prop · H103236 · 2014-06-03 00:00:00 — Om reglerna om lämnande av kontaktuppgifter inte följs, bör lant- mäterimyndigheten kunna förelägga sökanden att avhjälpa bristen. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Förslaget i Lantmäteriets rapport: Det föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Några remissinstanser, däribland de kom- munala lantmäterimyndigheterna i , och kommuner samt kommuner och landsting, ifrågasätter dock om det inte behövs för att få de tekniska förutsättningarna för att hantera elektroniska ansökningar på plats. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft . Innan det elektroniska förfarandet kan tillämpas i praktiken och de första elektroniska ansökningarna kan ges in förutsätts bl.a. att ett elektroniskt mottagningsställe inrättas, som lantmäterimyndigheterna kan anvisa elektroniska ansökningar till (se den föreslagna 4 kap. 8 d § fastighetsbildningslagen). Med hänsyn till de återstående leden i lagstiftningsprocessen och lantmäterimyndigheternas behov av att förbereda sig framstår som en lämplig tidpunkt för ikraftträdande. De nya reglerna bör bli tillämpliga direkt vid ikraftträdandet, även i pågående förrättningar. Detta kräver inte någon särskild övergångsbe- stämmelse. Regeringens bedömning: Möjligheten att ge in en ansökan om lant- mäteriförrättning elektroniskt leder till en effektivare handläggning av förrättningarna. En ansökan i elektronisk form kan upprättas och ges in enklare och snabbare än en ansökan i pappersform. Sakägarnas kostnader för förrättningen minskar därmed. Förslagen leder initialt till vissa utvecklingskostnader hos Lant- mäteriet och de kommunala lantmäterimyndigheterna. Kostnaderna kan finansieras genom förrättningsavgifterna. Bedömningen i Lantmäteriets rapport: Överensstämmer med rege- ringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter. , mark- och miljödomstolen, och efter- frågar dock en analys av förslagens konsekvenser för domstolarna. anför att förslagen utan tvekan leder till minskade administra- tiva kostnader för de företag som väljer att göra sina ansökningar om lantmäteriförrättning elektroniskt. anser emellertid att konsek- vensutredningen i rapporten är bristfällig eftersom det saknas en bedöm- ning av storleken av den förväntade kostnadsminskningen liksom upp- gifter om hur många företag som berörs av förslagen. Det hade enligt åtminstone varit önskvärt med uppgifter om hur många av ansökningarna som görs av företag. Skälen för regeringens bedömning Förslagen syftar till att skapa en möjlighet för företag, myndigheter och privatpersoner att ge in en ansökan om lantmäteriförrättning elektroniskt. De nya reglerna blir bl.a. tillämpliga vid förrättningar enligt fastighets- bildningslagen, anläggningslagen och ledningsrättslagen samt såväl vid den statliga lantmäterimyndigheten, Lantmäteriet, som vid de kommu- nala lantmäterimyndigheterna. När en ansökan om förrättning kan ges in elektroniskt finns det goda förutsättningar att handläggningen av förrättningen blir effektivare. Detta möjliggör bättre service åt sakägarna och medför kostnadsbesparingar för både sakägarna och lantmäterimyndigheterna. Förslagen berör främst de privatpersoner, företag och myndigheter som är sakägare i de omkring 20 000 lantmäteriförrättningar som genomförs . Det är tydligt att företag som ofta är inblandade i lantmäteri- förrättningar tillhör dem som har mest att vinna på möjligheten att an- söka om förrättning i elektronisk form. Det har emellertid visat sig omöjligt att på ett enkelt sätt ta fram de uppgifter som efter- frågar. Vissa uppgifter finns dock tillgängliga i databas , som innehåller resultaten av mätningar av före- tagens administrativa kostnader, se vidare nedan. Möjligheten att ge in en ansökan om lantmäteriförrättning elektroniskt leder till att en ansökan kan ges in enklare och snabbare än om den ges in i pappersform. Dessutom minskar behovet av att komplettera ansökan i efterhand genom att funktioner som hjälper