prop · H2031d16 · 2014-10-23 00:00:00 — Europeiska kommissionen presenterade ett direktivförslag om sjöfolk (Förslag till och rådets direktiv om sjöfolk och om ändring av direktiven /94/EG, 2009/38/EG, 2002/14/EG, 98/59/EG och 2001/23/EG). Det finns sex arbetsrättsliga EU-direktiv i kraft där sjöfolk är undantagna, eller kan undantas, från tillämpningsområdet. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 slår att undantag i fem av direktiven avskaffas. Syftet med ändringen är att stärka skyddet för arbetstagare oavsett vilken sektor de arbetar i, att säkerställa att liknande villkor gäller mellan medlemsstaterna och att leva upp till de rättigheter som läggs fast i EU:s stadga för grundläggande rättigheter. har i genomförandet av dessa direktiv i nationell lagstiftning inte infört några undantag eller särskilda bestämmelser för sjöfolk. Förslaget bedöms därför inte ha någon nämnvärd effekt på svenska regler. Förhandlingar i en rådsarbetsgrupp har inletts (se även Faktapromemoria 2013/14:FPM37). Förslag till beslut om inrättande av ett europeiskt forum för att bekämpa odeklarerat arbete Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till beslut om att inrätta ett europeiskt forum, med syfte att förbättra samarbetet mellan medlemsstaterna för att förebygga och bekämpa odeklarerat arbete. Forumets mål är att bidra till bättre efterlevnad av EU-rätt och nationell rätt, minska förekomsten av odeklarerat arbete, skapa formella arbetstillfällen samt främja arbetsmarknadsintegration och social delaktighet. För att nå dit anser kommissionen att medlemsstaterna behöver förbättra samarbetet mellan de nationella myndigheterna på EU-nivå, förbättra olika myndigheters tekniska kapacitet, öka allmänhetens medvetenhet om hur akut problemet är och uppmana till ökade arbetsinsatser för att bekämpa odeklarerat arbete. Forumets uppdrag ska vara att utbyta bästa praxis och information, utveckla expert- och analyskunskap samt samordna gränsöverskridande operativa insatser (se även Faktapromemoria 2013/14:FPM80). Utredning om åtgärder för ett längre arbetsliv utsågs en särskild utredare (dir. 2011:34) () med uppdrag att analysera hur den genomsnittliga pensionsåldern kan höjas och ta fram konkreta förslag till åtgärder för att fler ska kunna arbeta längre. Utredaren överlämnade slutbetänkandet Åtgärder för ett längre arbetsliv (SOU 2013:25) till regeringen. Utredaren föreslår ändringar i lagen (1982:80) om anställningsskydd, omfattande bl.a. höjd ålder för rätten att kvarstå i anställning från 67 till . Utredaren lämnar också ett antal förslag på åtgärder inom arbetsmiljöområdet. Betänkandet har remitterats och bereds inom ramen för den översyn av pensionssystemet som initierats av Pensionsgruppen, med företrädare för de fem partierna bakom pensionsöverenskommelsen. Se vidare Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget. Utredning om inhyrning och företrädesrätt till återanställning gavs en särskild utredare uppdraget att undersöka i vilken omfattning personal från bemanningsföretag hyrs in i situationer där arbetstagare som har sagts upp har företrädesrätt till återanställning enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd (dir. 2013:1). Syftet med undersökningen var att belysa om, och i sådant fall hur, företrädesrätten påverkas. Utredningen har beaktat hur arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal reglerat möjligheten till inhyrning i samband med arbetsbristsituationer. Utredningen har genomförts i dialog med arbetsmarknadens parter. Efter förlängning redovisades uppdraget i betänkandet Inhyrning och företrädesrätt till återanställning (SOU 2014:55). Utredningen om stärkt skydd för arbetstagare som slår larm gavs en särskild utredare i uppdrag att se över skyddet för arbetstagare som slår larm om olika former av missförhållanden, oegentligheter eller brott och att föreslå åtgärder som syftar till att stärka skyddet och skapa ett tydligare regelverk (dir. 2013:16). Betänkandet Visselblåsare – Stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden (SOU 2014:31) redovisades . Utredningen lämnar tre huvudsakliga förslag. För det första föreslås en ny arbetsrättslig lag om stärkt skydd för arbetstagare som slår larm om allvarliga missförhållanden i arbetsgivarens verksamhet. För det andra föreslås en ny regel i arbetsmiljölagen som innebär en skyldighet för alla arbetsgivare att, i den utsträckning verksamheten kräver det, antingen se till att det finns rutiner för interna larm om allvarliga missförhållanden eller vidta andra åtgärder som underlättar sådana larm. För det tredje föreslås regler till skydd för identiteten av de arbetstagare som slår larm om sådana missförhållanden. Förslaget har remitterats och remisstiden löper ut . Utredning om registerutdrag i arbetslivet gavs en särskild utredare uppdraget att bl.a. kartlägga av vilka skäl arbetsgivare, utan uttryckligt författningsstöd, begär att arbetssökande visar upp utdrag ur belastningsregistret och vilken betydelse sådana utdrag tillmäts i anställningsprocessen (dir. 2013:56). Ut- redaren har också analyserat vilka åtgärder som krävs för att säkerställa att arbetsgivare inte utan författningsstöd begär att arbetssökande och arbetstagare visar upp utdrag ur belastningsregistret samt tagit ställning till vilka åtgärder som behövs för att uppnå rätt balans mellan å ena sidan arbetsgivares berättigade behov av att kunna kontrollera registerutdrag och å andra sidan arbetssökandes berättigade behov av skydd för den personliga integriteten. Efter förlängning redovisades uppdraget i betänkandet Registerutdrag i arbetslivet (SOU 2014:48). Utredaren föreslår att det ska vara förbjudet för arbetsgivare att utan författningsstöd begära att en arbetssökande ska visa upp eller överlämna ett utdrag ur belastningsregistret. Betänkandet är remitterat och remisstiden löper ut . Utredning om utstationering på svensk arbetsmarknad tillsattes en parlamentarisk utredning om utstationering på svensk arbetsmarknad (dir. 2012:92). En parlamentarisk kommitté, (A 2012:03), ska utvärdera de ändringar som gjordes i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare med anledning av Lavaldomen. Först ska en kartläggning göras av hur utstationeringssituationen i ser ut. Med den som utgångspunkt ska kommittén –utvärdera om tillämpningen av lex fungerar så att skyddet för utstationerade arbetstagares grundläggande arbets- och anställningsvillkor kan säkerställas, 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 –utvärdera och bedöma tillämpningen av bestämmelserna om uppgift att tillhandahålla information och arbetstagarorganisationernas skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till ur ett förutsebarhetsperspektiv, samt vid behov föreslå lagändringar eller andra åtgärder, och –överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. beslutades genom tilläggsdirektiv (dir. 2014:82) att även ge kommittén i uppdrag att ge förslag till hur artiklarna 5.4 och 12 i tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet (se under nästa rubrik) ska genomföras i svensk rätt. Artiklarna innehåller bestämmelser om förbättrad tillgång till information om kollektivavtalsvillkor samt om ett s.k. entreprenörsansvar. Utredningstiden har förlängts och uppdraget ska redovisas . Utredning om genomförande av tillämpningsdirektivet till utstationeringsdirektivet antogs och rådets direktiv /67/EU om tillämpning av direktiv /71/EG om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen). Tillämpningsdirektivet ska ha genomförts i svensk rätt . En särskild utredare gavs i uppdrag att lämna förslag till hur tillämpningsdirektivet ska genomföras i svensk rätt (dir. 2014:81). Utredaren ska bl.a. bedöma om svensk rätt är förenlig med tillämpningsdirektivet och utarbeta de författningsförslag som behövs för att anpassa svensk lagstiftning till direktivet när det gäller bl.a. vem som ska anses som en utstationerad arbetstagare, förbättrad tillgång till information, administrativt samarbete mellan myndigheter, nationella kontrollåtgärder, inspektioner och annan bevakning, underlättande av klagomål, och gränsöverskridande verkställighet av administrativa sanktionsavgifter. Uppdraget ska redovisas . 