prop · H2031d2 · 2014-10-23 00:00:00 — Statens finansiella sparande och budgetsaldo visar underskott 2013–2015, för att därefter successivt förstärkas. Detta medför att stats- skulden ökar 2013–2015, för att sedan minska under den resterande delen av prognosperioden. Statens inkomster utgörs i huvudsak av skatter och avgifter på arbete samt skatt på kapital och konsumtion. Dessa inkomster uppgick till av statens totala inkomster. Av resterande del svarade inkomster från kapital för , medan transfereringarna från övriga sektorer uppgick till . Enligt NR redovisas även vissa kalkylmässiga poster, t.ex. kapitalförslitning, som inkomster. Dessa uppgick till av inkomsterna 2013.111 Tabell 9.8 Statens inkomster och utgifter –2018 Miljarder kronor, om annat ej anges. Utfall , prognos –2018. -1,1 -2,0 -1,1 -0,1 1Inklusive beräkningsteknisk överföring till hushållen 2016–2018. 2Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Inkomsterna från skatter och avgifter som andel av BNP ökade något . Det låga ränteläget och den relativt låga statsskulden bidrog till att statens inkomster av räntor och utdelningar (kapitalinkomster) översteg ränte- utgifterna. Sammantaget redovisade staten ett underskott på av BNP 2013. försämras statens finanser jämfört med . Underskottet beräknas uppgå till av BNP (se tabell 9.8). Försvagningen är till stor del en följd av den förra regeringens åtgärder. Underskottet beräknas i stort halveras till 2015 och då uppgå till av BNP. Förstärkningen av statens finanser är främst en följd av att utgifterna beräknas minska som andel av BNP. Detta innebär att det finansiella sparandet i staten närmar sig balans 2016 och sedan förstärks . Det finansiella sparandet i staten beräknas 2018 uppgå till av BNP. Från statens finansiella sparande till budgetsaldo Statens finansiella sparande visar förändringen av den finansiella förmögenheten, exklusive effekten av värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov med omvänt tecken och därmed dess påverkan på statsskulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av försäljningar och köp av finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökad utlåning, eftersom sådana transaktioner inte förändrar den finansiella förmögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa transaktioner. Förutom denna principiella skillnad avviker redovisningen i statens budget i flera andra avseenden från redovisningen i NR. Budget- saldot redovisas kassamässigt, medan NR tillämpar en periodiserad redovisning.112 Denna skillnad påverkar framför allt redovisningen av skatteintäkter och ränteutgifter. blev det finansiella sparandet betydligt starkare än budgetsaldot (se tabell 9.9). Det beror på att upplåning på ca , för att finansiera sin utlåning till , endast belastade 111 I NR redovisas hela utgiften för en investering då den görs medan kapitalförslitningen ingår i konsumtionsutgifterna. För att undvika att både kostnaden och utgiften för investeringen belastar det finansiella sparandet återförs kapitalförslitningen som en s.k. tillräknad inkomst. 112 Den kassamässiga redovisningen innebär att transaktionerna (skatter och räntor) redovisas när betalningen sker. I NR periodiseras trans- aktionerna till den tidpunkt de avser. Det innebär t.ex. att skatter redovisas på inkomståret i NR, oberoende av när betalningen sker. Upplåningen påverkade inte det finansiella sparandet eftersom staten fick mot- svarande fordran på . Tabell 9.9 Statens finansiella sparande och budgetsaldo 2013–2018 Utfall , prognos –2018. Räntor, periodisering, Köp och försäljning av Källor: , och egna beräkningar. De kassamässigt inbetalda skatterna 2013 blev lägre än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna. Skillnaden förklaras både av uppbördsförskjutningar, huvudsakligen hänförliga till juridiska personer, och betalnings- förskjutningar, främst gentemot kommuner och landsting, dvs. de intäkter som hör till kommun- sektorn var inte