prop · H10373 · 2014-02-04 00:00:00 — 2Rådets direktiv /85/EG av om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus, EUT L 326, 13.12.2005, s. 13 (Celex 32005L0085). 3Rådets direktiv /83/EG av om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet, EUT L 304, 30.09.2004, s. 12 (Celex 32004L0083). Ompublicering EUT L 204, s. 24 (rättad Celex 32004L0083R[02]). 4Rådets direktiv /9/EG av om miniminormer för mottagande av asylsökande i medlemsstaterna, EUT L 31, , s. 18 (Celex 32003L0009). 5Rådets förordning (EG) nr 343/2003 av om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i tredje land har gett in i någon medlemsstat, EUT L 50, 25.2.2003, s. 1 (Celex 32003R0343). 6Rådets förordning (EG) nr 2725/2000 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av , EGT L 316, 15.12.2000, s. 1 (Celex 32000R2725). gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som har rätt till internationellt skydd. Målsättningen är bland annat att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU och att säkerställa ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. antogs det omarbetade skyddsgrundsdirektivet7 och antogs de omarbetade mottagande- och asylprocedurdirektiven8 samt de omarbetade Dublin- och Eurodacförordningarna9. antogs också ändringar i direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare, i syfte att utvidga direktivets tillämpningsområde till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd.10 Samtliga rättsakter har antagits av och rådet gemensamt enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. antogs och rådets förordning om inrättandet av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (EASO). Stödkontoret blev formellt operativt i juni 2011.11 presenterade kommissionen ett meddelande om solidaritet inom EU på asylområdet: En EU-agenda för bättre ansvarsfördelning och ökat ömsesidigt förtroende.12 antogs rådsslutsatser om solidaritet inom EU.13 7Europaparlamentets och rådets direktiv /95/EU av om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, EUT L 337, 20.12.2011, s. 9 (Celex 32011L0095). 8Europaparlamentets och rådets direktiv /33/EU av om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd, EUT L 180, 29.6.2013, s. 96 (Celex 32013L0033) och och rådets direktiv /32/EU av den 26juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd EUT L 180, 29.6.2013, s. 60 (Celex 32013L0032). 9Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat, EUT L 180, 29.6.2013, s. 31 (Celex 32013R0604) och och rådets förordning (EU) nr 603/2013 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora itsystem inom området frihet, säkerhet och rättvisa, EUT L 180, 29.6.2013, s. 1 (Celex 32013R0603). 10Rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning, EUT L 16, 23.1.2004, s. 44 (Celex 32003L0109) och och rådets direktiv /51/EU av om ändring av rådets direktiv /109/EG i syfte att utöka dess räckvidd till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd, EUT L 132, , s. 1 (Celex 32011L0051). 11Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 av om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor, EUT L 132, 29.5.2010, s. 11 (Celex 32010R0439). 12KOM (2011) 835 slutlig. Se även Faktapromemoria 2011/12:FPM118. 13Rådets slutsatser om en gemensam ram för verklig och konkret solidaritet med medlemsstater som är utsatta för särskilda påfrestningar till följd av blandade migrationsströmmar, , dok. nr ST 7485/12. Asylprocedurdirektivet behandlar förfarandet vid prövningen av en asylansökan. Kommissionens förslag till omarbetat asylprocedurdirektiv syftade enligt kommissionen bland annat till att åstadkomma ett effektivt och rättssäkert asylförfarande.14 Det omarbetade direktivet, som antogs , innehåller utökade och delvis nya krav på medlemsstaterna i jämförelse med det ursprungliga direktivet. Detta gäller bland annat reglerna om tillgång till asylprocessen, utbildning av tjänstemän, information till de asylsökande, asylintervju, juridisk rådgivning, asylsökande som har behov av särskilda processuella garantier (till exempel offer för tortyr), ensamkommande barn, tidsfrister för handläggningen av asylansökningar samt rätten att vid ett överklagande invänta besked från domstolen om verkställigheten ska avbrytas. Det omarbetade asylprocedurdirektivet ska vara genomfört i nationell rätt , med undantag för vissa bestämmelser om handläggningstid, som ska vara genomförda . Skyddsgrundsdirektivet innehåller bland annat regler för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd och regler om vilka förmåner som dessa personer ska vara berättigade till. Kommissionens förslag till omarbetat skyddsgrundsdirektiv syftade enligt kommissionen bland annat till att skapa tydligare regler inom EU när det gäller grunderna för skydd och skyddets innehåll.15 Det omarbetade direktivet, som antogs , innebär att alternativt skyddsbehövande i större utsträckning ska jämställas med flyktingar i fråga om tillgången till de rättigheter som direktivet ger den som har beviljats skydd. Det omarbetade direktivet omfattar även vissa ändringar och förtydliganden i bland annat reglerna om aktörer som kan ge skydd mot förföljelse, internt flyktalternativ och skäl till förföljelse. Det omarbetade skyddsgrundsdirektivet ska vara genomfört i nationell rätt . Dublinförordningen reglerar vilken medlemsstat som ansvarar för prövningen av en asylansökan som lämnas in i någon av medlemsstaterna. Dublinförordningen gäller även , , och . Enligt förordningen ska en asylansökan prövas i en enda medlemsstat. Den garanterar att varje person som söker asyl i EU får sitt skyddsbehov gentemot ursprungslandet prövat i en av medlemsstaterna. Kommissionens förslag till omarbetad Dublinförordning syftade enligt kommissionen bland annat till att effektivisera tillämpningen av förordningen som rättssäkerheten för den asylsökande säkerställs.16 Genom den omarbetade förordningen, som antogs i 14KOM (2011) 319 slutlig. Se även Faktapromemoria 2010/11:FPM150. 15KOM (2009) 551 slutlig. Se även Faktapromemoria 2009/10:FPM49. 16KOM (2008) 820 slutlig. Se även Faktapromemoria 2008/09:FPM73. , införs bland annat en mekanism för tidig varning, beredskap och krishantering. Mekanismen syftar främst till att hantera situationer där tillämpningen av Dublinförordningen skulle kunna äventyras på grund av problem i en medlemsstats asylsystem. Den omarbetade förordningen innebär också utökade och delvis nya krav på medlemsstaterna, bland annat när det gäller reglerna om rättsmedel, personlig intervju, information, villkoren för förvar, personer i beroendeställning och ensamkommande barn. Den omarbetade förordningen ska tillämpas på ansökningar om internationellt skydd som lämnas in . Genom Eurodacförordningen inrättades den EU-gemensamma databasen , där fingeravtryck av asylsökande och utlänningar som påträffas när de illegalt reser över en yttre gräns lagras i syfte att underlätta tillämpningen av som 2003 ersattes av Dublinförordningen. började Eurodac användas. Kommissionens förslag till omarbetad Eurodacförordning syftade enligt kommissionen bland annat till att effektivisera tillämpningen av Dublinförordningen, att den sökandes rättssäkerhet ska tas till vara, att skyddet för personuppgifter stärks samt att nationella brottsbekämpande myndigheter och Europol på vissa villkor ska få åtkomst till uppgifter i Eurodac.17 Den omarbetade förordningen, som antogs , innehåller bland annat nya tidsfrister för överföring av fingeravtryck, nya bestämmelser om dataskydd samt bestämmelser som under vissa villkor ger nationella brottsbekämpande myndigheter och Europol åtkomst till uppgifter i Eurodac i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott eller andra grova brott. Den omarbetade förordningen ska tillämpas . Mottagandedirektivet innehåller bland annat allmänna bestämmelser om materiella mottagningsvillkor och principer gällande personer med särskilda behov. Kommissionens förslag till omarbetat mottagandedirektiv syftade enligt kommissionen bland annat till att uppnå effektiva och rättvisa förfaranden samt adekvata och jämförbara mottagningsvillkor i hela EU.18 Det omarbetade direktivet, som antogs , innehåller bland annat tydligare förvarsregler, förbättrade materiella mottagningsvillkor och möjlighet till ökat tillträde för asylsökande till arbetsmarknaden. Det omarbetade mottagandedirektivet ska vara genomfört i nationell rätt . Direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare Enligt direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare, ska tredjelandsmedborgare kunna få en särskild status laglig vistelse i 17KOM (2012) 254 slutlig. Se även Faktapromemoria 2011/12:FPM163. 