prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — beräknas det justerade budgetsaldot visa ett överskott om . Tabell 7.11 Statens budgetsaldo samt justering för större engångseffekter 2013–2018 Utfall , prognos –2018. Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . 1Summan av extra utdelningar och kapitaltillskott. 2Avser lån i . Källor: och egna beräkningar. Det finansiella sparandet i ålderspensionssystemet uppgick till -eller -0,av BNP (se tabell 7.12). 2013–2018 är avgifterna lägre än pensionsutbetalningarna, vilket framför allt förklaras av att de stora årskullarna födda går i pension. är dock direktavkastningen på AP-fondernas tillgångar tillräckligt stor för att täcka avgiftsunderskottet. väntas avgiftsunderskottet öka med ca och bedöms då vara så stort att kapitalavkastningen inte räcker för att täcka underskottet, vilket innebär att det finansiella sparandet i ålderspensionssystemet väntas bli negativt. Det finansiella sparandet bedöms även under resten av prognosperioden vara negativt. Tabell 7.12 Ålderspensionssystemets inkomster och utgifter –2018 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2013, prognos 2014– 2018. -0,2 -0,2 -0,4 -0,4 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Källor: och egna beräkningar. Alla inkomstpensioner och tilläggspensioner efter är följsamhetsindexerade. I ett läge då pensionssystemets finanser är i balans bygger följsamhetsindexeringen på förändringen av inkomstindex. Om balanstalet understiger 1,0000, dvs. om pensionssystemets skulder överstiger systemets tillgångar, aktiveras balanseringen. Balanseringen är ett sätt att, genom en justering av indexeringen, säkerställa att pensionssystemets utgifter inte långsiktigt överstiger dess inkomster. Detta sker genom att pensionerna bestäms utifrån förändringen av ett balansindex i stället för ett inkomstindex. Diagram 7.4 Utvecklingen av inkomstindex och balansindex 2009–2018 Fastställda tal 2009–2014, prognos 2015–2018. Källor: och egna beräkningar. Balansindexet beror på utvecklingen av inkomstindexet och balanstalets storlek. Balanseringen är aktiverad så länge balansindexet understiger inkomstindexets nivå. Med undantag förväntas balanseringen vara aktiverad samtliga år (se diagram 7.4). Detta innebär att pensionerna stiger med mer än utvecklingen av inkomstindex om balanstalet överstiger 1,0000. , 2015 och 2016 överstiger balanstalet 1,0000, vilket innebär att balansindex ökar mer än inkomstindex under dessa år. Balanstalet överstiger 1,0000 även 2017, men eftersom balanseringen inte är aktiverad detta år bestäms utvecklingen av pensionerna av inkomstindex (2017 i relation till balansindex 2016) i stället för balansindex (2017 i relation till balansindex 2016). understiger balanstalet 1,0000, vilket innebär att balansindex utvecklas svagare än inkomstindex dessa år (se tabell 7.13). Tabell 7.13 Inkomstindex, balanstal och balansindex 2013– 2018 Procentuell förändring om annat ej anges, fastställda tal 2013– 2014, prognos 2015–2018. -1,1 -2,7 1Följsamhetsindexering innebär att inkomst- och tilläggspensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex (eller balansindex) minus . motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. 2Balanstalet uttrycker inte procentuell förändring, utan anger systemets tillgångar i förhållande till dess skulder. Källor: och egna beräkningar. Det finansiella sparandet för kommuner och landsting, kommunsektorn, blev sammantaget -2013, vilket motsvarar -0,av BNP. Det var en försämring jämfört med , då det finansiella sparandet uppgick till ca -. Försämringen beror bl.a. på att kommunerna 2013 köpte mark och fastigheter för större summor än de sålde för, vilket bidrar negativt till det finansiella sparandet. ökade konsumtionen relativt kraftigt jämfört med både 2011 och 2012. skedde en återbetalning av sjukförsäkringspremier från försäkring om som förstärkte både det finansiella sparandet och resultatet. Det ekonomiska resultatet före extraordinära poster uppgick till 2013 (se tabell 7.14). Det kommunala skatteunderlaget växte svagare 2013 jämfört med , på grund av det svaga konjunkturläget. Till viss del vägdes detta upp av att kommuner och landsting sammantaget höjde medelutdebiteringen 2013.73 Statsbidragen ökade 2013 till följd av reformer inom bl.a. migrations- och utbildningsområdet samt regleringar till följd av höjningen av grundavdraget för pensionärer. Kommunsektorns inkomster ökade . 