sökanden att upprätta an- sökan kan byggas in i det elektroniska förfarandet. Vidare leder förslagen till att färre handlingar behöver skickas per post till lantmäterimyndigheten. Förslaget att en skriftlig fullmakt bara ska behöva visas upp om lantmäterimyndigheten anser att det behövs leder till en smidigare handläggning i detta avseende. Kravet att i ansökan ange fler kontaktuppgifter beträffande sökanden och andra sakägare kan sägas innebära en ökad administrativ börda. Eftersom uppgiftslämnandet minskar lantmäterimyndighetens behov av att lägga ned arbete för att kunna komma i kontakt med sakägarna, bör emellertid även detta förslag leda till snabbare och effektivare hand- läggning. Enligt databasen kan tidsåtgången för att upprätta en ansökan om lantmäteriförrättning uppskattas . De moment som kräver mest arbete är beskrivningen av önskade åtgärder och bi- fogandet av handlingar. Regeringen bedömer att båda dessa moment underlättas om ansökan görs elektroniskt. har uppskattat att cirka 2 700 aktiebolag ansöker om förrättning . Siffran är en grov uppskattning och innefattar inte ansökningar om ledningsrätt eller gemensamhetsanläggningar. Dessutom omfattas inte företag som bedrivs i annan form än aktiebolag, t.ex. ekonomiska föreningar. Sammantaget leder förslagen till att förrättningskostnaderna minskar för sökanden och andra sakägare. Detta kommer att märkas särskilt för de företag som ofta är sakägare i lantmäteriförrättningar. Sådana företag finns i flera olika branscher. Det kan bl.a. handla om fastighetsbolag, byggföretag och företag i energi- och telekombranscherna. Det kommer även fortsättningsvis att vara möjligt att ansöka om lant- mäteriförrättning i pappersform. Det elektroniska förfarandet försvårar därför inte för någon att ansöka om förrättning. Konsekvenser för det allmänna Förslagen innebär samma fördelar för de statliga och kommunala myn- digheter som ofta är sakägare i lantmäteriförrättningar, som de gör för företag i motsvarande situation. Förslagen leder således till lägre förrätt- ningskostnader även för dessa myndigheter. Av de cirka 20 000 förrättningar som genomförs handläggs omkring 5 000 av de 38 kommunala lantmäterimyndigheterna medan resterande del handläggs av Lantmäteriet. omsatte lantmäteri- myndigheterna tillsammans , varav de kommu- nala myndigheterna stod för . Införandet av det elektroniska förfarandet kan orsaka visst merarbete hos Lantmäteriet och de kommunala lantmäterimyndigheterna. Förrätt- ningsverksamheten är emellertid i huvudsak avgiftsfinansierad och kost- naderna för utvecklingsarbetet kan, som anförs i Lantmäteriets rapport, finansieras genom avgifterna. Införandet av det elektroniska förfarandet skapar därför inte någon kostnad för staten eller kommunerna. munala finansieringsprincipen aktualiseras inte. Förslagen får inga kon- Prop. 2013/14:236 sekvenser för den kommunala självstyrelsen. bör de nya reglerna leda till att lantmäterimyndigheternas leve- ranstider och handläggningskostnader minskar. Myndigheterna slipper vissa arbetsmoment, däribland vissa skannings- och registreringsupp- gifter. De minskade kostnaderna kommer i första hand sakägarna till del genom lägre förrättningskostnader. Förslagen påverkar inte reglerna om hur ett beslut vid en förrättning överklagas eller hur en förrättningsakt överlämnas till domstol efter ett överklagande. Förslagen kan därför inte antas få några konsekvenser för domstolarna. Behov av informationsinsatser m.m. Det finns behov av särskilda insatser för att sprida information om möj- ligheten att ge in en ansökan om förrättning i elektronisk form. Som anförs i Lantmäteriets rapport bör informationen i huvudsak kunna spri- das genom att den hålls tillgänglig på Lantmäteriets webbplats. Den blir därigenom lätt tillgänglig för den som står i begrepp att ansöka om förrättning. Förslagen kan inte antas få några konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Åtgärderna strider inte mot de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. 