18KOM (2011) 320 slutlig. Se även Faktapromemoria 2010/11:FPM151. en medlemsstat (ställning som varaktigt bosatt). Flyktingar och alterna- Skr. 2013/14:73 tivt skyddsbehövande har tidigare undantagits från direktivets tillämp- Kommissionen föreslog 2007 att direktivets räckvidd skulle utökas till att omfatta även personer som har beviljats internationellt skydd.19 En sådan ändring av direktivet antogs och innebär att även personer som har beviljats internationellt skydd kan beviljas ställning som varaktigt bosatt, vilket bland annat ger dem rätt till fri rörlighet inom EU. Det ändrade direktivet skulle ha varit genomfört i medlemsstaterna . Europeiskt stödkontor för asylfrågor trädde och rådets förordning om inrättandet av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor (EASO) i kraft.20 Stödkontoret är operativt och har sitt säte i , . Stödkontoret leds av en styrelse, i vilken ingår en ledamot från varje medlemsstat (utom som dock närvarar men inte har någon rösträtt). Även kommissionen representeras av två ledamöter. Stödkontorets huvuduppgifter är att bidra till genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet, stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor och ge ändamålsenligt operativt stöd till medlemsstater där asyl- och mottagningssystemen är utsatta för särskilt tryck. Särskilt fokus kommer att ligga på att underlätta, samordna och stärka det praktiska samarbetet mellan medlemsstaterna i asylfrågor i syfte att förbättra genomförandet av det gemensamma europeiska asylsystemet. Ett viktigt verktyg i detta genomförande är utbildningsprogrammet (EAC) som stödkontoret ansvarar för. EAC syftar till att höja kompetensen bland tjänstemän som arbetar inom asylprocessen i . Mottot för EAC är "Kunskap och kompetens för skydd i ". Medlemsstater som utsätts för starkt migrationstryck kan ansöka om stöd från stödkontoret, vilket är något som gjorde . Stödkontorets insatser i inleddes och beräknas pågå till slutet av 2014. Den operativa planen för stödinsatserna bygger på de behov har enligt sin handlingsplan för det nya grekiska asyl- och migrationshanteringssystemet. har genom bidragit med flera experter till olika uppdrag i . Av Stockholmsprogrammet, framgår att solidariteten mellan medlemsstaterna ska förbättras på asylområdet.21 Kommissionens meddelande om solidaritet inom EU på asylområdet av tar upp praktiskt samarbete och tekniskt bistånd, finansiell solidaritet, ansvars- 19KOM (2007) 298 slutlig. Se även Faktapromemoria 2006/07:FPM108. 20Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 439/2010 av om inrättande av ett europeiskt stödkontor för asylfrågor, EUT L 132, 29.5.2010, s. 11(Celex 32010R0439). 21Stockholmsprogrammet – Ett öppet och säkert i medborgarnas tjänst och för deras skydd, EUT C 115, , s. 1. fördelning och förbättrad förvaltning av asylsystemet som de fyra om- råden runt vilket solidariteten ska stärkas. Rådets slutsatser om en gemensam ram för verklig och konkret solida- ritet med medlemsstater som är utsatta för särskilda påfrestningar till följd av blandade migrationsströmmar som antogs , ger en översikt av vilka åtgärder som finns tillgängliga för att stärka solida- Rådslutsatserna beskriver exempel på praktiska verktyg för soli- daritet som kan användas för såväl allmän hantering av asylfrågor, som i akuta krissituationer då en medlemsstat står inför akuta flyktingström- Bland annat omnämns en mekanism för tidig varning i Dublin- förordningen, stärkt samarbete mellan EASO och EU:s gemensamma gränskontrollbyrå, Frontex, det fortsatta arbetet med det framtida finans- iella ramverket, omplacering, gemensam handläggning av asylansök- ningar, stärkt samarbete vid återvändande och förstärkt samarbete med ursprungs- och transitländer. Rådsslutsatserna beaktar även direktivet om tillfälligt skydd (massflyktsdirektivet)22 som en ytterligare solidaritets- åtgärd, som skulle kunna användas vid en massiv tillströmning av för- drivna personer från tredjeland samt främja medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa. Uppföljning av rådsslutsatserna gjordes av de danska respektive cypriotiska EU-ordförandeskapen gällande de genomförda solidaritetsinsatserna och bedömning av medlems- staternas framtida behov. Därefter har, som nämnts ovan, de omarbetade rättsakterna i det gemensamma asylsystemet antagits och den omarbetade Dublinförordningen som antogs innehåller en mekanism för tidig varning, beredskap och krishantering. , på uppdrag av kommissionen, en studie om möjlig- heter för gemensam handläggning av asylansökningar. om en ny asylmigrations- och integrationsfond som ska bidra till en effektivare hantering av migrationsströmmarna inom EU har pågått under den för skrivelsen aktuella perioden. 