prop · H2031d99 · 2014-10-23 00:00:00 — För att och andra givare ska få en bättre bild av vilka långsiktiga resultat som uppnås bör resultatrapporteringen i större utsträckning utgå från strategiska utvärderingar. Likaså behöver utvärderingar bättre integreras i de multilaterala organisationernas löpande verksamhet. Kopplingen mellan de multilaterala organisationernas resultat, verksamhet och budgetar bör stärkas för att säkerställa att resurserna används så effektivt som möjligt. Det budgetförslag som lämnas till har utformats under den korta tid som enligt riksdagsordningen står till en ny regerings förfogande. Det har inneburit att en fullständig omarbetning av samtliga delar av budgeten i enlighet med regeringens politik inte har varit möjlig. Regeringen redovisar heller ingen indikativ fördelning per anslagspost av anslaget 1:1 Biståndsverksamhet. Regeringen kommer i sedvanlig ordning att ta beslut om fördelning på anslagspostnivå i regleringsbrev och i samband med dessa beslut redovisa fördelning . utvecklingssamarbete tar sin utgångspunkt i Gemensamt ansvar - politik för global utveckling (PGU). var ett av de första länderna som presenterade en sammanhållen politik för en rättvis och hållbar global utveckling som bygger på en helhetssyn på utvecklingens drivkrafter. Enligt PGU ska samstämmigheten mellan olika svenska politikområden stärkas i syfte att göra den samlade politiken mer utvecklingsfrämjande. Alla regeringens politikområden ska därmed bidra till PGU:s mål om en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken ska genomsyras av ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på utveckling. diskuteras på internationell nivå en global utvecklingsdagordning efter millenniemålen, den s.k. post-2015 agendan. I likhet med den svenska politiken för global utveckling handlar post-2015 agendan om flera politikområdens bidrag till mål som länkar samman social, ekonomisk och miljömässig utveckling. Den nya globala utvecklingsagendan ska vara universell, d.v.s. gälla för alla aktörer och Detta återspeglar det ökade ömsesidiga beroendet mellan länder och en ökad insikt om behovet av samstämmiga åtgärder för att uppnå global utveckling. Den nya utvecklingsagendans mål gäller alla länder – såväl fattiga som rika länder. Agendan är inte en lista på vad de fattiga länderna måste göra och uppnå utan också vilka åtaganden det innebär för oss, t.ex. vad gäller minskade klimatutsläpp, hållbara konsumtions- och produktionsmönster eller hur vi hindrar skatteflykt och negativa effekter för arbetstagare. Våra åtaganden handlar om hur vi kan vända utvecklingen för att inte överskrida planetens gränser. Bistånd kan inte på egen hand åstadkomma den förändring som behövs för att alla människor och länder ska vara en del av en rättvis och hållbar global utveckling. Men biståndet har en viktig roll att fylla för att bidra till bättre levnadsvillkor för de hundratals miljoner människor som lever i fattigdom världen över. Världen har förändrats sedan Millenniedeklarationen antogs och millenniemålen definierades . Länder och världsdelar är mer sammanlänkade, och vi är mer beroende av varandra än vi någonsin varit. Nationella beslut har i växande omfattning internationella effekter, vilket ställer krav på ökad samstämmighet i politiken på nationell, regional och internationell nivå. Gränsöverskridande utmaningar kan inte hanteras inom nationsgränser. Gemensamma internationella och multilaterala fora måste stärkas. Arbetet med millenniemålen har inneburit att många länder – såväl låg- och medelinkomstländer som rika länder – har gjort kraftansträngningar för att minska fattigdomen i världen. Som följd av dessa ansträngningar och en god ekonomisk utveckling i många låg- och medelinkomstländer har antalet människor som lever i extrem fattigdom halverats . Trots att fattigdomen minskat påtagligt i världen är den alltjämt utbredd, och betydande orättvisor råder både mellan och inom länder. Framstegen i förhållande till vissa av millenniemålen går långsamt, framför