prop · H103171 · 2014-03-11 00:00:00 — P1 A % är den procentuella andelen av den första rena, torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen, P2 A % är den procentuella andelen av den andra rena, torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen, P3 A % är den procentuella andelen av den tredje rena, torra komponenten, inklusive fukthalt och viktförlust under förbehandlingen, är den första rena, torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i är den andra rena, torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i är den tredje rena, torra komponentens procentuella andel som erhållits med hjälp av en av formlerna i är den godtagna toleransen för den första komponenten, är den godtagna toleransen för den andra komponenten, är den godtagna toleransen för den tredje komponenten, är den procentuella andelen av den första komponentens viktförlust under förbehandlingen, är den procentuella andelen av den andra komponentens viktförlust under förbehandlingen, är den procentuella andelen av den tredje komponentens viktförlust under förbehandlingen. När en särskild förbehandling används ska värdena b1, b2 och b3 om möjligt bestämmas genom att man låter alla de ingående rena fibrerna undergå den förbehandling som används i analysen. fibrer är sådana som är fria från alla fiberfrämmande material, utom sådant som normalt ingår (antingen som naturligt förekommande eller på grund av tillverkningsprocessen), i det tillstånd (oblekt, blekt) det befinner sig i det material som ska analyseras. När inga av de rena separata ingående fibrer som används vid tillverkningen av det material som ska analyseras står till förfogande, måste man använda de medelvärden för b1, b2 och b3 som erhållits genom provningar som utförts på rena fibrer som liknar dem i den blandning som ska undersökas. Om vanlig förbehandling genom extrahering med petroleumeter och vatten används kan man normalt bortse från korrektionsfaktorerna b1, b2 och b3 utom i fråga om oblekt bomull, oblekt lin (eller linne) och oblekt hampa där en viktförlust på på grund av förbehandlingen är allmänt godtagbar. Motsvarande procentsats för polypro pylen är . (1) Närhelst så är möjligt bör d3 i förväg fastställas med experimentella metoder. L 272/54 Europeiska unionens officiella tidning När det gäller andra fibrer bortser man vid beräkningar vanligen från förluster orsakade av förbehandling. Exempel på beräkningar finns i avsnitt IV. Metod för kvantitativ analys genom separation av ternära fiberblandningar Denna metod är tillämplig på alla typer av textilfibrer förutsatt att de inte bildar en intim blandning och att det är möjligt att skilja dem åt för hand. Efter identifiering av komponenterna i textilvaran avlägsnas det fiberfrämmande materialet genom lämplig för behandling och fibrerna för hand, torkas och vägs varpå varje fibers andel i blandningen Vägglas eller annan utrustning som ger motsvarande resultat. Exsickator med fuktindikerande blågel. Ventilerad ugn för torkning av provkroppar i ± . Analysvåg med en noggrannhet av . Soxhlet extraktionsutrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat. Torsionsprovare eller liknande utrustning. Petroleumeter, redestillerad, kokintervall 40–. Destillerat eller avjoniserat vatten Se punkt I.4. Se punkt I.5. Se punkt I.6. Välj ut ett provexemplar som väger från ett förbehandlat analysprov. Om är mycket fint kan analysen göras på en längd som är oavsett massa. Klipp i lagom stora bitar och skilj fibertyperna åt med en nål och om så krävs med en torsionsprovare. fibertyper som erhålls på detta sätt placeras i förvägda vägglas och torkas ± tills man får en vikt enligt beskrivningen i I.7.1 och I.7.2. Ta ut en provkropp som väger från ett förbehandlat analysprov. Inga stadkanter får ingå och kanterna ska vara noggrant putsade för att undvika fransning. Fibrerna ska löpa parallellt med väft- eller varptrådarna eller i trikåväv parallellt