8.1Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Förrättningens inledande och grunderna för handläggningen 8 § En ansökan om fastighetsbildning ska vara skriftlig och ges in till lantmäterimyndigheten. En muntlig ansökan som görs vid ett förrätt- ningssammanträde ska dock godtas om den väckta frågan lämpligen kan prövas vid samma förrättning. Sökanden ska ange den åtgärd som han eller hon önskar genomförd samt uppge den eller de fastigheter som han eller hon för talan för. Om det kan anses skäligt att sökanden skaffar uppgifter om det eller om sökanden ändå har tillgång till uppgifterna, ska han eller hon också ange de andra fastigheter som saken angår samt namn på fastighetsägarna och på de innehavare av servitut, nyttjanderätt eller rätt till elektrisk kraft som kan beröras av åtgärden. En ansökan ska undertecknas eller signeras elektroniskt av sökanden eller sökandens ombud. Till en ansökan ska sökanden bifoga de handlingar som han eller hon har och som är av betydelse för saken. Paragrafen innehåller bestämmelser om formerna för en ansökan om fastighetsbildning och om ansökans innehåll. att det blir möjligt att ge in en ansökan elektroniskt. Övervägandena finns i avsnitt 4. Ändringarna i första stycket är av språklig karaktär. Liksom är huvudregeln att en ansökan om fastighetsbildning ska göras skriftligt. Kravet på skriftlighet hindrar inte att en ansökan ges in elektroniskt. I andra stycket anges vissa uppgifter som sökanden ska lämna i an- sökan. I sak innebär ändringarna endast att bestämmelserna om sökan- dens skyldighet att lämna kontaktuppgifter beträffande fastighetsägare och andra som kan beröras av åtgärden tas bort. Bestämmelser om detta tas i stället in i den nya 8 b §. Av tredje stycket framgår att en ansökan ska undertecknas eller sig- neras elektroniskt av sökanden eller sökandens ombud. Av bestämmelsen följer att en ansökan som ges in i pappersform liksom ska under- tecknas på traditionellt sätt. En ansökan som ges in i elektronisk form ska signeras elektroniskt. Närmare bestämmelser om hur detta ska gå till kan meddelas i form av verkställighetsföreskrifter. I fjärde stycket finns en bestämmelse om att sökanden till en ansökan ska bifoga de handlingar som är av betydelse för saken. Ändringarna innebär att kravet på att handlingarna ska ges in i huvudskrift eller styrkt avskrift tas bort. Ett motsvarande krav införs i stället i den nya 8 e §. 8 a § En ansökan som ges in av en enskild sökande ska innehålla upp- gifter om sökandens 1.personnummer eller organisationsnummer, 2.postadress och adress till arbetsplats samt i förekommande fall annan adress där sökanden kan anträffas för delgivning genom stäm- ningsman, 3.telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen samt mobiltelefon- nummer, med undantag för nummer som avser ett hemligt telefonabonne- mang som behöver uppges endast om lantmäterimyndigheten begär det, 5.förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med honom eller henne. Om sökandens talan förs av en ställföreträdare, ska motsvarande uppgifter lämnas även om honom eller henne. Om sökanden har ett ombud, ska ombudets namn, postadress, telefonnummer till arbets- platsen, mobiltelefonnummer och e-postadress anges. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om vilka kontaktuppgifter en ansökan om fastighetsbildning ska innehålla. Övervägandena finns i av- snitt 5. Paragrafen överensstämmer tillsammans med 8 b och 8 c §§ i väsent- liga delar med 33 kap. 1 § , 5 § lagen (1996:242) om domstolsärenden och 3 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). I första stycket anges de kontaktuppgifter beträffande en enskild sökande som en ansökan om fastighetsbildning ska innehålla. Med enskild avses inte bara enskilda individer utan även andra privaträttsliga subjekt. Det ligger i sakens natur att sökanden endast behöver lämna existerande uppgifter. Om en person saknar t.ex. mobiltelefon eller e- postadress, behöver