prop · H103146 · 2014-02-25 00:00:00 — 5.om brottet begåtts inom område som ej tillhör någon stat och förövats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning eller enskild inrättning eller mot utlänning med hemvist i , 6.om brottet är kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, penningförfalskning, försök till sådana brott, folkrättsbrott, olovlig befattning med kemiska vapen, olovlig befattning med minor, osann eller ovarsam utsaga inför en internationell domstol, 5.om brottet begåtts inom område som inte tillhör någon stat och förövats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning eller enskild inrättning eller mot utlänning med hemvist i , 6.om brottet är kapning, sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage, penningförfalskning, försök till sådana brott, olovlig befattning med kemiska vapen, olovlig befattning med minor, osann eller ovarsam utsaga inför en 312Senaste lydelse 2010:636. terroristbrott enligt 2 § lagen brott, brott som avses i 5 § samma brott, brott som avses i 5 § samma lag eller om brottet riktats mot lag, brott enligt lagen (2014:000) om straff för folkmord, brott mot krigsförbrytelser, uppvigling som bestått i en omedelbar och folkmord eller om brottet riktats 7. om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat för brottet är fängelse eller däröver. 1.utvecklar, producerar eller på annat sätt förvärvar, lagrar eller bibehåller kemiska vapen eller överför, direkt eller indirekt, kemiska vapen till någon, 2.använder kemiska vapen, 3.deltar i militära förberedelser för användning av kemiska vapen, kravallbekämpning som en metod kravallbekämpning som en metod för krigföring döms, om gärningen för krigföring döms för olovlig inte är att bedöma som befattning med kemiska vapen, till fängelse i högst , om befattning med kemiska vapen till gärningen inte är att bedöma som fängelse i högst . (2014:000) om straff för folkmord, Som kemiska vapen enligt första stycket 1–3 ska anses sådant som definieras som kemiska vapen i konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring. Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen varit ägnad att i väsentlig grad bidra till utveckling, produktion eller spridning av kemiska vapen eller till att sådana vapen används mot människor. 313Senaste lydelse 2009:396. 314Senaste lydelse 2009:396. använder, utvecklar, använder, utvecklar, tillverkar, förvärvar, (truppminor), (truppminor), befattning med minor till fängelse befattning med minor till fängelse i högst , om gärningen inte i högst , om gärningen inte är att bedöma som folkrättsbrott. är att bedöma som krigsförbrytelse enligt lagen (2014:000) om straff Första stycket gäller endast minor som avses i konventionen om förbud mot användning, lagring, produktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring. Sådan befattning med minor som är tillåten enligt den konvention som avses i andra stycket utgör inte brott. Är brottet grovt döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen väsentligt bidragit till att minor kommit att användas på ett sätt som inneburit fara för många människors liv eller hälsa. Bestämmelserna i detta kapitel om bortfallande av påföljd gäller inte för 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 §, 2. folkrättsbrott enligt 2. folkmord, 6 § andra stycket, krigsförbrytelse enligt 1, 2 eller (1964:169) om straff för folkmord, 11 § lagen (2014:000) om straff 4. terroristbrott enligt 3 § 1 eller 3. terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen 2 jämförd med 2 § lagen 5. försök till brott som avses i 1, 4. försök till dessa brott. 3 eller 4. Har någon begått brott som avses i första stycket innan han eller hon fyllt tjugoett år, gäller dock bestämmelserna om bortfallande av påföljd i detta kapitel. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 35 kap. 2 § tillämpas även på gärningar som utgör folkmord, försök till detta brott och grov krigsförbrytelse som har begåtts 315 Senaste lydelse 2010:60. före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1703) om ändring i Härigenom föreskrivs att 22 kap. 6 c § lagen (1998:1703) om ändring i ska ha följande lydelse. Den som i strid med Förenta Den som i strid med Förenta fullständigt förbud mot kärn- fullständigt förbud mot kärn- sprängningar deltar i eller på annat sprängningar deltar i eller på annat sätt medverkar till utförandet av en sätt medverkar till utförandet av en någon annan kärnsprängning döms någon annan kärnsprängning döms fängelse i högst , om fängelse i högst , om gärningen inte är att bedöma som gärningen inte är att bedöma som (2014:000) om straff för folkmord, Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen haft stor betydelse för kärnsprängningen eller om gärningen inneburit fara för människor eller för egendom av särskild betydenhet. 316 Senaste lydelse 2009:398. 4Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 7 och 14 §§ polisdatalagen (2010:361) ska ha följande lydelse. Uppgifter i ska gallras senast när uppgifterna om den registrerade gallras ur belastningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter i utredningsregistret ska gallras senast när uppgifterna om den registrerade får föras in i eller när förundersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas, åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter eller när den registrerade har godkänt ett strafföreläggande som avser enbart böter. Uppgifter i spårregistret ska gallras senast efter registreringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2. folkrättsbrott enligt 2. folkmord, 6 § andra stycket , mänskligheten eller grov krigsför- brytelse enligt 1, 2 eller 11 § lagen (2014:000) om straff för folkmord, 3. folkmord enligt 1 (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. 3.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 4.försök till dessa brott. Uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister om en misstänkt person ska gallras senast efter det att uppgifter om personen gallrats ur misstankeregistret som förs enligt lagen (1998:621) om misstankeregister och ur belastningsregistret som förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter som inte kan hänföras till en identifierbar person ska gallras senast efter registreringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2. folkrättsbrott enligt 22 kap. 2. folkmord, 6 § andra stycket , lagen (2014:000) 3. folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. 3.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 4.försök till dessa brott. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för uppgifter som hänför sig till utredningar om folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket eller utredningar om folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord eller försök till sådant brott. 5Förslag till lag om ändring i lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med klusterammunition Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med klusterammunition ska ha följande lydelse. lagrar, överlåter, till för in lagrar, överlåter, till för in eller från för ut eller från för ut högst , om gärningen inte är högst , om gärningen inte är enligt lagen (2014:000) om straff Med klusterammunition avses i denna lag sådan klusterammunition samt sådana explosiva substridsdelar från spridningskapslar fästa vid luftfartyg som avses i konventionen om klusterammunition. Sådan befattning med klusterammunition samt explosiva substridsdelar som är tillåten enligt den konvention som avses i andra stycket utgör inte brott. Är brottet grovt döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen väsentligt bidragit till att klusterammunition kommit att användas på ett sätt som inneburit fara för många människors liv eller hälsa. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden Straffansvar för folkmord, brott mot mänskligheten och Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, 2.lag om ändring i , 3.lag om ändring i lagen (1998:1703) om ändring i , 4.lag om ändring i polisdatalagen (2010:361), 5.lag om ändring i lagen (2012:179) om straff för olovlig befattning med klusterammunition. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser Den föreslagna lagen innebär en samlad reglering av flera brott som har sin grund i allmän folkrätt, och den bygger på vad som kan anses utgöra Lagen utgår i stor utsträckning från Romstadgan tillämpningsområde kodifierar sedvanerätten, och i viss mån från de brottskriterier som ska vara till hjälp vid tolkningen och tillämpningen av Lagen täcker dock ett större straffbart område än stadgan. gäller främst vid icke-internationella väpnade konflikter, där sedvanerätten ändå kan ge stöd för en straffrättslig reglering. Lagen ska ersätta lag om straff för folkmord och straffbe- stämmelsen om folkrättsbrott i 22 kap. 6 § . emellertid tänkt att gälla också framför allmänt tillämpliga straffbe- stämmelser som har kommit att omfatta andra brott mot folkrätten – och då i synnerhet brott mot mänskligheten – utan att vara särskilt utformade Att de mest allvarliga internationella brotten får en samlad, moderni- serad och utbyggd svensk reglering är i hög grad befogat med tanke på frågornas betydelse och internationella åtaganden. återspeglar den utveckling som innebär att enskilda personer i allt större omfattning kan ha både rättigheter och skyldigheter i det I lagen görs en tydligare koppling till vad som strider mot folkrätten och till de omständigheter och skyddsintressen som är utmärkande för just de brotten. Det blir på så sätt klarare att hänsyn ska tas till dessa särskilda förhållanden vid lagföring och på- Genom den nya lagen upphävs alltså lagen om straff för folkmord, som närmast har haft karaktären av ett blankettstraffstadgande med sin hänvisning till vissa kapitel i i stället för egna brotts- Det remitterade förslaget innehåller betydligt mer de- taljerade och upplysande bestämmelser, något som är ägnat att bättre tillgodose den straffrättsliga legalitetsprincipen och även i övrigt stärka är det klart att den valda lagstiftningstekniken inte är fri från svårigheter, något som också sägs i lagrådsremissen. bestämmelser som knyts till en preciserad handling eller underlåtenhet är det i flera fall en ytterligare förutsättning att förfarandet strider mot Innehållet i den allmänna folkrätten kan i vissa fall vara förhållandevis svårt att fastställa, inte bara i rättstillämpningen utan i än högre grad för enskilda som berörs. Det kan också i vissa fall vara omstritt inom det internationella samfundet. Den föreslagna lagen ska dock bygga på den folkrättsliga sedvane-rätt som är förhållandevis klar till sitt innehåll. Remissen innehåller också en beskrivning av den allmänna folkrätten på de punkter som berörs av lagförslaget med hänvisningar framförallt till praxis hos de En direkt eller indirekt koppling till den allmänna folkrätten synes också svår att undvara i en lagstiftning av detta Kopplingen kan ses som en inskränkning av det straffbara område som vissa paragrafer i lagen omfattar. De är inte tillräckligt att övriga rekvisit är uppfyllda, det krävs dessutom att handlingen eller underlåtenheten strider mot allmän folkrätt. gör detta att oklarheter är mindre betänkliga. Av kanske större betydelse är att folkrättens innehåll förändras över Historiskt har denna förändring inneburit ett förstärkt skydd för enskilda människor som blir utsatta vid konflikter. Allmänt sett är det självfallet en positiv utveckling. innebär det en indirekt ut- vidgning av den föreslagna lagens tillämpningsområde – och därmed av det straffbara området – utan att ändringen kommer till ett tydligt uttryck. Om den valda lagstiftningsmetoden med en hänvisning till allmän folkrätt ska vara rättssäker, måste det förutsättas att en utveckling och förändring av folkrätten är klar för att den ska kunna läggas till grund för ett straffrättsligt ansvar. En annan svårighet ligger i det förhållandet att lagförslaget nära an- sluter till Romstadgan, inte sett bara till innehållet utan också till den Det minskar visserligen risken för att delar av stadgan skulle falla utanför den föreslagna lagen och för att lagen i den meningen skulle bli ofullständig. Den lagtekniska lösningen leder emellertid också till att flera bestämmelser kommer att överlappa En och samma gärning kan i lagens mening utgöra folk- mord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelse. Det är dock inte tillräckligt