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Internationella arbetsorganisationen () fick en formell underrättelse av Europeiska kommissionen angående genomförandet av rådets direktiv /70/EG av om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (EGT L 175 10.7.1999 s 43) (visstidsdirektivet). Två departementspromemorior (Ds 2011:22 respektive Ds 2012:25) har härefter utarbetats i syfte att förtydliga eller ytterligare stärka den befintliga lagstiftningen och dess regler till skydd mot missbruk av tidsbegränsade anställningar. Förslagen har inte lett till lagändringar. erhöll ett motiverat yttrande av kommissionen, vilket besvarades . har härefter erhållit ett kompletterande motiverat yttrande av kommissionen, vilket besvarades . Ärendet bereds inom . Övriga åtgärder inom området lämnades propositionen Insatser för vissa nyanlända invandrares etablering m.m. (prop. 2013/14:104) till med bl.a. förslag till ändring i lagen (2008:565) om rätt till ledighet för att på grund av sjukdom prova annat arbete. Förslaget syftar till att uppnå överensstämmelse med socialförsäkringsbalken när det gäller sammanläggning av sjukperioder. I samma proposition föreslogs ändringar i föräldraledighetslagen (1995:584) i syfte att förtydliga att särregleringen för adoptivföräldrar enbart avser ledighet som inte är beroende av att föräldrapenning betalas ut. biföll förslagen (bet. 2013/14:AU9, rskr. 2013/14:368). Ändringarna trädde i kraft . Delegationen för jämställdhet i arbetslivet Regeringen beslutade att tillsätta en delegation för jämställdhet i arbetslivet. Uppdraget ska redovisas till regeringen . beslutande organ, Internationella arbetskonferensen, antog ett protokoll till konvention 29 om tvångsarbete och rekommendation om tilläggsåtgärder mot tvångsarbete. Dessutom antogs en rapport och slutsatser om sysselsättning samt ett förslag till rekommendation om övergång från den informella till den formella ekonomin. Slutligt beslut om rekommendation förutses vid arbetskonferens. Antalet mål som kom in till Arbetsdomstolen (AD) var högre 2013 jämfört med både 2012 och 2011. av målen var s.k. A-mål (mål i vilka talan väcks direkt hos AD), vilket var ungefär samma andel som året innan. Antalet avgjorda mål ökade något jämfört med . Antalet inneliggande mål ökade också jämfört med både 2012 och 2011, se Tabell 5.5. Tabell 5.5 Målstatistik för Arbetsdomstolen 2011–2013 Antal domar och särskilt uppsatta beslut Källa: Arbetsdomstolen. Genomströmningstiderna (handläggningstiderna) är av stor betydelse för att bedöma om arbetsrättsliga tvister avgörs inom rimlig tid. Genomströmningstiderna har varit relativt konstanta –2013, se Tabell 5.6. Det gäller både A- och B-mål (mål som först har prövats i tingsrätt och sedan överklagats till AD). Tabell 5.6 Genomströmningstider för mål vid Arbetsdomstolen 2011–2013 Antal månader (medianvärde) A-mål avgjorda efter dom eller särskilt B-mål avgjorda efter dom eller särskilt Källa: Arbetsdomstolen. Resultaten utifrån indikatorerna på arbetsrättsområdet (veckoarbetstid, deltidsarbete, tidsbegränsad anställning) visar inga större förändringar i jämförelse med 2012. Det kan konstateras att andelen deltidsarbetande kvinnor därmed är mycket högre än andelen deltidsarbetande män. Till följd av det är den faktiskt arbetade tiden för kvinnor också betydligt lägre än för män. Kvinnor har också i större omfattning än män tidsbegränsade anställningar. Detta leder bl.a. till att kvinnor har sämre ekonomiska förutsättningar än män. 5.6.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Nedanstående indikatorer används som grund för resultatredovisningen inom lönebildningsområdet: –Antal medlingsärenden i riksavtalsförhandlingar där har förordnat medlare. –Antal förlorade arbetsdagar på grund av konflikt. –Löneutvecklingen för hela arbetsmarknaden. –Arbetskraftskostnadsutvecklingen inom näringslivet i förhållande till euroområdet och . –Löneskillnaden mellan kvinnor och män. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Avtalsrörelsen var omfattande då över 500 avtal löpte ut . Totalt berördes drygt 2,7 miljoner anställda av avtalsförhandlingarna. kom industrins parter överens om ett treårigt avtal som löper t.o.m. . Löneökningar, avsättning till delpension samt utökat föräldralönetillägg från , gör tillsammans att avtalens sammanlagda värdeökning för de tre åren blir . Industriavtalen kom att bli normerande för flera andra avtal som förhandlades fram , däribland inom byggsektorn, transportsektorn, handeln och kommunerna. Ett återkommande krav från flera av fackförbunden var krontalspåslag för de lägst avlönade, något som de i viss utsträckning fick gehör för. För att löneökningarna skulle hålla sig inom har olika avräkningar gjorts i avtalen, t.ex. genom förlängda avtalsperioder eller genom långsammare ökning av ingångslönerna. () tillsatte särskilda medlare i 25 avtalsförhandlingar mellan förbundsparter (se Tabell 5.7). Det är, sett till avtalsrörelsens omfattning, i paritet med tidigare jämförbara avtalsår. Samtliga medlingar kom till stånd efter samtycke från parterna. Tabell 5.7 Antal medlingsärenden i riksavtalsförhandlingar där har förordnat medlare 2009–2013 I samband med avtalsförhandlingar mellan parterna i byggsektorn utnyttjade MI möjligheten att efter begäran från medlare besluta om att skjuta upp varslade stridsåtgärder i . MI har endast använt denna möjlighet . I detta fall ledde myndighetens initiativ till att avtal mellan parterna kunde träffas utan att stridsåtgärder verkställdes. Kostnaden för den centrala medlingsverksamheten uppgick till totalt i form av arvoden till utsedda medlare. På lokal nivå har MI förordnat fyra fasta medlare med varsitt regionalt ansvarsområde 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 som vid behov ska medla mellan enskilda oorganiserade arbetsgivare och fackliga organisationer. Antalet inkomna lokala medlingsärenden har trendmässigt minskat under en lång rad år och uppgick till 31. I samtliga dessa ärenden förelåg varsel om stridsåtgärder. Av dessa verkställdes stridsåtgärder i sju fall. Detta ska dock ställas i relation till att minst 11 000 arbetsgivare blev bundna av kollektivavtal. Avtalstvisterna med utländska företag har praktiskt taget upphört då inget medlingsärende –2013 har gällt utländska entreprenörföretag. Under det omfattande lades varsel om stridsåtgärder i 19 av de 25 förhandlingar där MI tillsatt medlare. I sju av dessa trädde varslen i kraft, varav fyra gällde arbetsnedläggelser och tre blockader. En olovlig strejk inträffade . Sammantaget förlorades på grund av konflikter på arbetsmarknaden (se Tabell 5.8). Av dessa avsåg strejk som framkallats efter strandade förbundsförhandlingar under avtalsrörelsen. Det är en av de lägsta siffrorna och betydligt lägre än tidigare års avtalsrörelser med samma omfattning. De resterande förlorade arbetsdagarna avsåg lokala tvister samt en vild strejk av mindre omfattning. Tabell 5.8 Antal förlorade arbetsdagar på grund av konflikt 2009–2013 MI gör bedömningen att det förmodligen bara är konflikten mellan och Bussarbetsgivarna, där gick förlorade, som var av sådan omfattning att den fick kännbara konsekvenser för de berörda företagen. Den ekonomiska skadan har beräknats till . Därtill drabbades uppskattningsvis cirka 170 000 bussresenärer av inställda bussturer. I viss mån drabbades även berörda företag och resenärer av konflikten inom skärgårdstrafiken. Löneutvecklingen för hela arbetsmarknaden De treåriga avtalen som tecknades bidrog till en inbromsning av löneökningstakten. Löneökningarna uppgick till för hela ekonomin, vilket kan jämföras (se Tabell 5.9). Efter den tillfälliga uppgången 2012 har löneökningstakten därmed fallit tillbaka till de nivåer som gällde åren efter finanskrisen och 2011. Förutom