prop · H103154 · 2014-03-18 00:00:00 — I många ursprungsländer finns det ett överskott på arbetskraft, och i dessa länder kan migration bidra till att avlasta en ansträngd inhemsk arbetsmarknad i låginkomstländer. Erfarenheter visar också att de möjligheter migration 2013/14:154 medför kan fungera som incitament för människor att förvärva en utbildning. Eftersom inte alla förverkligar sina planer på att arbeta utomlands kan möjligheten att migrera bidra till en allmän kunskapsutveckling i samhället som i sin tur banar väg för utveckling. Kunskapsflykt kan därmed inte sägas vara ett generellt problem, utan ett problem för vissa länder och i vissa sektorer, i första hand hälsosektorn. Enligt siffror från och är riskerna med kunskapsflykt mest akut i länder med liten befolkning och i ö-stater i , och . Personalförsörjning inom hälsosektorn i många låginkomstländer är fortfarande en av de största utmaningarna när det gäller att bibehålla eller öka tillgängligheten till bra hälso- och sjukvårdsservice. Migration av hälsoarbetare är ofta ett symptom på bakomliggande problem i samhällsutvecklingen. På grund av dåliga arbetsförhållanden, låga löner och politisk oro väljer miljontals hälsoarbetare att lämna sitt arbete och sitt land. Därutöver bedriver vissa länder rekryteringskampanjer för att få tillgång till kvalificerad arbetskraft från andra länder. Exempel: Hälsosektorn i Zimbabwe10 Fungerade hälso- och sjukvårdssystem är nära kopplat till ett lands socioekonomiska utveckling i övrigt. Även tillgång till och arbetsvillkor för hälsopersonal är av stor vikt för att hälso- och sjukvårdssystem ska fungera. första årtionde genomgick en omfattande ekonomisk och politisk kris. Det politiska klimatet präglades av allvarliga övergrepp mot mänskliga rättigheter och rättsstatsprincipen. Även hälsosektorn drabbades av krisen. Hiv/aids-epidemin och avsaknad av tillgång till bromsmediciner har medfört att den förväntade levnadslängden sjunkit snabbt i landet. Mödradödligheten har femdubblats. Många hälsoarbetare har lämnat landet på grund av denna nationella kris och arbetar i närliggande länder som t.ex. i . Många arbetar även i som , och . ekonomi har börjat återhämta sig och –2013 styrdes landet av en samlingsregering. , med stöd av olika givarländer och organisationer, har arbetat med olika åtgärder för att få hälsopersonal att stanna i landet, som zimbabwier som lämnat landet ofta stigmatiserats i den offentliga debatten. En del i arbetet är att locka tillbaka kvalificerad zimbabwisk hälsopersonal som lämnade statlig tjänst under krisen. Tillsammans med den övergripande ekonomiska och politiska utvecklingen har dessa åtgärder gett resultat och flera tjänster inom hälsosektorn är nu tillsatta med återvändande hälsoarbetare, mest från närregionen. har bidragit till detta arbete, bl.a. inom en bilateral fond för stöd till hälsosektorn och genom agerandet från bl.a. Globala Fonden mot aids, tuberkulos och malaria. Ansträngningar görs i för att även få 9World Migration in Figures, . 10Information från UD och från : hälsopersonal att återvända från , vilka ses som en nyckelgrupp. Regeringens arbete för att motverka kunskapsflykt från låginkomstländer Regeringen anser inte att kunskapsflykt kan stävjas genom att hindra migration eller begränsa rörlighet. Lösningen ligger i arbete med underliggande faktorer till kunskapsflykt samt i arbetet med att stärka utvecklingseffekterna av den migration som sker. Faktorer som produktiv sysselsättning, demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, fungerande finansiella system och gynnsamt investeringsklimat samt bärkraftiga samhällsinstitutioner och god förvaltning är centrala. Internationellt utvecklingssamarbete och samarbete inom EU kan bidra, liksom ökad handel med och ökade investeringar i låginkomstländer. Lagliga möjligheter för internationell migration behövs. Regeringens politik för arbetskraftsinvandring ska tillgodose behoven i destinationsländer på ett sätt som maximerar de positiva