prop · H10382 · 2014-02-04 00:00:00 — 2013/14:82 anges i 8–8 c §§ får resa in i samt vistas och arbeta här utan pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om undantag från kraven på pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd. Paragrafen anpassas till bestämmelserna i 8–8 c §§. Att behålla uppehållsrätt i vissa fall 5 a § En EES-medborgare som har uppehållsrätt som arbetstagare eller egen företagare enligt 3 § 1 anses som arbetstagare respektive egen företagare och behåller sin uppehållsrätt även om han eller hon 1. drabbas av tillfällig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall, eller 2. inleder en yrkesutbildning. I fall som avses i första stycket 2 måste utbildningen ha samband med den tidigare sysselsättningen, förutom i fall då EES-medborgaren är ofrivilligt arbetslös. En EES-medborgare som har uppehållsrätt som arbetstagare enligt 3 § 1 anses som arbetstagare och behåller sin uppehållsrätt om han eller hon är ofrivilligt arbetslös anställning och har anmält sig som arbetssökande vid den offentliga arbetsförmedlingen. Har EES-medborgaren fullgjort en anställning som varit tidsbegränsad till mindre än eller inträffar den ofrivilliga arbetslösheten av en anställning, anses EES-medborgaren under motsvarande förutsättningar i stället som arbetstagare och behåller sin uppehållsrätt . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om bibehållen uppehållsrätt för vissa EES-medborgare. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Regleringen motsvarar den gällande regleringen i 3 a kap. 1 § UtlF. 5 b § En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-medborgare behåller sin uppehållsrätt om den person från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt avlider, under förutsättning att familjemedlemmen då har vistats i som familjemedlem under och 1.är arbetstagare eller egen företagare i , 2.har tillräckliga tillgångar för sin och sina familjemedlemmars försörjning och har en heltäckande sjukförsäkring för sig och familjemedlemmarna som gäller i , eller 3.är medlem i en familj som redan är bildad i av en person som uppfyller villkoren i 1 eller 2. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om bibehållen uppehållsrätt för vissa familjemedlemmar till EES-medborgare som inte själva är EES-medborgare. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. 2013/14:82 Regleringen motsvarar, med ett förtydligande i punkt 2 avseende för vem sjukförsäkringen ska gälla, den gällande regleringen i 3 a kap. 2 § första stycket UtlF. 5 c § En EES-medborgares familjemedlem som är släkting i rakt nedstigande första led till EES-medborgaren och som är inskriven som studerande vid en erkänd utbildningsanstalt i behåller sin uppehållsrätt om den förälder från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt avlider eller reser ut ur . Detsamma gäller en person som har vårdnaden om familjemedlemmen. Uppehållsrätten kvarstår till dess att familjemedlemmen har avslutat studierna. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om bibehållen uppehållsrätt för vissa studerande och för den som har vårdnaden om den studerande. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Regleringen motsvarar den gällande regleringen i 3 a kap. 3 § I bestämmelsen används uttrycket släkting i rakt nedstigande första led till EES-medborgaren för att bestämmelsen ska omfatta barn, oavsett ålder, till EES-medborgaren (jfr 1 kap. 2 §). 5 d § En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-medborgare behåller sin uppehållsrätt om anknytningen till den person från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt upphör genom äktenskapsskillnad, ogiltigförklaring av äktenskapet eller upphörande av samboförhållandet, under förutsättning att han eller hon uppfyller vad som föreskrivs i 5 b § 1, 2 eller 3 och 1.äktenskapet eller samboförhållandet har varat , varav i , när förfarandet för äktenskapsskillnad eller ogiltigförklaring av äktenskapet eller upplösning av samboförhållandet inleds, 2.vårdnaden av EES-medborgarens barn har överlåtits på familjemedlemmen, 3.det är befogat med hänsyn till särskilt svåra omständigheter i förhållandet, 4.familjemedlemmen genom överenskommelse mellan föräldrarna eller genom domstolsbeslut har rätt till umgänge med ett barn och denna umgängesrätt måste utövas i . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om bibehållen uppehållsrätt för vissa familjemedlemmar till EES-medborgare som inte själva är EES-medborgare. Övervägandena finns i avsnitt 6.4. Regleringen motsvarar den gällande regleringen i 3 a kap. 4 § första stycket UtlF med den ändringen att registrerat partnerskap inte anges i paragrafen (jfr 3 a kap. 2 §). Att författningsbestämmelser med anknytning till äktenskap ska tillämpas på motsvarande sätt på tidigare registrerat partnerskap framgår av 3 kap. 1 § lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap jämförd med 2 § lagen (2009:260) om upphävande av lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap. 21 § Av 8 kap. 27 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om uppehållstillstånd. I paragrafen upplyses om att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall får besluta om uppehållstillstånd. Paragrafhänvisningen ändras till följd av ändringarna när det gäller Prop. 2013/14:82 regleringen rörande avvisning och utvisning. 1 § Arbetstillstånd ska ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Att en utlänning som har permanent uppehållstillstånd inte behöver ha arbetstillstånd framgår av 2 kap. 8 c § 3. Paragrafen innehåller bestämmelser om arbetstillstånd. Paragrafhänvisningen i andra stycket ändras till följd av ändringarna när det gäller regleringen avseende de grundläggande villkoren för inresa, vistelse och arbete. 