fullt så stora som de utbetalningar staten hade gjort till sektorn under kalenderåret. Den förstärkning av budgetsaldot 2013 som försäljningen av statens innehav av aktier i , extra utdelningar m.m. medförde påverkar inte det finansiella sparandet. bedöms budgetsaldot bli högre än det finansiella sparandet. Både försäljningar av statens aktieinnehav och periodisering av räntor m.m. väntas förstärka budgetsaldot i förhållande till det finansiella sparandet. De kassamässigt inbetalda skatterna beräknas däremot bli lägre än de prognostiserade debiterade skatteintäkterna. Även 2015–2018 förstärks budgetsaldot av beräkningstekniskt antagna försäljningar av statens aktieinnehav. Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ta upp lån enligt 5 kap. budgetlagen. Beräkningen av netto- utlåning enligt tabell 9.10 godkänns. Beräkningen av den kassamässiga korri- geringen enligt tabell 9.10 godkänns. Skälen för regeringens förslag: Enligt budgetlagen ska budgeten omfatta alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov. Ett budget- överskott innebär ett minskat lånebehov för staten och att statsskulden därigenom normalt minskar. Det motsatta förhållandet gäller vid ett budgetunderskott. För att statens budgetsaldo ska överensstämma med statens lånebehov redo- visas nettoutlåning och en kassamässig korrigeringspost på utgiftssidan av statens budget. Underskottet i statens budgetsaldo minskar 2014 och vänds till överskott 2016 visade statens budget ett underskott på , varav ca berodde på att lånade upp ytterligare medel för att förstärka valutareserven. väntas budgetsaldot visa underskott om respektive . Budgetsaldot förstärks gradvis under hela prognosperioden och beräknas saldot vara positivt igen. beräknas överskottet uppgå till . Utvecklingen av saldot redovisas i tabell 9.10 och diagram 9.4. Tabell 9.10 Statens budgetsaldo 2013–2018 Utfall , prognos –2018. In-/utlåning från Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 2Avser utgifterna under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 3Riksgäldskontorets nettoutlåning beräknas uppgå till 15 . 4Avser infrastrukturlån (netto). 5Den kassamässiga korrigeringen beräknas uppgå till . Källor: , och egna beräkningar. Varierande nivå på statsskuldsräntorna Utgifterna för statsskuldsräntorna varierar mycket . Avgörande för ränte- utgifternas nivå är statsskuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplånings- teknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas över tiden, t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av statsobligationer. uppgick ränteutgifterna till , vilket var ca 5 miljarder kronor (24,) lägre än vad som ursprungligen anvisades i statens budget . De lägre utgifterna var framför allt en effekt av högre kursvinster (motsvarande ca ) än förväntat vid byten av lån. Valutakursvinster eller förluster uppstår vid förfall av lån i utländsk valuta och beror på hur kronkursen utvecklats sedan lånet togs upp. prognostiseras ovanligt låga ränteutgifter, motsvarande , främst till följd av överkurser vid emissioner av obligationer i svenska kronor. ökar ränteutgifterna till ca till följd av dels en något ökande statsskuld, dels att ett stort realobligationslån förfaller till betalning, vilket medför att en inflationskompensation om betalas ut. Real- obligationer är lån där räntan är kopplad till utvecklingen av ett visst index som ger innehavaren av obligationen en viss avkastning i förhållande till jämförelseindexet då obligationen förfaller. Den exakta avkastningen bestäms således först när lånet löper ut och utvecklingen av det underliggande indexet fastställts. –2018 finns huvudsakligen två sinsemellan motverkande faktorer som påverkar ränte- utgifterna: stigande marknadsräntor och en minskande statsskuld. De utgiftsmässiga räntorna förväntas uppgå till under dessa år. Diagram 9.4 Statens budgetsaldo 2000–2018 Utfall , prognos –2018. -100 -150 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att