och minimerar de negativa effekterna av migration. regler för arbetskraftsinvandring underlättar laglig migration för medborgare i tredjeland. Arbetskraftsmigration erbjuder en möjlighet för individer och familjer från låginkomstländer att öka sina inkomster och inhämta nya kunskaper och erfarenheter. När det gäller arbetskraftsinvandring inom hälsosektorn i kommer tillskott av utbildad personal till hälso- och sjukvårdsområdet främst från EU- eller EES-området. I detta sammanhang har frågan kring indirekt kunskapsflykt uppmärksammats. När personer som utbildat sig inom vissa EU/EES-länder migrerar till andra EU/EES-länder kan dessa länder då få en brist på hälsoarbetare som leder till att de i sin tur sen rekryterar hälsopersonal från t.ex. . Regeringen arbetar för att underlätta cirkulär migration i syfte att underlätta för personer att återvända till sina ursprungsländer under kortare eller för att kunna bidra till utveckling. Migranter kan vidareutvecklas inom sina respektive yrken, specialisera sig, vidareutbilda sig eller bredda kompetensen. Detta kan bidra till att avhjälpa brist på specialistkunskap i låginkomstländer. Internationella studenter och forskare kan i detta sammanhang ha stor betydelse för ursprungsländernas utveckling. arbetar även med frågan inom EU och internationellt. Att migration ska vara ett fritt val samt att motverka kunskapsflykt och maximera migrationens positiva utvecklingseffekter är prioriterat inom EU:s politik för migration och utveckling. Arbetet konkretiseras i första hand inom ramen för genomförandet av EU:s övergripande strategi för migration och rörlighet. Under det svenska ordförandeskapet i Globala forumet för migration och utveckling berörs frågan om kunskapsflykt på flera sätt, bl.a. när det gäller modeller som låginkomstländer kan utveckla för att bibehålla eller attrahera tillbaka arbetskraft inom hälso- och utbildningsområdet. Det kan t.ex. handla om incitamentssystem, twinning-projekt och sabbatsår för att arbeta i ursprungslandet. Arbete inom och med myndigheter har ansvar för migrationspolitiken inom och för utvecklingspolitiken. ansvarar för arbetslivspolitiken och för hälsopolitik. Flera politikområden berörs som t.ex. handels- och näringslivspolitik. Berörda myndigheter är bl.a. , , och Arbetsförmedlingen. –Kunskapsflykt är ett reellt problem för vissa ursprungsländer, men lösningen är inte att hindra individer från att migrera. Centralt är arbete med underliggande faktorer till kunskapsflykt samt åtgärder för att stärka de positiva utvecklingseffekterna av den migration som sker. Migration ska i största möjliga utsträckning vara ett frivilligt val. Migrations- och utvecklingspolitiken ska utformas så att den migration som sker kommer den enskilde migranten och dennes familj samt utvecklingen i ursprungslandet till del. –Lagliga möjligheter till internationell migration behövs. regler för arbetskraftsinvandring underlättar för laglig migration för medborgare i tredjeland. Inom EU lyfter fram låginkomstsländers intressen i utformningen av EU:s politik för invandring av arbetskraft. –På global och internationell nivå arbetar aktivt för att möjliggöra en ansvarsfull personalförsörjningspolitik inom hälsoområdet. är svensk kontaktpunkt för () internationella kod för rekrytering av hälso- och sjukvårdspersonal. Koden är frivillig och innehåller vägledande principer för hur länderna bör agera när de rekryterar hälso- och sjukvårdspersonal från länder med stor utflyttning av utbildad personal. representerar också i EU:s Joint Action on Health Workforce Planning and Forecasting som bl.a. diskuterar möjligheten att göra gemensamma prognoser mellan länderna ifråga om tillgång på hälso- och sjukvårdspersonal. –arbetar aktivt med hälsostöd inom biståndet. I bidrar t.ex. till en fond för möjliggörande för zimbabwiska hälsoarbetare att återvända hem. I fortsätter med insatser för att utveckla den nationella personalpolitiken inom hälsosektorn med fokus på kompetensutveckling och