sålunda någon sådan kontaktuppgift inte lämnas och personen har förstås inte någon skyldighet att skaffa sig nya nummer eller adresser. Enligt punkten 1 ska ansökan innehålla uppgift om sökandens person- nummer eller organisationsnummer. I punkten 2 anges att ansökan ska innehålla uppgift om sökandens postadress och adress till sökandens arbetsplats. Om sökanden har en annan adress där sökanden kan anträffas för delgivning genom stäm- ningsman, ska även denna adress anges. Det kan t.ex. handla om en bostads- eller besöksadress om denna inte sammanfaller med post- adressen eller en adress till sökandens fritidsboende. Om postadressen utgörs av ett boxnummer, kan en uppgift behövas om en gatuadress där stämningsmannadelgivning kan ske. I punkten 3 anges att ansökan ska innehålla uppgift om telefonnummer till sökandens bostad och arbetsplats samt mobiltelefonnummer. Om ett telefonnummer avser ett hemligt telefonabonnemang, behöver uppgiften lämnas endast om lantmäterimyndigheten begär det. Enligt punkten 4 ska ansökan innehålla uppgift om sökandens e-post- adress. I punkten 5 anges att ansökan ska innehålla uppgift om förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med sökanden. Det kan t.ex. gälla uppgifter om tillfälligt byte av vistelseort, längre resor eller skiftarbete. Andra exempel är att någon saknar bostadsadress, är utvandrad till visst land, är försatt i konkurs eller att en juridisk person saknar ställföre- trädare eller har gått i likvidation. Enligt andra stycket ska motsvarande kontaktuppgifter lämnas om sökandens ställföreträdare, om sökandens talan förs av en sådan. Av stycket framgår vidare att om sökanden har ett ombud, ska det i ansökan lämnas uppgift om ombudets namn, postadress, telefonnummer till arbetsplatsen, mobiltelefonnummer och e-postadress. I 9 och 10 §§ regleras den situationen att en ansökan inte uppfyller kraven i förevarande paragraf. Paragrafen tillämpas även vid ansökan om fastighetsbestämning och sär- skild gränsutmärkning, se 14 kap. 2 och 16 §§. Dessutom är den tillämplig vid ansökan om förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144) och anläggningslagen (1973:1149) samt vid ansökan om legalisering enligt lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering, se 16 §, 19 § respektive 19 § i dessa lagar. 8 b § Om det finns en enskild som kan beröras av en ansökan i egenskap av fastighetsägare eller innehavare av servitut, nyttjanderätt eller rätt till elektrisk kraft, ska ansökan innehålla uppgifter om den enskilde i de hänseenden som anges i 8 a §. Uppgifterna behöver dock lämnas endast om det kan anses skäligt att sökanden skaffar dem eller om han eller hon ändå har tillgång till dem. Av paragrafen, som är ny, framgår att kontaktuppgifter även ska lämnas om andra personer än sökanden som berörs av en ansökan om fastighets- bildning. Övervägandena finns i avsnitt 5. Enligt paragrafen ska kontaktuppgifter lämnas om ägare till andra fas- tigheter och rättighetshavare som kan beröras av ansökan. Bestämmelsen gäller för alla som ger in en ansökan, både enskilda och myndigheter. Kontaktuppgifter behöver dock bara lämnas om enskilda som berörs av ansökan. En annan begränsning är att uppgifterna endast behöver lämnas om det kan anses skäligt att sökanden skaffar dem eller om han eller hon ändå har tillgång till dem. Paragrafen tillämpas även vid ansökan om fastighetsbestämning och sär- skild gränsutmärkning, se 14 kap. 2 och 16 §§. Dessutom är den tillämplig vid ansökan om förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144) och anläggningslagen (1973:1149) samt vid ansökan om legalisering enligt lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering, se 16 §, 19 § respektive 19 § i dessa lagar. 