73 Den kommunala medelutdebiteringen höjdes med 2013, vilket ökade skatteinkomsterna med ca . och det ekonomiska resultatet beräknas därför , motsvarande , i försvagas jämfört med . I takt med att arbetsmarknaden successivt ökade med runt , vilket är förbättras, stärks de ekonomiska förut- betydligt lägre än . sättningarna för kommuner och landsting Skatteinkomsterna beräknas öka i Tabell 7.14 Kommunsektorns finanser 2013–2018 en snabbare takt, vilket bidrar till att sektorns Miljarder kronor om annat ej anges. Utfall , prognos för totala inkomster sammantaget beräknas öka med 2014–2018. i genomsnitt 2015–2018 (se Utgifterna ökar något svagare och därmed förstärks det finansiella sparandet och det ekonomiska resultatet . Diagram 7.5 Utvecklingen av kommunsektorns inkomster och utgifter samt finansiellt sparande 2000–2018 Utfall –2013, prognos –2018. 00 01 02 03 04 05 06 07 Finansiellt sparande (höger axel) Källor: och egna beräkningar. -0,2 -0,2 -0,2 -0,1 -0,1 -0,2 Den ekonomiska ställningen och Anm.: Skatter och bidrag som andel av BNP inkluderar intäkter från den Faktisk utveckling av statsbidrag. 1 Löpande priser. Källor: och egna beräkningar. Även 2014 väntas skatteunderlaget Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet uppgick till , vilket förhållandevis svagt, vilket till viss del vägs upp motsvarade av BNP. av att kommuner och landsting sammantaget redovisas detta mått exklusive statens och större delen av den kommunala sektorns åtaganden för de förmånsbestämda tjänstepensionerna. erna för de fonderade avgiftsbestämda tjänste- pensionerna ingår, i likhet med premiepensions- , medan utgifterna väntas öka i en något högre takt. systemet, inte heller i den offentliga sektorn utan redovisas i försäkringssektorn. Den offentliga sektorns finansiella förmögen- het ligger i huvudsak i AP-fonderna, medan staten har en nettoskuld. 74 Den kommunala medelutdebiteringen höjs med 2014, vilket ökar skatteinkomsterna med ca . Diagram 7.6 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet 1990–2018 Procent av BNP. Utfall –2013, prognos –2018. Källor: och egna beräkningar. är den finansiella förmögenheten positiv, dvs. de finansiella tillgångarna överstiger skulderna (se diagram 7.6). Den offentliga sektorns kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar överstiger också ränteutgifterna. Den finansiella förmögenheten ökade 2013 med motsvarande av BNP, vilket är skilt från underskottet i det finansiella sparandet. Värdeförändringar m.m. gav ett starkt positivt bidrag, på , till förändringen av förmögenheten. Ökningen av BNP reducerade förmögenheten som andel av BNP (se tabell 7.15). Tabell 7.15 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet 2013–2018 Procent av BNP. Utfall , prognos –2018. -6,8 -8,1 -7,7 -6,9 -5,5 -3,5 -2,6 -1,2 -1,0 -0,3 -1,3 -1,6 -0,3 -0,1 -0,1 -0,1 -0,5 -1,0 -1,1 -1,0 -0,9 -0,8 Anm.: Finansiella förmögenheten redovisas exklusive periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. medför underskotten i det finansiella sparandet i frånvaro av värdeändringar att förmögenheten minskar. Skulden minskar som andel av BNP till följd av den relativt starka ökningen av BNP. Även 2016 minskar förmögenheten som andel av BNP. Överskottet i det finansiella sparandet kompenserar inte den minskning av förmögenheten i relation till BNP som följer av ökningen av BNP. är bidragen från det finansiella sparandet till förändringen av förmögenheten, som andel av BNP, större än det negativa bidraget som följer av att BNP ökar. Den finansiella förmögenheten beräknas 