förbättrade anställningsvillkor. I lämnar stöd via () för att möjliggöra för somalisk diaspora att återvända hem, inom t.ex. hälsosektorn. besökte den somaliska hälsoministern för att informera om läget och för att möjliggöra för återvändande. Utvecklingseffekterna av cirkulär migration behöver ytterligare stärkas. Insatser för att bygga upp ursprungsländernas kapacitet för kunskapsproduktion samt att förbättra den samhälleliga förmågan att tillvarata utvecklingseffekterna av återvändande migranter kan vara steg i Genomförandet av WHO:s kod för internationell Skr. 2013/14:154 rekrytering av hälso- och sjukvårdspersonal behöver stärkas globalt sett. 4.1.4Validering av utrikes föddas kompetens För att migration ska kunna bidra till utveckling i ursprungsländer och i destinationsländer är det viktigt att migranter kan etablera sig på arbetsmarknaden och att deras kompetens tas tillvara. För den enskilde migranten utgör sysselsättning en viktig faktor som kan underlätta inträdet och integrationen i destinationslandet. Migranter som har arbete och tillräcklig inkomst tenderar också att vara de som i störst utsträckning håller kontakten med ursprungslandet, vilket innebär att bidraget till utvecklingen kan öka. När migranter har möjlighet att arbeta på sin kompetensnivå kan de också tillgodose sin personliga utveckling samt bättre bidra till ekonomierna i både ursprungsländer och destinationsländer. Att kompetens bedöms och görs giltig, s.k. validering av kompetens, är ett viktigt verktyg i arbetet med att öka sysselsättningsgraden bland utrikes födda och därigenom bidra till möjligheter till utvecklingseffekter av migration. Validering av kompetens är ett av många verktyg för att öka sysselsättningen bland utrikes födda. Validering innebär att en individs faktiska kunskaper, färdigheter och förmågor, dvs. en individs reella kompetens, bedöms och värderas. Validering definieras som en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering, dokumentation och ett erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter, oberoende av hur de har förvärvats. För många nyanlända kan validering vara ett första steg till ett arbete i . Två svenska rapporter från 201111 redogör för det forskningsbaserade kunskapsläget om validering och konstaterar att det finns stöd för att validering har betydelse vid rekrytering då den minskar arbetsgivares osäkerhet om kompetens förvärvad utomlands. Det finns därmed en stark teoretisk bas och visst empiriskt stöd från för antagandet att insatser som minskar arbetsgivares osäkerhet om en arbetssökandes kompetens kan öka dennes chanser att få ett jobb. Forskning visar även på vikten av att migranter kommer i sysselsättning, bl.a. då värdet av tidigare meriter minskar . Människor som står utanför arbetsmarknaden länge i samband med migration får det successivt svårare att dra nytta av sina kunskaper och färdigheter. Tidig validering av utländsk kompetens kan därför bidra till snabbare etablering på arbetsmarknaden. Ett tidigt inträde på arbetsmarknaden är också viktigt för migrationens och sysselsättningens positiva effekter på utrikeshandeln och remitteringsflöden, då dessa tenderar att vara som störst bland nyanlända migranter, för att sedan avta i takt med att kontakten med ursprungslandet minskar. Det finns även ett tydligt samband mellan migration och sysselsättning respektive ökad utrikeshandel och därigenom utveckling i 11 och för invandrare. 