prop · H20337 · 2014-12-17 00:00:00 — •se över regleringen om sammanträffande av brott och förändring av påföljd och därvid särskilt beakta intresset av att regleringen förenklas och utformas på ett principiellt mer sammanhängande sätt. En övergripande fråga har varit att överväga om det bör införas ett system med villkorligt fängelse. För det fall att ett sådant system inte föreslås har vi haft i uppdrag att föreslå hur den i direktiven eftersträvade utvecklingen av påföljdssystemet kan ske inom ramen för den befintliga strukturen. – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Vi har gjort en samlad översyn av bestämmelserna om billighetsskäl i 29 kap. 5 § BrB. Paragrafen innehåller bestämmelser som innebär att domstolen vid påföljdsbestämningen i lindrande riktning ska beakta ett antal omständigheter som har att göra med gärningsmannens personliga förhållanden eller något som har inträffat efter brottet. Vi har funnit att billighetsskälen i huvudsak är väl avvägda och tillräckligt uttömmande. Vi föreslår dock att paragrafen tillförs två nya strafflindringsgrunder. För det första kompletteras nuvarande bestämmelse om strafflindring för den som frivilligt angett sig, så att rätten i lindrande riktning även ska beakta om den tilltalade genom att erkänna eller på annat sätt har medverkat till utredningen av det egna brottet. För det andra införs en ny bestämmelse, som innebär att det som grund för strafflindring ska beaktas om ett straff utmätt efter brottets straffvärde skulle framstå som oproportionerligt strängt med hänsyn till andra rättsliga sanktioner till följd av brottet, s.k. sanktionskumulation. Domstolarna har haft att beakta sanktionskumulation, men det anges i och med detta uttryckligen. Vi föreslår också att kravet på särskilda skäl för att gå under straffminimum med hänvisning till billighetsskäl ska slopas. – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Ekonomiska konsekvenser av våra förslag Våra förslag kommer att påverka framför allt Kriminalvården i relativt stor omfattning. Förslagen innebär att det inte ska göras någon särbehandling av vissa brott eller brottstyper till följd av att de är av viss art. Som utgångspunkt ska gälla att fängelsestraff som understiger ska dömas ut villkorligt, om inte den tilltalade har gjort sig skyldig till brott i sådan omfattning att ett villkorligt fängelsestraff är uteslutet. En följd av detta bör bli en förhållandevis kraftig minskning av antalet utdömda ovillkorliga fängelsestraff som understiger . Våra förslag innebär vidare att de icke frihetsberövande påföljderna för vuxna lagöverträdare, dvs. villkorligt fängelse med olika tilläggssanktioner, kommer att få ett tydligare och i många fall mer ingripande innehåll. Behovet av insatser från frivården kommer därmed att öka påtagligt. Våra förslag innebär dessutom att ett villkorligt fängelsestraff alltid ska verkställas. Om verkställighet inte kan ske genom att den dömde fullgör den tilläggssanktion som det villkorliga fängelsestraffet förenats med, måste tilläggssanktionen bytas ut eller – i sista hand – det villkorliga fängelsestraffet verkställas i anstalt. Våra förslag angående påföljder för unga lagöverträdare innebär nya och utvidgade åtaganden för och . Antalet ungdomar som döms till de nya påföljderna kontaktskyldighet för unga och ungdomsövervakning kan dock antas bli förhållandevis begränsat, några hundra . Den omställning som förslagen innebär för Kriminalvården kommer att leda till omställningskostnader för myndigheten. Initialt kan dessa kostnader antas medföra att myndigheten får ökade kostnader jämfört med . gör vi dock bedömningen att kostnaden för Kriminalvårdens nya åtaganden uppvägs av minskningen av antalet intagna i anstalt. Kostnaderna för verkställighet av ungdomspåföljder kan antas öka något, framför allt till följd av införandet av påföljden ungdomsövervakning. Även de föreslagna förändringarna när det gäller ungdomsvård och ungdomstjänst samt