prop · H103256 · 2014-09-19 00:00:00 — Enligt paragrafen ska upphäva omhändertagandet eller klampningen om skälen för åtgärden har upphört. Även efter det att fattat ett beslut enligt 12 § om att åtgärden ska bestå, ska myndigheten alltså upphäva omhändertagandet eller klampningen om förutsättningarna för åtgärden inte längre föreligger. får upphäva ett beslut om åtgärd även om detta är eller har varit föremål för domstolsprövning. Om upphäver åtgärdsbeslutet som frågan handläggs av domstol, ska myndigheten under- rätta domstolen om att åtgärden har upphört. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. I första stycket anges till vilka personer omhändertagen egendom ska lämnas tillbaka när omhändertagandet upphört. Huvudregeln är att egen- domen ska lämnas till den från vilken egendomen omhändertogs. I de allra flesta fallen torde det vara föraren. Om särskilda skäl finns kan egendomen lämnas till någon annan. Egendom som hänför sig till ett fordon, t.ex. fordonsnycklar och liknande föremål samt registrerings- skyltar, bör kunna lämnas ut till den registrerade ägaren av fordonet, även om egendomen omhändertagits från någon annan person. Om den till vilken egendomen ska lämnas uppdrar åt annan att hämta den eller medger att den lämnas till annan som gör anspråk på den bör så kunna ske. Ett sådant samtycke eller en sådan begäran bör om möjligt vara skriftligt. I andra stycket anges att lagen (1974:1066) om förfarande med för- verkad egendom och hittegods m.m. (förfarandelagen) ska tillämpas om egendom inte hämtas ut. Enligt den lagen får eller t.ex. sälja eller förstöra egendom om förutsättningarna för detta är uppfyllda. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3 och 5.6. Paragrafen innehåller bestämmelser om underrättelser när en åtgärd som inte varit tidsbegränsad har upphört. Föraren och fordonets registrerade ägare ska underrättas om att omhändertagen egendom kan hämtas eller att fordonet är klampat. Om egendom omhändertagits från någon annan, ska också han eller hon underrättas om att egendomen kan hämtas. Underrättelsen ska även innehålla information om hur egen- domen och fordonet kan komma att hanteras. Om ett fordon inte flyttas efter att en åtgärd har upphört torde fordonet kunna hanteras enligt lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall samt tillhörande förord- ning. Om omhändertagen egendom inte hämtas tillämpas förfarande- lagen, se 17 § andra stycket. Av 2 c § i förfarandelagen framgår att en förutsättning för att egendomen t.ex. ska få säljas eller förstöras är att 2013/14:256 underrättelsen har delgetts berörda personer. Den som ska hämta egen- domen torde dock inledningsvis kunna kontaktas på ett enklare sätt för att informeras om att egendomen kan hämtas ut. När åtgärder som får bestå i högst upphör att gälla krävs inte någon underrättelse om detta eftersom information om att åtgärden upp- hör lämnats vid delgivningen av åtgärdsbeslutet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.3. I paragrafen föreskrivs vilken dokumentation som ska finnas över åtgärder enligt lagen. Paragrafen har utformats efter mönster av 27 § polislagen. I paragrafens första stycke ställs krav på att det ska föras protokoll över omhändertagande, klampning, kroppsvisitation och genomsökning. Det anges i punktform vilka uppgifter som ska anges när det gäller omhändertagande, klampning och genomsökning. Som framgår av andra stycket finns särskilda regler i 28 kap. rätte- gångsbalken om protokoll som ska tillämpas i fråga om kroppsvisitation. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.2. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Ändringen innebär att det i paragrafen införs en ny punkt som innebär att lagen också är tillämplig på egendom som har omhändertagits med stöd av lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd men som inte har hämtats ut när omhändertagandet har upphört. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Paragrafen är ny och reglerar hur länge egendom som har omhändertagits med stöd av lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd, men inte hämtats ut efter det att omhändertagandet har upphört, ska finnas tillgänglig hos eller . När det gäller omhändertaganden som får bestå i högst ska egendomen finnas tillgänglig i minst efter delgivning av sådan under- rättelse som anges i 11 § lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Även när det gäller omhändertaganden som inte är tidsbegränsade ska egendomen finnas tillgänglig i minst en månad. I detta fall börjar fristen löpa först när en sådan underrättelse att beslutet har upphört att gälla som ska lämnas enligt 18 § samma lag har delgetts. Om egendomen inte hämtats ut när den angivna fristen löpt ut ska det förfaras med den på det sätt som anges i förfarandelagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Genom ändringen i första stycket införs en rätt för en ägare eller annan som har rätt till egendom som omhändertagits med stöd av 2 § lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd att få egendomen utlämnad till sig efter beslut av den myndighet som förvarar egendomen, om egendomen inte redan har sålts eller förstörts. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. I första stycket anges att försäljning av egendom som tagits i förvar med stöd av uppräknade lagar sker för statens räkning. I uppräkningen har lagts till den nya lagen om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Transportstyrelsen har fått i uppdrag av regeringen att redovisa fördjupade analyser om regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg. Den här rapporten omfattar konsekvenserna av att införa en möjlighet för polisen att hindra fortsatt färd genom klampning av fordon (punkt 1 i God regelefterlevnad på trafikområdet är viktigt för att upprätthålla hög trafiksäkerhet i samhället och konkurrens på lika villkor inom transport- För att upprätthålla trafiksäkerheten och för att säkerställa betalning av vissa sanktionsavgifter har polisman och tulltjänsteman enligt flera bestämmelser möjlighet och/eller skyldighet att hindra fort- Hur det ska säkerställas att förbudet följs finns dock inte regle- rat i någon författning. Eftersom det därmed saknas stöd för att vidta tvångsåtgärd för att säkerställa att beslutet efterlevs krävs det att en polisman eller en tulltjänsteman fysiskt övervakar fordonet som förbudet består. Detta är såväl kostsamt som tidskrävande och några resurser att genomföra en sådan övervakning finns inte . kan säkerställas att förbudet följs äventyras regelefterlevnaden och därmed såväl trafiksäkerheten som konkurrens på lika villkor inom Ett alternativ till att genomföra fysisk övervakning av hindrade fordon är att införa en författning som reglerar vilka åtgärder som får vidtas för att säkerställa att förbud mot fortsatt färd efterlevs. Transportstyrelsen har fått i uppdrag av regeringen att redovisa konsekvenserna av att införa en rätt för polisen att hindra fortsatt färd Klampning tillämpas inte i . regelefterlevnaden inom yrkestrafiken på väg (N2012/1374/TE), avfärdades möjligheten att införa en rätt för polisen att klampa fordon för att hindra fortsatt färd. Klampning ansågs inte proportionerligt i förhållande till bl.a. gärningarnas straffvärde och de extra åtgärder och kostnader som ett sådant förslag skulle innebära för polisen. slogs att möjligheten att meddela föreskrifter om hindrande av fortsatt färd skulle utredas. I rapporten lyftes också möjligheten att införa en ny lag med innebörd att polisman och tulltjänsteman kan ta hand om frakt- handlingar, fordonsnycklar och registreringsskyltar. har avbrutit arbetet med att ta fram föreskrifter om hindrande av fortsatt färd efter kontakt med Transportstyrelsen. När Transportstyrelsen inledde arbetet med det här uppdraget tog delprojektgruppen kontakt med . och kom överens om att regleringen av samtliga åtgärder som kan vidtas för att säkerställa hindrande av fortsatt färd, bör regleras genom lag samt att det lämpligen ska ske i en och samma har därefter samverkat med Transportstyrelsen för att ta fram förslag till lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Transportstyrelsen föreslår följande. Det ska införas en ny lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Lagen reglerar vilka åtgärder som polismyndighet eller får besluta om för att säkerställa att polismans eller tulltjänstemans hindrande av fortsatt färd efterlevs. De åtgärder som omfattas av lagen är omhändertagande av frakthandlingar, fordonsnycklar och registreringsskyltar samt klampning av fordon. Klampning ska ses som den mest ingripande åtgärden. Klampning ska definieras som att ett fordon förses med en mekanisk låsanordning eller elektronisk utrustning för intensivövervakning. Om klampning sker genom elektronisk intensivövervakning får uppgifter om det övervakade fordonets position sparas i högst en månad. eller ska ges möjlighet att besluta om åtgärder enligt lagen för att säkerställa hindrande av fortsatt färd när det har skett för att –verkställa betalning av förskott på sanktionsavgift och böter i vissa fall, –förhindra fortsatt färd med fordon vars förare utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten, –förhindra fortsatt färd med fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten, och –förhindra fortsatt färd som skulle innebära att fortsatt brott begås. Det införs en ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) för att