prop · H103124 · 2014-03-11 00:00:00 — Enligt regeringens mening torde dock förväxlingsrisken med t.ex. budröstning och valbussar öka med en sådan benämning. Regeringen delar därför kommitténs uppfattning att de särskilt förordnade röstmottagare som avses ska benämnas ambulerande röstmottagare. Om förslaget genomförs anser regeringen, i likhet med kommittén, att Prop. 2013/14:124 det inte längre finns något behov av kommunalt förordnade bud. bör den nuvarande budröstningen behållas. Det innebär bl.a. att en väljare som har svårt att ta sig till ett röstmottagningsställe men kan göra i ordning sin röst själv kan rösta genom bud. ifrågasätter om väljarna fullt ut kan förstå distinktionen mellan att rösta genom bud och att rösta genom ambulerande röstmottagare. Under förutsättning att bl.a. tydlig och lätt tillgänglig information förmedlas till väljarna anser regeringen att risken för missförstånd som kan komma att påverka röstningen framstår som mycket liten. anser att förutsättningarna för förslaget ytterligare behöver belysas, bl.a. såvitt avser säkerheten kring den mobila urnan och vilka valsedlar som ska tillhandahållas av röstmottagarna. Enligt regeringens mening måste kraven på säkerhet vid avslutad röstmottagning vara högt ställda. Urnan måste förvaras på ett sådant sätt att det inte finns någon risk för att någon obehörig tar befattning med den eller att innehållet i urnan manipuleras. Det innebär att i princip samma krav bör kunna ställas på hanteringen av mobila urnor som på hanteringen av uppsamlingslådor i förtidsröstningslokaler. Regeringen anser inte att det finns behov av att i lag närmare precisera vilka säkerhetskrav som ska gälla vid denna typ av röstmottagning. Vad gäller frågan om vilka valsedlar som ska tillhandahållas av röstmottagarna föreslår regeringen att bl.a. 8 kap. vallagen bör tillämpas vid röstning genom de särskilt förordnade röstmottagarna. Eftersom det vid ambulerande röstmottagning inte inrättas något särskilt röstmottagningsställe kommer det inte att finnas någon plats att lägga ut valsedlar på. Bestämmelsen bör i stället kunna tillämpas på så sätt att röstmottagarna tar med sig de valsedelstyper som valadministrationen ska tillhandahålla enligt bestämmelserna i 8 kap. 2 § första stycket vallagen. Inget hindrar dock valnämnderna från att inrätta rutiner som innebär att de ambulerande röstmottagarna även tar med sig de valsedlar som partierna lägger ut på de fasta röstmottagningsställena. Någon skyldighet för röstmottagarna att ta med sig sådana valsedlar bör dock i vart fall inte föreskrivas. Regeringens förslag: Vittnen och bud ska inte längre ange sina adresser på ytterkuvertet för budröst. Väljare som röstar genom bud ska, utöver vad som gäller, även intyga att väljaren själv har lagt en valsedel i ett valkuvert för varje val som väljaren deltar i. Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Den stora majoriteten av remissinstanserna, däribland , tillstyrker eller har inte någon invändning mot förslaget. kommun och Kommuner och Landsting anser att budet inte ska behöva anteckna på ytterkuvertet i vilken egenskap han eller hon är bud. Skälen för regeringens förslag Bestämmelser om röstning genom bud Bestämmelser om röstning genom bud finns i 7 kap. vallagen. Väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte själva kan ta sig till sin vallokal eller någon annan röstmottagningslokal får lämna sina valsedlar där genom bud. Detta gäller även väljare som är intagna i häkte eller är intagna i kriminalvårdsanstalt och av säkerhetsskäl inte kan rösta i samma röstningslokal som andra intagna på anstalten. Röstningen genom bud kan också ske av en väljare som betjänas av Posten AB:s lantbrevbärare (4 §). Bud får vara väljarens make eller sambo och väljarens, makens eller sambons barn, barnbarn, föräldrar eller syskon. Bud får också den vara som yrkesmässigt eller på liknande sätt ger väljaren vård eller som annars brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter. Vidare