2018 uppgå till , motsvarande av BNP. Till 2018 beräknas den finansiella förmögenheten, i absoluta tal, ha ökat med jämfört med , vilket i stort sett följer av det ackumulerade finansiella sparandet. I prognosen ingår inga andra värdeförändringar utöver de förutsedda valutakursförändringarnas effekt på statsskulden. Den konsoliderade statsskulden uppgick till 2013, vilket var en ökning med jämfört med . Ökningen är främst en effekt av upplåning för förstärkningen av valutareserven. Statsskuldens utveckling illustreras i diagram 7.8. Diagram 7.7 Statsskuldens utveckling –2018 Källor: och egna beräkningar. beräknas statsskulden öka med till . minskar dock den konsoliderade statsskulden både nominellt och uttryckt som andel av BNP. beräknas skuldkvoten, dvs. som andel av BNP, uppgå till bidrar även ett beräkningstekniskt antagande om försäljningar av statens innehav av aktier i bolag till att statsskulden minskar. De antagna försäljningarna minskar lånebehovet med 2014–2018, dvs. Tabell 7.16 Statsskuldens utveckling –2018 Utfall 2013, prognos 2014–2018. skuld vid ingången av Statsskuld i procent av Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . 1Identiskt med statens budgetsaldo med omvänt tecken. 2Utgörs bl.a. av ny redovisningsmetod. 3I den okonsoliderade statsskulden ingår statliga myndigheters innehav av statspapper. 4Här avses konsoliderad statsskuld vilket innebär att statliga myndigheters innehav av statspapper räknats bort. 5Avser statsskuldsförändring beräknad på den konsoliderade statsskulden. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld är låg Den konsoliderade bruttoskulden, den s.k. Maastrichtskulden, definieras av EU-regler och används vid bedömningen av medlemsländernas offentliga finanser. För svenska förhållanden innebär definitionen att skulden består av den konsoliderade statsskulden och den kommunala sektorns skulder på kapitalmarknaden, med avdrag för AP-fondernas innehav av statsobligationer. Inför EU-inträde uppgick den konsoliderade bruttoskulden till , vilket motsvarade av BNP (se diagram 7.8). har det nominella värdet på skulden varierat, för med , trots att överskotten i det finansiella sparandet ackumulerat 1995–uppgick till . Det berodde huvudsakligen på att överskotten i AP-fonderna investerades i aktier och andra tillgångar, som fonderna minskade sitt innehav av statsobligationer. Som andel av BNP har emellertid skulden minskat kraftigt och uppgick vid utgången av av BNP (skuldkvoten), vilket kan jämföras med referensvärdet inom EU på högst av BNP (se diagram 7.8 och tabell 7.16). Diagram 7.8 Den konsoliderade bruttoskulden –2018 Utfall –2013, prognos –2018. 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen av skulden beror på det finansiella sparandet, som kan fördelas på primärt sparande och ränteutgifter, samt det s.k. stock-flödet. Detta flöde utgörs av finansiella transaktioner och periodiseringar som inte påverkar det finansiella sparandet. ökade skulden relativt kraftigt, som andel av BNP . Statens utlåning till för förstärkningen av valutareserven ökar skulden som andel av BNP medan försäljningar av statens aktieinnehav reducerade skuldkvoten . Skulden fortsätter att öka 2014 såväl nominellt som andel av BNP. börjar skulden åter att minska som andel av BNP och 2018 beräknas skuldkvoten uppgå till av BNP. Tabell 7.17 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och bidrag till förändringen 2013–2018 Procent av BNP, om annat ej anges. Utfall , prognos –2018 -1,5 -2,4 -2,5 -3,1 -0,6 -1,1 -1,6 -2,1 -0,2 -0,2 -0,4 -0,2 -0,1 -1,2 -0,4 -0,4 -0,4 -0,3 -0,3 -0,9 -1,6 -2,0 -1,9 -1,6 -1,5 Anm.: Ränteutgifterna redovisade inklusive effekten av skuldbytesavtal (s.k. swappar). Källor: och egna beräkningar. 