med längsgående eller tvärgående maskrader. Skilj de olika fibertyperna åt, samla ihop dem i förvägda vägglas och förfar i enlighet med II.8.1. Europeiska unionens officiella tidning L 272/55 BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT Varje fiberkomponents massa uttrycks i procent av blandningens totala massa. Resultatet beräknas på ren torrvikt som justerats med hänsyn till a) godtagna toleranser och b) erforderliga korrektionsfaktorer för den viktförlust som uppstår under förbehandlingen. II.9.1 Beräkning av den procentuella andelen olöslig komponent på basis av ren torrvikt utan hänsyn till förlust av fibermassa under förbehandlingen: m1 þ m2 þ m3 m1 þ m2 þ m3 P3% = 100 – (P1% + P2%) P1 % är den procentuella andelen av den första torra, rena komponenten, P2 % är den procentuella andelen av den andra torra, rena komponenten, P3 % är den procentuella andelen av den tredje torra, rena komponenten, är den första komponentens rena torrvikt, är den andra komponentens rena torrvikt, är den tredje komponentens rena torrvikt. II.9.2 För beräkning av den procentuella andelen av varje enskild komponent justerad med hänsyn till godtagna toleranser och i tillämpliga fall med korrektionsfaktorer för viktförlust under förbehandlingen se punkt I.8.2. III.Metod för kvantitativ analys av ternära fiberblandningar med hjälp av en kombination av och kemisk separation Om möjligt ska separation användas, varvid hänsyn ska tas till andelen komponenter som separerats innan man går vidare med någon kemisk behandling av varje enskild komponent. Precisionen som anges i de olika metoderna för analys av binära fiberbladningar avser reproducerbarheten (se kapitel 2 om metoder för kvantitativ analys av vissa binära textilblandningar). Reproducerbarheten syftar på tillförlitligheten, dvs. den inbördes överensstämmelsen mellan experimentellt fram komna värden, erhållna vid olika laboratorier eller vid olika tillfällen, vid användning av samma analysmetod på provkroppar från en identiskt överensstämmande blandning. Reproducerbarheten anges av konfidensintervallet för resultaten vid konfidensnivå. Detta innebär, förutsatt att metoden tillämpats på en identiskt överensstämmande blandning, att skillnaden mellan två resultat i en serie analyser, gjorda vid olika laboratorier, kommer att överskrida konfidensintervallet endast i 5 fall av 100. För att bestämma precisionen hos analysen av en ternär fiberblandning tillämpar man på vanligt sätt de värden som anges i de metoder för analys av binära fiberblandningar som har använts för att analysera även de ternära fiberblandningarna. Förutsatt att man i de fyra varianterna av kvantitativ kemisk analys av ternära fiberblandningar bestämmer att två upplösningar ska utföras (med användande av två separata provkroppar för de första tre varianterna och en provkropp för den fjärde varianten) samt förutsatt att E1 och E2 anger precisionen för de två metoderna för analys av binära fiberblandningar, visar nedanstående tabell resultatets precision för varje komponent: L 272/56 Europeiska unionens officiella tidning Om den fjärde varianten används kan man finna att graden av precision är lägre än den som beräknats med hjälp av ovanstående metod, vilket förklaras av den första reagensens möjliga påverkan på återstoden, dvs. komponen terna b och c. Detta skulle dock vara svårt att utvärdera. III.2.1 Ange den variant eller de varianter som användes för att utföra analysen samt metoderna, reagenserna och korrektionsfaktorerna. III.2.2 Lämna detaljerade uppgifter om eventuella särskilda förbehandlingar (se punkt I.6). III.2.3 Redovisa de enskilda resultaten och det aritmetiska medelvärdet, samtliga med en decimals noggrannhet. III.2.4 Redovisa om möjligt metodens precision, beräknad enligt tabellen i avsnitt III.1, för varje komponent. Exempel på beräkning av komponenternas procentandel i vissa ternära fiberblandningar med användande av