prop · H103121 · 2014-02-25 00:00:00 — Den som har drabbats av ett beslut om dispositionsförbud ska underrättas om beslutet när det kan antas att syftet med en beslutad eller förutsedd åtgärd inte motverkas och den framtida utredningen inte skadas om uppgiften röjs. Beslut om underrättelse meddelas av åklagare. behöver inte lämnas, om den med hänsyn till omständigheterna uppen- bart är utan betydelse. Denna lag träder i kraft . 11Förslag till lag om ändring i lagen (2014:000) om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism i stället för dess lydelse enligt lagen (2014:000) om ändring i nämnda lag ska ha följande lydelse. En verksamhetsutövare ska granska transaktioner för att kunna upptäcka sådana som den misstänker eller har skälig grund att misstänka utgör ett led i penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om misstanke efter närmare analys kvarstår, ska uppgifter om analys kvarstår, ska uppgifter om alla omständigheter som kan tyda alla omständigheter som kan tyda på penningtvätt eller finansiering av terrorism utan dröjsmål lämnas av terrorism utan dröjsmål lämnas egendom som den eller de misstänkta transaktionerna avser finns hos verksamhetsutövaren ska detta anges särskilt, liksom uppgifter om vilka tillgodohavanden kunden har hos verksamhetsutövaren och i förekommande fall uppgifter om mottagaren av transaktionen. En verksamhetsutövare ska avstå från att utföra transaktioner som den misstänker eller har skälig grund att misstänka utgör ett led i penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om det inte är möjligt att låta bli att utföra en misstänkt transaktion, eller om den vidare utredningen annars skulle kunna försvåras, får transaktioner utföras och uppgifter lämnas i efterhand. På begäran av ska verksamhetsutövaren eller den som yrkesmässigt driver lotteri- och spelverksamhet utan dröjsmål lämna alla uppgifter som behövs för en utredning om penningtvätt eller finansiering av terrorism. När uppgifter har lämnats enligt andra stycket, ska även andra fysiska eller juridiska personer som avses i 1 kap. 2–4 §§ lämna de uppgifter för utredningen om penningtvätt eller finansiering av terrorism som myndigheten begär. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns även i 14 a § kasinolagen (1999:355). 12Förslag till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism Härigenom föreskrivs att 3 kap. 8 och 9 §§ lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism ska ha följande lydelse. Om det finns skäl att misstänka att Om det finns skäl att misstänka att egendom i form av pengar, fordran egendom i form av pengar, fordran eller annan rättighet av ett penning- eller annan rättighet är föremål för värde är föremål för penningtvätt penningtvätt eller avsedd för finan- eller avsedd för finansiering av ter- siering av terrorism och egendomen rorism och egendomen finns hos en finns hos en verksamhetsutövare, får verksamhetsutövare, får Rikspolis- styrelsen besluta att egendomen eller domen eller ett motsvarande värde ett motsvarande värde tills vidare tills vidare inte får flyttas eller disp- inte får flyttas eller disponeras på oneras på annat sätt (dispositionsför- annat sätt (dispositionsförbud). Beslut om dispositionsförbud får meddelas endast om det skäligen kan befaras att egendomen annars kommer att undanskaffas och skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär. Om förutsättningarna enligt första och andra styckena är uppfyllda, får fatta beslut om dispositionsförbud även på begäran av en utländsk finansunderrättelseenhet. Om förutsättningarna enligt första och andra styckena är uppfyllda, får fatta beslut om dispositionsförbud även på begäran av en utländsk finansunderrättelseenhet. Ett beslut om dispositionsförbud ska anmälas till åklagare, som skyndsamt ska pröva om åtgärden ska bestå. Åklagarens beslut får inte överklagas. Finns det inte längre skäl för åt- Finns det inte längre skäl för åt- gärden ska den hävas. gärden ska den hävas. inte bestå längre än inte bestå längre än Verksamhetsutövaren ska underrättas om att en åtgärd har beslutats eller hävts. Den som har drabbats av ett beslut om dispositionsförbud ska underrättas om beslutet när det kan antas att syftet med en beslutad eller förutsedd åtgärd inte motverkas och den framtida utredningen inte skadas om uppgiften röjs. Beslut om underrättelse meddelas av åklagare. En underrättelse behöver inte lämnas, om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . En effektivare kriminalisering av penningtvätt Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om straff för penningtvättsbrott, 2.lag om ändring i lagen (2014:000) om straff för penningtvättsbrott, 3.lag om ändring i , 4.lag om ändring i lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m., 5.lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, 6.lag om