får anställda vid häkten och kriminalvårdsanstalter vara bud, liksom personer som särskilt har förordnats att vara bud av kommunen. Även AB:s lantbrevbärare får vara bud. Den som anlitas som bud ska ha fyllt (5 §). Som framgår i föregående avsnitt föreslår regeringen att bestämmelsen om de av kommunerna särskilt förordnade buden inte längre ska gälla. Röstning genom bud går till på så sätt att väljaren i närvaro av budet och ett vittne lägger de valkuvert som gjorts i ordning i ett ytterkuvert för budröst, klistrar igen ytterkuvertet, intygar på kuvertet att han eller hon gjort i ordning valkuvertet och ytterkuvertet på detta sätt och att valkuvertet inte har gjorts i ordning tidigare än vad som är tillåtet och anger sitt namn och sitt personnummer på ytterkuvertet. Väljare som på grund av sjukdom, funktionsnedsättning eller ålder inte själva kan ta sig till sin vallokal eller någon annan röstningslokal ska dessutom på ytterkuvertet intyga att de uppfyller kraven för att få budrösta (7 kap. 7 § första stycket). På ytterkuvertet ska vittnet och budet ange sina namn, personnummer och adresser, samt intyga att väljaren själv har gjort det som sägs i 7 § första och andra styckena och att de inte känner till något som gör att de uppgifter som väljaren har lämnat inte är riktiga. Vidare ska den som är bud anteckna på ytterkuvertet i vilken egenskap han eller hon uppträder som bud. Ett vittne ska, liksom ett bud, ha fyllt (7 kap. 7 § tredje och fjärde styckena). Ett bud som är lantbrevbärare behöver inte vara närvarande när väljaren gör i ordning ytterkuvertet för budröst. Ett sådant bud ska på ytterkuvertet i stället för personnummer och adress ange sitt tjänstgöringsnummer och intyga att kuvertet har tagits emot från väljaren själv. Den som är anställd vid ett häkte eller en kriminalvårdsanstalt får i stället för personnummer och adress ange sitt tjänstgöringsnummer. Den som inte har något personnummer eller tjänstgöringsnummer ska i stället ange någon motsvarande identifikationsuppgift (7 kap. 8 §). Väljare som inte är kända för budet ska legitimera sig eller på annat sätt styrka sin identitet. Om de inte gör det får budet inte ta emot budrösten (7 kap. 9 §). Väljarna ska lämna sitt röstkort till budet tillsammans med ytterkuvertet. Detta behövs dock inte om kuvertet ska lämnas i en vallokal (7 kap. 10 §). Bud som inte är kända för röstmottagarna ska legitimera sig eller på Prop. 2013/14:124 annat sätt styrka sin identitet (8 kap. 8 § vallagen). inte ta emot ytterkuvert från ett bud om kuvertet inte uppfyller kraven på hur sådana kuvert ska ha gjorts i ordning eller om budet inte kan styrka sin identitet (8 kap. 9 § vallagen). Ett ytterkuvert som inte tas emot ska tas om hand av röstmottagarna och överlämnas till valnämnden (8 kap. 10 § vallagen). Nämnden ska förvara kuverten . En notering om detta ska göras i protokollet över röstmottagningen i en vallokal respektive anteckningarna över röstmottagningen i en röstningslokal. För att minimera riskerna för missbruk har budröstningen kringgärdats av ett antal bestämmelser om bl.a. vem som får rösta genom bud, vem som får vara bud, när och hur budrösterna får göras i ordning samt intyg av väljaren, budet och ett vittne att budrösten har gjorts i ordning på föreskrivet sätt. Alla de uppgifter som krävs ska lämnas på ett ytterkuvert för budröst. Ytterkuvertet får därigenom så mycket text att det kan te sig svårt, inte bara för väljaren utan även för bud och vittne, att tillgodogöra sig innehållet och fullgöra alla de formella krav som ställs på dem som medverkar i budröstningen. Det är inte heller ovanligt att ett ytterkuvert för budröst inte uppfyller kraven på hur sådana kuvert ska ha gjorts i ordning. ska röstmottagarna då inte ta emot kuvertet men ta om hand det och informera budet om vilka rättelser eller kompletteringar som krävs för att budrösten ska få tas emot. Erfarenheterna från prövningen av överklaganden val visar att det i åtskilliga fall har