att gärningen uppfyller beskrivningen av en konkret handling eller underlåtenhet i flera bestämmelser. Det krävs dessutom att gärningen har begåtts i ett sådant syfte eller ingår i ett sådant sammanhang som tas upp i inledningen till varje bestämmelse och som ger varje brott en särskild karaktär. Det är likväl fullt tänkbart att en gärning faller inom tillämpningsområdet för flera bestämmelser i lagen. Avsikten är att allmänt tillämpliga principer för brottskonkurrens ska gälla i dessa fall (jfr avsnitt 18 i remissen). En princip som ofta upprätthålls är att det strängare straffbudet konsumerar det mindre allvarliga brottet men det vägs in vid bedömningen av brottets allvar. Som en ytterligare förutsättning för konsumtion brukar då gälla att bestämmelserna har samma kriminalpolitiska grund. (Jfr NJA 2013 s. 397 p. Enligt remissen är tanken att det i normalfallet ska dömas för endast ett brott, även om en handling eller en underlåtenhet innefattar mer än en straffbelagd gärning i den föreslagna lagen. Folkmord är då tänkt att vara det mest allvarliga brottet, följt av brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Ett sådant synsätt får anses förenligt med allmänna principer, även om strafflatituderna är desamma för folkmord, brott mot mänskligheten och den kvalificerade formen av krigsförbrytelse. Mot bakgrund av de skilda omständigheter som – genom inledningen till respektive paragraf – karakteriserar de olika brotten, kan det emellertid sättas i fråga om bestämmelserna har samma kriminalpolitiska grund annat än i en mycket allmän bemärkelse. Ytterst får det bli en uppgift för rättstillämpningen att välja den lösning som ter sig mest följdriktig och rimlig. En anknytande fråga gäller konkurrensen mellan fullbordade brott och försöksbrott. Saken kan aktualiseras genom att fullbordanspunk-ten ligger förhållandevis tidigt för vissa former av krigsförbrytelser. Ett sådant brott kan vara fullbordat redan då det riktas ett anfall mot en skyddad insats eller genom användning av förbjudna stridsmetoder (jfr 8 och 9 §§ i förslaget). Straffet är då fängelse i högst , om brottet inte är grovt. Under vissa förhållanden synes ett sådant anfall, om det genomförs men misslyckas, kunna utgöra exempelvis försök till brott mot mänskligheten. Det brottet har i så fall en betydligt strängare straffskala än krigsförbrytelse (jfr 23 kap. 1 § andra stycket ). Det har inte berörts närmare i remissen hur konkurren-sen ska bedömas i en sådan situation. Frågan bör därför belysas i det fortsatta lagstiftningsarbetet (jfr NJA 2012 s. 535 p. 10 och 11). En annan följd av lagförslagets uppbyggnad är att delvis ganska olikartade gärningar kommer att rymmas inom en och samma straffbestämmelse. Vad som håller ihop varje brottskategori är – som har nämnts i det föregående – det övergripande syftet eller det sammanhang där gärningen ingår som ett led. Att gärningarna kan vara av så skiftande karaktär inom ramen för ett och samma brott leder till mycket vida strafflatituder. För folkmord, brott mot mänskligheten och grov krigsförbrytelse är straffet fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Den valda systematiken måste dock anses vara väl förenlig med den allmänna folkrätten, och strafflatituden är densamma som i nu gällande lag om straff för folkmord. Därmed får det även i fortsättningen bli en uppgift för rättstillämpningen att inom de angivna ramarna finna hållpunkter för straffmätningen. Det får ske med ledning bl.a. av de allmänna principer som kommer till uttryck i 29 kap. . Det finns dock skäl att peka på ett särskilt förhållande. i den särskilda lagen, som ska ha företräde framför , är lägre än i bestämmelserna om mord och dråp, trots att det kan vara fråga om Vid krigsförbrytelser mot person, som inte utgör grovt brott, är straffet fängelse i högst . Avsikten är dock att den översta delen av straffskalan ska tillämpas för gärningar som innefattar ett uppsåtligt dödande och att krigsförbrytelser i sådana fall ska ses som I så fall får lösningen anses godtagbar. Paragrafen innehåller straffbestämmelserna om folkmord. förutsätter dels att gärningen tas upp i någon av de punkter