räntenivåerna är markant lägre, men också till följd av att statsskulden minskat. av uppgick de genom- Under de senaste fem åren har ränteutgifterna i genomsnitt uppgått till ca eller av BNP. nettoutlåning minskar efter finanskrisen nettoutlåning är en post på budgetens utgiftssida som har stor betydelse för budgetsaldot. Nettoutlåningen omfattar såväl löpande statlig verksamhet – t.ex. studielån – som tillfälliga poster, vilka oftast beslutas med kort varsel och därför inte går att förutse. På grund av dessa engångseffekter varierar netto- utlåningen kraftigt . har nettoutlåningen varit hög till följd av extraordinära insatser som gjorts med anledning av finanskrisen, såsom lån för att stärka valutareserven och lån till länder med finansiella problem. Riksgälds- kontorets nettoutlåning uppgick till 2013 (se tabell 9.10). uppgick utlåningen till . Ökningen av nettoutlåningen jämfört med beror nästan uteslutande på ökade lån till för förstärkning av valutareserven. Förstärkningen innebar att fördubblade sitt lån i . Vid omsättning av enskilda lån uppstår valutakursdifferenser, vilket påverkar nettoutlåningen. Fram förväntas valutakursförluster hänförliga till lån uppstå motsvarande , vilket ökar nettoutlåningen. förväntas netto- utlåning uppgå till ca . Av beloppet utgör ca ny upplåning till . Detta beror på en anpassning till budgetlagens bestämmelser, som innebär att myndigheten ska ta upp lån även för kapitaliserade räntor för att få en överensstämmelse mellan statens fodringar på studerande och dess upplåning. Den engångsvisa upplåningen om redovisas mot inkomsttitel och påverkar således inte lånebehovet eller budgetsaldot. har bistått med lån för att motverka finanskrisens effekter i landet. Totalt utbetalades motsvarande 2009–2011. Lånet har återbetalats . Drygt hälften betalades 2012 och resterande del . Enligt den ursprungliga amorterings- planen skulle återbetalningarna börja och pågå till 2021. Den tidigarelagda återbetalningen beror på att åter kan emittera statsobligationer på den internationella kapitalmarknaden. Statens budgetsaldo justerat för större engångseffekter beräknas engångseffekter ha påverkat budgetsaldot negativt med (se tabell 9.11). Framför allt påverkar upplåning för förstärkning av valutareserven saldot negativt. Tabell 9.11 Statens budgetsaldo samt justering för större engångseffekter 2013–2018 Utfall , prognos –2018. Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . 1För görs ett beräkningstekniskt antagande om försäljnings- inkomster från statens aktier motsvarande . 2Summan av extra utdelningar och kapitaltillskott. 3Avser lån i . Källor: och egna beräkningar. Den ökade skulden till följd av upplåningen motsvaras dock av en motsvarande fordran på . Vidare förstärkte försäljningen av innehav av aktier i framför allt Nordea bank saldot med ca . –2018 beräknas de större engångs- effekterna förbättra budgetsaldot med . görs, som tidigare nämnts, ett beräkningstekniskt antagande om försäljningar av aktier i statliga bolag. –2018 görs dock inga antaganden om extrautdelningar eller kapitaltillskott. Det finansiella sparandet i ålderspensions- systemet uppgick till -eller -0,av BNP (se tabell 9.12). –2018 är avgiftsinkomsterna lägre än pensionsutbetalningarna. är dock direktavkastningen på AP-fondernas tillgångar tillräckligt stor för att täcka avgifts- underskottet. Det finansiella sparandet är positivt 2014 och 2015, men väntas åter bli svagt negativt . Tabell 9.12 Ålderspensionssystemets inkomster och utgifter –2018 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2013, prognos 2014– 2018. -0,1 -0,1 -0,3 -0,3 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Källor: och egna beräkningar. Alla inkomstpensioner och tilläggspensioner efter är följsamhetsindexerade. I ett läge då pensionssystemets finanser är i balans bygger följsamhetsindexeringen på förändringen av inkomstindex. Om balanstalet understiger 1,0000, dvs. om