funnits brister i röstmottagarnas kontroll av budrösterna. Adresser behövs inte längre på ytterkuverten Frågan är om och på vilket sätt riskerna för fel och brister vid röstmottagningen kan begränsas genom tydligare regler i fråga om Ett alternativ för att begränsa riskerna för fel och brister vid röstmottagningen skulle kunna vara att anpassa ytterkuverten för budröster efter respektive budsituation och inte, som , ha ett för alla situationer gemensamt ytterkuvert. En uppenbar nackdel med detta är att det uppstår en risk för att väljarna använder fel ytterkuvert och att budrösterna inte kan tas emot av det skälet. inte en sådan lösning. Enligt regeringen går det inte att bortse från att kraven på uppgiftslämnande genom information och intygande på ytterkuverten har tillkommit enbart i syfte att trygga genomförandet av fria och hemliga val för de väljarkategorier som använder budröstning. kravet på adressuppgifter för bud och vittne anser kommittén att det inte är möjligt att begränsa dessa uppgifter utan att det också kan få negativa konsekvenser för valsäkerheten. Kommuner och Landsting föreslår att kravet på att budet ska anteckna i vilken egenskap han eller hon är bud också bör utgå. Enligt regeringens mening bidrar även den 2013/14:124 bestämmelsen alltjämt till att minimera risken för att den som inte är behörig att uppträda som bud ändå gör det. Regeringen ställer sig i stället bakom kommitténs bedömning och föreslår att kravet på adressuppgifter för bud och vittne på ytterkuvert för budröst tas bort. Med hänsyn till syftet med uppgiftslämnandet – möjliggörande av kontroll – anser regeringen i likhet med kommittén att det är tillräckligt med uppgift om personnummer eller tjänstgöringsnummer. På detta sätt kan ytterkuvertets typografiska utformning ändras något i syfte att förenkla för väljare, bud och vittne att tillgodogöra sig informationen. På samma gång kan risken för fel vid röstmottagningen minska, eftersom kontrollen av om de formella kraven är uppfyllda kan begränsas något. I likhet med kommittén, och i linje med uttalanden vid bestämmelsens tillkomst, anser regeringen att även lantbrevbärare bör ha en möjlighet att ange personnummer i stället för tjänstgöringsnummer (prop. 2004/05:163 s. 120). Den som inte har något personnummer eller tjänstgöringsnummer ska, som , i stället ange någon motsvarande identifikationsuppgift. Föreskrifter om den närmare utformningen av ytterkuvert för brevröster finns i valförordningen (2005:874). Regeringen kommer att se över dessa föreskrifter med anledning av den lagändring som regeringen föreslår. Väljaren ska intyga att han eller hon själv lagt en valsedel i ett valkuvert Enligt vallag gällde vid budröstning att väljaren skulle intyga att han eller hon för varje val själv hade lagt in sin valsedel i ett valkuvert och sedan i närvaro av budet och ett vittne lagt in de valkuvert han eller hon ställt i ordning i ett ytterkuvert för valsedelsförsändelse (nu betecknad budröst) och tillslutit detta (11 kap. 3 § [1972:620]). En motsvarande bestämmelse fanns också i 14 kap. 4 § vallag. I den nuvarande vallagen har väljarens intyg begränsats till endast den senare delen av proceduren, dvs. att väljaren har lagt in sina valkuvert i ett ytterkuvert för budröst, utan att denna ändring särskilt kommenterats i förarbetena. Kommittén föreslår att huvudregeln i 7 kap. 2 § vallagen, som föreskriver att väljaren för varje val själv gör i ordning sina röster, även ska omfattas av det intyg som väljaren lämnar på ytterkuvertet för budröst. Inga remissinstanser har invänt mot kommitténs förslag. Regeringen instämmer i kommitténs bedömning och anser att förslaget bör genomföras. preliminära rösträkning ska Prop. i undantagsfall förlängas med Regeringens förslag: Om det behövs ytterligare tid för att på ett betryggande sätt genomföra rösträkningen får valnämnden fortsätta sammanträdet för rösträkning efter valdagen. Om valnämnden fortsätter sammanträdet, ska nämnden till lämna över de omslag som gjorts i ordning för de val som räknats färdigt fram till dess. Om rösträkningen avbryts ska de omslag som gjorts i ordning och det valmaterial som tagits emot förvaras på ett säkert sätt under avbrottet. Kommitténs förslag överensstämmer delvis med regeringens. Kommittén föreslår dock inga särskilda bestämmelser om avskild och säker förvaring av valmaterial i avvaktan på rösträkning. Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har i huvudsak ingen invändning mot förslaget. i påpekar dock att förslaget påverkar när länsstyrelserna kan offentliggöra resultatet av den slutliga sammanräkningen för riksdagsvalet. Även i tillstyrker förslaget och anför att detta dels minskar risken för att fel begås under rösträkningen, dels kan leda till att färre sena förtidsröster måste underkännas för att dessa inte hunnit fram till den s.k. onsdagsräkningen. är i grunden positiv till förslaget men föreslår att det i författningstext ska anges att alla röster ska granskas . anför även att en eventuell delöverlämning bör omfatta de omslag som nämnden gjort i ordning för det eller de val som i det skedet räknats klart, medan resterande omslag tillsammans med nämndens protokoll bör överlämnas till när sammanträdet för den preliminära rösträkningen helt har avslutats. Vidare anser att föreskrifter för säkerhet och avbrott i röstmottagning, valsedlars ogiltighetsgrund och avskild och säker förvaring av mottaget valmaterial i avvaktan på rösträkning bör införas. Slutligen föreslår att regeringen överväger en skyldighet för valnämnderna att kungöra när valnämndens preliminära rösträkning ska äga rum. Som ett alternativ till kommitténs förslag föreslår att valkretsindelade kommuner ska tillåtas genomföra räkningen valkrets för valkrets, i stället för val för val, över de två tillgängliga dagarna eftersom valurnor med nedlagda röster annars behöver förvaras förseglade och oräknade över . kommun anser att förutsättningarna för när räkningen får fortsätta även behöver klargöras. Skälen för regeringens förslag preliminära rösträkning (onsdagsräkningen) efter valdagen ska valnämnden sammanträda för att granska och räkna de röster som inte räknats i vallokalerna (12 kap. 1 § vallagen). Sammanträdet är offentligt. Resultatet av nämndens rösträkning är preliminärt. Vid sammanträdet ska nämnden granska alla de förtidsröster som kommit in i rätt tid men som inte hunnit skickas till vallokalerna för granskning där. Det gäller bl.a. de förtidsröster som avlämnats i andra kommuner och de utlandsröster som kommit till kommunen som brevröst eller från en utlandsmyndighet och som inte skickats till vallokalerna. Vid sammanträdet ska nämnden också granska alla de förtidsröster som underkänts i vallokalen. När granskningen är klar och de valkuvert som ska läggas i valurnorna har lagts ner i dessa kan rösträkningen påbörjas (12 kap. 3 § vallagen). När sammanträdet för rösträkningen avslutats, ska valnämnden till genast överlämna nämndens protokoll över sin rösträkning och de omslag som nämnden gjort i ordning. Om begär det ska nämnden då även överlämna röstlängderna (12 kap. 7 § vallagen). Stor tidspress under onsdagsräkningen Uppgiften att granska och räkna förtidsröster onsdagen efter valdagen anses av många kommuner svår att administrera. Valnämndernas rösträkning genomförs ofta under stor tidspress. Orsaken till detta är främst det stora antalet förtidsröster som lämnats sent och, i vissa fall, stora avstånd mellan kommun och länsstyrelse. Eftersom andelen väljare som förtidsröstar sent i valet ökar är det sannolikt att antalet förtidsröster som ska granskas och räknas vid valnämndernas onsdagsräkning kommer att öka ytterligare. Till exempel hade och valnämnder vid val sammanlagt drygt 44 000 förtidsröster att behandla . Motsvarande siffra var cirka 23 500. Ökad säkerhet med mindre tidspress Som kommittén framhåller finns det en risk för att den tidspress som vissa valnämnder enligt gällande ordning behöver arbeta under vid den