säkerställa betalning av böter när ett effektivt verkställighetssystem saknas. Ändringen sker för att polisman, under vissa förhållanden, ska kunna besluta om förskott på böter samt att fordonet inte får fort- sätta färden förrän förskottet betalas. När polismyndighet eller fattar beslut om åtgärd enligt den föreslagna lagen för att –verkställa betalning av förskott på sanktionsavgift eller böter, –förhindra fortsatt färd med fordon vars förare utgör ett påtagligt hot mot trafiksäkerheten, eller –förhindra fortsatt brott ska åtgärden bestå till dess grund för denna saknas, dock längst i . Det är i dessa fall inte möjligt att överklaga myndighetens beslut till domstol. När polismyndighet eller fattar beslut om åtgärd enligt den föreslagna lagen för att förhindra fortsatt färd med fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten, ska åtgärden bestå så länge det finns skäl för den. Eftersom någon maximal tidsgräns inte anges, införs en rätt till domstolsprövning av myndighetens beslut. Det ska införas en rätt för polismyndighet eller att besluta om kroppsvisitation av fordonets förare eller passagerare. De ska även kunna söka igenom fordonet om det är nödvändigt för att söka efter egendom som får omhändertas. Det ska införas bestämmelser om att fordonet, trots beslut om någon av åtgärderna som anges ovan, får föras till närmaste lämpliga avlast- ningsplats, uppställningsplats eller verkstad. Den som har fått sitt fordon klampats ska delges underrättelse om att så skett samt om hur fordonet kan komma att hanteras efter det att åtgärden upphört. Detsamma gäller när egendom omhändertagits. Vad gäller åtgärd enligt beslut som inte är begränsat till att gälla i längst ska underrättelse även ske när åtgärden upphört. När åtgärd upphört ska egendomen återlämnas till den från vilken egendomen omhändertogs. Egendom som inte hämtas ut ska, i enlighet med föreslagen ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hitte- gods m.m., under vissa förutsättningar kunna förstöras eller försäljas för statens räkning. Utöver ovanstående förslag redovisas följande bedömningar. Transportstyrelsen anser inte att det är önskvärt, eller möjligt, att införa särskilda verkställighetsregler för betalning av böter när det redan finns ett effektivt verkställighetssystem. Transportstyrelsen anser att det saknas förutsättningar att införa en rätt att besluta om åtgärd enligt den föreslagna lagen för att utreda om ett brott har begåtts eller inte. Transportstyrelsen anser inte att klampade fordon kan jämställas med omhändertagen egendom. Om ett fordon inte hämtas efter att beslutet om klampning har upphört kan fordonet hanteras enligt lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall och förordningen (1982:198) om flyttning av fordon i vissa fall. Transportstyrelsen anser inte att det ska införas någon särskild bestämmelse som reglerar ansvaret för fordonet och dess eventuella last som egendom är omhändertagen eller fordonet är klampat. Förslag till lag om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om åtgärder som får vidtas för att säkerställa efterlevnaden av polismans eller tulltjänstemans hindrande av fortsatt färd eller beslut om att fordon eller fordonståg inte får fortsätta färden. 2 § Om en polisman eller en tulltjänsteman har hindrat ett fordons fortsatta färd eller beslutat att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden får polismyndighet eller , i de fall som anges i 5–7 §§, besluta att omhänderta fordonets frakthandlingar, fordonsnycklar eller registreringsskyltar om det kan antas att förbudet inte kommer att följas. Kan det av särskilda skäl anses finnas risk för att åtgärder enligt första stycket inte är tillräckliga för att upprätthålla förbudet får polismyndighet eller besluta att fordonet ska förses med mekanisk lås- anordning eller elektronisk utrustning för intensivövervakning (klamp- ning). 3 § Om förutsättningarna i 2 § första stycket är uppfyllda och det är nödvändigt för att söka efter sådan egendom som anges där, får polis- myndighet eller besluta om kroppsvisitation av fordonets förare eller passagerare och om genomsökning av fordonet. 