prop · H2031d16 · 2014-10-23 00:00:00 — Arbetskraftsdeltagandet är jämförelsevis högt i . I genomsnitt uppgick arbetskraftsdeltagandet till . Det kan jämföras med en genomsnittlig nivå inom EU- länderna på . har också tillsammans med den högsta sysselsättningsgraden i EU. Sysselsättningsgraden har dock utvecklats sämre för dem i de yngre åldrarna än för de äldre åldersgrupperna i . Diagram 4.2 Arbetskraften och sysselsatta Anm.: 15–, säsongrensade och utjämnade data. Källa: SCB. Den globala lågkonjunkturen har bl.a. inneburit att vissa strukturella problem på arbetsmarknaden har förstärkts och att långtidsarbetslösheten har ökat. De grupper på arbetsmarknaden som drabbats hårdast av den utdragna lågkonjunkturen är de som redan före finanskrisen hade en svag förankring på arbetsmarknaden, såsom ungdomar, personer med en utbildning på högst förgymnasial nivå, personer med funktionsnedsätt- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 ning som medför nedsatt arbetsförmåga och personer födda utanför . I dessa grupper är sysselsättningsgraden betydligt lägre och arbetslösheten högre än genomsnittet för befolkningen. Ungdomsarbetslösheten är också fortsatt hög. Den förda arbetsmarknadspolitiken har inte förmått hantera detta. Arbetslösheten är hög och fler personer har blivit långtidsarbetslösa. Arbetsmarknadspolitiken ska bidra till att utjämna skillnader i omsättning till arbete mellan svaga och starka grupper på arbetsmarknaden, vilket är ett av de grundläggande uppdragen för Arbetsförmedlingen. Matchningen mellan arbetssökande och lediga platser har dock försämrats. Obalanserna mellan arbetssökandes kvalifikationer och arbetsgivarnas kravspecifikationer har ökat. Diagram 4.3 Inskrivna personer på Arbetsförmedlingen med svag förankring och övriga Kvinnor, svag förankring Män, svag förankring Anm.: Grupper med svag förankring avser dem med någon av följande egenskaper: högst förgymnasial utbildning, 55–, utomeuropeiskt födda och funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Säsongrensade och utjämnade data. Källa: Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen ska bidra till att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, bl.a. genom att sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft samt verka för att öka sökintensiteten hos arbetssökande. Därmed kan Arbetsförmedlingen underlätta tillsättandet av nya jobb. Arbetskraftsutbudet kan öka och matchningen förbättras genom att de arbetssökandes kompetens bättre motsvarar arbetsgivarnas krav och att arbetsgivarna ställer rimliga kompetenskrav i förhållande till arbetsuppgifterna, att den yrkesmässiga och geografiska rörligheten ökar bland arbetslösa samt att lämpliga arbetslösa sammanförs med lediga platser. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 För att bidra till en effektiv matchning är det viktigt att Arbetsförmedlingen fungerar som en effektiv informationskanal mellan arbetsgivare och arbetssökande. En viktig del av Arbetsförmedlingens ansvar är att svara för att information avseende utbud och efterfrågan på kompetens förmedlas till arbetssökande, arbetsgivare och andra aktörer som jobbar med kompetensförsörjning. fanns av alla lediga platser tillgängliga på Arbetsförmedlingens tjänst Platsbanken. Den vanligaste rekryteringskanalen är i stället informella kontakter vilket innebär att arbetssökande med begränsade egna kontaktnät har svårare att hitta de lediga platser som skulle kunna vara lämpliga för dem. Kompletterande aktörer har utgjort en stor del av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. levererade totalt 1 017 olika aktörer kompletterande förmedlingstjänster till Arbetsförmedlingen, till en kostnad av . Forskning och utvärdering av kompletterande aktörers tjänster, bl.a. IFAU:s rapport Vad innebär det att bli coachad? (IFAU 2012:24), visar att de kompletterande aktörerna inte har varit mer effektiva än Arbetsförmedlingen i att omsätta sökande till arbete. Den förra regeringen genomförde reformer inom arbetslöshetsförsäkringen