allt i söder om och i konfliktdrabbade 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 som millenniemålen ska vara uppfyllda beräknas fortfarande cirka en miljard människor leva i extrem fattigdom, och cirka 800 miljoner människor går hungriga. Trots en god ekonomisk tillväxt på många håll ökar de sociala och ekonomiska klyftorna liksom hoten mot klimat och miljö. Krig och väpnade konflikter utgör också ett hot mot fortsatta framsteg i ansträngningarna att minska fattigdomen. De mycket allvarliga konflikterna i , och utgör exempel på detta. Utmaningarna är alltså stora inom alla tre dimensioner av hållbar utveckling: de sociala, de ekonomiska och de ekologiska. Miljöförstöring och klimatförändringar ökar utsattheten för människor som lever i fattigdom, särskilt kvinnor, och riskerar att omintetgöra många av de ekonomiska och sociala framsteg som har uppnåtts i låg- och medelinkomstländer under . Halten av koldioxid i atmosfären fortsätter att öka. Om utsläppen fortsätter att öka i den takt som sker kommer den globala temperaturökningen att överstiga det internationellt överenskomna målet om mindre än två graders ökning jämfört med nivå. Jordens biologiska mångfald minskar stadigt. Överfiske, landdegradering och avskogning till annan markanvändning utgör endast några exempel där den globala konsumtionen överstiger våra planetära gränser. Att vända dessa negativa trender kräver en omställning av världens ekonomier och energisystem i en koldioxidsnål riktning. Det kräver hållbar konsumtion och produktion samt resurseffektivitet som fattiga länders motståndskraft och klimatanpassningsförmåga behöver stärkas. Det är således angeläget att utvecklingssamarbete i ökad utsträckning kan bidra till en miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling. har ekonomiska kriser drabbat världen med stora konsekvenser. Fattigdom, arbetslöshet och sociala spänningar följer i deras spår. Hårdast drabbas de fattigaste. Kriserna har också lett till att många länder inte lever upp till gjorda åtaganden gällande biståndet och att andra finansiella flöden minskat, så som handel och investeringar. Däremot har remitteringar, de pengar som migranter sänder till familjen i hemlandet, ökat. De flesta människor i söder om som lever i fattigdom är beroende av lantbruket för sin inkomst. En långsiktig utveckling av ett 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 hållbart jordbruk är därför avgörande. Bristande investeringar har lett till att produktiviteten ökar för långsamt både för att möta livsmedelsbehoven och för att möjliggöra en omvandling av ekonomin och därigenom en ökad hållbar inkluderande tillväxt. Sambandet mellan utveckling i jordbruket och fattigdomsminskning är tydligt. Den humanitära situationen i världen har förvärrats allvarligt, inte minst i . Fler människor än någonsin är på flykt och i behov av en . generösa och solidariska flyktingpolitik innebär ökande flyktingströmmar, också till . Klimatförändringar riskerar att ytterligare förvärra situationen då torka, mer frekventa naturkatastrofer och stigande havsnivåer riskerar att leda till fler flyktingar och ökad migration. Hälsosituationen i världen har förbättrats påtagligt men många länder kommer trots detta inte att nå de uppsatta millenniemålen. dör nära sju miljoner barn av sjukdomar och näringsbrist och 280 000 kvinnor dör i samband med graviditet och förlossning. Framstegen inom hälsoområdet har varit minst i söder om . Det som framför allt har bidragit till att denna region släpar efter är hiv-epidemierna. Stora utmaningar finns när det gäller att minska mödradödligheten i världen och även när det gäller kvinnors och ungdomars sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter (SRHR). Vi vet att kvinnors tillgång till utbildning och möjlighet till en egen inkomst, liksom även infrastruktur och miljöfaktorer, påverkar kvinnors hälsa. Det finns också en växande oro över att klimatförändringar kommer att leda till en snabbare och ökad spridning av sjukdomar samt att nya