ändring i lagen (1999:158) om investerarskydd, 7.lag om ändring i lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, 8.lag om ändring i lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, 9.lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551), 10.lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, 11.lag om ändring i lagen (2014:000) om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, 12.lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om straff för penningtvättsbrott I paragrafen finns den grundläggande ansvarsbestämmelsen om penningtvättsbrott. Ett ansvar förutsätter att det har vidtagits åtgärder med en egendom som härrör från brott eller brottslig verksamhet. Uttrycket brottslig verksamhet har funnits i ett tidigare förslag till straffbestämmelse om penningtvätt (SOU 1997:36). Förslaget genomfördes inte i den delen. Uttrycket ansågs vara vagt och oprecist och kunde därför inte föras in i en straffbestämmelse. Enligt lagrådsremissen har uttrycket numera fått en tydligare innebörd och används i straffrättsliga sammanhang, även i lagtext. I de lagbestämmelserna är det emellertid inte fråga om att använda uttrycket brottslig verksamhet som rekvisit för straffansvar. stiftningsärende som särskilt åberopas – om utvidgat förverkande enligt 36 kap. 1 b § – har det dessutom ansetts nödvändigt med en viss lättnad av beviskravet. Bedömningen var då att syftet med det utvidgade förverkandet inte skulle uppnås med de höga beviskrav som tillämpas i brottmål (prop. 2007/08:68 s. 62 och s. 165 f.). Det ska vid ett utvidgat förverkande framstå som klart mera sannolikt att egendomen utgör utbyte av brottslig verksamhet. Om brottslig verksamhet används som rekvisit för straffansvar, är någon lättnad av beviskravet självfallet inte aktuell. Att uttrycket skulle kunna underlätta bevisföringen, vilket är ett syfte enligt lagrådsremissen, är därför inte givet. Inför Lagrådet har det klargjorts att användningen av brottslig verksamhet innebär att minst ett brott måste bevisas. En fråga som behandlas i remissen är om det finns någon risk för att legitim egendom, som finns i en brottslig verksamhet, kan omfattas av straffansvaret. En- ligt remissen finns det inte någon sådan risk, eftersom egendomen ska härröra från brottslig verksamhet, vilket innefattar ett krav på att egendomen härrör från brott (avsnitt 7.4). Uttrycket är tänkt att få sin främsta betydelse i situationer där medel från olika förvärv har blandats samman, men även då ska det bevisas att medlen härrör från brottsliga gärningar (författningskommentaren till 3 §). Mot den bakgrunden framstår det som tveksamt, inte bara om bevisföringen underlättas utan också om uttrycket brottslig verksamhet rent rättsligt får någon självständig betydelse vid sidan av brott. Uttrycket leder även till lagtekniska svårigheter. I förslagets 2 § definieras begreppet brott. Närmast sker det i syfte att klargöra att ett brott mot utländsk lag, som inte utgör brott enligt svensk lag men som svarar mot ett svenskt brott, kan utgöra förbrott när den föreslagna lagen ska tillämpas. Däremot definieras inte brottslig verksamhet. Tanken är dock att brottslig verksamhet i utlandet ska kunna utgöra förbrott till penningtvättsbrott. Den lagtekniska kopplingen mellan 2 och 3 §§ framstår inte som tydlig om brottslig verksamhet ska vara ett självständigt rekvisit men ändå inte tas upp i 2 §. Att definiera uttrycket i lagtext synes inte heller vara aktuellt, något som ytterligare illustrerar svårigheterna med att använda det som brottsrekvisit. Att använda uttrycket på detta sätt i 3 § skapar alltså oklarheter vid tillämpningen. Det är tveksamt också om uttrycket tillgodoser de syften som anges i lagrådsremissen. Om uttrycket behålls i lagtexten, bör det under arbetet med en proposition utvecklas och klargöras hur uttrycket ska fungera som ett självständigt brottsrekvisit. Språkligt förordar Lagrådet att betänkandets utformning av paragrafen behålls, varigenom en invecklad syftning kan undvikas. 4 och 6 §§ Också i dessa båda paragrafer används uttrycket brottslig verksamhet. Lagrådet hänvisar till vad som har anförts om det uttrycket i yttrandet över 3 § i förslaget. Paragrafen innehåller straffbestämmelser om näringspenningtvätt som innebär att straffansvaret utsträcks i näringsverksamhet och i vissa liknande situationer. Det behöver inte bevisas att åtgärden har vidtagits i syfte att tvätta pengar. Vad som krävs är att åtgärden skäligen kan antas vara vidtagen i ett sådant syfte. För straffansvar är det tillräckligt med uppsåt till de förhållanden som gör att det vid en rättslig bedömning skäligen har kunnat antas ett syfte att tvätta pengar. Ansvaret kommer därmed att omfatta också det fallet att egendomen senare visar sig vara legitim. I lagrådsremissen förklaras detta med att straffansvaret tar sikte på ett klandervärt