i syfte att stärka sökaktiviteten. Vidare har olika insatser för förstärkt uppföljning och kontroll av arbetssökandet genomförts, såsom införandet av aktivitetsrapporten. Arbetsmarknadspolitiken omfattar stora transfereringar till både arbetssökande, arbetsgivare, leverantörer och anordnare. Liksom i övriga statliga transfereringssystem finns det risker för felaktiga utbetalningar. I betänkandet Det ska vara lätt att göra rätt – åtgärder mot felaktiga utbetalningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten (SOU 2014:16) redovisas risker och förslag på åtgärder. Bland annat föreslås att regeringen i förordningar bör tydliggöra och samordna vilka gemensamma grundläggande villkor som bör gälla för ekonomiskt stöd eller ersättning till arbetsgivare och anordnare samt att Arbetsförmedlingen bör överväga en sammanhållen kontrollpolicy och kontrollstruktur för alla program. En översyn av förordningarna för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten pågår inom , med syftet att förtydliga och förenkla det aktuella regelverket. Även inom Arbetsförmedlingen pågår åtgärder. Bland annat inför myndigheten en ny modell för leverantörsuppföljning för att nå högre kvalitet i de tjänster som upphandlas för arbetssökande. Arbetsmarknadspolitiska programinsatser och nystartsjobb De arbetsmarknadspolitiska insatserna ska huvudsakligen riktas till dem med störst behov, dvs. bör åtgärder vidtas tidigt i arbetslöshetsperioden för att motverka att fler blir långtidsarbetslösa. Därutöver riktas särskilda resurser till personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. bedömde Arbetsförmedlingen att ca 42 000 individer var i behov av tidiga insatser. var motsvarande nivå 35 000 individer. Av de arbetssökande som bedömts ha behov av tidiga insatser fick ta del av insatser . Detta var en ökning då motsvarande andel var . Arbetsförmedlingen har jämfört resultaten vad avser övergång till arbete mellan arbetssökande som bedömts vara i behov av tidiga insatser, utifrån om de sedan har fått respektive inte fått insatser. Jämförelsen visar att de som fått tidiga insatser gått till arbete i något högre utsträckning än de som inte fått insatser. Resultatet kan dock inte med säkerhet anses bero på insatserna. Skillnader i resultatet kan bl.a. bero på skillnader i sökandesammansättningen, variationer i arbetsförmedlarnas bedömningar eller regionala skillnader. Ytterligare analyser är nödvändiga. Arbetsförmedlingens programinsatser kan översiktligt beskrivas genom antalet deltagare i de olika programmen och utfallet i form av arbetsmarknadsstatus efter programmets slut. Denna översiktliga redovisning framgår av de två nedanstående tabellerna. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Tabell 4.2 Årsgenomsnitt av antalet kvarstående deltagare i konjunkturberoende program i - därav sysselsättningsfasen 1 - inom garantierna 1 Förberedande eller orienterande utbildning utanför - inom garantierna 1 - inom garantierna 1 Aktiviteter inom vägledning och platsförmedling Fördjupad kartläggning och vägledning Anm.: Siffrorna är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. Antalet deltagare redovisas enligt den definition som Arbetsförmedlingen använder i årsrapporten för de arbetsmarknadspolitiska programmen. Det innebär att deltagare som tar del av en insats inom ramen för garantierna redovisas både i garantierna och aktuell insats. I vissa andra delar av budgetpropositionen definieras antalet deltagare fortsatt utifrån den definition som har använts och som baseras på i vilken sökandekategori som en person är registrerad. 1Ingår inte i summering av antalet deltagare utan ingår i angivna volymer för antalet deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. 