4 § Trots beslut om åtgärder enligt 2 § får polismyndighet eller medge att fordonet eller fordonståget förs till närmaste lämpliga avlastningsplats, uppställningsplats eller verkstad. Åtgärder i syfte att säkra verkställighet av förskott på böter, förskott på sanktionsavgift eller för att förhindra fortsatt brott 5 § eller får besluta om åtgärder enligt 2 § när en polisman eller en tulltjänsteman har hindrat fortsatt färd enligt 1.2 § bötesverkställighetslagen (1979:189), 2.5 kap. 5 § yrkestrafiklagen (2012:210), 3.5 kap. 7 § taxitrafiklagen (2002:211), 4.7 § förordningen (1998:786) om internationella vägtransporter, 5.8 b § lagen (1972:435) om överlastavgift, 6.25 b § förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa internationella vägtransporter, eller 7.10 kap 6 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färd- I fall som avses i första stycket 5–7 får en åtgärd, i avvaktan på Transportstyrelsens beslut om fastställande, beslutas av polismyndighet. En åtgärd enligt första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den och får inte bestå än . Åtgärder i syfte att hindra trafik med fordon vars förare utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten 6 § får besluta om åtgärder enligt 2 § när en polisman hindrat fortsatt färd enligt 1.10 kap. 1 § förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare m.m., eller 2.32 § förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa inter- nationella vägtransporter. En åtgärd enligt första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den och får inte bestå än . Åtgärder i syfte att hindra trafik med fordon som utgör en påtaglig fara för trafiksäkerheten 7 § får besluta om åtgärder enligt 2 § när en polisman hindrat fortsatt färd vid påtaglig fara för trafiksäkerheten på grund av ett fordons skick eller beskaffenhet, enligt 1.5 kap. 3 § fordonslagen (2002:574), eller 2.14 kap. 15 § trafikförordningen (1998:1276). En åtgärd enligt första stycket ska upphöra så snart det inte längre finns skäl för den. 8 § I fall som anges i 7 § får fordonets ägare hos polismyndigheten i det polisdistrikt där åtgärden vidtogs skriftligen anmäla att han eller hon bestrider åtgärden. Fordonsägaren ska ange de omständigheter som bestridandet grundas på och den bevisning som åberopas. När bestridande har anmälts ska polismyndigheten skyndsamt verk- ställa den utredning som behövs. När utredningen har avslutats ska polismyndigheten meddela beslut med anledning av bestridandet. Om myndigheten finner att det saknas grund för åtgärden ska den undanröjas. 9 § Ett beslut enligt 8 § som innebär att åtgärden undanröjts får inte överklagas. Andra beslut enligt 8 § får överklagas skriftligen till den tingsrätt inom vars domkrets åtgärden vidtagits. Överklagandet ska ges in till polis- myndigheten. Vid överklagande gäller lagen (1996:242) om domstols- ärenden, om inte annat anges i denna lag. Omständigheter eller bevis som inte angetts vid polismyndigheten får i tingsrätten eller hovrätten åberopas endast om parten gör sannolikt, att han eller hon haft giltig ursäkt för att inte ange omständigheten eller beviset vid polismyndigheten, eller om det av annan särskild anledning bör tillåtas att omständigheten eller beviset åberopas. 10 § Hovrättens beslut får inte överklagas av en enskild part. får dock tillåta att beslutet överklagas, om det finns särskilda skäl för en prövning om tillstånd ska ges enligt 54 kap. 10 § första stycket 1 rätte- 11 § Rätten får förordna att beslut om åtgärd enligt 2 § ska bestå eller att åtgärden ska undanröjas. Om rätten finner att åtgärden ska bestå, ska den polismyndighet som fattat beslut om åtgärder fortsätta handlägga ärendet i enlighet med 7 § andra stycket. 12 § Omhändertagen egendom ska återlämnas till den från vilken egendomen omhändertogs, om det inte finns särskilda skäl att lämna den till någon annan. 13 § Om egendomen inte hämtas när ett omhändertagande har upphört får polismyndigheten eller , under de förutsättningar som anges i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m., förstöra egendomen eller sälja den för statens räkning. 14 § Den från vilken egendom omhändertagits, eller vars fordon klampats, ska efter beslut om åtgärden delges underrättelse om beslutet samt om hur egendomen och fordonet kan komma att hanteras. Om det är känt att någon annan också berörs av åtgärden ska även denne delges sådan underrättelse. När egendom som omhändertagits eller klampats enligt 7 § ska åter- lämnas eller om det inte längre finns skäl för klampning, ska den från vilken egendomen omhändertagits eller vars fordon klampats delges underrättelse om att föremålet kan hämtas eller avlägsnas och hur egendomen eller fordonet, om detta inte görs, kan komma att hanteras. Detsamma gäller annan som egendomen ska lämnas till enligt 12 § eller som har rätt till fordonet. 15 § Uppgifter om det övervakade fordonets position som tas fram enligt 2 § andra stycket får bevaras i högst en månad och ska därefter förstöras. 