att påslagen i de normerande avtalen inom ram minskade från i årstakt till 2013 (inklusive pensionsavsättningar), bidrog även den tidsmässiga profilen i avtalen till ett lägre utfall . Avvikelserna mellan de avtalsmässiga höjningarna och de faktiska löneökningarna kan vara stora, exempelvis med anledning av ändrad sammansättning av arbetskraften eller variationer i övertidsuttag. Tabell 5.9 Löneutveckling för hela arbetsmarknaden – 2013 Källa: , sammanvägning av konjunkturlönestatistiken. Arbetskraftskostnaden för en anställd innehåller all form av lön samt lagstadgade- och avtalsreglerade arbetsgivaravgifter. För perioden –2012 var ökningstakten i det svenska näringslivet i genomsnitt , vilket var högre än motsvarande utveckling inom euroområdet och i . I många länder i samt har efterdyningarna till skuld- och finanskrisen inneburit att löneökningstakten har varit dämpad. ökade arbetskraftskostnaderna i , vilket innebär en avsevärd nedväxling jämfört med då motsvarande ökning uppgick till (se Diagram 5.10). Att svängningarna har varit så kraftiga i beror dels på att de avtalade löneökningarna var högre 2012, dels på att lönerevisionerna inföll under de båda avtalsåren, dels på rabatter för premieinbetalningar till avtalspensioner 2013. Sammantaget bidrog dessa faktorer till att förstärka kostnadsutvecklingen , medan det omvända förhållandet gäller . I konkurrenshänseende innebar den svenska kostnadsutvecklingen att ökningstalen harmoniserades med motsvarande tal i euroområdet och . I ett viktigt konkurrentland som pekar utvecklingen, av måttliga ökningar av arbetskraftskostnaden, på att ökningstakten stiger. ökade arbetskraftskostnaderna i . Diagram 5.10 Arbetskraftskostnadsutvecklingen i näringslivet 2009–2013 Procentuell förändring från föregående år Källa: , Labour Cost Index (LCI) och , . till nivån hade , enligt , högst arbetskraftskostnader i EU 2012. I euroområdet ligger arbetskraftskostnaden i genomsnitt lägre än . Förutom att arbetskraftskostnaderna steg mer i än i många andra EU-länder –2012 är det viktigaste skälet till de relativt sett högre kostnaderna att den svenska kronan har stärkts. Medan de svenska arbetskraftskostnaderna var högre 2012 jämfört med räknat i svenska kronor, var de högre omräknat till euro. De nominella löneökningarna har varit relativt stabila sedan industriavtalets tillkomst 1997. –ökade de nominella lönerna med i genomsnitt och konsumentpriserna (se Diagram 5.11). Variationer i reallöneutvecklingen mellan enskilda år har främst berott på upp- och nedgångar i inflationen. Framförallt har konsumentprisindex påverkats av faktorer som förändringar i räntan och energipriser. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 I genomsnitt steg reallönerna och totalt sett med över hela perioden. minskade köpkraften , dels till följd av att de nominella löneökningarna blev låga, dels p.g.a. att priserna ökade relativt mycket. En stor del av prisökningen kan dock härledas till den stigande räntan . Om man i stället relaterar de nominella löneökningarna till konsumentprisindex med fast ränta (KPIF) steg reallönerna med en procent 2011. var inflationen noll, vilket innebar att reallönerna steg lika mycket som de nominella lönerna, dvs. Diagram 5.11 Nominell och real löneutveckling i procent 1997–2013 Källa: och . Anm. Reallön är nominell timlöneökning enligt konjunkturlönestatistiken deflaterad med KPI. Löneskillnader mellan kvinnor och män En jämförelse av kvinnors och mäns genomsnittliga löner för hela arbetsmarknaden visar att kvinnor hade av mäns lön, dvs. en löneskillnad på . Det är en minskning jämfört med året innan. Utvecklingen visar att löneskillnaden mellan kvinnor och män har minskat –2013. Den enskilt viktigaste förklaringen till löneskillnaden är att kvinnor och män arbetar inom olika yrken och att dessa yrken är förknippade med olika lönenivåer. En könssegregerad arbetsmarknad är således en viktig orsak till att löneskillnader uppstår. Utvecklingen i tyder på en långsamt minskad