pensionssystemets skulder överstiger systemets tillgångar, aktiveras balanseringen. Balanseringen är ett sätt att, genom en justering av indexeringen, säkerställa att pensionssystemets utgifter inte långsiktigt överstiger dess inkomster. Detta sker genom att pensionerna bestäms utifrån förändringen av ett balansindex i stället för ett inkomstindex. Diagram 9.5 Utvecklingen av inkomstindex och balansindex 2009–2018 Fastställda tal 2009–2015, prognos 2016–2018. Källor: och egna beräkningar. Balansindexet bestäms utifrån utvecklingen av inkomstindexet och balanstalets storlek. Balans- eringen är aktiverad så länge balansindexet understiger inkomstindexets nivå. Balanseringen förväntas vara aktiverad (se diagram 9.5). Detta innebär att pensionerna stiger med mer än utvecklingen av inkomstindex om balanstalet överstiger 1,0000. gör det låga balanstalet att balansindex utvecklas negativt, trots att inkomstindex ökar. Eftersom balanstalet överstiger 1,0000, ökar balansindex mer än inkomstindex under dessa år (se tabell 9.13). Eftersom balanseringen inte är aktiverad 2017 och 2018, bestäms följsamhetsindexeringen113 av inkomstindex, snarare än balansindex för dessa år114. 113 Följsamhetsindexering innebär att inkomst- och tilläggspensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex (eller balansindex) minus . motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. 114 Det innebär att det inte är möjligt att härleda följsamhetsindexeringen från tabell 9.13. bestäms följsamhetsindexeringen av utvecklingen mellan nivån på inkomstindex 2017 (172,15) och nivån på balansindex 2016 (160,86), uttryckt i procent, minus 1,6. Tabell 9.13 Inkomstindex, balanstal och balansindex 2013– 2018 Procentuell förändring om annat ej anges, fastställda tal 2013–2015, prognos 2016–2018. -1,1 -2,7 1,0198 0,9837 1,0040 1,0335 1,0297 1,0124 1Följsamhetsindexering innebär att inkomst- och tilläggspensionerna räknas om med utvecklingen av inkomstindex (eller balansindex) minus . motsvarar det förskott som läggs till pensionen när den beviljas. 2Balanstalet uttrycker inte procentuell förändring, utan anger systemets till- gångar i förhållande till dess skulder. Källor: och egna beräkningar. Det finansiella sparandet för kommuner och landsting, kommunsektorn, uppgick samman- taget till -2013. Det ekonomiska resultatet före extraordinära poster uppgick till (se tabell 9.14). Både det finansiella sparandet och det ekonomiska resultatet förstärktes av en åter- betalning av sjukförsäkringspremier från försäkring om . Det ekonomiska resultatet försvagades med på grund av en ned- justerad diskonteringsränta för beräkningen av pensionsskulden. Det kommunala skatteunderlaget växte något svagare 2013 än 2012 på grund av det dämpade konjunkturläget. Till viss del vägdes detta upp av att kommuner och landsting sammantaget höjde skatten 2013.115 Statsbidragen ökade detta år till följd av finanspolitiska åtgärder och regleringar som kompenserar för effekterna av höjningen av grundavdraget för pensionärer. Sammantaget ökade kommunsektorns inkomster med 3,6 pro- cent . Utgifterna ökade med , vilket innebar en förbättring av det finansiella sparandet. Kommunsektorns kon- sumtion växte endast i något snabbare takt, , jämfört med och inves- teringarna ökade i en långsammare takt än . 115 Den kommunala medelutdebiteringen höjdes med 2013, vilket ökade skatteinkomsterna med ca . Även 2014 bedöms skatteunderlaget utvecklas förhållandevis svagt på grund av det fortsatt svaga konjunkturläget. Detta vägs dock delvis upp av att kommuner och landsting samman- taget höjt skatten även detta år.116 får kommunsektorn inget tillskott från Försäkring detta år. De totala inkomsterna väntas därmed öka relativt svagt 2014, , medan utgifterna bedöms öka . Den kommunala konsumtionen ökar i löpande priser. Inves- teringarna ökar också i en snabbare takt. Det finansiella sparandet och det ekonomiska resul- tatet beräknas därför försvagas jämfört med . Tabell 9.14 Kommunsektorns finanser 2013–2018 Miljarder kronor om annat ej anges. Utfall , prognos –2018. -0,3 -0,2 -0,1 -0,1 -0,1 Anm.: Skatter och bidrag som andel av BNP inkluderar intäkter från den kommunala fastighetsavgiften. Faktisk utveckling av statsbidrag. 