2I summeringen ingår även deltagare i projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning som uppgick till i genomsnitt 379 personer 2012 och 637 personer 2013. Källa: Arbetsförmedlingen. Tabell 4.3 Andelen i arbete eller utbildning efter avslutat arbetsmarknadspolitiskt program Aktiviteter inom vägledning och platsför Fördjupad kartläggning och vägledning Särskilt anställningsstöd och förstärkt särskilt anställningsstöd Projekt med arbetsmarknadspolitisk inriktning Källa: Arbetsförmedlingen. Tabell 4.3 ger en överblick över resultatet av de arbetsmarknadspolitiska programmen i form av hur stor andel av deltagarna som efter avslutat program har ett arbete eller deltar i en utbildning. Jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar utgör s.k. paraply- program där deltagare kan ingå i olika program. I tabell 4.3 redovisas därför även resultaten för dem som deltar i program inom ramen för garantierna. Det bör noteras att resultat inte är samma sak som programmets effekt, eftersom resultatet inte beaktar vad som sker om indivi- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 den inte får insatserna samt påverkas av andra faktorer såsom t.ex. arbetsmarknadsläget och målgruppen för programmen. Resultaten för vissa av programmen ska också tolkas mot bakgrund av att de ofta är individuellt anpassade och av förberedande karaktär där arbetssökande efter avslutat program går vidare till andra insatser, såsom t.ex. är fallet med förberedande utbildning. Flera program syftar således i första hand till att öka individens förutsättningar att etablera sig på arbetsmarknaden och är en del av uppdraget att stärka och rusta individerna. Det kan dock vara svårt att mäta resultaten i detta avseende. Dessa program har normalt en lägre övergång till arbete, men syftar till att deltagarna successivt ska öka sina möjligheter att få ett arbete eller en utbildning. Det motsatta gäller för exempelvis start av näringsverksamhet där det mycket goda resultatet huvudsakligen kan förklaras av att deltagare står förhållandevis nära arbetsmarknaden redan innan anvisningen till programmet. Volymerna i arbetspraktik och arbetsmarknadsutbildning har ökat jämfört med föregående år. Resultaten, mätt som andel i arbete eller utbildning efter avslutat program, var i stort sett på samma nivå som 2012. Resultatet för arbetsmarknadsutbildning, som försämrats kraftigt under en rad år, är därmed kvar på samma låga nivå. Arbetsförmedlingen har genomfört en effektstudie som omfattat ett urval av deltagarna i programmen och som visat låga effekter jämfört med perioden –2007. Arbetsförmedlingens studier visar dock att andelen som fått ett arbete var högre bland dem som deltagit i programinsatserna efter programstart för arbetspraktik medan arbetsmarknadsutbildning saknar effekt jämfört med de som inte deltagit i programinsatserna. Arbetsförmedlingen bedömer att det sannolikt kan bero på den förändrade sökandesammansättningen. För arbetsmarknadsutbildning lyfts även otillräcklig styrning inom myndigheten och ändrade upphandlingsrutiner fram som tänkbara förklaringar. En fortsatt analys av orsaker till resultaten i studien genomförs av myndigheten. Könsfördelningen för arbetspraktik är jämn. Andelen kvinnor är högre inom flera mansdominerade sektorer än på arbetsmarknaden i stort. För arbetsmarknadsutbildning finns skillnader mellan kvinnors och mäns deltagande. Kvinnor deltar i lägre grad och får arbete efter avslutad utbildning i lägre utsträckning. Jobb- och utvecklingsgarantin riktar sig till dem som varit borta från arbetsmarknaden och är det arbetsmarknadspolitiska program som har flest deltagare. Antalet har fortsatt att öka och uppgick till i genomsnitt 98 600 personer , varav 34 200 personer befann sig i sysselsättningsfasen. Ökningen uppgår till ca 3 500 personer och har framför allt skett i sysselsättningsfasen. Antalet individer som deltog i programmet uppgick till ca 176 600, vilket är en ökning med ca 15 000 jämfört med föregående år. Könsfördelningen bland det totala antalet deltagare var jämn. Resultatet i form av övergångar till arbete efter avslutat program som andel av det genomsnittliga antalet som kvarstår i programmet har ökat från 2013. För sysselsättningsfasen har ökningen skett från . Motsvarande uppgifter