sjukdomar etableras. Det pågående ebolautbrottet i utgör en mångdimensionell kris vars effekter ännu inte är fullt överblickbara. Ebolautbrottet har blottlagt sköra samhällen och svaga samhällsstrukturer i de drabbade länderna, och satt ljuset på behovet av att bygga starka och hållbara hälsosystem. De flesta kvinnor och män som lever i extrem fattigdom är sysselsatta i den informella sektorn. Kvinnor har en markant sämre ställning än män på arbetsmarknaden. Även om jämställdheten på arbetsmarknaden har förbättrats så återstår stora utmaningar vad gäller kvinnors egenförsörjning. fortfarande lägre lön, mer osäkra anställningsvillkor och sämre sociala förmåner än män. Kvinnors tillgång till arbetstillfällen och en egen inkomst är centralt för att stärka deras ekonomiska situation och sociala ställning och bidrar dessutom till att stärka en inkluderande ekonomisk utveckling. I många fattiga länder är befolkningen mycket ung och den arbetsföra andelen av befolkningen ökar. Av stor vikt framöver är således att skapa fler och bättre jobb, särskilt i söder om och särskilt för kvinnor och unga människor. Nystart för en gemensam politik för en rättvis och hållbar global utveckling var unikt i världen när en ny sammanhållande politik, Gemensamt ansvar - politik för global utveckling (PGU), antogs av 2003. Internationellt sett ligger fortfarande långt framme vad gäller samstämmighet mellan politikområden för att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Men mycket mer kan göras. Globala utmaningar kräver gemensamma lösningar där alla tar ansvar. Gränsöverskridande frågor måste hanteras effektivare och mer kraftfullt. Regeringen vill se en nystart för en gemensam politik för en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken ska ha en central plats i regeringens arbete. Arbetet med och genomförandet av den nya globala utvecklingsdagordningen post-2015 utgör ramen för detta arbete. Detta innebär bl.a. att den nya agendan ska integrera de tre dimensionerna av hållbar utveckling (den sociala, den ekonomiska och den miljömässiga) och genomsyras av ett samstämmighetstänkande. Ett nationellt arbete kommer att påbörjas kring hur ska genomföra den globala utvecklingsagendan. Regeringen kommer att fortsätta inriktningen inom PGU på viktiga globala utmaningar. Regeringen kommer även att fortsatt stärka arbetet med s.k. mål- och intressekonflikter där motsättningar mellan politikområden identifieras i bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. Arbetsformer och arbetssätt ska utvecklas inom för att ytterligare stärka genomförandet av politiken. Det finns ett stort samhällsengagemang i utvecklingsfrågor och regeringen avser bedriva arbetet med politiken för en rättvis och hållbar global utveckling i bred och öppen dialog med berörda aktörer. Svenskt utvecklingssamarbete ska prioritera fattiga länder. Det finns dock behov av insatser även i vissa medelinkomstländer, där de flesta av världens fattiga bor. I de fattigaste länderna ska fokus vara på att mer direkt stödja ländernas utveckling av grundläggande samhällsfunktioner och strukturer, vid sidan av det demokrati- och institutionsuppbyggande stöd som även är av vikt i medelinkomstländer. För att kunna göra verklig skillnad måste det svenska utvecklingssamarbetet baseras på en förståelse för de strukturella orsakerna till fattigdom och ojämlikhet. Fokus ska ligga på fattigdomsbekämpning genom att bidra till ekonomisk, social och miljömässigt hållbar utveckling och en jämlik fördelning av välstånd. Mot bakgrund av utvecklingen i omvärlden och resultatet av det svenska biståndet avser regeringen att göra följande biståndspolitiska prioriteringar : Regeringen ska leva upp till de internationella åtagandena om klimatfinansiering. Regeringen avser därför genomföra en omfattande klimatsatsning, som ett miljö- och klimatperspektiv ska vara en central utgångspunkt för allt utvecklingssamarbete. Regeringen avser också göra en ökad satsning på de länder som drabbas av Syrienkrisen. Regeringen avser därutöver