prop · H103155 · 2014-03-12 00:00:00 — Statskontoret har renodlade uppgifter inom utredning, utvärdering och uppföljning. Statskontoret hade också uppgifter inom förvaltningsutveckling riktad mot myndigheterna. Dessa uppgifter fördes till Verket för förvaltningsutveckling (Verva) vid dess bildande . Statskontorets roll som regeringens primära utvärderingsresurs har även vidareutvecklades och stärkts ytterligare utifrån förslag som lämnades i betänkande Ett stabsstöd i tiden (SOU 2008:22). I samband med att Verva avvecklades fick Statskontoret utökat ansvar för uppföljning av kompetensförsörjningen i staten. tillkom uppgiften att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Statskontorets förvaltningspolitiska uppdrag förstärktes också genom att myndigheten tillfördes uppgiften att lämna förslag till regeringen på utredningar, utvärderingar och uppföljningar av statlig och statligt finansierad verksamhet. utkommer Statskontoret med en särskild rapport som beskriver den offentliga sektorns utveckling ekonomiskt och organisatoriskt. I rapporten redovisas också allmänhetens uppfattningar om kvaliteten i offentlig verksamhet. Statskontoret tar också med mellanrum fram en rapport med internationella jämförelser baserad på 2013/14:155 statistik från bl.a. at a Glance. kommer Statskontoret med sin andra rapport med internationella jämförelser. regleringsbrev fick Statskontoret i uppdrag att identifiera strategiska förvaltningspolitiska utvecklingsbehov (S2012/9065/(delvis)). I sin redovisning av uppdraget lyfter Statskontoret bl.a. fram behovet av att utveckla styrningen av den statliga förvaltningen, den statliga organiseringen, statsanställdas kompetens och förhållandet mellan stat och kommuner (Statskontoret, 2013/61-5). Statskontorets rapport kommer att utgöra ett underlag för regeringens överväganden i det fortsatta arbetet med att utveckla den statliga förvaltningspolitiken. regleringsbrev har Statskontoret i uppdrag att identifiera effektivitetsökningar som kan uppstå i den statliga kärnverksamheten genom olika systemrelaterade förändringar. Uppdraget ska slutredovisas . Statskontorets rapport kommer tillsammans med ESV:s rapport om goda exempel utgöra underlag i regeringens fortsatta arbete med en verksamhetsanpassad effektivisering av kärnverksamheter. Statskontoret har på uppdrag av regeringen tagit fram en metod för myndighetsanalyser (Fi2007/8016, Statskontoret 2008:17 respektive 2008:18). En myndighetsanalys innebär en bred genomlysning av en myndighets förutsättningar, verksamhet, resultat och utmaningar. Analysen kan fungera som underlag vid regeringens bedömning av hur myndigheten arbetar och samverkar för att säkerställa en rättssäker, effektiv och medborgar- och företagsorienterad förvaltning. har Statskontoret genomfört 24 myndighetsanalyser och regeringen har även beslutat om ytterligare en myndighetsanalys av som ska redovisas . Statskontoret har låtit publicera en rapport om erfarenheter och iakttagelser av styrning och organisering inom staten utifrån de tjugo första myndighetsanalyserna som Statskontoret har genomfört (Stärk kedjan!, Statskontoret 2013). I rapporten gör Statskontoret bl.a. bedömningen att den verksamhetsanpassade styrningen har fått genomslag när det gäller dessa tjugo myndigheter, men att regeringens styrning behöver blir mer strategisk och tydlig. I rapporten redovisas också att flera av de tjugo myndigheterna har ett riskbaserat synsätt på intern styrning och kontroll trots att de inte omfattas av förordningen om intern styrning och kontroll. Vidare anges i rapporten att flera av dessa tjugo myndigheter har behov av att utveckla sina resultatredovisningar. 10.4Kontakter mellan och andra myndigheter Kontakter mellan och andra myndigheter är viktiga inslag i en effektiv förvaltning. Kontakterna bör syfta till informations- och kunskapsutbyte samt förtydliganden av regeringens styrning. Rätt använda ger informella kontakter mellan företrädare för Regerings- kansliet och företrädare för myndigheterna stöd till regeringens styrning och myndigheternas genomförande av verksamheten. Utbyte av information och kunskap mellan och myndigheter är den vanligaste formen av informell kontakt. som myndigheterna har löpande behov av att utbyta information. har också ett stort behov av att i olika sammanhang använda sig av myndigheternas expertkunskaper. I syfte att säkerställa att verksamheten utvecklas i enlighet med regeringens mål med verksamheten och myndighetens uppdrag, behövs en löpande diskussion om verksamheten i olika avseenden. kan också regeringens beslut behöva följas av informella kontakter som på ett generellt plan förtydligar regeringens styrning. I granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning (bet. 2012/13:KU10) anges att det är svårt att föreställa sig en smidig och väl fungerande förvaltningsapparat utan informella kontakter av olika slag. Enligt utskottet är det dock väsentligt att sådana kontakter inte går utöver den formella ramen för myndigheternas verksamhet och att