prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — De skuggade ytorna (banden) i diagram 3.30 bestäms av skattade percentiler för regeringens prognosfel från budget- och vårpropositioner –2013. Osäkerhetsbanden täcker respektive 80, av regeringens historiska prognosfel och kan användas för att illustrera osäkerheten i regeringens prognoser.47 Diagram 3.30 Prognoser för BNP-tillväxt med osäkerhetsband bestående av prognosfelspercentiler Utfall –2013, prognoser Procentuell förändring Anm.: Prognosmakarna är regeringen (), () och (). respektive 80, av regeringens historiska prognosfel. Källor: , och egna beräkningar. Vid jämförelser av olika prognosmakares prognoser är det viktigt att ha osäkerheten i åtanke. Med utgångspunkt i regeringens prognoser ligger och prognoser väl inom det område som täcker av regeringens historiska prognosfel. I det avseendet framstår skillnaderna mellan prognoserna som små. Osäkerhetsbanden är inte symmetriska kring regeringens prognos. I detta fall indikerar de en underskattning av BNP-utvecklingen. visar hypotesprövningen i tabell 3.18 att det inte finns någon signifikant bias. Det är därför rimligt att använda symmetriska osäkerhetsband. Diagram 3.31 visar prognoserna för BNP- tillväxten tillsammans med osäkerhetsband som är baserade på regeringens historiska prognosfel och som är symmetriska kring regeringens prognoser.48 Både och prognoser ligger väl inom osäkerhetsbanden, och skillnaden mellan dessa prognoser och regeringens prognos är därför, ur ett historiskt perspektiv, litet. Diagram 3.31 Prognoser för BNP-tillväxt med symmetriska osäkerhetsband Utfall –2013, prognoser Procentuell förändring Anm.: Prognosmakarna är regeringen (), () och (). Skuggade ytor är baserade på regeringens historiska prognosfel. Källor: , och egna beräkningar. 47 Här gäller att 80-procents-ytan innesluter 60-procents-ytan som i sin tur innesluter 50-procents-ytan. Percentilerna är symmetriska (men inte 48 De symmetriska osäkerhetsbanden är skapade under antagandet att Till exempel ligger den mörkaste ytan mellan den första och den tredje kvartilen och täcker därför in av prognosfelen är normalfördelade, där MKF används som . regeringens historiska prognosfel med lika stor fördelning av resterande ett rimligt spridningsmått eftersom det aldrig är mindre än prognosfel på vardera sidan av kvartilerna. prognosfelsvariansen och dessutom ökar med storleken på en bias. Sysselsättningsutvecklingen – ett branschperspektiv har sysselsättningen vuxit med i genomsnitt . Sysselsättningen har, liksom produktionen, utvecklats olika starkt i olika branscher. I detta avsnitt ges en mer detaljerad beskrivning av vilka de varurespektive tjänsteproducerande branscherna är som har drivit utvecklingen.49 Hur sysselsättningen i hela ekonomin utvecklas beror på hur arbetsintensiv produktionen är i de branscher som växer starkast, samt i vilken utsträckning växande branscher kan möta efterfrågan genom ökad produktivitet och höjd medelarbetstid.50 Sysselsättningsutvecklingen är därmed beroende av hur produktionen i de olika branscherna utvecklas. Finanskrisen drabbade framför allt varuproducerande branscher Finanskrisen och den efterföljande statsskuldskrisen har påverkat svensk produktion och sysselsättning negativt. På branschnivå är skillnaderna dock stora. I varuproducerande branscher föll produktionen kraftigt , till stor del orsakat av fallet i industriproduktionen. En viss återhämtning i varuproduktionen har visserligen ägt rum men produktionsnivån är fortfarande lägre än den var 2007 (se diagram 3.32). Sysselsättningen i varuproducerande branscher följer ett liknande mönster. I tjänstebranscherna har utvecklingen varit mycket starkare, och tjänsteproduktionen har därför varit den främsta drivkraften för den 49Näringslivet kan delas in tolv branscher, varav fyra varuproducerande och åtta tjänsteproducerande. De fyra varuproducerande branscherna är: industri; bygg; elgas- värme- och vattenverk; jordbruk, skogsbruk och fiske. De åtta tjänsteproducerande branscherna är: handel; företagstjänster; övriga tjänster; hushållstjänster; informations- och kommunikationstjänster; fastighetstjänster; finansiell verksamhet; småhus och fritidshus (eftersom denna tjänst skapas av hushållen saknas sysselsatta för branschen). 50Produktivitetstillväxten har historiskt sett varit mycket högre inom varuproducerande branscher jämfört med tjänsteproducerande. har dessa branschers tillväxttakter varit i medeltal. Tjänsteproduktionen minskade något i inledningen av konjunkturnedgången 2008 och 2009 men har återhämtat sig och är nu högre än 2007. Även sysselsättningen i tjänstebranscherna har utvecklats väl , vilket syns i termer av bidrag till sysselsättningstillväxten (se diagram 3.33). Diagram 3.32 Finanskrisens effekter på produktion och sysselsättning 2007–2013 Anm.: Index = 100 . Källor: och egna beräkningar. Diagram 3.33 Bidrag till sysselsättningen 2007–2013 Procentenheter respektive procentuell förändring Anm.: Sysselsatta inom hushållens icke-vinstdrivande organisationer redovisas inte i Källor: och egna beräkningar. Industrin tynger sysselsättningstillväxten i varuproducerande branscher Den enskilt största branschen i svenskt näringsliv är alltjämt industrin, både i termer av produktion och sysselsättning. Antalet sysselsatta inom industrin har dock minskat kraftigt , medan produktivitetsutvecklingen varit hög. har dock produktivitetstillväxten varit dämpad vilket också avspeglas i sjunkande industriproduktion (se diagram 3.34). Diagram 3.34 Produktion, produktivitet och arbetade timmar inom industrin 2000–2013 Källor: och egna beräkningar. Den svaga sysselsättningstillväxten i industrin kan dels hänföras till en svag omvärldsefterfrågan, dels till en mer långsiktig utveckling mot en högre andel tjänsteproduktion i svenskt näringsliv. Till viss del kan detta sannolikt förklaras av att tjänster som tidigare rymdes inom industriföretagen nu produceras av företag inom tjänstebranschen, exempelvis konsultverksamhet. Många andra avancerade ekonomier har upplevt liknande mönster. Den näst största varuproducerande branschen är bygg- och anläggningsverksamhet. Inom denna bransch har sysselsättningen ökat sedan finanskrisen medan byggproduktionen inte nått upp till nivåerna som rådde innan krisen bröt ut . Sysselsättningstillväxten skiljer sig åt mellan olika tjänstebranscher De höga tillväxttalen är dock till stor del orsakade av en omfördelning av välfärdstjänster från offentlig till privat sektor. har sysselsättningen i offentlig sektor utvecklats positivt (se diagram 3.33), vilket delvis beror på en ökad efterfrågan på välfärdstjänster. Diagram 3.35 Bidrag till sysselsättningen inom tjänstebranscherna 2007–2013 Procentenheter respektive procentuell förändring Källor: och egna beräkningar. Bland tjänstebranscherna sysselsätter handel flest personer. Sysselsättningen inom denna bransch har ökat, men i en långsammare takt än i flertalet övriga tjänstebranscher. Förutom hushållstjänster är det i stället företagstjänster som främst har drivit tjänstebranschernas sysselsättningsutveckling.51 Även hotell och restaurang, som ingår i branschen övriga tjänster, har utvecklats väl. Sysselsättningen har i denna bransch ökat med i genomsnitt , vilket kan jämföras för tjänstebranscherna sammantaget. En bidragande orsak till den starka utvecklingen är sannolikt den sänkta mervärdesskatten på restaurang- och cateringtjänster som infördes . Inom tjänstebranscherna har sysselsättningsutvecklingen varit positiv , men utvecklingen har varierat mellan branscherna (se diagram 3.35). Det är framför allt branschen hushållstjänster som har uppvisat höga tillväxttal , både vad gäller produktion och sysselsättning. Tillväxttalen är höga, framför allt i förhållande till totala näringslivet, men även jämfört med andra 51 Produktionen uppdelad på olika tjänstebranscher uppvisar ett liknande mönster . Utöver hushållstjänster och företagstjänster har även produktionen av fastighetstjänster och finansiella tjänster utvecklats väl. Revideringar av potentiella variabler De potentiella variablerna är viktiga för bedömningen av konjunkturläget och ekonomins långsiktiga tillväxtförutsättningar. Potentiell BNP definieras som den produktionsnivå som kan upprätthållas vid ett balanserat konjunkturläge. Potentiell BNP beräknas utifrån potentiell produktivitet och potentiellt antal arbetade timmar.52 Potentiell BNP är ett teoretiskt begrepp och redovisas inte i den officiella statistiken. I stället görs en bedömning av nivån med hjälp av olika indikatorer och statistiska metoder. Bedömningen är därför mycket osäker. I denna fördjupningsruta redovisas de större revideringar som gjorts av potentiell BNP sedan budgetpropositionen beslutades.53 Det är främst reviderad utfallsstatistik som har föranlett revideringar av de potentiella variablerna.54 Den potentiella produktivitetsnivån skattas utifrån den faktiska utvecklingen och bedömningen av resursutnyttjandet inom företag, det s.k. produktivitetsgapet. reviderade () ned produktivitetsnivån i nationalräkenskaperna . Vid en oförändrad bedömning av resursutnyttjandet innebär en lägre faktisk produktivitet en nedrevidering av potentiell produktivitet. Indikatorer visade dock på att företagens resursutnyttjande steg snabbt , varför produktivitetsgapet 52 Se promemoria Metod för beräkning av potentiella variabler på för en mer detaljerad beskrivning av hur de potentiella variablerna definieras. 53De potentiella variablerna kan revideras av en rad anledningar, bl.a. till följd av ekonomiska reformer, nya forskningsrön, förändrade befolkningsprognoser, ekonomiska kriser eller nya uppfattningar om ekonomins funktionssätt. 54I samband med utfallet för Nationalräkenskaperna publicerade SCB definitiva årsberäkningar , som visade på en lägre BNP-nivå än tidigare publicerade uppgifter. Utfallet innebar en viss upprevidering av BNP avseende , men sammantaget är BNP-nivån 2011–2013 lägre än vad som var känt när bugetpropositionen publicerades. bedöms vara mindre negativt 2013 och 2014 än bedömningen i budgetpropositionen . Den potentiella produktivitetsnivån har därför reviderats ner, men i mindre utsträckning än den faktiska . För prognosperioden talar flera faktorer för att produktivitetstillväxten i näringslivet blir svagare än det historiska genomsnittet, som är 1980–2013. Sysselsättningen väntas framöver främst växa i näringslivets tjänstebranscher, som har en i genomsnitt lägre produktivitetstillväxt än näringslivet som helhet. av lågkonjunktur har många företag avvaktat med produktivitetshöjande investeringar. När den ekonomiska aktiviteten bedöms öka, och företagens tillförsikt om den ekonomiska utvecklingen stiger, kan långsiktiga investeringar återigen väntas växa. Dock dröjer det sannolikt innan effekterna blir märkbara på produktivitetstillväxten. Detta beror dels på att sysselsättningen förväntas växa starkt i relation till BNP under återhämtningen, dels på att det av allt att döma tar tid för långsiktiga investeringar att få genomslag på produktivitetstillväxten i näringslivet. Den svaga produktivitetstillväxten är inte enbart en svensk företeelse, utan den har varit svag i flertalet industrialiserade länder . Inbromsningen i den svenska produktivitetstillväxten följer denna globala utveckling. Sammantaget har både nivån på potentiell produktivitet och tillväxttakterna framöver reviderats ner (se tabell 3.19). Revidering av potentiellt antal arbetade timmar SCB har också publicerat nya uppgifter som visar att antalet arbetade timmar har varit lägre jämfört med tidigare publicerade uppgifter. Det är medelarbetstiden, den genomsnittligt arbetade tiden per sysselsatt, som har varit lägre. Även om regeringens reformer har höjt medelarbetstidens potentiella nivå, och det kan förekomma viss konjunkturell variation i medelarbetstiden, bedöms gapet mellan faktisk och potentiell nivå vara förhållandevis litet. Nedrevideringen av den faktiska medelarbetstiden har därför föranlett en nedrevidering av den potentiella medelarbetstiden och därmed också det potentiella antalet arbetade timmar. Arbetskraften växte något starkare än förväntat 2013. Det har lett till en mindre upprevidering av den potentiella arbetskraften, och därmed även den potentiella sysselsättningen och det potentiella antalet arbetade timmar. Bedömningen av jämviktsarbetslösheten är däremot i stort sett oförändrad. Sammantaget är potentiellt antal arbetade timmar något lägre än i tidigare bedömning, men bedömningen av tillväxttakten framöver är likartad (se tabell 3.19). Revideringar av potentiell BNP De revideringar som har gjorts av delarna som ingår i potentiell BNP har sammantaget lett till att potentiell BNP har reviderats ner i nivå. Tillväxten framåt bedöms sammantaget över prognosperioden bli något lägre än i tidigare bedömningar (se tabell 3.19). Det beror på att tillväxttakten i potentiell produktivitet har reviderats ner. Tabell 3.19 Prognoser för potentiella variabler ekonomiska vårproposition och budgetpropositionen Nivå och procentuell förändring, budgetpropositionen inom parentes (3 667) (2,0) (2,2) (2,3) (2,4) (2,4) (1,0) (1,6) (1,8) (2,0) (1,9) (1,4) (1,8) (1,8) (2,0) (2,1) (7 711) (0,9) (0,6) (0,6) (0,5) (0,5) (6,0) (5,7) (5,7) (5,6) (5,7) (5,7) 1Potentiell BNP i miljarder kronor, potentiell produktivitet i kronor , potentiella timmar i miljoner timmar. 2Till marknadspris, fasta priser. 4Nivå, procent av potentiell arbetskraft. Källa: Egna beräkningar. Jämförelse med andra prognosmakare Tabell 3.20 visar olika bedömares prognoser för tillväxttakten i potentiell BNP. Tillväxttakterna skiljer sig åt något mellan åren, men sammantaget gör regeringen, och Europeiska kommissionen i stort sett samma bedömning. Potentiell BNP bedöms då växa strax under den historiskt genomsnittliga tillväxttakten. Åren 2016–2018 växer potentiell BNP sammantaget något långsammare i regeringens bedömning än i , men skillnaderna är små. Se även avsnitt 3.7 för en jämförelse av olika bedömares prognoser på BNP-gapet. Tabell 3.20 Prognosjämförelse: Potentiell BNP-tillväxt 2014–2018 1 Potentiell BNP-tillväxt har uppskattats med hjälp av prognoserna för faktisk BNP-tillväxt och BNP-gap. Källor: (), Europeiska kommissionen, , (), och egna beräkningar. ENS2010 – ny redovisning av nationalräkenskaperna publicerar () den ordinarie beräkningen av nationalräkenskaperna (NR) för . Detta blir första gången som NR redovisas enligt det nya regelverket Europeiska National- och regionalräkenskapssystemet (ENS2010). Regelverket innebär nya definitioner och indelningar och kommer medföra en höjd BNP-nivå, både i kommande publiceringar och historiskt. Störst effekt kommer från att forskning och utveckling (FoU) kommer att inkluderas i de fasta bruttoinvesteringarna. NR styrs av regelverket System of National Accounts (SNA 2008). SNA 2008 är utarbetat gemensamt av FN, , , och . En anpassning av regelverket efter EU-förhållanden har gjorts, vilket har resulterat i förordningen Accounts (2010), som i kallas för ENS2010. ENS2010 ska börja tillämpas och därefter ska medlemsstaternas nationalräkenskapsstatistik publiceras i enlighet med den nya förordningen. Förordningarna som gäller underskottsförfarandet (Excessive Deficit Procedure, EDP) och bruttonationalinkomsten (BNI) kommer också att påverkas och arbetet med att anpassa dem pågår inom EU. För del betyder det att all publicering av statistik inom NR fr.o.m. och framåt kommer att ske enligt ENS 2010. Det gäller såväl kvartalssom årsräkenskaper samt både national-, finans- och regionalräkenskaper. Viktiga förändringar i ENS 2010 Totalt innehåller ENS2010 44 revisionspunkter som innebär förändringar jämfört med det tidigare räkenskapssystemet. Av dessa är det några som kan komma att få mer betydande effekter på BNP och BNI. Den största förändringen är att forskning och utveckling enligt ENS2010 ska redovisas som bruttoinvestering i stället för som tidigare som insatsförbrukning. Det medför att huvud- aggregat som produktionsvärde, insatsförbrukning, bruttoinvesteringar, offentliga konsumtionsutgifter och kapitalförslitning kommer att påverkas. Detta leder i sin tur till högre nivåer för BNP, BNI, sparande och kapitalstock. En annan förändring i ENS2010 är att militära förstörelsevapen, och den utrustning som behövs för att använda dem, ska benämnas militära vapensystem. Därtill kommer de att klassas som investeringar och inte som tidigare som förbrukning. Liksom för redovisningen av FoU medför detta högre nivåer för BNP, BNI, sparande och kapitalstock. Ändrade regler för hur vissa verksamheter ska klassas innebär bl.a. att privatägda sjukhus flyttas över till landstingen efter att tidigare ha sorterats under näringslivet. Detta innebär dock endast omfördelningar mellan olika indelningar. I samband med publiceringen av NR genomför SCB även en s.k. generalrevidering. Generalrevideringar görs normalt med mellanrum och innebär en översyn av längre tidsserier i NR. När ny eller reviderad statistik finns tillgänglig, som innebär större förändringar av en tidsserie, så används normalt förändringstakterna från den nya eller reviderade statistiken. Nivåerna i början av tidsserien behålls dock och de nya nivåerna enligt den nya statistiken införs först vid kommande generalrevidering. Detta görs för att undvika alltför frekventa tidsseriebrott. Mellan varje generalrevidering samlas större revideringar ihop för att genomföras på en och samma gång. Generalrevideringen tar in metodförändringar, statistikrevideringar, ändrade källor samt anpassningar till EU- rekommendationer och krav. påverkas hela tidsserier, inte bara en begränsad period. I och med att flera större revideringar genomförs på en och samma gång är effekten på statistiken av en generalrevidering svår att förutse. Eftersom generalrevideringen genomförs som NR går över till ENS2010 blir dessutom effekterna av de båda förändringarna svåra att särskilja. Den svenska ekonomin integreras alltmer med omvärlden, både till följd av den tekniska utvecklingen och som en effekt av minskade regleringar på olika marknader. Det innebär att det finns en stor potential för konkurrenskraftiga svenska företag att expandera sin verksamhet. Det kan i förlängningen leda till en högre produktivitet och tillväxt i . medför den ökade internationella rörligheten att det blir allt viktigare att företagsklimat är internationellt konkurrenskraftigt för att företag ska välja att etablera sig och expandera verksamheten i . rankas högt i internationella jämförelser över konkurrenskraft och företagsklimat. Bland annat fungerar lönebildningen väl och befolkningen är välutbildad. Vidare är näringslivet innovativt med omfattande forsknings- och utvecklingsverksamhet (se vidare bilaga 4). Utvecklingen av enhetsarbetskostnaden tyder på att konkurrenskraft har förbättrats Det finns inget entydigt mått på internationell konkurrenskraft. Det är därför nödvändigt att skapa sig en samlad bild utifrån flera olika indikatorer. En vanlig indikator på hur ett lands konkurrenskraft förändras är utvecklingen av enhetsarbetskostnaden i landet i förhållande till omvärlden, den s.k. relativa enhetsarbetskostnaden. Enhetsarbetskostnaden bestäms av företagens arbetskostnader med avdrag för produktivitetsutvecklingen. Det innebär att en lägre arbetskostnad relativt omvärlden medför ett bättre konkurrensläge. På motsvarande sätt innebär en bättre produktivitetsutveckling ett förstärkt konkurrensläge. har enhetsarbetskostnaden trendmässigt sjunkit i relativt våra 10 viktigaste handelspartners (se diagram 3.36). Denna utveckling tyder således på att konkurrenskraft har förbättrats.55 Enligt 55 Analysen i denna fördjupningsruta bygger på en jämförelse av utveckling relativt våra 10 viktigaste handelspartners (exklusive ). Dessa länder är , , , , , , , , prognoser kommer konkurrenskraft fortsätta att förbättras . Den trendmässiga nedgången av relativa enhetsarbetskostnad beror främst på att har haft en betydligt starkare produktivitetsutveckling än våra viktigaste handelspartners (se diagram 3.37). Diagram 3.36 Relativa enhetsarbetskostnader (ULC), hela ekonomin 1997–2015 relativt våra handelspartners, index 1997 = 1,0 ULC, gemensam valuta Anm.: Se fotnot 55. Prognos enligt Economic Outlook No 94. Utveckling i gemensam valuta avser ULC-utvecklingen i dollar. Källor: , och egna beräkningar. Ovanstående analys utgår ifrån utvecklingen i hela ekonomin, vilket bl.a. medför att den offentliga sektorn, som inte är utsatt för internationell konkurrens, ingår i analysen. Om man i stället fokuserar enbart på enhetsarbetskostnaden i tillverkningsindustrin har haft en betydligt större konkurrenskraftsförbättring (se diagram 3.38).56 Det beror främst på att den svenska tillverkningsindustrin hade en mycket starkare produktivitetstillväxt jämfört med tillverkningsindustrin i de länder som utgör våra viktigaste handelspartners och . Länderna viktas med dess handelsvikt (KIX-vikter) för att erhålla den genomsnittliga utvecklingen för konkurrentländer. Diagrammen visar utveckling relativt den genomsnittliga utvecklingen för våra viktigaste handelspartners. 56 Internationell data över utvecklingen av enhetsarbetskostnader i olika sektorer publiceras med betydande tidsfördröjning. Diagram 3.37 Relativ produktivitets- och arbetskostnadsutveckling –2012 relativt våra handelspartners, index 1997 = 1,0 Anm.: Se fotnot 55. Källor: , och egna beräkningar. Diagram 3.38 Relativa enhetsarbetskostnader (ULC), tillverkningsindustrin 1997–2011 relativt våra handelspartners, index 1997 = 1,0 ULC tillverkningsindustri, gemensam valuta Anm.: Se fotnot 55. Utveckling i gemensam valuta avser ULC-utvecklingen i dollar. Källor: statistics -, och egna beräkningar. Utöver utvecklingen av enhetsarbetskostnaden påverkas konkurrenskraften även av växelkursförändringar. En försvagning av kronan medför att produktionskostnader i gemensam valuta sjunker i förhållande till handelspartners. Under exempelvis finanskrisens inledande skede, 2008 och 2009, försvagades kronan kraftigt vilket bidrog till att svenska företags konkurrensförhållande förbättrades. har kronan förstärkts, vilket har bidragit till att konkurrensförhållandet har försämrats jämfört med situationen när finanskrisen var som djupast. i ett längre perspektiv har fortfarande en förhållandevis god konkurrenskraftssituation i termer av relativ enhetsarbetskostnad i gemensam valuta (se diagram 3.36 och diagram 3.38). åren bedöms konkurrenskraft i termer av enhetsarbetskostnader i gemensam valuta vara ungefär oförändrad. Kronan förstärks något, men det motverkas av att relativa enhetsarbetskostnader för hela ekonomin fortsätter att sjunka. Att mäta konkurrenskraft med utgångspunkt i enbart produktionskostnader kan vara missvisande. Ett land som exempelvis har specialiserat sig på produktion av varor eller tjänster med relativt svag produktivitetsutveckling (och snabb ökning i enhetsarbetskostnaderna) kan därmed vara lika konkurrenskraftigt som ett land som har specialiserat sig på produktion inom branscher med hög produktivitetstillväxt. Detta beror på att produktpriserna för länder med hög produktivitetstillväxt tenderar att öka långsammare. exportsektor har och haft en mycket stark produktivitetstillväxt och en svag utveckling av exportpriserna, vilket avspeglas i att bytesförhållandet har försämrats (se diagram 3.39). Det är mot denna bakgrund svårt att dra några entydiga slutsatser om huruvida konkurrensförhållande har förbättrats. har dock bytesförhållandet i förhållande till handelspartners varit relativt . Det indikerar att den senaste tidens nedgång av enhetsarbetskostnaden för hela ekonomin även har förbättrat konkurrenskraften. Diagram 3.39 Relativ utveckling av bytesförhållandet 1997–2015 relativt våra handelspartners, index 1997 = 1,0 Anm.: Se fotnot 55. Prognos enligt Economic Outlook No 94. Källor: , och egna beräkningar. 4 Finanspolitikens övergripande inriktning