arbeta för ett stärkt FN som kan möta de globala utvecklingsutmaningarna och de omfattande humanitära behoven. ska föra en feministisk utrikespolitik. Regeringen har för avsikt att särskilt driva frågor rörande kvinnors rättigheter och SRHR-frågor. Regeringen fäster därför stor vikt vid insatser till stöd för kvinnors rättigheter, egenförsörjning och självbestämmande. Kvinnors och flickors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter samt insatser mot könsrelaterat våld och människohandel prioriteras. Ett jämställdhetsperspektiv ska systematiskt integreras i biståndet och i de nya klimatinsatserna. Regeringen fäster också vikt vid stärkta institutioner som möjliggör fattiga länders genomförande och 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 uppföljning av internationella avtal, t.ex. inom fisket eller handel. Regeringen kommer i en öppen process att se över den biståndspolitiska inriktningen i syfte att ersätta den tidigare s.k. biståndspolitiska plattformen och i det arbetet utgå från politiken för en hållbar och rättvis global utveckling (PGU). I övrigt kommer de prioriteringar som anges nedan förverkligas genom de strategier för bistånd till länder, tematiska områden eller genom multilaterala organisationer som regeringen avser besluta om. Förbättrad miljö, minskad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer ska visa globalt ledarskap vad gäller klimat och miljö inom utvecklingssamarbetet. Betydande stöd kommer att ges till klimatanpassning och utsläppsbegränsningar i utvecklingsländer. Vattenförsörjning, fiske, jord- och skogsbruk, hälsa, infrastruktur, energi samt industri- och stadsutveckling utgör exempel på viktiga sektorer där miljö- och klimatmässig hållbarhet ska vara vägledande. höjer också ambitionsnivån vad gäller multilateral klimatfinansiering som ett led i att utveckla vårt ledarskap inför FN:s tjugoförsta partsmöte under klimatkonventionen (COP21) i och därmed ger möjligheter till hållbar utveckling för fattiga länder. Särskild fokus kommer att riktas mot den Gröna klimatfonden som förväntas bli den mest framträdande aktören i den framtida klimatfinansieringsarkitekturen. avser ge ett betydande bidrag till fondens verksamhet och kommer att delta aktivt i fondens styrelsearbete. ska använda sitt inflytande i det multilaterala samarbetet och de internationella finansiella institutionerna för att verka för investeringar i förnybar energi. kommer också att öka sitt stöd till andra multilaterala miljö- och klimatkanaler. En viktig samarbetspartner är den Globala miljöfaciliteten (GEF) som kanaliserar finansiella medel inom ramen för ett antal miljökonventioner, såsom konventionerna för klimat, biologisk mångfald, kemikalier och landdegradering. Stöd till de minst utvecklade länderna kommer fortsatt att vara viktigt genom exempelvis GEF:s fond för de minst utvecklade 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 länderna (LDCF). Även Anpassningsfonden där är den största givaren kommer fortsatt att utgöra en central kanal för multilaterala klimatfinansiering. ska bidra till att de goda erfarenheterna som finns inom ramen för biståndseffektivitetsagendan också ska användas i systemen för klimatfinansiering. Utgångspunkten är lokalt ägarskap, anpassning till lokala system, givarharmonisering genom att procedurer för biståndet samordnas och förenklas, fokus på resultat och ett ömsesidigt ansvar. Även inom det bilaterala biståndet kommer det strategistyrda miljö- och klimatarbetet fortsatt att prioriteras, inte minst genom globala insatser för en miljömässigt hållbar utveckling. Stärkt demokrati och jämställdhet och ökad respekt för mänskliga rättigheter Demokrati, jämställdhet, respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer är både mål i sig och medel för att uppnå andra mål. En central utgångspunkt för svenskt bistånd är att de mänskliga rättigheterna är universella, ömsesidigt samverkande och odelbara. I de strategier som styr det svenska bilaterala biståndet är främjande av demokrati