7.4Finansiellt sparande enligt olika bedömare I detta avsnitt redovisas en jämförelse mellan de senaste prognoserna för det finansiella sparandet gjorda av regeringen i denna proposition, , , , , Europeiska kommissionen och den Internationella valutafonden.75 Bedömarnas beräkningar av den offentliga sektorns finansiella sparande 2014 är överlag förhållandevis lika (se tabell 7.17). Frånsett räknar samtliga bedömare med ett finansiellt sparande på -1,5 till -2,av BNP. och lägre prognoser kan till stor del förklaras av att 75 För en detaljerad beskrivning av jämförelser se avsnitt 4. myndigheterna prognostiserar lägre inkomster från bolagsskatter än övriga bedömare. De små skillnaderna mellan de övriga olika prognoserna av det finansiella sparandet beror framför allt på olika bedömningar av den ekonomiska återhämtningen, konsumtionsefterfrågan, utvecklingen på arbetsmarknaden och inflationsutvecklingen. Även skiljer sig regeringens prognos från framför allt och beräkningar. Skillnaderna kan också i stor utsträckning förklaras av att regeringen har en högre prognos på inkomsterna från bolagsskatter. Regeringens prognos är också mer positiv än Europeiska kommissionens bedömning, trots att tillväxtprognoserna är förhållandevis lika (se avsnitt 4.3). Skillnaden mellan prognoserna beror på olika sammansättningseffekter av bedömningarna på skattebaserna. Tabell 7.18 Prognosjämförelse finansiellt sparande 2014– 2018 -1,6 -0,3 -2,3 -1,3 -0,6 -0,1 -2,0 -0,8 -0,3 -1,6 -0,9 -1,7 -0,6 -1,7 -1,1 -1,5 -0,5 -0,2 Anm.: prognoser inkluderar prognos på finanspolitik 2015– 2018 som netto uppgår till budgetförstärkningar på totalt . Källor: , , , Europeiska kommissionen, samt (). 7.5Den offentliga sektorns finansiella sparande och skuld i EU, och Stora underskott i EU-länderna, och Den finansiella krisen har medfört en kraftig försämring av de offentliga finanserna inom EU. försämrades den offentliga sektorns finansiella sparande av BNP för EU-länderna. Efter en viss förbättring uppgick underskottet i det finansiella sparandet för EU-länderna som helhet till 3,5 och för euroområdet till av BNP 2013. noterade ett underskott som översteg av BNP. klarade 17 länder inom EU, däribland , underskottsgränsen enligt stabilitets- och tillväxtpakten på av BNP. För och har de offentliga finanserna försämrats ännu kraftigare. uppgick underskottet i till och i till av BNP (se diagram 7.9). Diagram 7.9 Den offentliga sektorns finansiella sparande i EU, och 2007–2013 Källa: (Europeiska kommissionen 2014). Enligt Europeiska kommissionens vinterprognos 2014 väntas underskottet inom EU minska 2014 och understiga av BNP såväl för euroområdet som för EU som helhet.76 Hög och ökande skuld i EU-ländernas offentliga sektor Stöd i form av lån och kapitaltillskott, främst till det finansiella systemet, har medfört att den offentliga sektorns skuld i EU-länderna ökat mer än vad som följt av underskotten i det finansiella sparandet. För EU-länderna som helhet ökade skulden , från av BNP till av BNP (se diagram 7.10). För euroområdet uppgick skulden av BNP. 76 European Economic Forecast 2014 (Europeiska kommissionen ökade skuldkvoten för alla EU-länder. Ökningen var minst för . För uppgick skulden till av BNP. Även för , , och översteg skulden av BNP 2013. Den beräknade stabiliseringen av de offentliga finanserna inom EU medför att skuldkvoten är oförändrad . Av EU- länderna bedöms 17 länder 2014 fortfarande ha skulder som ligger över referensvärdet på av BNP. Diagram 7.10 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i EU 2007 och 2013 Anm.: För avses förändringen 2009–2013. Genomsnittet för EU 27 är exklusive . Källa: (Europeiska kommissionen 2014). Även för och medför den beräknade stabiliseringen i de offentliga finanserna 2014 att skuldkvoten är oförändrad som andel av BNP jämfört med . Enligt Europeiska kommissionens vinterprognos uppgick skulden för till av BNP och för till av BNP. Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning 8 Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning –De kommunala utgifterna för skattefinansierade verksamheter, dvs. den kommunala konsumtionen, beräknas öka i fasta priser 2014 och med –2018.77 –Sammantaget bedöms den kommunfinansierade sysselsättningen öka med ca 40 000 personer . Den kommunfinansierade sysselsättningen i näringslivet beräknas fortsätta öka snabbare än i kommunsektorn även framöver. –Skatteinkomsterna beräknas öka med 2014. I takt med att läget på arbetsmarknaden förbättras beräknas skatteinkomsterna öka med i genomsnitt 2015–2018. –Kommunsektorns finansiella sparande och resultatet försämras 2014. Kommunsektorn får inget tillskott från Försäkring detta år och skatteunderlaget bedöms utvecklas förhållandevis svagt. Det förbättrade konjunkturläget och återhämtningen på arbetsmarknaden –2018 stärker finanserna och ger även utrymme för ökad konsumtion. 77 De reformer och den finansiering som redovisas i tabell 2.2 ingår inte i beräkningen av statens budget och offentliga sektorns finanser i denna proposition. –Kommunerna redovisade sammantaget ett positivt resultat om nästan 2013. Landstingen redovisade sammantaget ett negativt resultat om nästan . Jämfört med 2012 var kommunernas resultat något högre. Landstingens resultat var däremot nästan lägre, vilket beror på en sänkning av diskonteringsräntan för beräkning av pensionsskulden. –Kommunsektorns långfristiga skulder uppgick till 2013. De långfristiga skulderna har ökat mer än de kortfristiga skulderna. Ökningen av de långfristiga skulderna förklaras bl.a. av ökade investeringar och att kommunerna och landstingen har tagit upp lån för utlåning till kommunala företag. I avsnittet beskrivs kommunsektorns finansiella utveckling och resursutvecklingen, inklusive utvecklingen av antalet kommunalt finansierade sysselsatta och arbetstimmar. Beskrivningen baseras på nationalräkenskaperna. I avsnittet redovisas även resultatutvecklingen och den finansiella ställningen i kommunsektorn i enlighet med den kommunala redovisningen, med en fördjupning av de kommunala företagens betydelse. Slutligen redovisas uppgifter från Statskontorets kartläggning av medfinansiering av statlig infrastruktur och högskoleverksamhet. 8.1Kommunsektorn – en viktig del av svensk ekonomi Kommunsektorn (dvs. kommuner och landsting) ansvarar bl.a. för sjukvård, äldreomsorg och skola, och utgör därmed en stor och viktig del av den svenska välfärden. Merparten av de kommunala verksamheterna är uppgifter som kommuner och landsting i lag har ålagts att finansierade verksamheter som kommuner och landsting ansvarar för.78 Av den offentliga sektorns totala utgifter står kommunsektorn för närmare hälften. Kommunsektorn är genom sin storlek och sin personalintensiva verksamhet också en viktig arbetsgivare. En majoritet av de anställda är kvinnor. Drygt en fjärdedel av alla sysselsatta i är kommun- eller landstingsanställda. Till detta kommer anställda i bl.a. privata företag som utför kommunalt finansierade tjänster. Dessa utgjorde av den totala sysselsättningen. var totalt 1,2 miljoner personer sysselsatta i kommunalt finansierade verksamheter, vilket är en ökning med 20 000 personer sedan 2006.79 Utbetalda löner (lönesumman) utgör merparten av det kommunala skatteunderlaget. Inkomstskatt som tas ut av kommuner och landsting står för ungefär två tredjedelar av de totala inkomsterna. Statsbidragen utgör den näst största inkomstskällan för kommunsektorn. har en stor skattefinansierad produktion av välfärdstjänster, vilket ställer höga krav på budgetkontroll och effektivitet. ekonomiska utrymmet för kommunalt finansierad verksamhet styrs av överskottsmålet för hela den offentliga sektorn samt kommunallagens (1991:900) krav på god ekonomisk hushållning och en budget i balans.80 inom främst vård, skola och omsorg. Kommunerna och landstingen har även utgifter för investeringar och transfereringar, t.ex. ekonomiskt bistånd (tidigare kallat socialbidrag), samt räntor. Utgifter för kommunala verksamheter går till största delen till välfärdstjänster Kommunsektorns verksamheter består till stor del av välfärdstjänster. I diagram 8.1 visas hur utgifterna är fördelade mellan olika verksamhetsområden. Den största utgiftsposten är hälso- och sjukvård, tätt följt av omsorg (som främst utgörs av omsorg om äldre och funktionshindrade) samt utbildning. 