2.4 Mottagande av asylsökande har enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. ett huvudansvar för mottagandet av asylsökande från det att ansökan om asyl lämnas in till dess att ett slutligt beslut avseende asylansökan meddelas och personen tas emot i en kommun eller, vid ett avslagsbeslut, lämnar landet. ansvarar för att ordna boende för de asylsökande som inte ordnar boende på egen hand. boenden, s.k. anläggningsboende, består i huvudsak av lägenheter med självhushåll. Andelen asylsökande som väljer att bo i anläggningsboende har ökat från . Övriga bor hos till exempel släkt och vänner främst i stor- 22 Rådets direktiv /55/EG av om miniminormer för att ge tillfälligt skydd vid massiv tillströmning av fördrivna personer och om åtgärder för att främja en balans mellan medlemsstaternas insatser för att ta emot dessa personer och bära följderna av detta, EGT L 212,, s. 12 (Celex 32001L055). stadsregionerna, s.k. eget boende. den asylsökande har behov av dagersättning eller särskilt bidrag. Inom mottagandet ansvarar kommuner och landsting för vissa insatser. Exempelvis ansvarar kommunerna för förskola, skola och skolbarns- omsorg till asylsökande barn och vissa insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453). Landstingen ansvarar för hälso- och sjukvård åt asylsökande enligt lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Statlig ersättning lämnas till kommunerna och landstingen. var i genomsnitt cirka 38 000 personer inskrivna i Det är en ökning med (2 996 personer) jämfört med . Vid utgången av var 39 500 personer inskrivna i mottag- Av dessa hade 7 700 personer ett beviljat uppehållstillstånd och 11 700 ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut. Inskrivna i mottagande, antal personer och vistelsetid 31/12, Skolgång samt hälso- och sjukvård Asylsökande barn och ungdomar har rätt till utbildning inom det offent- liga skolväsendet, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. dock inte av skolplikt. De barn och ungdomar som har sökt uppehållstill- stånd men fått avslag på ansökan får fortsätta att gå i skolan till dess att beslut om avvisning eller utvisning har verkställts och de lämnat landet. Landstingens skyldigheter att erbjuda asylsökande m.fl. hälso- och sjuk- vård samt tandvård regleras i lagen om hälso- och sjukvård åt asyl- sökande m.fl. Lagen innebär en kodifiering av vad som tidigare gällde enligt särskilda överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting. Asylsökande barn ska erbjudas samma hälso- och sjukvård som barn som är bosatta i landet. erbjudas vård som inte kan anstå, mödrahälsovård, vård vid abort och När det gäller personer som vistas i landet utan tillstånd, trädde flera lagändringar i kraft . Med personer som vistas i landet utan tillstånd menas dels personer som aldrig har gett sig till känna för myndigheter, dels personer som har haft rätt att vistas i landet men för vilka denna rätt har upphört. Ändringar i skollagen (2010:800) innebär att barn som vistas i landet utan tillstånd ges i huvudsak samma rätt till utbildning i förskoleklass, grundskola och motsvarande skolformer samt gymnasieskola och gymnasiesärskola som barn som är folkbokförda i En ny lag, lagen (2013:407) om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd, reglerar landstingens skyldighet att erbjuda personer som vistas i utan tillstånd hälso- och sjukvård inklusive tandvård. Den nya lagen innebär att dessa personer ges samma rätt till sjukvård som asylsökande. Mottagandet av asylsökande ensamkommande barn ansvarar kommunerna för boende och omsorg av ensamkommande barn. förhandlar länsstyrelserna med kommunerna om mottag- ande av ensamkommande barn. Kommunerna träffar därefter överens- kommelser om mottagande med . Det har inte funnits överenskommelser om tillräckligt många mottag- andeplatser för att kunna möta den, , kraftiga ökningen av Detta har inneburit att allt fler barn stannar i För att säkerställa att det finns tillräck- ligt många platser, har regeringen till (prop. 2012/13:162) lämnat förslag som innebär en möjlighet för att både anvisa fler ensamkommande barn till kommuner som har träffat överens- kommelser om mottagande och till kommuner som inte har gjort det. ska i första hand anvisa till kommuner som har träffat överenskommelser om mottagande. Målsättningen är att kommuner även fortsättningsvis ska träffa överenskommelser så att behovet av platser har antagit regeringens förslag (bet. 2012/13:SfU11 och 2013/14:2). Lagändringarna trädde i kraft . Regeringen gav i regleringsbrev i uppdrag att närmare belysa och kartlägga