för övergångar till utbildning ligger på samma nivå som föregående år, för samtliga faser och för sysselsättningsfasen. till dem som lämnat programmet som helhet är i arbete Av dem som lämnat sysselsättningsfasen är i arbete . Jobb- och utvecklingsgarantin stod för av det genomsnittliga antalet deltagare i samtliga program med aktivitetsstöd. Andelen ungdomar uppgår liksom föregående år till i fas ett och två, och till i sysselsättningsfasen. saknade av deltagarna i sysselsättningsfasen en sysselsättningsplats eller programinsats, vilket är ungefär samma nivå som föregående år. Den förra regeringen hade avsatt medel för programinsatser i sysselsättningsfasen. Möjligheten till insatser har gjorts permanent . deltog i en programinsats. Ett verktyg för att få arbetsgivare att anställa personer som har varit utan arbete är det särskilda anställningsstödet inom jobb- och utvecklingsgarantin. Antalet anställningar med sådant anställningsstöd uppgick till drygt 5 000 i genomsnitt , jämfört med 4 400 föregående år. Ytterligare 5 000 hade en anställning med det förstärkta särskilda anställningsstödet, se tabell 4.2. Andelen som efter avslutat stöd fått ett arbete uppgick för det särskilda anställningsstödet och till för det förstärkta särskilda anställningsstödet. Det är något fler män än kvinnor som får en anställning med de olika anställningsstöden. Nystartsjobb syftar till att stimulera anställning av personer som varit utan arbete . Till skillnad mot anställningsstöd inom arbetsmarknadspolitiken är nystartsjobb en rättighet för den arbetsgivare som vill anställa en person, under förutsättning att villkoren för stödet uppfylls. Det totala antalet individer som haft ett nystartsjobb var närmare 79 500 personer, en ökning med knappt 600 personer jämfört med . I genomsnitt hade 43 200 personer ett nystartsjobb , vilket är 600 färre än föregående år. Detta innebär att den genomsnittliga tiden med nystartsjobb har minskat. Andelen som var i arbete utan stöd efter avslutat nystartsjobb uppgick , vilket är i nivå med föregående år. Av dem som hade nystartsjobb var män och kvinnor. Personer i åldern 16–var underrepresenterade medan övriga åldersgrupper var överrepresenterade jämfört med samma grupp bland inskrivna arbetslösa. Även andelen utrikes födda var högre i nystartsjobb än bland övriga sökande utan arbete. Fördelningen efter utbildningsnivå motsvarar fördelningen bland inskrivna arbetslösa. Enligt IFAU bidrar nystartsjobb till att arbetssökande får arbete med stöd fortare än vad de annars skulle ha fått (Rapport 2012:6). Nystartsjobb medför att flödet från arbetslöshet till arbete ökar med i genomsnitt jämfört med situationen innan nystartsjobben fanns. I studeras även hur flödet till jobb påverkas när subventionsgrad och subventionslängd dubblas. En fördubblad subvention innebär att dubbelt så många får subventionerad anställning. En fördubblad subventionslängd tycks däremot inte påverka flödet till arbete. Undanträngningseffekten är dock stor, enligt IFAU skulle av alla nystartsjobb kommit till stånd även utan subventionen. (RiR 2013:17) konstaterar att nystartsjobb i viss utsträckning tränger undan 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 konstaterar att de obligatoriska försäkringskostnader som tillkommer för instegsjobb men inte för nystartsjobb gör att det är ganska små skillnader i faktisk subvention mellan insatserna, vilket i sin tur leder till att Arbetsförmedlingens möjligheter att styra nyanlända till instegsjobb minskar. Särskilda insatser för unga Arbetslösheten bland unga män (24,) var, i likhet med 2012, något högre än bland unga kvinnor (22,). Ungdomsarbetslösheten är högre bland utrikes födda (37,) än bland inrikes födda (21,). Arbetsmarknadsanknytningen och orsakerna till arbetslöshet skiljer sig åt inom gruppen unga arbetslösa. Närmare hälften av de arbetslösa ungdomarna är heltidsstuderande som söker arbete, inklusive extraarbete och lov. För de flesta unga är arbetslöshetsperioderna relativt korta men