2013/14:154 ursprungslandet. Utrikes födda personer har ofta kunskap om sina födelseländer som t.ex. kan sänka arbetsgivarnas trösklar för handel. En svensk studie12 visar att en ökad mångfaldsnivå i arbetskraften med en procentenhet är förknippad med i genomsnitt större export och större import. Likaså kan en 10-procentig ökning av antalet invandrare från ett specifikt land kopplas till i genomsnitt en ökning på av exporten till landet i fråga. Samma studie ger exempel på migrationsflöden som bidragit till positiva handelsmönster och därmed utveckling i ursprungsländerna. ökade antalet utrikes födda från i , en period som även uppvisade en sexfaldig ökning av exporten till regionen. Inom EU ses validering som ett centralt verktyg för att stärka människors möjligheter till ett livslångt lärande. Som ett led i detta arbete beslutade om en rekommendation om validering av icke formellt och informellt lärande. Denna förväntas vara genomförd av medlemsstaterna . Bland annat ska medlemsstaterna, i enlighet med nationella omständigheter och särdrag och som de finner lämpligt, ha inrättat arrangemang för validering av icke formellt och informellt lärande. Internationellt har validering av migranters kompetens bl.a. lyfts fram som en viktig fråga inom Globala forumet för migration och utveckling. Inom ramen för det svenska ordförandeskapet är detta en viktig aspekt av diskussionerna om hur matchningen på arbetsmarknaden kan stärkas. I korthet konstateras att arbetskraftsmigrationens bidrag till utveckling kan stärkas genom att underlätta arbetskrafts- och kompetensmatchning, ömsesidigt erkännande av kompetens och kvalifikationer samt genom att verka för att sänka rekryteringskostnader Arbete inom och myndigheter Validering hör till ansvarsområde, men validering är även ett viktigt inslag i frågor under . Validering av individers reella kompetens kan erbjudas som en insats av Arbetsförmedlingen i syfte att underlätta matchningen. ansvarar för regional tillväxtpolitik. Validering är i detta sammanhang en insats som kan bidra till att stärka den regionala kompetensförsörjningen, bl.a. inom ramen för relevanta aktörers uppdrag att etablera regionala kompetensplattformar. För de reglerade yrken som finns i är respektive myndighet ansvarig för bedömningen. Myndigheten för stöder och samordnar en nationell struktur för validering. Universitets- och högskolerådet ansvarar för bedömning av utländska utbildningar på gymnasial och eftergymnasial nivå och för tillämpningen i av EU:s direktiv och konventioner om erkännande av utländska utbildningar. har ett generellt uppdrag att bidra till vuxenutbildningens utveckling. Inom ramen för detta uppdrag har myndigheten tagit fram stödmaterial som riktar sig till personer som arbetar med validering inom den kommunala vuxenutbildningen. 12 Hatzigeorgiou och Lodefalk, Utlandsfödda främjar företagens utrikeshandel, Ekonomisk debatt, Vol. 40, no. 5, 2012. Reglerade yrken, t.ex. inom hälso- och sjukvård, bedöms av den behöriga myndigheten för det yrket. Ansvaret för att genomföra validering av reell kompetens inom utbildningssystemet vilar på dem som också ansvarar för genomförande av utbildningar, dvs. universitet och högskolor, yrkeshögskoleanordnare samt kommuner som bedriver vuxenutbildning. –Validering av kompetens kan vara ett viktigt verktyg för att öka utvecklingseffekterna av migration, vilket bl.a. framkom i slutbetänkandet från den parlamentariska utredningen för cirkulär migration och utveckling (SOU 2011:28). –Ökad sysselsättning för utrikes födda kan bidra till ökad utrikeshandel, vilket i sin tur bidrar till ekonomisk utveckling samt bidrar till regeringens mål för arbetsmarknadspolitiken om att nå full sysselsättning. Möjligheten att validera utländsk yrkeskompetens bidrar till snabbare inträde på arbetsmarknaden. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att öka sysselsättningsgraden för utrikes födda, bl.a. genom etableringsreformen för vissa nyanlända invandrare som trädde i kraft . –Regeringen har i budgetpropositionen avsatt för att utveckla metoder för att möjliggöra tidig validering för utrikes föddas kompetens. Arbetsförmedlingen fick därför i uppdrag att utveckla metoderna för och öka omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens. –står bakom Europeiska rådets rekommendation om validering av icke formellt och informellt lärande. För att fortsatt genomföra arbete med validering av utrikes föddas kompetens blir metoder för att möjliggöra tidig validering viktiga. Uppföljning av Arbetsförmedlingens särskilda uppdrag