78 I nationalräkenskaperna (NR) används begreppet konsumtion för kommunsektorns utgifter för skattefinansierade verksamheter. Den kommunala konsumtionen delas i NR in i olika ändamål, som hälso- och sjukvård, utbildning och socialt skydd (omsorg om barn och äldre). Konsumtionen beräknas i NR utifrån uppgifter om produktionen i den kommunala sektorn, försäljningsinkomster samt utgifter för inköp av verksamheter från näringslivet. I detta avsnitt används begreppet kommunala verksamheter för att beteckna konsumtion. 79 I jämförelsen är sysselsatta med plusjobb eller friår 2006 exkluderade. 80 Enligt kommunallagen (1991:900) ska kommuner och landsting ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs av andra juridiska personer. Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för god ekonomisk hushållning för kommunen eller . Se vidare avsnitt 8.3 om uppföljning av de budgetpolitiska målen. Diagram 8.1 Kommunsektorns konsumtionsutgifter fördelat efter typ av verksamhet Anm.: Allmän offentlig förvaltning inkluderar bl.a. kommunledning, nämnd- och styrelseverksamhet, samt utgifter för fastighetsförvaltning. Se också fotnot 3. I tabell 8.1 redovisas hur utgifterna fördelas mellan olika resurser som används i produktionen av kommunala tjänster. Löner inklusive arbetsgivaravgifter och avtalsförsäkringar utgör den största delen av utgifterna. Utöver den del av verksamheten som bedrivs i regi har kommunsektorn också utgifter för verksamhet som bedrivs av privata utförare. Dessa har ökat . Exempelvis har antalet friskolor och privata äldreboenden blivit fler. utgjorde utgifter för privata utförare av de totala verksamhetsutgifterna. Kommunsektorn finansierar en del av sina verksamheter med avgifter, t.ex. barnomsorgsavgifter och patientavgifter. Dessa räknas av i redovisningen av verksamhetsutgifterna så att endast den skattefinansierade delen av verksamheten återstår. Tabell 8.1 Kommunsektorns konsumtionsutgifter fördelat efter typ av resurs produktion (A) Utgifter för privata utförare av välfärdstjänster (B) Inkomster från avgifter (C)3 -14,9 totalt (A)+(B)+(C) 1Här ingår löner, kollektiva avgifter samt allmän löneavgift. Dessutom har produktionssubventioner om dragits ifrån. 2Avskrivningar för användning av kapitalvaror. 3Avgifter för exempelvis barnomsorg och läkarbesök. Källor: , och egna beräkningar. Den demografiska utvecklingens betydelse Den demografiska utvecklingen har stor påverkan på de kommunala verksamheternas resursbehov. Exempelvis innebär ett ökat elevantal att fler lärare behöver anställas. I diagram 8.2 visas beräkningar för hur den demografiskt betingade volymen inom olika kommunala verksamheter har förändrats mellan 2006 och 2013.81 Volymen för samtliga redovisade verksamheter har stigit, med undantag för och gymnasieskolan där elevunderlaget har minskat. beräknas den demografiskt betingade volymen öka inom de flesta verksamhetsområden. Det beror dels på den allmänna befolkningsutvecklingen, dels på att andelen barn och äldre ökar. Undantaget är gymnasieskolan där minskat elevunderlag innebär att volymen beräknas sjunka . Störst ökning sker inom , där volymen beräknas öka . Volymen inom äldreomsorgen respektive hälso- och sjukvården beräknas öka . Efterfrågan på framför allt , men även äldreomsorgen, ökar snabbare framöver än . Det sammantagna demografiska trycket på välfärdstjänster ökar därmed. –2018 beräknas den 81 Beräkningen bygger på samma åldersprofiler som används i framskrivningarna av de offentliga konsumtionsutgifterna i avsnitt 11. demografiskt betingade volymen öka med i genomsnitt , vilket kan jämföras 2006–2013. Diagram 8.2 Demografiskt betingad efterfrågan på kommunala verksamheter, volymutveckling Index 2013 = 100 Källor: och egna beräkningar. Resursinsatsen i välfärden har ökat Utgifterna för de tre stora välfärdsområdena hälso- och sjukvård, utbildning och omsorg uppgick till . Det är en ökning med i löpande priser jämfört med .