några av de varianter som beskrivs i punkt I.8.1. Ta fallet med en fiberblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: 1. kardull, 2. nylon (polyamid), 3. oblekt bomull. Genom att använda denna variant, dvs. användande av två olika provkroppar och avlägsnande av en komponent (a = ull) genom att lösa ut denna från den första provkroppen och en annan komponent (b = polyamid) från den andra provkroppen, kan följande resultat erhållas: Den första provkroppens torrvikt efter förbehandling: (m1) = . Återstodens torrvikt efter behandling med alkalisk natriumhypoklorit (polyamid + bomull): (r1) = . 3.Den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling: (m2) = . 4.Återstodens torrvikt efter behandling med myrsyra (ull + bomull): (r2) = 0,9000 g Behandling med alkalisk natriumhypoklorit medför inte någon viktförlust för polyamid medan oblekt bomull tappar i vikt, och därför är d1 = 1,00 och d2 = 1,03. Behandling med myrsyra medför ingen viktförlust för ull eller oblekt bomull, och därför är d3 och d4 = 1,00. Om de värden som erhålls genom kemisk analys och korrektionsfaktorerna byts ut i formeln under punkt I.8.1.1 får man följande resultat: P1 % (ull) = [1,03/1,00 – 1,03 × 1,4166/1,6000 + (0,9000/1,8000) × (1 – 1,03/1,00)] × 100 = 10,30 P2 % (polyamid) = [1,00/1,00 – 1,00 × 0,9000/1,8000 + (1,4166/1,6000) × (1 – 1,00/1,00)] × 100 = 50,00 P3 % (bomull) = 100 – (10,30 + 50,00) = 39,70 De olika rena, torra fibrernas procentandelar i blandningen är följande: Dessa procentandelar måste justeras enligt formlerna i punkt I.8.2 för att de godtagna toleranserna och korrektions faktorerna för viktförluster efter förbehandling ska beaktas. Som anges i bilaga IX är de godtagna toleranserna de följande: kardull , polyamid , bomull . Även oblekt bomull uppvisar en viktförlust på efter förbehandling med petroleumeter och vatten. P1A % (ull) = 10,30 × [1 + (17,00 + 0,0)/100] / [10,30 × (1 + (17,00 + 0,0)/100) + 50,00 × (1 + (6,25 + 0,0)/100) + 39,70 × (1 + (8,50 + 4,0) /100)] × 100 = 10,97 P2A % (polyamid) = 50,0 × [(1 + (6,25 + 0,0)/100) /109,8385] × 100 = 48,37 Europeiska unionens officiella tidning L 272/57 P3A % (bomull) = 100 – (10,97 + 48,37) = 40,66 Sammansättningen av råmaterial i är således följande: Ta fallet med en fiberblandning som vid den kvalitativa analysen visade sig innehålla följande komponenter: kardull, viskos, oblekt bomull. Anta att följande resultat erhålls när variant 4 används, dvs. man avlägsnar två komponenter i följd från fiberblandningen i en enstaka provkropp: Provkroppens torrvikt efter förbehandling: (m) = . Återstodens torrvikt efter behandling med alkalisk natriumhypoklorit (viskos + bomull): (r1) = . Återstodens torrvikt efter den andra behandlingen av återstoden r1 med zinkklorid/myrsyra (bomull): (r2) = 0,6630 g Behandling med alkalisk natriumhypoklorit medför inte någon viktförlust för viskos medan oblekt bomull tappar i vikt, och därför är d1 = 1,00 och d2 = 1,03. Som ett resultat av behandling med myrsyra-zinkklorid ökar bomulls vikt så att d3 = 1,03 × 0,96 = 0,9888, avrundat till 0,99 (där d3 är korrektionsfaktorn för den tredje komponentens viktförlust respektive viktökning i den första och andra reagensen). Om de värden som erhålls genom kemisk analys och korrektionsfaktorerna byts ut i formeln i I.8.1.4 får man följande resultat: P2 % (viskos) = 1,00 × (1,4166 / 1,6000) × 100 – (1,00 / 1,03) × 41,02 = P3 % (bomull) = 0,99 × (0,6630 / 1,6000) × 100 = P1 % (ull) = 100 – (48,71 + 41,02) = Som redan angetts i variant 1 måste dessa procentandelar justeras med hjälp av formlerna i punkt I.8.2. P1A % (ull) = 10,27 × [1 + (17,0 + 0,0) / 100)]/[10,27 × (1+ (17,00 + 0,0)/100) + 48,71 × (1 + (13 + 0,0) / 100) + 41,02 × (1 + (8,5 + 4,0)/ 100)] × 100 = P2A % (viskos) = 48,71 × [1 + (13 + 0,0) / 100] / 113,2057 × 100 = P3A % (bomull) = 100 – (10,61 + 48,62) = Sammansättningen av råmaterial i blandningen är således följande: V. Tabell över typiska ternära fiberblandningar som kan analyseras med hjälp av unionsmetoder för analys av binära blandningar (som exempel) Nr på metod och reagens för binära blandningar Viskos, kupro eller vissa typer av och/eller 4 (hypoklorit) och 3. (zinkklorid/myrsyra) Bomull, viskos, kupro eller modal och/eller 4 (hypoklorit) och 4. (myrsyra, m/m) , hår eller silke Viskos, kupro, modal eller bomull och/eller 4 (hypoklorit) och 9. (koldisulfid/aceton, 55,5/44,v/v) Polyester, polypropylen, akryl eller och/eller 4 (hypoklorit) och 4. (myrsyra, m/m) , hår eller silke Polyester, akryl, polyamid eller nylon och/eller 4 (hypoklorit) och 9. (koldisulfid/aceton 55,5/44,v/v) (svavelsyra, m/m) och 2. akryl eller vissa andra fibrer Bomull, viskos, kupro eller modal och/eller 4 (myrsyra, m/m) och 8. Bomull, viskos, kupro eller modal och/eller 4 (dietylformamid) och 4. (myrsyra, m/m) eller 9. aceton, 55,5/44,v/v) och 4. (myrsyra, m/m) och/eller 4 (dietylformamid) och 4. (myrsyra, m/m) Polyamid eller nylon eller vissa an Viskos, bomull, kupro eller modal (aceton) och 4. (myrsyra, m/m) akryl eller vissa andra fibrer och/eller 4 (koldisulfid/aceton, 55,5/44,v/v) och 8. och/eller 4 (koldisulfid/aceton, 55,5/44,v/v) och 4. (myrsyra, m/m) Viskos, kupro, modal eller bomull (myrsyra, m/m ) och 7. (svavelsyra, m/m) Viskos, kupro, modal eller bomull (aceton) och 7. (svavelsyra, m/m) Viskos, kupro, modal eller bomull (dietylformamid) och 7. (svavelsyra, m/m) , hår eller silke Bomull, viskos, kupro, modal, polya (aceton) och 2. mid eller nylon, polyester, akryl , hår eller silke Bomull, viskos, kupro, modal, polya (diklormetan) och 2. mid eller nylon, polyester, akryl , hår eller silke och/eller 4 (dietylformamid) och 2. 272/58 L tidning officiella unionens Europeiska Nr på metod och reagens för binära blandningar (dietylformamid) och 11. (svavelsyra, m/m) , hår eller silke Bomull, viskos, kupro eller modal och/eller 4 (dietylformamid) och 2. , hår eller silke Bomull, viskos, modal, kupro (hypoklorit) och 7. (svavelsyra, m/m) Viskos, kupro eller vissa ty och/eller 4 (zinkklorid/myrsyra) och 7. (svavelsyra, m/m) Viskos, kupro eller vissa typer av (dimetylformamid) och 3 (zinkklorid/myrsyra) Viskos, kupro eller vissa typer av och/eller 4 (koldisulfid/aceton, 55,5/44,v/v) och 3. (zinkklorid/myrsyra) (dietylformamid) och 3. (zinkklorid/myrsyra) Viskos, kupro eller vissa typer av (aceton) och 3. (zinkklorid/myrsyra) Viskos, kupro eller vissa typer av (diklormetan) och 3. (zinkklorid/myrsyra) (diklormetan) och 11. (svavelsyra, m/m) (aceton) och 11. (svavelsyra, m/m) Bomull, viskos, kupro eller modal (aceton) och 8. Bomull, viskos, kupro eller modal (diklormetan) och 8. Bomull, viskos, kupro eller modal (diklormetan) och 4. (myrsyra, m/m) Bomull, viskos, kupro eller modal (diklormetan) och 7. (svavelsyra, m/m) (aceton) och 4. (myrsyra, m/m) (aceton) och 8. Bomull, viskos, kupro eller modal (dietylformamid) och 7. (svavelsyra, m/m) eller 9 (koldisulfid/ aceton, 55,5/44,v/v) och 7. (svavelsyra, m/m) och/eller 4 (svavelsyra, m/m) och 14. (koncentrerad svavelsyra) och/eller 4 (dietylformamid) och 14. (koncentrerad svavelsyra) L 272/60 Europeiska unionens officiella tidning Godtagna toleranser för att beräkna fibermassan i en textilprodukt (Artikel 19.3) 17,00 (1) 17,00 (1) (blekt fiber) Europeiska unionens officiella tidning L 272/61 Polyamid eller nylon: med en genomsnittlig diameter av över 5 μm med en genomsnittlig diameter av 5 μm eller mindre (1) Den godtagna toleransen på ska även tillämpas när det är omöjligt att utröna huruvida en textilprodukt som innehåller ull och/eller djurhår är kammad eller kardad. L 272/62 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /121/EC Artikel 1.2 a–c Artikel 2.2 b och c andra och tredje styckena Artikel 11.1 och 11.2 Artikel 13 och bilaga IV Artikel 19.2 och bilaga VII Europeiska unionens officiella tidning L 272/63 Direktiv /121/EC