och jämställdhet och ökad respekt för mänskliga rättigheter prioriterat. Svenskt bistånd ska bidra till att kvinnors och flickors systematiska underordning i samhället motverkas. Målet är ett jämställt samhälle där kvinnor och män, liksom flickor och pojkar, har lika rättigheter, villkor, möjligheter, förutsättningar för självbestämmande, inflytande och makt att påverka samhället, forma sina liv och uppnå sin fulla potential. Frånvaron av alla former av våld mot kvinnor och flickor är centralt i detta. avser regeringen att prioritera arbetet med sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. ska bidra till att kvinnor och män under hela sin livscykel har möjlighet och frihet att påverka sina levnadsvillkor genom att utöva inflytande i politiska processer och beslut, samt att kunna organisera sig för detta genom det civila samhällets organisationer och politiska partier. Insatser för att främja homo- och bisexuellas, transpersoners och queera personers (hbtq) rättigheter är viktiga i arbetet för mänskliga rättigheter och demokrati. Svenskt bistånd ska också främja unga människors organisering och meningsfulla deltagande i beslutsfattande och ansvarsutkrävande. Barns rättigheter ska vara centrala i biståndspolitiken. Väl fungerande och oberoende institutioner och procedurer är centrala för demokratisk utveckling, för respekten för rättsstatens principer samt för att individer ska kunna hävda sina rättigheter. Utvecklingen av institutioner och procedurer samt en effektiv, öppen och väl fungerande offentlig förvaltning på central, regional och lokal nivå spelar därför en framträdande roll inom svenskt bistånd. Detta har även betydelse för ett lands möjligheter att öka den inhemska resursmobiliseringen. Institutionsutveckling och institutionsuppbyggnad är ett område där svenska myndigheter har omfattande erfarenhet, inklusive inom biståndet. Kampen mot korruption utgör en central fråga i utvecklingssamarbetets bidrag till en demokratisk samhällsstyrning. Respekten för medborgerliga och politiska rättigheter liksom för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter samt rättsstatens principer är avgörande för att bygga fungerande demokratier och minska fattigdomen i alla dess dimensioner. Därför ges dessa rättigheter och de institutioner som garanterar dem en framskjuten plats i svenskt bistånd. Insatser görs för att bekämpa diskriminering av exempelvis nationella minoriteter och personer med funktionsnedsättning. Fackliga rättigheter utgör en central del i hållbar utveckling och fattigdomsbekämpning och kommer därför att ges ökad uppmärksamhet. Respekten för de olika opinionsfriheterna – yttrandefriheten, informationsfriheten, mötesfriheten, demonstrationsfriheten, föreningsfriheten och religionsfriheten – utgör en stomme i det demokratifrämjande arbetet. Tillgång till fria och oberoende nya och traditionella medier är av vikt i detta arbete. Svenskt bistånd ska verka för lagstiftning och politik som möjliggör fria och oberoende medier, rätt till kulturella uttryck och användande av fri, öppen och säker informations- och kommunikationsteknologi. Insatser för kvinnors, mäns och unga människors demokratiska deltagande ska utgöra en väsentlig del i svenskt demokratibistånd. Det civila samhällets aktörer har en särskild betydelse och potential för att bidra till demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Samarbete mellan aktörer på och regional nivå utgör ett viktigt bidrag till utvecklandet av lokal demokrati. Förbättrade möjligheter och verktyg för fattiga människor att kunna förbättra sina levnadsvillkor Den ekonomiska utvecklingen i många låg- och medelinkomstländer är positiv men fattigdomen är fortfarande utbredd. Trots den höga tillväxten så lever fortfarande mer än hälften av befolkningen i söder om i extrem fattigdom och stora delar av arbetskraften är sysselsatt inom den informella sektorn, med otrygga arbetsförhållanden och låga och oregelbundna inkomster. Särskilt svår är situationen för kvinnor och unga människor. En