6 § Av 8 kap. 27 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om arbetstillstånd. I paragrafen upplyses om att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall får besluta om arbetstillstånd. Paragrafhänvisningen ändras till följd av ändringarna när det gäller regleringen rörande avvisning och utvisning. 8 kap. Avvisning och utvisning 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om avvisning och utvisning. Bestämmelser om utvisning på grund av brott finns i 8 a kap. Bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott finns i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Paragrafen, som är ny, innehåller upplysningsbestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. I första stycket anges att det i kapitlet finns bestämmelser om avvisning och utvisning. Av andra stycket framgår att bestämmelser om utvisning på grund av brott finns i 8 a kap. Bestämmelsen i tredje stycket motsvarar gällande 8 kap. 15 § och upplyser om att det finns bestämmelser om utvisning i lagen om särskild utlänningskontroll. Förutsättningar för avvisning och utvisning av andra utlänningar än EES- medborgare och deras familjemedlemmar 2 § En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES- medborgare får avvisas 1.om han eller hon saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om han eller hon saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3. om det vid utlänningens ankomst till kommer fram att han eller hon tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för 4. om han eller hon vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av betydelse för rätten att resa in i eller medvetet förtiger någon omständighet som är av betydelse för den 5. om han eller hon inte uppfyller de krav för inresa som föreskrivs i artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna), eller 6. om han eller hon har avvisats eller utvisats från en EU-stat eller från , , eller och förhållandena är sådana som avses i 7 kap. 6 § eller beslutet om avvisning eller utvisning har grundats på att utlänningen inte har följt gällande bestämmelser om en utlännings inresa eller vistelse i den staten. Paragrafen, som är ny, innehåller formella avvisningsgrunder. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 1 § första stycket, med de ändringarna att paragrafen endast gäller andra utlänningar än EES- medborgare och deras familjemedlemmar och att hänvisningen i punkt 5 till bestämmelser i ersätts med en hänvisning till bestämmelser i gränskodexen. Bestämmelserna i gränskodexen inne- håller bl.a. ett nytt villkor för inresa som är att utlänningen inte får anses utgöra en risk för någon av medlemsstaternas folkhälsa. 3 § En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES- medborgare får avvisas 1.om det kan antas att han eller hon kommer att sakna tillräckliga medel för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som han eller hon tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att han eller hon under vistelsen i eller i något annat nordiskt land inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att han eller hon har ett sådant tillstånd, 3.om han eller hon på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat nordiskt land, 4.om han eller hon på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land, eller 5.om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att han eller hon får avvisas. En utlänning som avses i första stycket får avvisas även i andra fall när det har begärts av den centrala utlänningsmyndigheten i ett annat nordiskt land och det kan antas att han eller hon annars beger sig till det landet. Paragrafen, som är ny, innehåller materiella avvisningsgrunder. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 2 § första och andra styckena, med den ändringen att paragrafen endast gäller andra utlänningar än EES-medborgare och deras familjemedlemmar. 4 § En utlänning får inte avvisas enligt 2 eller 3 § om han eller hon vid Prop. 2013/14:82 ankomsten till hade eller därefter har haft uppehållstillstånd som har upphört att gälla. I paragrafen, som är ny, anges vissa fall när avvisning inte får ske. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 3 § första stycket första meningen, med den ändringen att paragrafen endast gäller andra utlänningar än EES-medborgare och deras familjemedlemmar. 5 § Beslut om avvisning enligt 2 eller 3 § i första instans får inte fattas senare än efter det att den första ansökan om uppehållstillstånd gjorts efter ankomsten till . Av paragrafen, som är ny, framgår att beslut om avvisning i första instans inte får fattas efter viss angiven tidpunkt. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 5 §, med den ändringen att paragrafen endast gäller andra utlänningar än EES-medborgare och deras familjemedlemmar. 6 § En utlänning som inte är EES-medborgare eller familjemedlem till en EES- medborgare och som inte avvisas enligt 2 § 1 eller 2 får utvisas ur om han eller hon uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om utvisning. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 7 § första meningen, med den ändringen att paragrafen endast gäller andra utlänningar än EES- medborgare och deras familjemedlemmar. 7 § När en fråga om avvisning eller utvisning enligt 2, 3 eller 6 § prövas ska hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 12 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att beslutet verkställs. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om beaktande av verkställighetshinder. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 17 § såvitt avser annat avlägsnande än utvisning på grund av brott av andra utlänningar än EES- medborgare och deras familjemedlemmar. 2013/14:82 Förutsättningar för avvisning och utvisning av EES-medborgare och deras familjemedlemmar Avvisning när föreskrivna handlingar saknas 8 § En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan om han eller hon saknar pass eller visering när det krävs en sådan handling för inresa eller vistelse i . Avvisning får inte ske på den grunden att utlänningen saknar pass om han eller hon kan styrka sin identitet på annat sätt än genom innehav av pass. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om avvisning när en EES- medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare saknar föreskrivna handlingar. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 1 § första stycket 1 jämförd med 8 kap. 1 § andra stycket och, såvitt avser avsaknad av visering, 8 kap. 1 § första stycket 2, med den ändringen att avvisning inte får ske senare än efter inresan. Paragrafen har sin grund i artiklarna 5 och 6 i rörlighetsdirektivet. Avvisning vid orimlig belastning för biståndssystemet 9 § En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas efter inresan om han eller hon visar sig utgöra en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen (2001:453). En utlänning som har uppehållsrätt får inte avvisas enligt första stycket. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om avvisning när en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare visar sig utgöra en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 2 § tredje stycket jämförd med 8 kap. 3 § andra stycket, med den ändringen att avvisning inte får ske senare än efter inresan. I paragrafen förtydligas att för avvisning krävs att personen i fråga visar sig utgöra en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen (jfr prop. 2005/06:77 s. 62 f och 193 f). Paragrafen har sin grund i artikel 14 i rörlighetsdirektivet. Utvisning när uppehållsrätt eller tillstånd att vistas i saknas 10 § En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som har vistats i mer än och som inte har uppehållsrätt, får utvisas om han eller hon uppehåller sig här men saknar de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. I paragrafen, som är ny, behandlas utvisning av en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare när uppehållsrätt eller tillstånd att vistas i saknas. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar huvudsakligen gällande 8 kap. 7 § första meningen, med den ändringen att utvisning kan bli aktuell först om utlänningen har vistats i mer än . Avvisning och utvisning av hänsyn till allmän ordning och säkerhet 11 § En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som inte avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan enligt första stycket får därefter utvisas av hänsyn till allmän ordning och I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om avlägsnande av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Första stycket saknar direkt motsvarighet i gällande reglering. Enligt bestämmelsen får en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare avvisas i anslutning till inresan eller under de tre första månaderna efter inresan av hänsyn till allmän ordning och En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som inte avvisas i anslutning till inresan eller under de tre första månaderna efter inresan enligt första stycket får enligt andra stycket därefter utvisas av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Bestämmelsen motsvarar gällande 8 kap. 7 a § första stycket första meningen, med de ändringarna att den nu träffar samtliga EES- medborgare och deras familjemedlemmar som inte avvisas enligt första stycket och att utvisning kan bli aktuell först om utlänningen har vistats i Begreppet allmän ordning och säkerhet är ett unionsrättsligt begrepp och ska ges den innebörd som följer av unionsrätten. Vid prövning av en fråga om avvisning eller utvisning av en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare av hänsyn till allmän ordning och säkerhet måste även bestämmelserna i 12–14 §§ beaktas. 12 § Avvisning eller utvisning enligt 11 § får ske endast om utlänningens eget beteende utgör ett verkligt, faktiskt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grund- domar i brottmål får inte i sig utgöra skäl för ett sådant beslut. Det får inte vara ekonomiska syften som ligger till grund för I paragrafen, som är ny, anges vissa allmänna principer som ska beaktas vid avvisning eller utvisning av en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare av hänsyn till allmän ordning och Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen saknar motsvarighet i gällande reglering. paragrafen förtydligas att avvisning eller utvisning av hänsyn till allmän ordning och säkerhet endast får ske om utlänningens eget beteende utgör ett verkligt, faktiskt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grundläggande Att personen har dömts för brott får inte i sig utgöra skäl för ett sådant beslut. Paragrafen har i denna del sin grund i 2013/14:82 artikel 27.2 i rörlighetsdirektivet. I paragrafen tydliggörs också att det inte får vara ekonomiska syften som ligger till grund för beslutet. Paragrafen har i denna del sin grund i artikel 27.1 i rörlighetsdirektivet. 