1 Löpande priser. Källor: och egna beräkningar. De ekonomiska förutsättningarna för kom- muner och landsting stärks . 116 Den kommunala medelutdebiteringen höjdes med 2014, vilket ökar skatteinkomsterna med ca med att arbetsmarknadsläget successivt förbättras beräknas skatteinkomsterna öka i en snabbare takt. Utgifterna ökar i en lägre takt och därmed förstärks det finansiella sparandet och det ekonomiska resultatet 2015 och 2016 (se diagram 9.6). Under den senare delen av prognosperioden försämras det finansiella sparandet, främst på grund av att statsbidragen och skatte- inkomsterna utvecklas svagare.117 Det finansiella sparandet uppgår till -0,av BNP . Resultatet är däremot oförändrat, främst på grund av att inves- teringarna fortsätter att öka. Kommunsektorn som helhet uppnår ett resultat som är i linje med god ekonomisk hushållning tidigt . Diagram 9.6 Utvecklingen av kommunsektorns inkomster och utgifter samt finansiella sparande 2000–2018 Utfall –2013, prognos –2018. Finansiellt sparande (höger axel) Källor: och egna beräkningar 9.3Den ekonomiska ställningen och skuldutvecklingen Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet uppgick till , vilket motsvarade av BNP. uppställning redovisas detta mått exklusive statens och större delen av den kommunala sektorns åtaganden för de förmånsbestämda tjänstepensionerna. Skulderna för de fonderade avgiftsbestämda tjänstepensionerna ingår, i likhet med premiepensionssystemet, inte heller i den offentliga sektorn utan, redovisas i försäkringssektorn. Diagram 9.7 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet 1990–2018 Procent av BNP. Utfall –2013, prognos –2018. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet ligger i huvudsak i AP-fonderna, medan staten har en nettoskuld. är den finansiella förmögenheten positiv, dvs. de finansiella tillgångarna överstiger skulderna (se diagram 9.7). Den offentliga sektorns, huvudsakligen ålderspensions- systemets, kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar överstiger också ränteutgifterna. Den finansiella förmögenheten ökade 2013 med motsvarande av BNP. Det finansiella sparandet gav ett negativt bidrag, medan värde- förändringar m.m. gav ett starkt positivt bidrag på till förändringen av förmögenheten. Ökningen av BNP reducerade förmögenheten som andel av BNP (se tabell 9.15). medför underskotten i det finansiella sparandet i frånvaro av värdeändringar att förmögenheten minskar. I prognosen ingår endast värdeförändringar till följd av de för- väntade valutakursförändringarnas effekt på 117 Prognosen för kommunsektorns finanser utgår från beslutad, föreslagen och aviserad politik. Dessutom antas att den genomsnittliga kommunalskattesatsen är oförändrad framöver. statsskulden.118 Nettoförmögenheten minskar ytterligare med som andel av BNP till följd av den relativt starka ökningen av BNP. Tabell 9.15 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet 2013–2018 Procent av BNP. Utfall , prognos –2018. -6,9 -9,3 -9,8 -9,4 -8,6 -7,2 -3,7 -2,0 -1,2 -0,8 -0,2 -1,3 -2,2 -1,1 -0,3 -0,6 -0,5 -0,8 -1,0 -0,9 -0,8 -0,8 Anm.: Finansiella förmögenheten redovisas exklusive resp. sektors pensionsskuld samt periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Nettoförmögenheten fortsätter att minska som andel av BNP 2016–2018. Överskottet i det finansiella sparandet kompenserar inte den minskning av förmögenheten i relation till BNP som följer av ökningen av BNP. Till 2018 beräknas den finansiella förmögen- heten, i absoluta tal, ca jämfört med , vilket i stort sett följer förändringen av det acku- mulerade finansiella sparandet. Statsskulden beräknas uppgå till 2014, vilket är en ökning med jämfört med (se tabell 9.16 och diagram 9.8). Ökningen beror främst på ett ökat lånebehov men påverkas även av relativt stora förändringar av de s.k. statsskulds- 118 Bidraget från värdeökningar har i genomsnitt uppgått till av BNP 2000–2013, medan standardavvikelsen uppgår till av BNP . dispositionerna, vilka bl.a. innefattar orealiserade valutakursdifferenser som påverkar skulden, men inte statens budgetsaldo och lånebehov. Diagram 9.8 Statsskuldens utveckling –2018 Utfall , prognos –2018. 