Bilaga III punkt 36 Direktiv /73/EG Bilaga VIII kapitel 1 avsnitt I.2 Bilaga VIII kapitel 1 avsnitt I Bilaga VIII kapitel 1 avsnitt II och kapitel 2 L 272/64 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /44/EEG Bilaga VIII kapitel 1 avsnitt I Bilaga VIII kapitel 3 inledningen och avsnitten I–III Bilaga VIII kapitel 3 avsnitt IV Bilaga VIII kapitel 3 avsnitt V L 218/30 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning (EEG) nr 339/93 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 95 och 133, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), (4)Det är mycket svårt att anta gemenskapslagstiftning för varje produkt som existerar eller kan komma att utvecklas. Det behövs en omfattande rättslig ram av övergripande karaktär för att reglera sådana produkter, för att täppa igen luckor, särskilt i avvaktan på att gällande speciallagstiftning på området ses över, och för att komplettera bestämmelserna i befintlig eller framtida speciallagstiftning, särskilt för att säkerställa en hög skyddsnivå när det gäller hälsa och säkerhet samt miljö- och konsumentskydd, i enlighet med artikel 95 i fördraget. efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)Det är nödvändigt att se till att produkter som omfattas av den fria rörligheten för varor inom gemenskapen uppfyller krav som tillgodoser en hög skyddsnivå för allmänna intressen som hälsa och säkerhet i allmänhet, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, konsumentskydd, miljöskydd och säkerhet, som det säkerställs att den fria rörligheten för varor inte begränsas mer än vad som tillåts enligt harmoniserad gemenskapslagstiftning eller annan relevant gemenskapslagstiftning. Bestämmelser om ackreditering, marknadskontroll, kontroll av produkter från tredjeländer och CE-märkning bör därför fastställas. (2)Det är nödvändigt att fastställa en övergripande ram med regler och principer för ackreditering och marknadskontroll. Denna ram bör inte påverka de materiella bestämmelserna i befintlig lagstiftning om vilka villkor som ska uppfyllas för att skydda allmänna intressen på områden som hälsa, säkerhet, konsumentskydd och miljöskydd, utan syftet bör vara att göra så att de fungerar bättre. (5)Den ram för marknadskontroll som inrättas i denna förordning bör komplettera och stärka befintliga bestämmelser om marknadskontroll i harmoniserad gemenskapslagstiftning och tillämpningen av sådana bestämmelser. Denna förordning bör emellertid, i enlighet med principen om lex specialis, vara tillämplig endast i den mån det inte finns några särskilda bestämmelser med samma syfte, av samma natur eller med samma verkan som dem i annan, befintlig eller framtida, harmoniserad gemenskapslagstiftning. Exempel kan hämtas från områden som narkotikaprekursorer, medicintekniska produkter, humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel, motorfordon och luftfart. Motsvarande bestämmelser i denna förordning bör därför inte vara tillämpliga inom de områden som täcks av sådana särskilda bestämmelser. (6)I och rådets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet (4) fastställs bestämmelser för att säkerställa säkerhet i fråga om konsumentprodukter. Marknadskontrollsmyndigheterna bör ha rätt att vidta de mer specifika åtgärder som är tillgängliga för dem genom det direktivet. (3)Denna förordning bör ses som ett komplement till och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter (3). (1) EUT C 120, , s. 1. (2) yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av . (3) Se sidan 82 i detta nummer av EUT. (7)För att uppnå en högre säkerhetsnivå för konsumentprodukter bör dock de marknadskontrollsmekanismer som ingår i direktiv /95/EG förstärkas när det gäller produkter som utgör en allvarlig risk, i enlighet med principer som motsvaras av dem i denna förordning. Direktiv /95/EG bör därför ändras i enlighet med detta. (4) EGT L 11, , s. 4. Europeiska unionens officiella tidning