många, vilket indikerar att många unga varvar arbete med korta perioder av arbetslöshet. Arbetslösheten sjunker och sysselsättningsgraden stiger med åldern. Det finns dock en grupp bland unga arbetslösa som befinner sig långt ifrån arbetsmarknaden med svårigheter att hitta vägar in till arbetslivet. Störst risk för långtidsarbetslöshet och framtida arbetsmarknadsrelaterade problem löper unga som saknar fullföljd gymnasieutbildning, är utrikes födda eller har nedsatt arbetsförmåga. Regeringens insatser syftar till att ungdomars övergång från utbildning till arbete ska fungera bättre. Tidiga insatser för unga Alla ungdomar kan få del av förmedlingsinsatser från det att de skrivs in hos Arbetsförmedlingen. Av de 134 504 öppet arbetslösa ungdomar som skrevs in vara i behov av en tidig insats. Motsvarande siffra var . En högre andel unga män () bedömdes vara i behov av tidig insats, vilket går i linje med att det var fler unga män som skrevs in på Arbetsförmedlingen. De vanligaste insatserna är fördjupade förmedlingsinsatser som utgör drygt hälften av de tidiga insatserna som ungdomar tagit del av . Av ungdomarna med behov av tidig insats har fått arbete efter 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 inskrivning på Arbetsförmedlingen, har börjat reguljär utbildning och var inskrivna som öppet arbetslösa. Resultaten visar att det skett en viss minskning av andelen öppet arbetslösa och andelen som gått till arbete av de som fått del av tidig insats. Att andelen som gått till arbete minskat kan bero på att de ungdomar som bedömts ha behov av ökat stöd också befinner sig längre ifrån arbetsmarknaden. Jobbgarantin för ungdomar är ett ramprogram för ungdomar som har fyllt 16 men inte och som har varit arbetslösa under minst tre av . Antalet deltagare i jobbgarantin för ungdomar, liksom totala antalet inskrivna ungdomar, har varit i stort sett detsamma som 2012. hade programmet i genomsnitt 38 000 deltagare , vilket var en minskning med 1 600 deltagare jämfört med . I likhet med att arbetslösheten är högre bland unga män än bland unga kvinnor utgör männen en större andel än kvinnorna av deltagarna i jobbgarantin för ungdomar. Av deltagarna i jobbgarantin för ungdomar var kvinnor och män. Andelen utrikes födda var och andelen med en funktionsnedsättning var . I programmet deltog av alla ungdomar som var inskrivna vid Arbetsförmedlingen och var öppet arbetslösa eller i program med aktivitetsstöd. Drygt 109 100 unika individer deltog i programmet . Arbetsförmedlingens arbete med att förbättra kvaliteten inom jobbgarantin för ungdomar har fortsatt . Inriktningen har varit att arbeta aktivt med ungdomar i arbetslöshet, effektivisera och utveckla matchningsarbetet samt öka andelen som får ta del av arbetsplatsförlagda aktiviteter. har Arbetsförmedlingen även gjort satsningar för att öka deltagarnas aktivitetsnivå. Aktivitetsnivån i garantin har ökat något jämfört med . Även de arbetsplatsförlagda aktiviteterna har ökat och uppgick jämfört 2012. var, liksom åren innan, jobbsökaraktiviteter med coachning den vanligaste aktiviteten i jobbgarantin för ungdomar. Antalet ungdomar som har lämnat garantin för arbete såväl som för utbildning har ökat . Resultatet i form av övergångar till arbete eller utbildning, som andel av det genom- snittliga antalet som kvarstår i programmet, har förbättrats från 2013. Av övergångarna 2013 var till arbete och till utbildning. Av dem som lämnade jobbgarantin var andelen som var i arbete efter att programmet avslutats jämfört . Antalet övergångar till jobb- och utvecklingsgarantin ökade marginellt jämfört med , dock var andelen något lägre. Arbetssökande med oavslutad skolgång och ofullständiga betyg har en särskilt utsatt situation på arbetsmarknaden och riskerar att hamna i långtidsarbetslöshet. Att slutföra grund- och gymnasieskolan är viktigt för att kunna etablera sig på arbetsmarknaden och det är därför angeläget att ungdomar som inte påbörjat eller slutfört gymnasieskolan återupptar sina studier. Arbetslösa ungdomar (16–) som varken har grundläggande högskolebehörighet eller gymnasieexamen kan ta del av folkhögskolesatsningen vilket är en kortare studiemotiverande kurs i folkhögskolornas regi. utökades målgruppen och resurserna för insatsen till att även omfatta arbetslösa som har fyllt , som varken har grundläggande högskolebehörighet eller gymnasieexamen, och deltar i jobb- och utvecklingsgarantin. Detta innebär att antalet årsplatser har fördubblats från 4 000 till 8 000. deltog drygt 6 100 personer i folkhögskolesatsningen varav drygt 3 600 män och 2 500 kvinnor. deltog drygt 4 400 personer i insatsen. Av de som deltog i satsningen var i arbete och i utbildning efter avslutad utbildningsinsats, vilket är en ökning jämfört med . Andelen av deltagarna som gått vidare till reguljär utbildning efter är något högre eftersom reguljär utbildning ofta är styrd av fasta starter och alla utbildningar hinner inte börja vid mätning efter avslutad studiemotiverande insats. För att stimulera till anställningar av unga, på basis av s.k. yrkesintroduktionsavtal, har den förra regeringen infört ett ekonomiskt stöd till arbetsgivare i form av en lönesubvention och ett riktat stöd för utbildning och handledning. Sedan starten till sista juni har totalt 188 ansökningar inkommit Av dessa har 153 ansökningar beviljats och 35 avslagits. Av de 153 personerna som har fått en anställning med yrkesintroduktion var 37 kvinnor () och 116 män (). Att män utgör en majoritet av dem som får yrkesintroduktionsanställningar beror på att fler anställningar har kommit till stånd inom traditionellt mansdominerande yrken. Yrkesintroduktionsavtal är fortfarande en relativt ny företeelse på arbetsmarknaden, och att bygga upp ett system för yrkesintroduktionsanställningar i är ett långsiktigt arbete. Enligt Arbetsförmedlingens återrapportering om yrkesintroduktionsanställningar kan det relativt låga antalet ansökningar förklaras med arbetsgivarnas bristande kännedom om stödet, striktare krav i vissa yrkesintroduktionsavtal avseende deltagares ålder och tidigare utbildning samt det faktum att parterna fortfarande söker effektiva modeller för utbildning och handledning. Att se över reglerna för, fortsätta informera om och främja användningen av yrkesintroduktionsavtal är en viktig uppgift för regeringen och parterna framöver. Arbetslöshetsförsäkringen som en omställningsförsäkring Arbetsförmedlingens ansvar inom arbetslöshetsförsäkringen består av flera delar. Myndigheten har i uppdrag att informera de arbetssökande om de allmänna villkoren i arbetslöshetsförsäkringen, säkerställa att försäkringen fungerar som en omställningsförsäkring samt att säkerställa kontrollfunktionen. Uppföljningen av arbetssökande är en central del av Arbetsförmedlingens arbete med att säkerställa att arbetslöshetsförsäkringen fungerar som en omställningsförsäkring. Uppföljningsåtgärderna ska så långt det är möjligt vara likartade, oavsett vilken ersättning de arbetssökande uppbär. I detta ingår bl.a. att säkerställa att arbetslösa aktivt söker arbete. lämnade Arbetsförmedlingen i genomsnitt 0,5 jobbförslag (anvisningar och platsförslag) per arbetssökande. Antalet jobbförslag var jämnt fördelade mellan kvinnor och män, men varierade betydligt beroende på om den arbetssökande var ersättningsberättigad eller inte. I de fall en anvisning om att söka ett arbete inte följdes av någon ansökan skickade Arbetsför- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 medlingen en underrättelse till den aktuella arbetslöshetskassan i av ärendena . Det innebar en ökning i förhållande till då av ärendena föranledde en underrättelse. Arbetsförmedlingen genomför också stickprovskontroller för att kontrollera om det stämmer att den arbetssökande har sökt ett anvisat arbete. genomfördes det 947 kontroller som avslöjade felaktigheter i av fallen. Resultaten överensstämmer med vad som har framkommit i kontrollerna . Antalet stickprovskontroller var dock betydligt färre jämfört med , då Arbetsförmedlingen genomförde 3 714 kontroller.