kontakterna är mer inriktade på information än på styrning. Informella samtal förs t.ex. vid de årliga myndighetsdialogerna, men också vid andra under verksamhetsåret förekommande möten. Vissa myndigheter träffar sin departementsledning regelbundet och relativt ofta medan det för andra myndigheter inträffar mer sällan. Mötesfrekvensen beror på karaktären på myndighetens verksamhet, arbetsbelastning och på vilka frågeställningar som är aktuella. I samband med att myndigheternas årsredovisningar lämnats till regeringen genomförs som regel en årlig myndighetsdialog (tidigare benämnd mål- och resultatdialog), vilket är en strukturerad genomgång av myndighetens resultat och verksamhet, där myndighetens ledning och företrädare för regeringen deltar. Den årliga myndighetsdialogen med myndighetschefen eller, i styrelsemyndigheter, styrelseordföranden och myndighetschefen tillsammans är en viktig del i regeringens uppföljning och styrning av myndigheterna. Dialogen syftar till att följa upp myndigheternas verksamhet, ge en återkoppling och bedömning av resultatet och diskutera verksamheten i ett framåtriktat perspektiv. genomförs cirka 200 myndighetsdialoger. genomförs också en årlig gemensam dialog med samtliga 21 länsstyrelser, i syfte att ge länsstyrelserna en samlad återkoppling från regeringen avseende länsstyrelsernas verksamhet. Parallellt med den gemensamma dialogen sker också enskilda myndighetsdialoger med länsstyrelserna. Den årliga myndighetsdialogen är ett viktigt moment i förverkligandet av regeringens politik. En central utgångspunkt för myndighetsdialogerna var att dialogerna skulle utvecklas ytterligare till att mer än tidigare fokusera på strategiskt viktiga frågor som är till nytta för både regeringen och myndighetsledningen. I denna bilaga redovisas statliga myndigheter som lyder under regeringen. Domstolar redovisas inte, förutom vissa specialdomstolar. Vidare redovisas inte utlandsmyndigheter och kommittéer i bilagan. Statliga myndigheter redovisas i olika sammanhang på olika sätt beroende på syftet med redovisningen. Redovisningen i denna bilaga skiljer sig därför ifrån vad som t.ex. redovisas i SCB:s myndighetsregister. Regeringens organisation för styrning För att stödja regeringen i dess arbete med att styra förvaltningsmyndigheterna finns med uppgift att bereda regeringsärenden samt att biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt (förordning (1996:1515) med instruktion för ). är en myndighet vars myndighetschef är statsministern. består av Statsrådsberedningen, departementen och Förvaltningsavdelningen. För varje departement finns en departementschef. Under departementscheferna finns det i varje departement chefstjänstemän som leder arbetet i departementen. Statssekreterarna biträder statsråden och leder under statsråden verksamheten i departementet med inriktning främst på planering, samordning och uppföljning. Ansvaret för handläggningen av förvaltningsmyndigheterna fördelas på departementen enligt nedanstående förteckning. Redovisningen anger myndighetens namn, dess ledningsform och antalet anställda per enligt statistik. För myndigheter med över 30 anställda anges avrundade värden. Nämnder har i allmänhet inte egen anställd personal, vilket anges med ett streck (i många fall finns dock ett kansli med personal anställd på en värdmyndighet). De olika ledningsformerna betecknas enligt följande: för europapolitiska studier (Sieps) (Brå) Brottsoffermyndigheten Datainspektionen 2Innefattar , polismyndigheterna och . 3Antalet inkluderar anställda vid domstolarna. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten Försvarsunderrättelsedomstolen Delegationen för folkrättslig granskning av vapenprojekt Inspektionen för vård och omsorg Myndigheten för handikappolitisksamordning (Handisam) för hälsa, arbetsliv och välfärd (FORTE) Myndigheten för vårdanalys Arvsfondsdelegationen Myndigheten för internationella adoptionsfrågor i vissa trygghetsfrågor Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd Offentliga sektorns särskilda nämnd för statligt tandvårdsstöd 4Myndigheten startade den . Antal anställda enligt myndighetens hemsida. 5Myndigheten startade den . Antal anställda enligt myndighetens hemsida. för stöd till kreditinstitut och högskolor Specialpedagogiska skolmyndigheten () Myndigheten för för rymdfysik för studiestöd Rymdstyrelsen för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (FORMAS) Kärnavfallsfonden Finsk-svenska gränsälvskommissionen internationella miljöinstitut Lokala säkerhetsnämnderna vid kärntekniska anläggningar Verket för innovationssystem () Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser Statens museer för världskultur Livrustkammaren och Skolklosters slott med Myndigheten för tillgängliga medier Forum för levande historia Statens centrum för arkitektur och design Myndigheten för radio och tv Rådet för Europeiska socialfonden i (Svenska ) utvärdering (IFAU) Arbetsdomstolen Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2013/14:155 Regeringens förvaltningspolitik.