13 § När en fråga uppkommer om avvisning eller utvisning av en EES- medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare enligt 11 §, ska hänsyn tas till utlänningens ålder, hälsotillstånd, familjesituation, ekonomiska situation samt sociala och kulturella integrering i . Hänsyn ska också tas till hur länge utlänningen har vistats i och till banden till ursprungslandet. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om beaktande av vissa personliga omständigheter. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 11 § första stycket jämförd med 8 kap. 17 a §. I paragrafen förtydligas att samtliga de faktorer som anges i artikel 28.1 i rörlighetsdirektivet ska beaktas innan ett beslut om avvisning eller utvisning av hänsyn till allmän ordning och säkerhet fattas avseende en EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare. 14 § En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES-medborgare som har permanent uppehållsrätt får avvisas eller utvisas enligt 11 § endast om det finns synnerliga skäl. En EES-medborgare som är barn får avvisas eller utvisas enligt 11 § endast om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet. En EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren får utvisas enligt 11 § endast om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet. Paragrafen, som är ny, innehåller särskilda bestämmelser för vissa EES- medborgare och familjemedlemmar till EES-medborgare. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 7 a § första stycket andra meningen och andra stycket. I paragrafen klargörs att bestämmelsen som gäller utlänningar som har permanent uppehållsrätt och bestämmelsen som gäller EES-medborgare som är barn även gäller vid avvisning. Paragrafen har sin grund i artiklarna 28.2 och 28.3 i rörlighetsdirektivet. 15 § När en fråga om avvisning eller utvisning enligt 8, 9, 10 eller 11 § prövas ska hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 12 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att beslutet verkställs. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om beaktande av verkställighetshinder. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 17 § såvitt avser annat avlägsnande än utvisning på grund av brott av EES-medborgare och deras familjemedlemmar. Beslut om avvisning eller utvisning när ansökan om uppehållstillstånd avslås eller avvisas eller uppehållstillstånd återkallas 16 § Avslås eller avvisas en ansökan om uppehållstillstånd eller återkallas ett sådant tillstånd och befinner sig utlänningen i , ska det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. Första stycket gäller inte om ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 c § andra stycket. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om beslut om avvisning och utvisning när ansökan om uppehållstillstånd avslås eller avvisas eller uppehållstillstånd återkallas. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen har samma placering i 8 kap. som den även tidigare haft. 17 § ska pröva frågan om avvisning om utlänningen 1.söker asyl här, 2.har en nära familjemedlem som söker asyl här, eller 3.kan komma att avvisas med stöd av 2 § 6 eller 3 § andra stycket. I andra fall får såväl som polismyndigheten pröva frågan om avvisning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvisas, ska ärendet lämnas över till . I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om beslutande myndigheter i ärenden om avvisning. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 4 §. 18 § ska pröva frågan om utvisning enligt 6, 10 eller 11 §. Paragrafen, som är ny, reglerar beslutande myndighet i ärenden om utvisning. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. När det gäller utvisning enligt 6 eller 10 § motsvarar paragrafen gällande 8 kap. 7 § andra meningen. Paragrafen saknar motsvarighet såvitt avser utvisning enligt 11 § men motsvarar i sak redan gällande ordning. Beslut om omedelbar verkställighet 19 § får besluta att verkets beslut om avvisning enligt 17 § första stycket får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet), om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller ska beviljas på någon annan grund. I 12 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Paragrafen, som är ny, behandlar beslut om omedelbar verkställighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 6 §. 2013/14:82 Anvisningar om verkställighet 20 § I ett beslut om avvisning eller utvisning som meddelas av , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen ska det anges vilket land utlänningen ska avvisas eller utvisas till. Om det finns särskilda skäl, får mer än ett land anges i beslutet. Ett beslut av en myndighet som avses i första stycket som rör avvisning eller utvisning ska innehålla de anvisningar om verkställigheten som omständigheterna i det enskilda fallet kan ge anledning till. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om anvisningar om verkställighet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen motsvarar gällande 8 kap. 18 §. Tidsfrist för frivillig återresa och återreseförbud 21 § Ett beslut om avvisning eller utvisning ska innehålla en tidsfrist inom vilken utlänningen frivilligt ska lämna landet (tidsfrist för frivillig avresa). Tidsfristen ska bestämmas om utlänningen avvisas och om utlänningen utvisas. Om det finns särskilda skäl får en längre tidsfrist bestämmas. En tidsfrist för frivillig avresa ska dock inte meddelas om 1.det finns risk för att utlänningen avviker, 2.utlänningen utgör en risk för allmän ordning och säkerhet, 3.utlänningen genom ett avvisningsbeslut nekas att resa in i landet,