8 c § Uppgifter som avses i 8 a och 8 b §§ ska gälla förhållandena när uppgifterna lämnas till lantmäterimyndigheten. Om något av dessa förhållanden ändras eller om en uppgift är ofullständig eller felaktig, ska det genast anmälas till lantmäterimyndigheten. Av paragrafen, som är ny, följer ett ansvar för att hålla de kontaktupp- gifter som lämnas i en ansökan om fastighetsbildning aktuella. Över- vägandena finns i avsnitt 5. I paragrafen anges att de uppgifter som ska lämnas enligt 8 a och 8 b §§ ska gälla förhållandena då uppgifterna lämnas till lantmäterimyndigheten. Om något av dessa förhållanden ändras eller om det i efterhand konstateras att en uppgift är ofullständig eller felaktig, är sökanden skyldig att genast anmäla detta till lantmäterimyndigheten. Paragrafen tillämpas även vid ansökan om fastighetsbestämning och sär- skild gränsutmärkning, se 14 kap. 2 och 16 §§. Dessutom är den tillämplig vid ansökan om förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144) och anläggningslagen (1973:1149) samt vid ansökan om legalisering enligt lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering, se 16 §, 19 § respektive 19 § i dessa lagar. 8 d § En ansökan som ges in elektroniskt ska lämnas till det mottag- ningsställe för elektroniska handlingar som lantmäterimyndigheten anvisar. Ansökan ska anses ha kommit in till lantmäterimyndigheten när den har anlänt till det mottagningsstället. I paragrafen, som är ny, finns regler om vart en elektronisk ansökan om fastighetsbildning ska lämnas och när den ska anses ha anlänt till lantmäterimyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 19 kap. 10 a § jordabalken (jfr prop. 2005/06:28 s. 66). Enligt första meningen ska en ansökan som ges in elektroniskt lämnas till ett mottagningsställe för elektroniska handlingar som lantmäteri- myndigheten har anvisat. Det är sökanden som står risken för att över- föringen av uppgifter till den server som har anvisats som mottag- ningsställe inte fungerar. Överföringen från denna server till respektive lantmäterimyndighet sker däremot inte på sökandens risk. I andra meningen anges att ansökan ska anses ha kommit in till lant- mäterimyndigheten när den har anlänt till det anvisade mottagnings- stället. Det gäller även om mottagningsstället utgörs av en anordning som varken är lokaliserad i myndighetens lokaler eller myndigheten har konti- nuerlig åtkomst till. Att fastställa tidpunkten för när en handling eller uppgift har anlänt till det anvisade mottagningsstället är en bevisfråga. Av betydelse för denna fråga kan bl.a. vara de funktioner för registrering, loggning m.m. som har byggts in i det aktuella datorsystemet samt den mottagningskvittens som sökanden får. Paragrafen tillämpas även vid ansökan om fastighetsbestämning och sär- skild gränsutmärkning, se 14 kap. 2 och 16 §§. Dessutom är den tillämplig vid ansökan om förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144) och anläggningslagen (1973:1149) samt vid ansökan om legalisering enligt lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering, se 16 §, 19 § respektive 19 § i dessa lagar. 8 e § Andra handlingar än ansökan ska ges in till lantmäterimyndig- heten i original eller i form av en bestyrkt kopia, om inte lantmäteri- myndigheten tillåter att en handling ges in i någon annan form. Om en handling ges in i form av en bestyrkt kopia, får lantmäterimyndigheten begära att originalhandlingen visas upp. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om ingivande av andra handlingar än ansökan i en fastighetsbildningsförrättning. Övervägan- dena finns i avsnitt 4.3. I första meningen anges att andra handlingar än ansökan ska ges in till lantmäterimyndigheten i original eller i form av en bestyrkt kopia, om inte lantmäterimyndigheten tillåter att en handling ges in i någon annan form. Bestämmelsen motsvarar delvis den hittillsvarande lydelsen av 8 § fjärde stycket. Till skillnad mot den bestämmelsen är förevarande bestämmelse tillämplig oavsett när under förrättningen som en handling ges in eller vem som är ingivare. Bestämmelsen omfattar inte bara handlingar som är av betydelse för saken utan även andra handlingar, som t.ex. en fullmakt. Myndighetens tillstånd att ge in en handling i annan