införandet av påföljden kontaktskyldighet för unga kan förväntas bidra till att verkställigheten av påföljderna för unga blir något dyrare än . Förutom för Kriminalvården kan våra förslag förväntas leda till utbildnings- och omställningskostnader för andra myndigheter som har att tillämpa de nya bestämmelserna, som t.ex. de allmänna domstolarna, , SiS, polismyndigheterna och . Förslagen kommer också att få processrättsliga konsekvenser, vilka kommer att utredas i ett annat sammanhang. Ett genomförande av våra förslag till förändringar av bötesstraffet skulle leda till en betydande intäktsökning för staten. Vi gör bedömningen att våra förslag sammantaget inte kommer att öka det allmännas utgifter. Det bör dock betonas att effekterna av våra förslag i hög utsträckning är beroende av andra förändringar som sker inom kriminalpolitiken. Utdrag ur betänkandets lagförslag 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 1 kap. 3–5 §§, 25 kap. 1–3 och 8 §§, 26 kap. 1, 5, 6 och 8 §§, 27 kap. 1–2 och 3–7 §§, 29 kap. 4, 5 och 7 §§, 30 kap. 1, 3 och 5 §§, 31 kap. 2 och 3 §§, 32 kap. 1–5 §§, 33 kap. 6 §, 34 kap. 1–8, 10 och 11 §§, 35 kap. 7–10 §§, 36 kap. 11 §, 37 kap. 10 och 11 §§ samt 38 kap. 1, 2 a– 6, 8, 9, 12, 19 och 20 §§ ska ha följande lydelse, dels att 27 kap. 2 a §, hela 28 kap., 30 kap. 4 och 6–11 §§, 34 kap. 18 §§, 35 kap. 11 §, 37 kap. 8 § samt 38 kap. 2 § ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna till 27, 30, 31, 32 och 34 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i 27 kap. ska införas tio nya paragrafer, 8–17 §§, att det i 29 kap. ska införas en ny paragraf, 1 a §, att det i 31 kap. ska införas tio nya paragrafer, 1 och 4–12 §§, att det i 32 kap. ska införas elva nya paragrafer, 6–16 §§, samt att det i 34 kap. ska införas två nya paragrafer, 9 och 12 §§, av följande lydelse. – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Vid straffmätningen skall rätten utöver brottets straffvärde i skälig omfattning beakta 1. om den tilltalade till följd kroppsskada, Vid straffmätningen ska rätten, utöver brottets straffvärde, som grund för strafflindring i skälig omfattning beakta av brottet drabbats av allvarlig 2. om den tilltalade efter förmåga sökt förebygga eller avhjälpa eller begränsa skadliga verkningar av brottet, 3.om den tilltalade frivilligt angett sig, 4.om den tilltalade förorsakas men genom att han på grund av brottet utvisas ur riket, 2. om den tilltalade till följd av hög ålder eller dålig hälsa skulle drabbas oskäligt hårt av ett straff utmätt efter brottets straffvärde, 3. om en i förhållande till brottets art ovanligt förflutit sedan brottet begicks eller rättegång annars inte genomförts inom skälig tid, 4. om den tilltalade efter förmåga försökt förebygga eller avhjälpa eller begränsa skadliga verkningar av brottet, 5. om den tilltalade till följd av brottet drabbats av eller om det 5. om den tilltalade frivilligt angett sig, eller genom att erkänna 1 Senaste lydelse SFS 1988:942. finns grundad anledning anta att han kommer att drabbas av avskedande eller uppsägning från anställning eller av annat hinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning, 6. om den tilltalade till följd av hög ålder eller dålig hälsa skulle drabbas oskäligt hårt av ett straff utmätt efter brottets straffvärde, 7. om en i förhållande till brottets art ovanligt förflutit sedan brottet begicks eller 8. om någon annan omständighet föreligger som påkallar att den tilltalade får ett lägre straff än brottets straffvärde motiverar. Föreligger omständighet som avses i första stycket, får rätten, om särskilda skäl påkallar det, döma till lindrigare straff än som är föreskrivet för brottet. eller på annat sätt medverkat till utredningen av det egna brottet, 6.om den tilltalade förorsakas men till följd av att han eller hon på grund av brottet utvisas ur riket, 7.om den tilltalade förorsakas men till följd av att han eller hon på grund av brottet blir avskedad eller uppsagd