16 § Protokoll ska föras över åtgärd enligt denna lag. Av protokollet ska framgå 1.vem som har fattat beslut om åtgärden, 2.grunden för beslutet och tidpunkten när det har fattats, 3.vem eller vilka som har deltagit vid åtgärden, 4.vem eller vilka som åtgärden har riktat sig mot, 5.tiden för beslut om åtgärd samt 6.vad som i övrigt har förekommit vid ingripandet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:865) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m. dels att 1, 7 och 8 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 c §, av följande lydelse. Denna lag gäller, om inte annat följer av lag eller annan författning, egendom som 1.tillfallit staten på grund av förverkande, 2.tillfallit staten enligt lagen (1938:121) om hittegods, 3.tagits i förvar enligt lagen (1974:1065) om visst stöldgods m.m., 4. omhändertagits med stöd av 4. omhändertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387), eller 24 a § polislagen (1984:387), 5. omfattas av 27 kap. 8 a § 5. omfattas av 27 kap. 8 a § 6. omhändertagits med stöd av 2 § lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Egendom som omhändertagits med stöd av 2 § lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd ska finnas tillgänglig hos polismyndigheten eller för avhämtning i minst efter delgivning av underrättelse enligt 14 § i lagen (2014:000) om åtgärder vid hindrande av fortsatt färd. Om egendomen inte hämtas ut inom ska egendomen hanteras på det sätt som anges i denna lag. Gör ägaren eller annan rätts- innehavare anspråk på egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöld- Gör ägaren eller annan rätts- innehavare anspråk på egendom som tagits i förvar med stöd av lagen (1974:1065) om visst stöld- 1 Senaste lydelse 2009:1172. 2 Senaste lydelse 2009:1172. gods m.m., egendom som om- händertagits med stöd av 24 a § polislagen (1984:387) eller egen- (1984:387), dom som omfattas av 27 kap. 8 a § som omfattas av 27 kap. 8 a § ut till rättsinnehavaren efter beslut händertagits med stöd av 2 § lagen av den myndighet som förvarar hindrande av fortsatt färd ska den redan har sålts eller förstörts. efter beslut av den myndighet som förvarar egendomen, om egen- domen inte redan har sålts eller Har egendomen reparerats eller på annat sätt förbättrats, är den som gör anspråk på egendomen enligt första stycket skyldig att betala kost- naden för förbättringen innan egendomen lämnas ut. ringskostnaden inom efter det att särskild uppmaning delgivits rättsinnehavaren, får egendomen säljas i den ordning som anges i denna tagits i förvar med stöd av lagen tagits i förvar med stöd av lagen m.m., egendom som omhänder- m.m., egendom som omhänder- tagits med stöd av 24 a § polis- tagits med stöd av 24 a § polis- lagen (1984:387) lagen (1984:387), som omfattas av 27 kap. 8 a § omfattas av 27 kap. 8 a § rätte- gångsbalken eller som omhänder- tagits med stöd av 2 § lagen (2014:000) om åtgärder vid hind- rande av fortsatt färd sker för statens räkning. Har egendomen sålts, har ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. Denna utgår dock inte med högre belopp än som influtit vid försäljningen. I de fall som avses i 7 § andra stycket ska kostnaden för förbättringen avräknas från ersättningen. Ansökan om ersättning prövas av om en polis- myndighet har fattat beslutet om försäljning. I annat fall prövas frågan av den myndighet som beslutat om försäljningen. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2009:1172. Förslag till lag om ändring i bötesverkställighetslagen (1979:189) Härigenom föreskrivs att 2 § bötesverkställighetslagen (1979:189) ska ha följande lydelse. Uppbörd av böter sker så snart dom, strafföreläggande eller före- läggande av ordningsbot har meddelats. Indrivning får däremot ej ske förrän domen har vunnit laga kraft eller föreläggandet har godkänts. Utan hinder av att dom eller föreläggande ej har meddelats får den misstänkte betala förskott på böter som kan komma att åläggas honom. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om sådan förskotts- betalning. Uppbörd av böter ska ske så snart dom, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot har meddelats. Indrivning får däremot inte ske förrän domen har vunnit laga kraft eller föreläggandet har godkänts. Utan hinder av att dom eller föreläggande inte har meddelats får den misstänkte betala förskott på böter som kan komma att åläggas honom. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan förskotts- betalning. Om den misstänkte har hemvist i ett land som inte omfattas av lagen (1963:193) om samarbete med , , och angående verkställighet av straff m.m. eller lagen (2009:1427) om erkännande och verkställighet av bötesstraff inom Europeiska unionen och det är fråga om böter för brott som begåtts med fordon i yrkesmässig trafik, ska polisman i samband med kontrollen besluta om förskott på böter. Om förskottet inte betalas får polisman besluta att fordonet inte får fortsätta färden. Beslut om förbud att fort- sätta färden gäller tills förskottet betalats. Denna lag träder i kraft .