00 01 02 03 04 05 06 07 Skuldkvot, procent av BNP Källor: och egna beräkningar. till , men minska som andel av BNP. bidrar de växande budgetöverskotten till att statsskulden minskar, både nominellt och uttryckt som andel av BNP. beräknas skuldkvoten, dvs. den konsoliderade statsskulden som andel av BNP, uppgå till . Tabell 9.16 Statsskuldens förändring 2013–2018 Utfall , prognos –2018. Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . 1Identiskt med statens budgetsaldo med omvänt tecken. 2I den okonsoliderade statsskulden ingår statliga myndigheters innehav av statspapper. 3Här avses konsoliderad statsskuld vilket innebär att statliga myndigheters innehav av statspapper räknats bort. 4Avser statsskuldsförändring beräknad på den konsoliderade statsskulden. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld är låg Den konsoliderade bruttoskulden, den s.k. Maastrichtskulden, definieras av EU-regler och används vid bedömningen av medlemsländernas offentliga finanser. För svenska förhållanden innebär definitionen att skulden består av den konsoliderade statsskulden och den kommunala sektorns skulder på kapitalmarknaden, med avdrag för AP-fondernas innehav av stats- obligationer. uppgick den konsoliderade bruttoskulden av BNP (se diagram 9.9). har det nominella värdet på skulden varierat kraftigt, för att vid utgången av 2013 uppgå till . Skulden ökade således med ca , trots att överskotten i det finansiella sparandet sammanlagt uppgick till 1995–2013. på att överskotten i AP-fonderna investerades i aktier och andra tillgångar, som fonderna minskade sitt innehav av stats- obligationer. Som andel av BNP har emellertid skulden minskat kraftigt och uppgick vid utgången av av BNP (skuldkvoten), vilket kan jämföras med referensvärdet inom EU på högst av BNP (se diagram 9.9 och tabell 9.17). Diagram 9.9 Den konsoliderade bruttoskulden –2018 Utfall –2013, prognos –2018. Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen av skulden beror på det finansiella sparandet, som kan fördelas på primärt sparande och ränteutgifter samt det s.k. stock-flödet. Detta flöde utgörs av finansiella transaktioner och periodiseringar som inte påverkar det finansiella sparandet. ökade skulden relativt kraftigt, som andel av BNP . Statens finansiering av utlåning till för för- stärkningen av valutareserven ökade skulden som andel av BNP , medan försäljningar av statens aktieinnehav reducerade skuldkvoten . Skulden fortsätter att öka 2014 både nominellt och som andel av BNP. börjar skulden åter att minska som andel av BNP och 2018 beräknas skuldkvoten uppgå till av BNP. Tabell 9.17 Den offentliga sektorns konsoliderade brutto- skuld och bidrag till förändringen 2013–2018 Procent av BNP, om annat ej anges. Utfall , prognos –2018. -0,7 -1,5 -1,7 -2,3 -0,4 -0,8 -1,3 -0,2 -0,1 -1,1 -0,4 -0,4 -0,3 -0,3 -0,3 -0,9 -1,3 -1,9 -1,9 -1,7 -1,6 Källor: och egna beräkningar. 9.4Jämförelse med ekonomiska vårproposition 9.4.1Den offentliga sektorns finanser Den offentliga sektorns finansiella sparande har netto reviderats ned med , eller av BNP, i förhållande till det utfall som förelåg till ekonomiska vårproposition (se tabell 9.18). I revideringen inkluderas även en effekt av övergången till ENS 2010, som för prognosåren belastar det finansiella sparandet med i nivå (se fördjupningsrutan ENS 2010 – effekter på de offentliga finanserna). Prognosen för det finansiella sparandet 2014 har reviderats ned med jämfört med beräkningen i vårpropositionen.