från anställning eller om det kan antas att sådana följder kommer att inträffa, 8.om ett straff utmätt efter brottets eller brottslighetens straffvärde skulle framstå som oproportionerligt strängt med hänsyn till andra rättsliga sanktioner till följd av brottet, eller 9.om någon annan omständighet påkallar att den tilltalade får ett lägre straff än brottets eller brottslighetens straffvärde moti- Om det är påkallat med hänsyn till omständigheter som avses i första stycket, får rätten döma till lindrigare straff än som är föreskrivet för brottet. –– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – 1.Denna lag träder i kraft . –– – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Förteckning över remissinstanserna SOU 2012:34 Efter remiss har yttrande över betänkandet lämnats av ombudsmän (), , Hovrätten över och , Hovrätten för , Hovrätten för Nedre , Attunda tingsrätt, , , , , , , , , , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , , , , Säkerhetspolisen, Kriminalvården, i , i , i , , , , , , , , , , , , , , , , (Juridiska fakultetsstyrelsen), (), (), , , , kommun, kommun, kommun, kommun, , , , Kommun, , (genom och ), Kommuner och Landsting, , Föreningen och frivilliga samhällsarbetare. Yttranden har också inkommit från Nationella samordnaren mot våld i nära relationer (Ju2012:05), Föreningen i och ECPAT. , , , kommun, kommun, TCO, LO och har förklarat att de avstår från att yttra sig. Följande remissinstanser har inte kommit in med något yttrande. , , kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, , , kommun, , , kommun, Bodens kommun, , , , , , – Barnens Rätt I Samhället, , , I Samhället, X-CONS och . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 29 kap. 5 § ska ha följande lydelse. Vid straffmätningen skall rätten Vid straffmätningen ska rätten utöver brottets straffvärde i skälig utöver brottets straffvärde i skälig 1. om den tilltalade till följd av brottet drabbats av allvarlig 2. om den tilltalade till följd av måga sökt förebygga eller avhjälpa hög ålder eller dålig hälsa skulle eller begränsa skadliga verkningar drabbas oskäligt hårt av ett straff utmätt efter brottets straffvärde, brottets art ovanligt förflutit sedan brottet begicks, men genom att han på grund av brottet utvisas ur riket, eller begränsa skadliga verkningar 5.om den tilltalade till följd av brottet drabbats av eller om det finns grundad anledning anta att han kommer att drabbas av avskedande eller uppsägning från anställning eller av annat hinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning, 6.om den tilltalade till följd av hög ålder eller dålig hälsa skulle drabbas oskäligt hårt av ett straff utmätt efter brottets straffvärde, 5.om den tilltalade frivilligt angett sig eller lämnat uppgifter som är av väsentlig betydelse för utredningen av brottet, 6.om den tilltalade förorsakas men till följd av att han eller hon på grund av brottet utvisas ur riket, 7.om en i förhållande till brottets art ovanligt förflutit sedan brottet begicks eller 8.om någon annan omständighet föreligger som påkallar att den tilltalade får ett lägre straff än 7. om den tilltalade förorsakas men till följd av att han eller hon på grund av brottet blir eller kan antas bli avskedad eller uppsagd från anställning, 8. om ett straff utmätt efter brottets straffvärde skulle framstå som oproportionerligt strängt med 1 Senaste lydelse 1988:942. brottets straffvärde motiverar. hänsyn till andra rättsliga sank- tioner till följd av brottet, eller 9. om någon annan omständighet påkallar att den tilltalade får ett lägre straff än brottets straffvärde motiverar. Föreligger omständighet som avses i första stycket, får rätten, om särskilda skäl påkallar det, döma till lindrigare straff än som är föreskrivet för brottet. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Strafflindring vid medverkan till utredning av egen brottslighet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 29 kap 5 § Paragrafen innehåller strafflindringsgrunder och anger i första stycket omständigheter som rätten, utöver brottets straffvärde, i skälig utsträckning ska beakta. Uppräkningen av omständigheter har disponerats om. Syftet är enligt remissen att åstadkomma en mer logisk ordning av innehållet i första stycket. Paragrafen har inte ändrats sedan ikraftträdandet . Den ordningsföljd som anges är väl inarbetad och har inte föranlett några problem. Lagrådet ifrågasätter om det är motiverat att ändra ordningsföljden på punkterna mer än vad som krävs med anledning av att en ny punkt införs. Punkten 5 avser dels att den tilltalade frivilligt har angett sig, dels att den tilltalade lämnat uppgifter som är av väsentlig betydelse för utredningen av brottet. Det första ledet om frivillig angivelse motsvarar punkten 3 i den nuvarande lydelsen. Det andra ledet är nytt. Grundtanken bakom den aktuella paragrafen är att det vid sidan av straffvärdet finns en rad olika omständigheter som är av sådant slag att det skulle framstå som orättfärdigt om de inte beaktades vid påföljdsbestämningen. Uppräkningen är inte uttömmande. Paragrafen ger uttryck för att gärningsmannens personliga förhållanden och något som har inträffat efter brottet bör kunna beaktas vid straffmätning och påföljdsval (se prop. 1987/88:120 s. 47 f. och 96). Remissens förslag om den tilltalades medverkan i utredningen bygger på två utredningar; slutbetänkandet från Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU), Ett effektivare brottmålsförfarande – några ytterligare åtgärder (SOU 2005:117) och betänkande Nya påföljder (SOU 2012:34). En huvuduppgift för BRU har varit att undersöka möjligheterna att med bibehållen rättssäkerhet öka effektiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete. har haft till uppgift att göra en översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare. BRU har som utgångspunkt för sitt förslag till ändring av reglerna om strafflindring vid medverkan i utredningen av det egna brottet uttalat att det finns starka skäl att öka effektiviteten i brottsutredningar genom att skapa incitament för den misstänkte att aktivt medverka i utredningen. Enligt utredningen kan resurser på så sätt frigöras för utredning av annan brottslighet. Utgångspunkten för förslag till ändringar av den nu aktuella paragrafen har varit att de omständigheter som utgör billighetsskäl även – i huvudsak – ska motiveras av humanitetshänsyn och ta sin utgångspunkt i en bedömning av vad som kan anses skäligt, rättvist och rimligt i det enskilda fallet. Även har lämnat ett förslag om strafflindring vid medverkan i utredningen av det egna brottet. De två förslag som lämnats av utredningarna skiljer sig åt på flera sätt, t.ex. när det gäller bestämmelsernas tillämpningsområde. Det i lagrådsremissen lämnade förslaget till utformning av den nya bestämmelsen överensstämmer helt med det förslag som lämnades av BRU. Enligt förslagets författningskommentar krävs att de uppgifter som lämnats ska ha lett till att utredningen i något väsentligt avseende påskyndats eller underlättats. Vidare framgår att strafflindringen som utgångspunkt ska ställas i relation till framför allt omfattningen av den tilltalades medverkan. Vid föredragningen har upplysts att det ska förstås så att strafflindringen ska ställas i relation till i vilken grad utredningen har underlättats. Bestämmelsen har alltså utformats på ett sådant sätt att effektivitetsskäl synes ha hamnat i förgrunden, både vid avgränsningen av tilllämpningsområdet och vid bedömningen av vilken strafflindring som ska ges. Om förslaget på detta sätt är avsett att vara inriktat på effektivitetsskäl snarare än på humanitetshänsyn m.m. avviker bestämmelsen från övriga strafflindringsgrunder i paragrafen. I förarbetena till bestämmelsen om frivillig angivelse, som regleras i samma punkt, anges att det väsentliga för tillämpning av den bestämmelsen är själva angivelsen och inte att någon underlättar polisens arbete sedan