preliminära rösträkningen kan äventyra valsäkerheten. För att minska denna risk föreslår kommittén att valnämnderna ska ha möjlighet att fortsätta sammanträdet för rösträkning torsdagen efter valdagen, när det behövs för att nämnderna ska kunna genomföra räkningen med betryggande säkerhet. Regeringen delar kommitténs uppfattning att det är av vikt att valsäkerheten tryggas. Det finns därför skäl att överväga ändringar för att förbättra säkerheten vid rösträkningen. De möjligheter som finns för att hantera problemet är att t.ex. begränsa förtidsröstningen, att öka antalet rösträknare, att begränsa rätten att ångerrösta eller att utsträcka rösträkningen till torsdagen efter valdagen. En allmän utgångspunkt för regeringen är att förtidsröstning ska kunna ske i minst samma utsträckning som (prop. 2004/05:163 s. 69). Förtidsröstningen bör därför inte begränsas. När det gäller förutsättningarna för en eventuell utökning av antalet rösträknare har kommittén redogjort för att vissa valnämnder bedömt att en sådan utökning inte är möjlig. Denna bedömning instämmer bl.a. i. Kommunen anför att en ökning av antalet rösträknare kan försvåras av brist på lämpliga lokaler, försvårad koordinering av en större grupp och brist på erfarna rösträknare för de mer komplicerade fall som ska granskas vid onsdagsräkningen. De praktiska svårigheter som en utökning av antalet rösträknare för med sig gör att regeringen i likhet med kommittén bedömer att det inte är lämpligt att lösa de problem som är förknippade med onsdagsräkningen genom en utökning av antalet rösträknare. Inte heller finns det skäl att i detta sammanhang överväga några begränsningar i fråga om rätten att ångerrösta. I stället ansluter sig regeringen till kommitténs förslag att ge valnämnden möjlighet att under vissa förhållanden förlänga sammanträdet för rösträkningen och redovisa det preliminära resultatet för senast efter valdagen. Detta kan i och för sig få till följd att det slutliga valresultatet i något fall försenas . Vid en avvägning mellan valsäkerheten och att valresultatet inte ska fördröjas anser regeringen dock att omsorgen om valsäkerheten måste prioriteras. Regeringens förslag innebär att valnämnden, när så behövs för att nämnden med betryggande säkerhet ska kunna genomföra rösträkningen, får fortsätta och avsluta rösträkningen torsdagen efter valdagen. Även fortsättningsvis är det dock angeläget att rösträkningen avslutas . Den föreslagna möjligheten till förlängning av rösträkningen bör därför endast utnyttjas när det är påkallat av hänsyn till intresset att säkerställa att valsäkerheten inte blir eftersatt. Målsättningen bör alltså även fortsättningsvis vara att rösträkningen ska avslutas . Möjligheten till förlängning bör bara utnyttjas om det är nödvändigt för att genomföra rösträkningen på ett betryggande sätt. menar att en ordning där valnämnderna kan vänta med viss granskning av rösterna till torsdagen skapar svårigheter vid bedömningen av förtidsröster eftersom dessa granskas i sin helhet innan varje valkuvert granskas för sig och läggs i urnan. Regeringen, som instämmer i myndighetens bedömning, menar att det nu aktuella förslaget inte innebär att förutsättningarna för hur granskningen ska utföras ändras. Granskningen av alla förtidsröster måste alltså, liksom , ske innan rösträkningen påbörjas. Regeringen bedömer att valnämnderna, även om de beslutar om förlängning av sammanträdet för rösträkning, bör ha möjlighet att på ett säkert sätt genomföra granskningen av samtliga röster och även slutföra räkningen av rösterna i riksdagsvalet . Under alla förhållanden måste enligt regeringens mening granskningen av . För att minska risken för försening av framför allt resultatet av riksdagsvalet föreslår kommittén att det eller de val som valnämnden hunnit räkna klart ska redovisas särskilt till . Den stora majoriteten av remissinstanserna ställer sig bakom förslaget. Regeringen, som instämmer i kommitténs bedömning, föreslår därför att valnämnden, om nämnden fortsätter sammanträdet efter valdagen, särskilt ska redovisa de val som räknats färdigt till . I linje med vad anför innebär detta att valnämnden till ska lämna över de omslag som nämnden gjort i ordning i de val som nämnden hunnit räkna klart. Resterande omslag och nämndens protokoll bör överlämnas till först när sammanträdet för den preliminära rösträkningen helt har avslutats. 