majoritet av alla arbetstagare saknar grundläggande skydd för sina mänskliga rättigheter i arbetslivet och de fackliga rättigheterna är eftersatta. För att öka möjligheten för kvinnor och män som lever i fattigdom att bidra till och dra nytta av den ekonomiska utvecklingen inriktas det bilaterala biståndet mot en mer inkluderande utveckling och fler och bättre jobb, med fokus på kvinnor och unga människor. Med bättre jobb avser regeringen bl.a. goda arbetsvillkor och rätten att organisera sig fackligt. måste också fördelningen av tillväxten uppmärksammas, där exempelvis investeringar i sociala trygghetssystem spelar en viktig roll. De flesta kvinnor och män som lever i fattigdom är beroende av jord- och skogsbruk eller fiske för sin försörjning. Regeringen fäster därför vikt vid dessa sektorer, inte minst vad gäller en stärkt förvaltning, t.ex. vad gäller landrättigheter. Detta är betydelsefullt för både den enskilda människans försörjning, en inkluderande hållbar ekonomisk utveckling och en tryggad hållbar livsmedelsförsörjning. Tillgång till utbildning av god kvalitet för alla och utveckling av kapacitet för forskning av hög kvalitet är centrala hörnstenar i en politik för inkluderande ekonomisk tillväxt och ett hållbart samhälle. Insatser för en friare och mer rättvis handel, bättre fungerande marknader och institutioner samt tryggad hållbar livsmedelsförsörjning är viktiga för att bidra till en ekonomiskt hållbar 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 I detta arbete är samverkan med den privata sektorn av stor vikt. Av betydelse är också arbetet med hållbart företagande och ett ökat engagemang inom den privata sektorn för mänskliga rättigheter, miljöhänsyn och arbetstagares rättigheter. Regeringen ser positivt på framväxten av innovativa modeller för finansiering av hållbar utveckling, i synnerhet för miljö- och klimatinvesteringar. Regeringen avser se över möjligheter att förstärka miljö- och klimatinvesteringar. Insatser för hållbart företagande för fattigdomsbekämpning berör både och Sidas verksamhet. Regeringen prioriterar insatser för att öka tillgången till och användningen av informations- och kommunikationsteknologi (ICT) bland människor, särskilt kvinnor och flickor, som lever i fattigdom och förtryck. Det bilaterala biståndet till kommer att vara omfattande . Vid sidan av demokrati, mänskliga rättigheter och utbildning kommer biståndet att innefatta ett ökat fokus på sysselsättning, försörjning, landsbygdsutveckling och privatsektorutveckling. Syftet är att stödja en socialt och ekonomiskt hållbar utveckling i landet, som landets känsliga miljö värnas. Framsteg har skett inom hälsoområdet men det krävs extraordinära insatser för att stödja de länder som är längst ifrån att nå de uppsatta millenniemålen. Regeringen har därför för avsikt att fortsatt prioritera förbättrad grundläggande hälso- och sjukvård i de mest utsatta samarbetsländerna i söder om . Regionala insatser i samverkan med FN- systemet och kompletterar bilaterala insatser som görs i specifika länder. Av särskild vikt är att insatserna når de mest behövande kvinnorna och barnen och att insatserna bidrar till en väl utvecklad och integrerad primärhälsovård och till bärkraftiga hälso- och sjukvårdssystem. Vidare är tillgången till rent vatten och god sanitet av stor vikt. Tillgång till grundvaccinationer har avgörande betydelse för förbättrad grundläggande hälsa. Den globala vaccinalliansen, GAVI, är här en viktig aktör. Härutöver kommer regeringen att lyfta behovet av prevention och arbete med 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Av särskild vikt är att lyfta de uppenbara länkarna som finns mellan miljö- och klimatarbete och hälsa. Stora utmaningar finns för kvinnor och flickor vad gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. I detta ingår t.ex. tillgång till preventivmedel, sexualundervisning, tillgång till säkra och lagliga aborter och att motverka sexuellt överförda infektioner, inklusive hiv, samt ohälsa till följd av sexuellt våld.