de behov som ensamkommande barn har samt att överväga förslag på åtgärder och redovisa dessa senast den I ett tilläggsdirektiv till Utredningen om tvångsvård för barn och unga (dir. 2013:74), har regeringen gett utredaren i uppdrag att göra en över- syn av olika former av placeringsalternativ för barns och ungas boende, vård och fostran. Utredningen ska också lämna förslag till fler place- ringsalternativ än vad som finns , vilket inkluderar boendealternativ för ensamkommande barn. Ett delbetänkande i denna del ska lämnas Fram till hade ansvar för att övergripande verka för att det finns en beredskap och kapacitet i landet att ta emot skyddsbehövande m.fl. som beviljats uppehållstillstånd. skulle dessutom vid behov medverka vid bosättningen, teckna överenskommelser med kommunerna om mottagandet av ny- anlända samt betala ut ersättning till kommuner och landsting. , då lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare trädde i kraft, övergick det huvudsakliga ansvaret för arbetet med bosättning från till Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen ansvarar för att vid behov anvisa plats för bosättning . 2013/14:73 i en kommun till de nyanlända som har rätt till en etableringsplan. ansvarar numera endast för bosättningen av personer som kommer till genom vidarebosättning och personer som av hälsorelaterade skäl inte kan delta i etableringsinsatser överstigande . Länsstyrelserna förhandlar med kommunerna om mottagande av nyanlända. Verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut Ett avslag på en ansökan om uppehållstillstånd kombineras i regel med ett beslut om avvisning eller utvisning. För att asylsystem ska vara hållbart i längden, krävs att de som efter en prövning bedöms sakna behov av skydd eller annan grund för uppehållstillstånd återvänder till sina hemländer. Återvändandet ska i första hand ske frivilligt, med stöd av . I de fall där skyldigheten att återvända inte respekteras, är det polisen som ansvarar för att avvisnings- eller utvisningsbeslutet verkställs. Regeringen har gjort särskilda satsningar för att effektivisera återvändandet, bland annat genom att förstärka förvaltningsanslag. Regeringen har även gett ansvariga myndigheter – , och Kriminalvårdens transporttjänst – i uppdrag att samverka och effektivisera återvändandearbetet i syfte att öka antalet personer med lagakraftvunna avvisnings- eller utvisningsbeslut som återvänder. återvände cirka 13 000 personer självmant, vilket innebär en ökning med jämfört med . verkställdes 5 754 beslut om avvisning eller utvisning i ärenden som lämnats över från till polismyndighet, vilket innebär en ökning med jämfört med . , Polisen och Kriminalvårdens transporttjänst driver det myndighetsgemensamma utvecklingsprojektet och effektivt verkställighetsarbete (). Projektet medfinansieras av Europeiska återvändandefonden. Syftet med projektet är att öka effektiviteten och rättssäkerheten i arbetet med avvisning och utvisning, bland annat genom att göra tiden från avslag på asylansökan till återvändande så kort som möjligt. Projektet har utvecklat nya gemensamma arbetssätt för att effektivisera arbetet och för att se till att lagar och regler följs på ett enhetligt och standardiserat sätt. ska genomföras med respekt för personen som ska återvända och hans eller hennes behov ska tillgodoses i möjligaste mån. Ökad rättssäkerhet innebär att personen som ska resa kan känna sig trygg i att myndigheterna följer de lagar och regler som är knutna till avvisnings- och utvisningsprocessen. Regeringen har gett i uppdrag att verka för att ett organiserat mottagande kan ske i hemlandet av de ensamkommande barn som enligt ett lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning ska återvända. Enligt regleringsbrevet skulle redovisa vidtagna åtgärder för att barn med lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning i ökad utsträckning ska kunna återvända till hemlandet. annat att återvändandearbetet när det gäller barn i första hand är inriktat på familjeåterförening och efterforskning av familjemedlemmar och anhöriga i hemlandet. Vidare rapporterade om det europeiska projektet (European Return Platform for Unaccompanied Minors) som driver i samarbete med , och . Projektet, som pågår till och med , är huvudsakligen inriktat på att utveckla långsiktiga och goda relationer för att möjliggöra ett humant och rättssäkert återvändande för barn. Arbetet har inriktats på familjeåterförening i och . Återetableringsstöd och insatser i hemlandet