L 218/31 (8)Ackreditering ingår i ett övergripande system som också omfattar bedömning av överensstämmelse och marknadskontroll, och som syftar till att bedöma och säkerställa att tillämpliga krav uppfylls. (9)Ackrediteringens särskilda värde ligger i det att den är ett officiellt uttalande om den tekniska kompetensen hos de organ som har till uppgift att säkerställa att tillämpliga krav uppfylls. (10)Ackreditering används i samtliga medlemsstater, men har inte reglerats på gemenskapsnivå. Bristen på gemensamma bestämmelser har lett till olika tillvägagångssätt och system inom gemenskapen, vilket har fått till följd att olika medlemsstater har varit olika strikta vid ackreditering. Det är därför nödvändigt att utveckla en heltäckande ram för ackreditering och att på gemenskapsnivå fastställa principer för hur ackrediteringen ska organiseras och genomföras. (11)Inrättandet av ett enhetligt nationellt ackrediteringsorgan bör ske utan att det påverkar fördelningen av arbetsuppgifterna inom medlemsstaterna. (12)Om harmoniserad gemenskapslagstiftning föreskriver att organ för bedömning av överensstämmelse ska utses för dess genomförande bör de nationella offentliga myndigheterna inom gemenskapen betrakta öppen ackreditering enligt denna förordning som det bästa sättet att styrka dessa organs tekniska kompetens, för att den nivå som krävs när det gäller förtroendet för intyg om överensstämmelse ska tryggas. Nationella myndigheter kan emellertid anse att de har tillräckliga möjligheter att utföra denna bedömning på egen hand. I så fall bör de nationella myndigheterna, för att trygga en rimlig trovärdighetsnivå på bedömningar utförda av andra nationella myndigheter, ta fram den dokumentation som krävs för att visa kommissionen och övriga medlemsstater att de utvärderade organen för bedömning av överensstämmelse uppfyller de relevanta kraven. (13)Ett ackrediteringssystem som grundar sig på bindande bestämmelser bidrar till att stärka det ömsesidiga förtroendet mellan medlemsstaterna beträffande kompetensen hos organen för bedömning av överensstämmelse och följaktligen också förtroendet för de intyg och provningsrapporter dessa utfärdar. Därmed förstärks principen om ömsesidigt erkännande, och bestämmelserna om ackreditering i denna förordning bör därför gälla organ som genomför bedömningar av överensstämmelse, på såväl reglerade som icke-reglerade områden. Det som är av betydelse är kvaliteten på intyg och provningsrapporter, oavsett om dessa gäller det reglerade eller oreglerade området, och det bör därför inte göras någon skillnad mellan dessa områden. (14)Enligt denna förordning bör de nationella ackrediteringsorganens icke vinstdrivande verksamhet förstås som en verksamhet som inte syftar till till förmån för organets ägare eller medlemmar. som nationella ackrediteringsorgan inte har som mål att maximera eller fördela vinster, får de tillhandahålla tjänster mot betalning eller ta emot inkomster. Eventuella överskjutande vinster till följd av dessa tjänster kan utnyttjas till investeringar som ytterligare utvecklar deras verksamhet, så länge detta är förenligt med deras kärnverksamhet. Det bör därför betonas att det primära målet för nationella ackrediteringsorgan bör vara att stödja eller aktivt engagera sig i verksamhet som inte syftar till . (15)Eftersom syftet med ackreditering är att tillhandahålla ett officiellt uttalande om kompetensen hos ett organ som utför bedömning av överensstämmelse bör en medlemsstat få ha högst ett nationellt ackrediteringsorgan, och medlemsstaten bör se till att organet arbetar på ett sådant sätt att dess verksamhet är objektiv och opartisk. Sådana nationella ackrediteringsorgan bör inte bedriva kommersiell verksamhet för bedömning av överensstämmelse. Det är därför lämpligt att föreskriva att medlemsstaterna ser till att ackrediteringsorganens verksamhet utgör offentlig myndighetsutövning, oavsett deras rättsliga status.