att utveckla metoderna för och öka omfattningen av validering av nyanlända invandrares kompetens blir viktigt i detta sammanhang. Fortsatt analys av etableringsreformen för vissa nyanlända invandrare som trädde i kraft blir också relevant. Universitets- och högskolerådet ska i enlighet med uppdrag i regleringsbrevet utvärdera och analysera effekten och användningen av de utlåtanden om avslutad högskoleutbildning som kvinnor och män kan få av myndigheten. Myndigheten ska även beakta om sådana utlåtanden fyller syftet i fråga om att underlätta målgruppens inträde på arbetsmarknaden. Myndigheten ska lämna en slutredovisning av uppdraget till . Inom EU blir genomförandet av Europeiska rådets rekommendation om validering av icke formellt och informellt lärande viktigt. Exempel: Arbetsförmedlingens arbetskraftsmigrationsprojekt i är fattigaste land och många moldaver lämnar landet för att få sysselsättning utomlands, främst inom EU. leder svenska Arbetsförmedlingen ett EU-finansierat projekt som bl.a. syftar till att stärka den moldaviska arbetsförmedlingens 2013/14:154 kapacitet att informera om olika sätt att arbeta i EU samt underlätta återinträdet på arbetsmarknaden för medborgare som återvänder från utlandet. Inom ramen för projektet leder () utvecklandet av ett nationellt ramverk av kompetenser i enlighet med EU-standarder. ska bl.a. användas för validering och erkännande av färdigheter som förvärvats på informell och icke-formell väg vid arbete i EU. En nationell moldavisk arbetsgrupp med av representanter från relevanta ministerier och arbetsmarknadens parter har skapats. Den har i uppdrag att bl.a. upprätta institutioner för erkännande och validering av färdigheter förvärvade på informell och icke-formell väg. Valideringsarbetet utgör en liten del i ett större reformarbete som även inkluderar införandet av ett nytt yrkesklassificeringssystem, yrkesstandarder, ändrad lagstiftning samt förbättrad yrkesutbildning. 4.2Fokusområde: Remitteringar från till utvecklingsländer Inom den globala utmaningen migrationsströmmar är ett av regeringens fokusområden Remitteringar från till utvecklingsländer. Målet för regeringens arbete inom fokusområdet är att verka för säkrare och billigare remitteringar från till utvecklingsländer samt öka utvecklingseffekterna av dessa. 4.2.1Regeringens arbete med remitteringar Internationell migration är en av de största källorna till finansiella flöden till många låginkomstländer. De privata pengar som världens migranter skickar till sina ursprungsländer, s.k. remitteringar, är en viktig del i ekonomin för många fattiga människor. Remitteringar har en direkt inverkan på fattiga människors liv då de bidrar till bättre boende, utbildning och hälsa, något som stärker fattiga människors möjligheter att försörja sig och ta egna ekonomiska initiativ. Remitteringar kan även möjliggöra investeringar i produktion och näringsliv vilket ökar förutsättningarna för sysselsättning, inkomster och skatteintäkter i ursprungsländer. Remitteringsflödena till låg- och medelinkomstländer är mer än så stora som de internationella biståndsflödena. För en del låginkomstländer utgör remitteringarna en stor del av BNP och överstiger ofta storleken på utländska direktinvesteringar om. beräknar att remitteringarna 2013 kommer att uppgå till mer än 410 miljarder USD. Då stora summor pengar även överförs genom informella kanaler är de samlade remitteringsflödena troligtvis ännu större. spår att remitteringar till låginkomst- och medelinkomstländer fortsätter att öka med . Storleken på remitteringsflödena påverkas bl.a. av kostnader för att sända dem. Förenklad hantering av, och sänkta kostnader för, remitteringsflöden kan därmed vara ett viktigt bidrag till Skr. 2013/14:154 utveckling.13 Ökade remitteringsflöden till fattiga länder och människor och arbete med att öka utvecklingspotentialen av remitteringar är ett viktigt bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Forskning visar att en 10- procentig ökning av