könsuppdelning. MI:s analyser av utvecklingen indikerar att andelen kvinnor som arbetar i 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 mansdominerade yrken ökar som den minskar i de mest kvinnodominerade yrkena. Om man med hjälp av standardvägning tar hänsyn till skillnader i yrke, sektor, ålder, utbildning och arbetstid, uppgick kvinnors lön i genomsnitt till av mäns lön 2013, dvs. en löneskillnad på . Denna skillnad betecknas ofta som oförklarad löneskillnad och beror på orsaker som inte låter sig fångas i mätbara variabler. Diagram 5.12 visar att den oförklarade löneskillnaden varierar mellan olika sektorer. För tjänstemän i den privata sektorn uppgår den oförklarade löneskillnaden mellan kvinnor och män i genomsnitt till , medan det knappt existerar någon vägd löneskillnad i kommunsektorn. Se även utgiftsområde 2 avsnitt 5 avseende mäns och kvinnors löner inom staten. Diagram 5.12 Kvinnors lön i procent av mäns lön sektorsvis efter standardvägning 2010–2013 I ett europeiskt perspektiv är löneskillnaden i något mindre än genomsnittet i övriga EU-länder. I samtliga länder med mindre löneskillnader än är dock sysselsättningsgraden bland kvinnor 10–lägre än i . MI har studerat hur lönerna har utvecklats bland kvinnor och män som bytte arbetsgivare . Resultaten visar att löneökningarna var större för dem som bytte arbetsgivare än för dem som stannade kvar hos samma arbetsgivare och att löneutvecklingen som bytet förde med sig var högre för kvinnor. Studien visar dock att det totalt sett var en högre andel män än kvinnor som bytte arbetsgivare . () har inför och under avtalsrörelsen haft överläggningar med arbetsmarknadens parter för att uppmärksamma dem på de samhällsekonomiska förutsättningarna samt vikten av den konkurrensutsatta sektorns lönenormerande roll. Myndigheten har även anordnat elva konferenser och seminarier med olika teman för medlare, ekonomer, statistiker, forskare, massmedia och representanter från myndigheter och affärsbankerna. Sammanlagt har cirka 800 deltagare kommit till de olika aktiviteterna. MI har även medverkat i olika officiella arbets- och expertgrupper samt tagit emot besök från utländska delegationer. MI publicerar två rapporter. Årsrapporten och lönebildningen presenterades och presenterades rapporten Vad säger den officiella lönestatistiken om löneskillnaden mellan kvinnor och män?. MI tog även fram , i syfte att främst till gymnasieelever sprida kunskap om lönebildningen. På myndighetens hemsida har konjunkturlönestatistiken publicerats vid tio tillfällen . Därutöver har MI byggt upp en informationsservice om rådande regler om arbetsrätt och kollektivavtal, vilken återfinns på hemsidan. fanns 669 registrerade kollektivavtal om löner och anställningsvillkor i databasen. Därutöver finns ett antal särskilda avtal om anställningsformer och utbildningsinnehåll, t.ex. yrkesintroduktionsavtal. MI träffade 2011 en tjänsteköpsöverenskommelse med Sida beträffande ett biståndsprojekt i som syftade till att utarbeta en mer effektiv tvistelösningsmodell. Den nya modell som MI har medverkat till att utarbeta presenterades då också projektet avslutades för MI:s del. Avsikten är att arbetsmarknadens parter och MI:s motsvarighet i tillsammans ska arbeta för att den nya modellen genomförs lagstiftningsvägen. Mot bakgrund av utvecklingen i är det dock osäkert när genomförandet av den nya modellen kan realiseras. Flera av de kriterier som kännetecknar en god lönebildning uppfylldes . snitt ökade reallönerna som sysselsättningen ökade med närmare 50 000 personer. Därtill kunde avtalsrörelsen genomföras med få strejker vilket också medförde att få arbetsdagar gick förlorade . Däremot har frånvaron av inflation begränsat utrymmet för relativlöneförändringar mellan olika löntagargrupper, t.ex. mellan kvinnor och män. En tydlig trend som framkom i samband med avtalsrörelsen är att det blir allt fler kollektivavtal som gäller tillsvidare och att allt fler löntagare kommer att omfattas av s.k. sifferlösa avtal.