitterats ett förslag rörande en särskild bestämmelse om uppehållstillstånd avseende föräldrar som är vårdnadshavare för och bor tillsammans med ett barn i . Syftet är att säkerställa principen om barnets bästa och motverka familjeseparationer. Synnerligen ömmande omständigheter ses över enades regeringen och de gröna om att se över bestämmelserna i 5 kap. 6 § andra stycket och 12 kap. 18 § första stycket 3 utlänningslagen (2005:716) i syfte att ytterligare lyfta fram barnrättsperspektivet. Överenskommelsen innebär att bestämmelsen om uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter bör ändras så att uttrycket "synnerligen ömmande" är tillämpligt i ärenden som rör vuxna och att "särskilt ömmande" används för barn. Barn bör vidare beviljas permanent eller tidsbegränsat uppehållstillstånd efter lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning när det kommer fram nya omständigheter som innebär att det finns medicinska hinder eller annan särskild anledning att beslutet inte bör verkställas, även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd ska beviljas vuxna personer. En promemoria med föreslagna ändringar har remitterats. Regeländringarna planeras träda i kraft . Kommunalt mottagande av ensamkommande barn har fått utvidgade möjligheter att anvisa asylsökande ensamkommande barn, både till kommuner som har och till kommuner som saknar överenskommelse med om mottagande. Ändringarna trädde i kraft . Barnrättsperspektiv i fängelselagen och häkteslagen I enlighet med artikel 37 c i och 2 kap. 3 § fängelselagen (2010:610) får en intagen under inte placeras med intagna , om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. I förarbetena till fängelselagen och häkteslagen (2010:611) som trädde i kraft betonas att en central målsättning för regeringens politik för barn och unga är att ett barnperspektiv, utifrån andan och intentionerna i , ska genomsyra alla åtgärder som rör barn. Det innebär att det ställs särskilda krav på Kriminalvården, bl.a. när det gäller placering och verkställighetsinnehåll, för unga som avtjänar fängelse i anstalt. För att förebygga att den unge återfaller i brott är det av central betydelse att han eller hon inte placeras tillsammans med intagna som inverkar negativt på hans eller hennes möjlighet att leva ett liv utan kriminalitet och att Kriminalvården vidtar åtgärder som är ägnade att aktivt motverka att den unge utvecklar eller befäster en kriminell identitet. Förbättrad ungdomsvård enligt lag genomfördes en rad ändringar främst i lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård som syftar till att förbättra verkställigheten av sluten ungdomsvård och öka möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former. Detta gjordes bl.a. genom att det numera i lag regleras att en verkställighetsplan ska upprättas för den dömde. Planen ska grunda sig på en utredning om den dömdes behov av stöd och kontroll. Planen ska upprättas efter samråd med socialnämnden i den dömdes hemort och, när det är möjligt, tillsammans med den dömde. En förälder eller annan vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta i arbetet med planen, om det bedöms som lämpligt. Ändringarna innebär också att den dömde under den senare delen av verkställigheten ska förberedas för ett liv i frihet genom konkreta åtgärder såsom utbildning, praktik, bostad och fritidsaktiviteter. Därutöver har det införts en möjlighet att använda elektroniska hjälpmedel för att kontrollera var den dömde befinner sig vid vistelse utanför det särskilda ungdomshemmet. Vidare genomfördes ändringar i förordning (1998:641) om verkställighet av sluten ungdomsvård. Översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare De särskilda ungdomspåföljderna ungdomsvård och ungdomstjänst reformerades i syfte att påföljderna i ökad utsträckning skulle präglas av principerna om proportionalitet, förutsebarhet och konsekvens men också behovsanpassas. En särskild utredare har haft regeringens uppdrag att göra en översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare. Utredaren redovisade sitt uppdrag i betänkandet Nya 2013/14:91 påföljder (SOU 2012:34). I betänkandet föreslås dels vissa förbättringar i det befintliga påföljdssystemet för unga, dels tre nya påföljder: kontaktskyldighet för unga, ungdomsövervakning och varningsstraff.