remitteringar till länder i genomsnitt leder till en drygt treprocentig minskning i antalet människor som lever i fattigdom. Forskning visar också att familjer som tar emot remitteringar generellt har en högre inkomstnivå och lägre förekomst av extrem fattigdom. Likaså finns forskning som visar på remitteringars betydelse för hälsan. Från och finns t.ex. forskning som visar att barn i familjer som tar emot remitteringar väger mer vid födseln och att barnadödligheten är lägre bland dessa. har visat att barn, särskilt flickor, i familjer som mottar remitteringar i länder som , och har större möjlighet att gå i skolan. Från och rapporteras det om lägre förekomst av avhopp från skolan från dem som får remitteringar och i ett antal länder i studerar dessa barn i högre grad vidare på högre nivå än barn från jämförbara familjer utan remitteringar.14 Remitteringarnas utvecklingspotential innebär också utmaningar. Remitteringar når ofta inte de allra fattigaste människorna, grupperna eller regionerna i ursprungsländerna. Däremot finns studier som visar att fattiga och mycket fattiga människor migrerar och att remitteringstillväxten är större till låginkomstländer än till medelinkomstländer. För vissa individer kan emellertid remitteringar skapa ett beroende av dessa penningöverföringar, vilket t.ex. kan göra att individer avstår från att aktivt söka produktivt arbete. Regeringens arbete med remitteringar Remitteringar är ett prioriterat område i regeringens arbete med migration och utveckling. Regeringens arbete inriktas både på att främja säkrare och billigare remitteringar från till låginkomstländer och på att öka remitteringarnas utvecklingseffekter. Remitteringar berör många olika aktörer i samhället. anordnade regeringen ett seminarium om remitteringar och utveckling där berörda aktörer kunde samlas och utbyta kunskap. Värdar för seminariet var migrationsministern, biståndsministern och EU- och konsumentministern. Seminariet samlade mer än 60 deltagare från diaspora- och andra civilsamhällesorganisationer, banker, penningöverföringsföretag, myndigheter, universitet och högskolor. Frågor som diskuterades var nuvarande sätt att föra över pengar och vilka tillvägagångssätt som kan komma att bli aktuella , vad som kan göras för att sänka kostnaderna för remitteringar samt hur en större del av remitteringarna kan föras över till formella kanaler. En central fråga är hur pengarnas utvecklingsfrämjande roll kan stärkas. Ökad tillgång till finansiella tjänster på landsbygden är viktigt, 13Migration and Remittance Flows: Recent Trends and Outlook, 2013–2016. 14Impact of Remittances on Poverty in Developing Countries, , 2011 och The impact of remittances on economic growth and poverty reduction, Ratha, 2013. 2013/14:154 inte minst för kvinnor och för de allra fattigaste. En slutsats från seminariet var bl.a. att det är svårt att föra statistik över remitteringar och att det inte finns någon tillförlitlig statistik på hur omfattande remitteringarna från är. En fråga under seminariet var hur behovet av att kunna skicka pengar enkelt, snabbt och billigt på bästa sätt balanseras mot behovet av en strikt lagstiftning som skyddar konsumenten och förhindrar att det finansiella systemet (och mer specifikt betalningssystemet) utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terrorism. I är kostnaderna för överföring av pengar i en europeisk jämförelse fortsatt höga15. I syfte att göra det möjligt för konsumenten att hitta den bästa och billigaste tjänsten, främja konkurrensen och sänka avgifterna gav regeringen i uppdrag att inrätta och tillhandahålla en webbaserad informationstjänst för remitteringar. Tjänsten ska göra det möjligt för konsumenterna att jämföra kostnader som olika betaltjänstleverantörer begär för att föra över en viss summa pengar från till ett låg- och medelinkomstland, i enlighet med /DAC:s definition. Tjänsten ska färdigställas och tas i bruk . Ett flertal länder har upprättat liknande webbplatser för remitteringar, bl.a. .