han väl blivit upptäckt (prop. 1987/88:120 s. 92). En bestämmelse som väsentligen styrs av effektivitetshänsyn bör inte placeras i 29 kap. 5 § eftersom det skulle strida mot systematiken i bestämmelserna om straffmätning och påföljdseftergift i 29 kapitlet. Om avsikten däremot är att bestämmelsen ska inriktas på att ge utrymme för att av humanitetsskäl skapa förutsättningar för en straffmätning som framstår som skälig och rättvis i det enskilda fallet, bör lagtextens utformning ytterligare övervägas i det fortsatta lagstiftningsarbetet i syfte att åstadkomma en sådan tillämpning. Punkterna 7 och 8 Den nuvarande punkten 5 reglerar strafflindring om den dömde till följd av brottet drabbats av eller om det finns grundad anledning att anta att han kommer att drabbas av avskedande eller uppsägning från anställning eller av annat hinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning. Det första ledet, som avser avskedande eller uppsägning, flyttas med vissa justeringar över till en ny sjunde punkt. Det andra ledet, som avser hinder och svårighet i yrkes- eller näringsutövning, utgår och omfattas i stället av regleringen i förslagets nya åttonde punkt som innehåller en generell bestämmelse om sanktionskumulation och som innebär att rätten i skälig omfattning ska beakta om ett straff utmätt efter brottets straffvärde skulle framstå som oproportionerligt strängt med hänsyn till andra rättsliga sanktioner till följd av brottet. I författningskommentaren anges att tidigare praxis alltjämt ska vara vägledande vid hinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning. Någon saklig ändring är inte avsedd i dessa fall. Den nuvarande bestämmelsen i punkten 5 ger utrymme för att beakta olika följder som leder till att den dömde drabbas av svårigheter i yrkeslivet och i fråga om sin försörjning. Konsekvensen torde ofta vara likartad oavsett om möjligheterna att utöva sitt yrke förloras till följd av ett avskedande eller ett indraget tillstånd till att bedriva viss verksamhet. Det talar för att de olika situationerna bör behandlas på samma sätt och i samma bestämmelse. Det kan också ifrågasättas om enhetligheten och tydligheten ökar om man utmönstrar fallet med hinder eller svårighet i yrkes- och näringsutövning och för in dessa omständigheter under en allmän bestämmelse om sanktionskumulation (jfr remissen s. 26). Därutöver är det oklart om den föreslagna forumleringen i punkten 8 omfattar alla de fall som täcks av den nuvarande lydelsen. Den föreslagna bestämmelsen om sanktionskumulation förutsätter att den dömde, utöver påföljden för brottet, drabbats av någon annan rättslig sanktion. Enligt remissen ska det vara fråga om en sanktion som är reglerad i författning och som utgör en följd av brottet. Den nuvarande bestämmelsen innehåller inte några sådana begränsningar utan är allmänt hållen och avser situationer när någon drabbats av hinder eller synnerlig svårighet. Enligt förarbetena ska också den som utövar uppdrag i princip behandlas på samma sätt som arbetstagare (prop. 1987/88:120 s. 94). Det kan t.ex. ifrågasättas om den som drabbas av uppsägning av ett uppdragsavtal eller konkurs i sin verksamhet omfattas av den föreslagna lydelsen. Mot bakgrund av vad som anförts ifrågasätter Lagrådet om den föreslagna ändringen som innebär att det andra momentet i nuvarande punkten 5 utmönstras ur den punkten bör genomföras och förordar att bestämmelsen ges följande lydelse. om den tilltalade förorsakas men till följd av att han eller hon på grund av brottet blir eller kan antas bli avskedad eller uppsagd från anställning eller drabbas av annat hinder eller synnerlig svårighet i yrkes- eller näringsutövning, Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , M , I Baylan, K , S-E Bucht, P , H Hellmark , I , Å , M , A Ygeman, A , P , M , M , A Bah Kuhnke, A Strandhäll, G , G , A Hadzialic Regeringen beslutar proposition 2014/15:37 Strafflindring vid medverkan till utredning av egen brottslighet