2013/14:124 Som ett komplement till kommitténs förslag föreslår dock att valkretsindelade kommuner bör tillåtas genomföra rösträkningen valkrets för valkrets, i stället för val för val, över de två tillgängliga dagarna. Regeringen anser dock att det är av vikt att upprätthålla kravet enligt 11 kap. 2 § vallagen att rösträkningen ska genomföras så att riksdagsvalet räknas innan räkningen av något annat val påbörjas. Valmaterial ska förvaras avskilt och på ett säkert sätt och berör vissa säkerhetsaspekter. menar att det finns ett behov av att förtydliga vilka säkerhetsrutiner som en förlängning av den preliminära rösträkningen bör omgärdas med. föreslår följaktligen att liknande säkerhetsåtgärder som omgärdar andra områden av röstmottagningen och rösträkningen ska införas för valnämndens preliminära rösträkning. Enligt bör föreskrifter meddelas om bl.a. säkerhet och avbrott i röstmottagningen och om avskild och säker förvaring av mottaget valmaterial i avvaktan på rösträkning. Vidare anför att urnan som rösterna har lagts ned i och röstlängderna bör förseglas när den preliminära rösträkningen avslutas , och därefter förvaras avskilt och på ett säkert sätt. menar att en förlängning av tiden för valnämndens preliminära rösträkning kan få till följd att valurnor med nedlagda röster behöver förvaras förseglade och oräknade över . Regeringen anser, i likhet med , att det finns ett behov av att förtydliga att kraven på säker förvaring av valmaterial gäller även vid eventuella avbrott under den preliminära rösträkningen. Av samma skäl som redovisas i avsnitt 6.3 anser regeringen att en uttrycklig bestämmelse om att valmaterial ska förvaras på ett säkert sätt vid avbrott i valnämndens preliminära rösträkning bör införas i vallagen. Regeringen föreslår därför att de omslag som nämnden gjort i ordning och det valmaterial som tagits emot ska förvaras på ett säkert sätt under ett eventuellt avbrott i rösträkningen. anför även att föreskrifter bör införas för valsedlars ogiltighetsgrund. Som nämnts ovan anser regeringen dock inte att förslaget – utöver den föreslagna förlängningen till torsdagen efter valdagen – ändrar förutsättningarna för hur t.ex. rösträkningen ska utföras. I motsats till anser regeringen därför inte att det finns behov av sådana ändringar. Slutligen föreslår att regeringen överväger en skyldighet för valnämnderna att kungöra när valnämndens preliminära rösträkning ska äga rum. Det är enligt regeringens uppfattning viktigt att allmänheten erbjuds information om var och när valnämndens preliminära rösträkning äger rum. Sådan information bör kunna lämnas t.ex. i pressen och på respektive kommuns hemsida på internet. Regeringen konstaterar dock att valnämndens sammanträde för rösträkning alltid inleds onsdagen efter valdagen. Det har under lagstiftningsarbetet inte framkommit något behov av att föreslå en bestämmelse som innebär att valnämnderna ska kungöra tid och plats för Mot denna bakgrund anser regeringen, i vart fall för närvarande, inte att det i lag bör ställas upp en skyldighet för valnämnden Prop. 2013/14:124 att kungöra när dess sammanträde för rösträkning ska äga rum. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft i fråga om 10 kap. 7 § och 12 kap. 8 § och i övrigt . Äldre föreskrifter ska tillämpas vid ett omval som hålls på grund av att ett ordinarie val till eller landstings- eller kommunfullmäktige upphävts. Kommitténs förslag och bedömning: Kommittén föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Kommittén bedömer att de föreslagna lagändringarna inte kräver några särskilda övergångsbestämmelser.