form än i original eller bestyrkt kopia kan lämnas helt formlöst. Ett tillstånd kan ges både före det att en handling ges in och i efterhand. Liksom är ut- gångspunkten att exempelvis köpehandlingar och andra avtal som direkt åberopas till grund för den sökta åtgärden ska ges in i original eller bestyrkt kopia. När det gäller handlingar av mindre omedelbar betydelse för myndighetens prövning saknas däremot oftast skäl att kräva att de ges in i viss form. Enligt andra meningen får lantmäterimyndigheten begära att en ori- ginalhandling uppvisas, om en handling ges in i form av en bestyrkt kopia. Ett behov av en sådan begäran kan finnas bl.a. vid misstankar om oegentligheter. Bestämmelserna i paragrafen är avsedda att vara teknikneutrala. De omfattar således både handlingar i pappersform och elektroniska hand- lingar. Närmare bestämmelser om hur en elektronisk handling ska ges in och bestyrkas kan meddelas i form av verkställighetsföreskrifter. I 9 och 10 §§ regleras den situationen att en handling som ges in till- sammans med ansökan inte uppfyller kraven i förevarande paragraf. Paragrafen tillämpas även vid ansökan om fastighetsbestämning och sär- skild gränsutmärkning, se 14 kap. 2 och 16 §§. Dessutom är den tillämplig vid ansökan om förrättning enligt ledningsrättslagen (1973:1144) och anläggningslagen (1973:1149) samt vid ansökan om legalisering enligt lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering, se 16 §, 19 § respektive 19 § i dessa lagar. 9 § Om en ansökan inte uppfyller kraven i 8–8 c §§ eller i övrigt är ofullständig, får lantmäterimyndigheten förelägga sökanden att avhjälpa bristen. Detsamma gäller om sökanden inte uppfyller kraven i 8 e §. Om lantmäterimyndigheten har beslutat att sökanden ska betala för- skott på förrättningskostnaderna innan ansökan tas upp till prövning, får sökanden också föreläggas att fullgöra denna skyldighet. I paragrafen finns bestämmelser om kompletteringsföreläggande. Änd- ringarna innebär att lantmäterimyndighetens möjlighet att förelägga sökanden om kompletteringar utökas. Övervägandena finns i avsnitt 4 och 5. I första styckets första mening läggs en hänvisning till de nya 8 a– 8 c §§ till. I de paragraferna finns bestämmelser om vilka kontakt- uppgifter som ska lämnas i en ansökan om fastighetsbildning. Om sökanden har underlåtit att lämna en sådan uppgift i ansökan, får lantmäterimyndigheten förelägga honom eller henne att avhjälpa bristen. Enligt den nya andra meningen får lantmäterimyndigheten även före- lägga sökanden att avhjälpa en brist som består i att handlingar som har getts in under förrättningen inte uppfyller formkraven i 8 e §. I den paragrafen uppställs ett krav på att sådana handlingar, som huvudregel, ska ges in i original eller bestyrkt kopia. I den hittillsvarande regleringen följer möjligheten att förelägga om komplettering i detta avseende av hänvisningen i första meningen till 8 §. Denna möjlighet omfattar emellertid endast handlingar som bifogas ansökan medan den nya bestämmelsen även gäller för handlingar som ges in under förrättningen. Av 10 § framgår att en ansökan får avvisas, om sökanden inte följer ett kompletteringsföreläggande. Avvisning får dock endast ske om ansökan är så ofullständig att den inte kan ligga till grund för en förrättning. En fråga om avvisning kan tas upp på vilket stadium av förrättningen som helst (prop. 1969:128 del B s. 219). 13 § En förrättningslantmätare eller en god man får inte vara ombud för eller biträde åt en sakägare vid den lantmäterimyndighet som han eller hon tillhör. Den som har befattat sig med saken i sin tjänst eller som ombud för eller biträde åt en sakägare med motstående intresse får inte heller vara ombud eller biträde. Detsamma gäller den som står i ett sådant förhållande till en förrättningsman som avses i 4 kap. 12 § rätte- gångsbalken. I övrigt gäller 12 kap. i tillämpliga delar. En skriftlig fullmakt behöver dock inte visas upp annat än om lantmäterimyndigheten anser att det behövs.