som finns i paragrafen, dels att gärningen begås i ett sådant syfte som anges i inledningen till paragrafen. Enligt första stycket punkten 4 döms den som, i syfte att helt eller delvis förinta en folkgrupp som sådan, vidtar åtgärder i avsikt att förhindra att barn föds inom folk-gruppen. straffbara området bestäms alltså av två delvis sammanfallande syften i det ljuset framstår själva gärningen – vidtar åtgärder – som så allmänt beskriven att den knappast innehåller någon avgränsning av straffansvaret. Detta understryks av det förhållandet att brottet, så som det beskrivs, är fullbordat redan när åtgärderna är vidtagna, oavsett koppling till en möjlig effekt. Enligt författningskommentaren ska gärningen normalt kunna leda till den avsedda effekten för att vara straffbar. Detta bör komma till tydli- gare uttryck i lagtexten på motsvarande sätt som i punkten 3, där det förutsätts att någon påtvingar medlemmar av folkgruppen levnadsvillkor som är ägnade att medföra att folkgruppen helt eller delvis förintas. Punkten 4 bör därför ges följande lydelse: 4. vidtar åtgärder som är ägnade att förhindra att barn föds inom folkgruppen. Detta kan inte anses oförenligt med Romstadgan, även om ordaly- delsen där är en annan (artikel 6 d); för övrigt gäller samma skillnad mellan formuleringarna i stadgan och 1 § första stycket 3 i lagförslaget. Även stadgan måste antas innebära att åtgärderna på något sätt skulle kunna vara verkningsfulla. Under alla förhållanden talar rätts- säkerhetsskäl för en sådan avgränsning av det straffbara området. Paragrafen handlar om krigsförbrytelser som avser särskilt skyddade insatser eller kännetecken. Motiven för paragrafen är att vissa insatser eller kännetecken betraktas som särskilt skyddsvärda vid en väpnad konflikt eller en ockupation. Det kan exempelvis vara fråga om insatser med humanitär eller fredsfrämjande inriktning. paragrafen dock att i stor utsträckning reglera samma situationer som andra straffbestämmelser i lagen. Som har anförts i det föregående finns det anledning att i anslutning till den här paragrafen ta upp ytterligare frågor om brottskonkurrens. då särskilt uppmärksammas att gärningar som förorsakar död eller allvarlig personskada normalt blir att bedöma som grov krigsförbrytelse. Det följer av 11 § i förslaget och uttalanden i bl.a. författnings- kommentaren till 8 §. Det väcker frågan vilket tillämpningsområde 8 §, med en straffskala på fängelse i högst , kommer att få. Detta bör klargöras i det fortsatta beredningsarbetet. Paragrafen tar sikte på krigsförbrytelser som sker genom användning av förbjudna stridsmetoder. Liksom när det gäller 8 § kan det finnas anledning att i det fortsatta lagstiftningsarbetet uppmärksamma frågor om brottskonkurrens. Även 9 § överlappar i viss utsträckning andra straffbestämmelser i lagen, och fullbordanspunkten ligger i några fall tidigt i händelseförloppet, redan när ett anfall riktas mot exempelvis civila mål. Enligt första stycket punkten 4 döms den som riktar anfall mot ett militärt mål med vetskap om att anfallet kommer att leda till oproportionerliga skador för civila intressen. Vad som ligger i uttrycket med vetskap är inte klart. Paragrafen tar sikte på uppsåtliga brott, och uttrycket för tankarna till någon form av kvalificerat uppsåt. I författningskommentaren sägs dock att bristfälliga informationer hos militären inte fritar någon från ansvar. Det pekar mot uppsåtets nedre gräns. Det talas också om att den som inleder anfallet ska veta att effekterna är oproportionerliga. Att en effekt är oproportionerlig är dock en rättslig kvalificering. Det måste för ansvar vara tillräckligt att uppsåtet omfattar de förhållanden som gör att handlingen rent rättsligt ses som oproportionerlig. Det är mot denna bakgrund oklart om kravet på vetskap tillför något utöver en sedvanlig uppsåtsbedömning. Om uttrycket behålls, bör innebörden förtydligas i det fortsatta beredningsarbetet. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , Adelsohn , , , , , , , , Hatt, Ek, , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:146 Straffansvar för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser