prop · H10370 · 2014-01-20 00:00:00 — Man kan tänka sig t.ex. att någon ger ett stöd till följd av personlig sympati för en viss person. Bidragsgivaren kan också vilja stödja ett litet parti vars överlevnad är hotad, trots att givaren främst sympatiserar med ett annat parti. Det s.k. stödröstandet som antas förekomma vid allmänna val innebär ju att man röstar på ett annat parti än det man gillar bäst. Under alla förhållanden föreskrivs enligt lagförslaget inte något tvång vare sig att ge till känna en politisk uppfattning eller att över huvud taget ge bidrag. Lagrådet finner sammanfattningsvis att förslaget inte strider mot 2 kap. 2 § RF. Enligt 2 kap. 3 § RF får ingen svensk medborgare utan samtycke antecknas i ett allmänt register enbart på grund av sin politiska åskådning. Förbudet innebär alltså i och för sig inte att uppgifter om politisk åskådning aldrig skulle kunna få antecknas i ett register. Det förekommer också register för andra ändamål där även uppgifter om politisk åskådning förs in. Under remissbehandlingen har det bakomliggande förslaget på den här punkten utsatts för hård kritik av enskilda remissinstanser. statsvetenskapliga institutionen vid som anser att förslaget skulle leda till registrering som strider mot RF. Statskontoret och de juridiska institutionerna vid Lunds och universitet framför betänkligheter och efterfrågar ytterligare analys. Lagrådet bedömer att förslaget i detta hänseende närmar sig RF:s gränser men att det inte strider mot förbudet mot åsiktsregistrering. och som anfördes, kan man inte dra en helt säker slutsats om en bidragsgivares politiska åskådning. Dels, och viktigare, är grunden för registreringen inte att någon skulle ha en viss politisk åskådning utan att vederbörande har gett ett bidrag. Så registreringen sker i alla händelser inte enbart på grund av en förmodad politisk uppfattning. 1 och 4 §§ Båda bestämmelsernas räckvidd begränsas till partiernas politiska Skälen till detta anges inte i remissen. förstone te sig naturlig men framstår vid närmare eftertanke som Dels kan den bjuda in till gränsdragningsproblem och kanske även till kringgående. Dels är begränsningen i sak diskutabel. politiskt parti har naturligtvis behov av att finansiera inte bara politisk utan även t.ex. administrativ verksamhet. Den som önskar att ekonomiskt stöd till ett parti ska undgå krav på redovisning till Kammarkollegiet kan ju ställa villkoret att gåvan får användas enbart för administrativa behov. Även ett sådant stöd är naturligtvis viktigt för partiet, och det är svårt att förstå varför det inte skulle behöva redovisas. Vid föredragningen uppgavs stöd till en stiftelse hos ett parti som bedriver biståndsverksamhet som ett exempel på gåvor som skulle och borde falla utanför redovisningsskyldigheten. Lagrådet har svårt att se att sådant stöd borde falla utanför redovisningsskyldigheten. behöver inte driva sådan verksamhet av enbart altruistiska skäl, utan den kan också drivas för att skapa politisk goodwill eller för att markera en Lagrådet anser att regeringen bör överväga att stryka ordet politiska i 1 och 4 §§ och i bestämmelsen om ikraftträdande. skulle välja att låta avgränsningen gälla oförändrad, bör skälen till detta och den närmare avgränsningen och dess konsekvenser belysas i den I paragrafen anges vilka uppgifter partiernas intäktsredovisningar ska Enligt första stycket 5 ska inkomster från bl.a. försäljningar tas I paragrafens tredje stycke anges som förutsättning för redovis- ningsskyldighet att en prestation har tagits emot helt eller delvis utan Som exempel anges i författningskommentaren att inkomsten från en fastighetsförsäljning ska redovisas. Inkomsten bidrar visserligen till verksamhetens finansiering, men punkten står inte i överensstämmelse med tredje stycket där kriteriet är nettoökning av kapital. Enligt tredje stycket behöver en inkomst från en försäljning inte redovisas, eftersom den sålda tillgången utgör en motprestation. Antingen bör försäljningar strykas i första stycket 5 eller bör tredje stycket arbetas om. Enligt ordalydelsen av tredje stycket skulle en gåva med krav på politisk motprestation, att t.ex. driva och genomföra ett visst förslag, inte behöva redovisas. Detta är naturligtvis inte meningen, vilket bör klargöras i den fortsatta beredningen. Enligt samma stycke är sedvanliga gratistjänster undantagna från redovisningsskyldighet. Som exempel anges i författningskommentaren att någon privatperson på eget initiativ tillhandahåller personella resurser i en valrörelse. Förslaget mötte kritik under remissbehandlingen från bl.a. politiska partier. Också Lagrådet har svårt att se att ett så konstruerat undantag vore berättigat med hänsyn till lagens syfte. Just gratistjänster är exempel på en prestation som tas emot helt eller delvis utan krav på motprestation. Undantaget är inte heller avgränsat och skulle kunna inrymma tämligen omfattande, men sedvanliga, stöd avseende t.ex. marknadsföring, transporter, byggverksamhet eller mat och dryck. Ifall undantaget behålls, bör det motiveras närmare och dess gränser preciseras. Om avsikten är att undanta bidrag med lågt värde, borde i stället en beloppsgräns övervägas. Inledningen av tredje stycket ger upphov till en smärre oklarhet. Hänför sig relativsatsen (som etc.) till prestationer i pengar, varor, tjänster och andra prestationer eller bara till andra prestationer? Den första läsningen torde vara den avsedda. Lagrådet föreslår att texten får lyda: Som bidrag räknas prestationer av pengar, varor, tjänster och annat som - - -. Under remissbehandlingen har påpekats möjligheten att kringgå en lagstiftning med hjälp av särskilda insamlingsorganisationer. Sådana förekommer i andra länder och kan bildas för att samla in pengar till ett parti och dess kandidater utan att partiet har något bestämmande inflytande över organisationen. Lagrådet konstaterar att det i detta ärende inte finns något beredningsunderlag i denna fråga men förordar att den uppmärksammas i det aviserade fortsatta utredningsarbetet. I bestämmelsen anges kraven på redovisning av intäkter till en personvalskampanj. Redovisningen ska avse endast kandidatens personvalskampanj. Om ett bidrag inte avser hans eller hennes kampanj, ska bidraget inte redovisas. Avgränsningen ter sig diskutabel i ljuset av lagförslagets syfte. En kandidat eller vald ledamot kan antas ha väl så mycket glädje av t.ex. ett allmänt och regelbundet bidrag över som av ett särskilt bidrag för just en personvalskampanj. Man kan också tänka sig att regelbunden sponsring av en politiker skulle kunna vara minst lika ägnad att göra denne potentiellt samarbetsvillig som ett engångsbidrag till en personvalskampanj. Och den som önskar ge ett större bidrag till ett parti men som vill undvika registrering kan ju också ge bidraget t.ex. i form av periodiska personliga bidrag till ett antal ledamöter av en politisk försam- 2013/14:70 ling. Lagrådet noterar också att stöd enligt lagen (1999:1209) om stöd till Bilaga 5 riksdagsledamöternas och partigruppernas arbete i ska ingå i redovisningen. Lagrådet anser att regeringen bör överväga avgränsningen på nytt eller uppdra åt den aviserade utredningen att pröva frågan. 14 och 18 §§ I 13 och 14 §§ regleras Kammarkollegiets tillsyn och i 18 och 19 §§ frågor om särskild avgift. Kammarkollegiet får enligt 14 § besluta de förelägganden som behövs för tillsynen och för att partierna ska fullgöra sina skyldigheter. Men enligt 18 § krävs, för att Kammarkollegiet ska få granska innehållet i en intäktsredovisning, en anmälan från någon enskild som ger särskild anledning att anta att en intäktsredovisning är felaktig. Lagrådet hyser förståelse för att det ska ställas vissa krav för att Kammarkollegiet ska inleda en granskning. Men ett beslut om föreläggande enligt 14 § – där det inte ställs upp några krav på vare sig anmälan eller särskild anledning – förutsätter rimligen något slags granskning. Regleringen ter sig därför inte helt logisk. Dessutom bör, enligt Lagrådets uppfattning, Kammarkollegiet ges viss initiativrätt. Första stycket i 18 § skulle kunna formuleras så här: Om en anmälan från någon enskild eller andra omständigheter ger särskild anledning att anta att en intäktsredovisning är felaktig, ska Kammarkollegiet granska innehållet i intäktsredovisningen. Regeringen bedömer (s. 105 ff.) att de merkostnader som regleringen medför kan tas inom ramen för befintliga anslag. Såvitt angår Kammarkollegiet ter sig bedömningen diskutabel med hänsyn till omfattningen av de uppgifter som läggs på myndigheten. Bestämmelsen om ikraftträdande framstår som orealistisk med hänsyn till kravet på promulgation . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , Adelsohn , , Regeringen beslutar proposition Ökad insyn i partiers och valkandidaters finansiering