risktagande och att det därför har funnits skäl att avvika från vad som i motsvarande situation har ansetts gälla vid tillämpning av häleribestämmelsen (avsnitt 7.10). Frågan är dock om ett straffansvar är adekvat i sådana fall, där legitim egendom har omsatts med i sig lagliga medel och om en person därför vid straffpåföljd ska förmås att avstå från åtgärden. Bestämmelsen har i sådana fall närmast ett preventivt syfte, nämligen att det i en affärsverksamhet ska införas eller utvecklas kontrollrutiner som gör att verksamheten inte kan utnyttjas för penningtvätt. Om det är kontrollrutiner som eftersträvas även vid omsättning av legitim egendom, ligger en sanktion i form av administrativa avgifter närmare till hands. Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Äldre bestämmelser ska gälla för krav som avser tillgångar som har varit föremål för brott som har begåtts före ikraftträdandet. Förslaget bör tillföras en övergångsbestämmelse av detta innehåll. Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:158) om investerarskydd Äldre bestämmelser ska gälla för krav som avser tillgångar som har varit föremål för brott som har begåtts före ikraftträdandet. Förslaget bör tillföras en övergångsbestämmelse av detta innehåll. Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Äldre bestämmelser ska gälla för krav som avser tillgångar som har varit föremål för brott som har begåtts före ikraftträdandet. Förslaget bör tillföras en övergångsbestämmelse av detta innehåll. Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism 3 kap. 8 § Enligt paragrafen ska kunna meddela ett disposi-tions- förbud. Det innebär att egendom eller motsvarande värde tills vidare inte får flyttas eller disponeras, om egendomen finns hos en verksamhetsutövare. Beviskravet är formulerat som att det finns skäl att misstänka att egendomen har varit föremål för penningtvätt eller är avsedd för finansiering av terrorism. Enligt lagrådsremissen (avsnitt 9.2.1) ska kunna gripa in redan innan det finns en brottsmisstanke som är tillräcklig för att inleda en förundersökning. En förundersökning förutsätter enligt 23 kap. 1 § första stycket att det finns anledning att anta att ett brott har förövats, något som anses vara ett lågt ställt beviskrav. Det nu föreslagna beviskravet ska alltså vara lägre. Ett så lågt beviskrav är inte oproblematiskt från rättssäkerhetssynpunkt. De föreslagna reglerna innebär visserligen att åtgärden är av mycket kortvarig natur () och att beslutet ska anmälas till åklagaren för prövning. Det ska ändå betonas att åtgärden, trots sin kortvarighet, kan få stora återverkningar på den enskildes ekonomi och därför bör få användas bara om det finns något konkret förhållande som stöder misstanken och om användningen av andra tvångsmedel inom ramen för en förundersökning inte kan avvaktas. I sistnämnda hänseende sägs det i andra stycket att beslut om dispositionsförbud får användas bara om det skäligen kan befaras att egendomen annars kommer att undanskaffas. Det bör dock komma till tydligare uttryck att det ska vara fara i dröjsmål (jfr 27 kap. 4 § andra stycket och 28 kap. 5 § ). Inte minst gäller detta om det redan pågår en förundersökning under ledning av en åklagare; också i sådana fall ska regeln om dispositionsförbud efter beslut av kunna tillämpas. Inledningen av andra stycket bör därför kunna lyda: Beslut om dispositionsförbud får meddelas endast om det är fara i dröjsmål och det skäligen kan befaras att egendomen annars kommer att undanskaffas. 3 kap. 9 § Enligt andra stycket ska ett beslut om dispositionsförbud hävas, om det inte längre finns skäl för åtgärden. Som en yttersta gräns gäller att åtgärden inte får bestå längre än från beslut. Avsikten är att dispositionsförbudet – om det inte har hävts redan tidigare – automatiskt upphör att gälla vid utgången av tiden (avsnitt 9.2.4). Det skulle därmed inte krävas något uttryckligt hävningsbeslut i den situa- Lagrådet har inte någon invändning mot den föreslagna lösningen i och för sig. En fördel med lösningen är att inget beslut behöver avvaktas, när tiden har löpt ut, låt vara att dispositionsförbudet kan ha ersatts av något annat tvångsmedel, exempelvis penningbeslag. En alternativ reglering, med krav på ett uttryckligt hävningsbeslut, skulle kunna bidra till ökad tydlighet bl.a. för verksamhetsutövaren. Den valda lösningen får dock anses uppfylla kravet på tydlighet under förutsättning att beslut om dispositionsförbud klart anger med klockslag när det har meddelats. Eventuellt skulle det också som en upplysning kunna återge det sagda, att beslutet automatiskt upphör att gälla , om det då inte redan har hävts. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , Adelsohn , , , , , , , , Hatt, Ek, , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:121 En effektivare kriminalisering av penningtvätt.