prop · H2031d18 · 2014-10-23 00:00:00 — har utveckling av gemensam forskningsinfrastruktur haft hög prioritet. NordForsk är ett organ under MR-U vars huvuduppgift är att främja ett effektivt samarbete mellan de nordiska länderna i frågor om forskning och utbildning på forskarnivå av högsta internationella kvalitet genom att vara en kompetent och effektiv samordnare och aktör inom policyutveckling och forsknings- finansiering. Den överordnade prioriteringen 2014 var att slutföra NordForsks strategiperiod 2011–2014 samt att bereda en ny strategi som baseras på de reviderade stadgar som ministerrådet tagit fram för NordForsk. Nordplus är MR-U:s mobilitets-, projekt- och nätverksprogram. prioriterades stärkt information om och profilering av Nordplus samt spridning av resultat. och utveckling () spelar en betydelsefull roll när det gäller analys av utbildningssystemets funktionssätt och hur medlemsländernas forskningssatsningar utformas. Kärnan i verksamheten på utbildningsområdet utgörs av jämförande studier, analyser, statistik och indikatorer. Kärnan i verksamheten på forskningsområdet utgörs av statistiska jämförelser mellan ländernas forskning och av rekommendationer om forskningssatsningar. deltar återkommande i Programme for International Student () som syftar till att undersöka i vilken grad deltagande länders utbildningssystem bidrar till att femtonåriga elever, som snart kommer att ha avslutat den obligatoriska skolan, är rustade att möta framtiden. Genom olika prov undersöks elevernas förmågor inom kunskapsområdena matematik, naturvetenskap och läsförståelse. genomfördes den femte undersökningen. Resultaten, som presenterades , visar att svenska 15-åringars kunskaper i matematik, läsförståelse och naturvetenskap fortsätter att försämras. Utmärkande är framförallt att resultaten försämrats ytterligare i samtliga tre kunskapsområden . presterar svenska elever under OECD-genomsnittet i såväl matematik som läsförståelse och naturvetenskap. Se vidare utg.omr. 16 avsnitt 4.3.2. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Med anledning av de fortsatt vikande resultaten för svenska elever i PISA-undersökningen har bett om hjälp att, med internationell expertis, analysera svensk utbildningspolitik, ge råd och rekommendationer till hur resultaten kan förbättras. Resultatet av denna granskning förväntas presenteras . deltar i Programme for the International Assessment of Adult Competencies (PIAAC) som inrättades 2008. PIAAC mäter den vuxna befolkningens kunskaper, kompetens och allmänna färdigheter inom områdena läsförståelse, matematik och problemlösning med hjälp av dator. Det är den mest omfattande internationella studien som har genomförts i sitt slag. Den första omgången av studien genomfördes –2012 och de första resultaten publicerades . Resultaten möjliggör internationella jämförelser inom de testade områdena. Genom samarbete med kommissionen är avsikten att resultaten även ska kunna användas till indikatorer inom EU-samarbetet. Resultaten visar att ligger totalt sett över genomsnittet för de deltagande länderna i den internationella jämförelsen PIAAC när det gäller läsning och räkning och högst när det gäller problemlösning med hjälp av dator. är skillnaderna stora i befolkningen. Även om resultatet är bättre jämfört med OECD-genomsnittet har fortfarande en av sju vuxna svenskar låga kunskaper (nivå 1 eller lägre) i läs- och räknefärdighet och mer än var fjärde person ligger under kunskapsnivå 1 i problemlösnings- förmåga (den lägsta nivån). deltar även i studien and Survey (2013). Det är en studie som vänder sig till lärare och skolledare och ur olika perspektiv fokuserar på deras arbete. har i uppdrag att svara för genomförandet av studien i . Resultaten visar bl.a. att endast var tjugonde svensk lärare tycker att deras yrke har hög status. Nio av tio lärare tycker visserligen om att arbeta på sin nuvarande skola men bara drygt hälften skulle välja att bli lärare igen. uppges de svenska lärarna vara nöjda med sina insatser, de upplever att de har goda relationer med eleverna och att de kan få eleverna att känna att de kan göra bra ifrån sig i skolarbetet. När det gäller skolledarna visar att svenska 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 rektorer jämfört med rektorer i övriga deltagande länder har lite tid att vara pedagogiska ledare, men också att svenska rektorer har en stark ledarskapsutbildning. Se vidare utg.omr. 16 avsnitt 4.3.2. är för utbildning, vetenskap, kultur och kommunikation. Det svenska arbetet med baseras på den strategi för samarbete med som gäller för perioden –2017. Strategin anger hur ska bidra till att stärka verksamhet och bidra till ansvarsfördelningen mellan svenska aktörer. Strategin anger fem övergripande prioriteringar: utbildning för alla, utbildning för hållbar utveckling, tillgång till rent vatten, yttrandefrihet och reformering av . Vid valdes , med de högsta röstsifforna någonsin, in i för perioden –2017. största programområde är utbildning och fortsätter att arbeta för att stärka arbete med FN:s årtionde för utbildning för hållbar utveckling. var en av initiativtagarna till att årtiondet får en fortsättning i och med globala handlingsprogram för hållbar utveckling. har fem stora vetenskapsprogram: International Hydrological Programme (IHP), Intergovernmental Oceanographic Commission (IOC), Man and the Biosphere Programme (), International Geosciences Programme (IGCP) och Management of Social Transformations (MOST). är representerat i styrelsen för IHP och . stod värd för det internationella styrelsemötet för MAB- programmet. Vid mötet deltog 160 personer från 50 länder. I samordnas vetenskapliga arbete av . I detta arbete ingår berörda myndigheter och centrala forskningsfinansiärer. En stor del av arbete bedrivs i ett stort antal underprogram, kommittéer, institut och arbetsgrupper. Bland dessa är representerat i bl.a. International Programme for the Development of Communication (IPDC), () och för mångfalds- konventionen. Varje medlemsland i ska enligt konstitution ha en nationalkommission som ska utgöra en länk mellan landets regering och . nationalkommission är kommittén Svenska (dir. 2013:123). Uppdraget för Svenska är bl.a. att bistå regeringen med råd, underlag och förslag i frågor som rör verksamhet samt informera och skapa intresse i för verksamhet. Det sistnämnda görs bl.a. genom anordna olika seminarier och uppmärksamma internationella dagar såsom Världsvetenskapsdagen, Pressfrihetsdagen och Världsboksdagen. Bolognaprocessen är ett europeiskt samarbete mellan 47 länder på högskoleområdet. Syftet är att främja rörlighet, anställningsbarhet och konkurrenskraft. Besluten i kommunikén från det senaste ministermötet i ligger till grund för arbetsprogrammet fram till nästkommande ministermöte som ska genomföras i . Arbetsprogrammet fokuserar främst på frågor om kvalitetssäkring, den sociala dimensionen, mobilitet, erkännande och anställningsbarhet. 3.4.2Uppföljning av EU:s gemensamma utbildningsmål enades EU-ländernas utbildningsministrar om en fortsättning av utbildningssamarbetet och ett ramverk med strategiska mål för detta arbete (Utbildning 2020). Därmed fastställdes fem riktmärken som ska vara vägledande för uppföljningen av arbetet. antogs ett kompletterande sjätte riktmärke om rörlighet i utbildningssyfte och 2012 antogs ett sjunde riktmärke om sysselsättning efter avslutad utbildning. Riktmärkena är följande: –Andelen 18–24-åringar som inte har en fullföljd gymnasieutbildning och som inte studerar ska vara . –Andelen personer i åldern 30–med minst två års eftergymnasial utbildning ska uppgå till . –Andelen elever med låga prestationer i läsförmåga, matematik respektive natur- vetenskap ska uppgå till högst . –Andelen barn i åldern fram till åldern för obligatorisk skolstart som går i förskola ska uppgå till . –Andelen vuxna som deltagit i någon form av utbildning ska uppgå till . –Andelen högskoleexaminerade som studerat utomlands som omfattar minst 15 högskolepoäng ska uppgå till och andelen 18– 34-åringar som deltar i en grundläggande yrkesutbildning och som studerat utomlands ska uppgå till . –Sysselsättningsgraden bland personer i åldern 20–efter att de avlagt examen3 på gymnasial eller eftergymnasial nivå ska uppgå till . Riktmärkena avser EU som helhet och inte enskilda medlemsländer. En del länder förutsätts kunna bidra till utvecklingen i genom att överträffa riktmärket. Riktmärkena om unga vuxna utan fullföljd gymnasieutbildning och om eftergymnasial utbildning tillhör de övergripande mål i EU 2020-strategin som stats- och regeringscheferna antog och som redovisas i de årliga s.k. reformprogrammen. De nationella mål som antagits för dessa riktmärken är att andelen unga vuxna som inte har en fullföljd gymnasieutbildning och som inte studerar ska uppgå till och att andelen med minst två års eftergymnasial utbildning ska uppgå till mellan 2020. Alla riktmärken följs upp i Europeiska kommissionens årliga rapport and Training Monitor genom att använda indikatorer 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 som bygger på internationellt jämförbara statistiska undersökningar. I det följande redovisas hur ligger till i förhållande till de antagna riktmärkena för hela EU utifrån senast publicerade uppgifter. Det anges också hur EU-länderna som helhet ligger till. EU-mål: Färre unga vuxna med låg utbildning Indikatorn mäter andelen unga i åldern 18–som saknar eller har mindre än studier på gymnasial nivå och som inte heller befunnit sig i formell eller icke-formell utbildning4 närmast före mätningen. Detta innebär att personer med två eller fler år av studier på gymnasial nivå inte ingår i denna statistik, oavsett om dessa har fullföljt studierna utbildningen eller inte. Den senaste statistiken från visar att uppfyller EU:s riktmärke (som även är nationella mål) om , med god marginal (se diagram 3.1). Andelen svenska 18–24-åringar utan fullföljd gymnasieutbildning, som inte heller befann sig inom utbildning, har fortsatt minska i och uppgick till totalt (7,bland män och bland kvinnor). Även för EU som helhet har detta mått successivt förbättrats men ligger fortfarande en bit över riktmärket (uppgick till ) och är betydligt högre bland män än bland kvinnor (13,respektive ). 3 I de länder och för de utbildningar där ingen formell examen avläggs mäts indikatorn i stället utifrån andelen som fullföljt den gymnasiala eller eftergymnasiala utbildning de deltagit i. 4 Icke formella utbildningar är utbildningar som inte ingår i det ordinarie utbildningssystemet, exempelvis studieförbundens kursverksamhet och vissa personalutbildningar. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 3.1 Andel av unga i åldern 18–som inte har gymnasieutbildning och som inte studerar, procent (2013) Diagram 3.2 Andel i åldern 30–med minst två års eftergymnasial utbildning (2013) EU-mål: Högre andel med eftergymnasial utbildning Inom begreppet ”eftergymnasial utbildning” ingår högskoleutbildning, kvalificerad yrkesutbildning och utbildning inom . Andelen 30–34-åringar som har eftergymnasial utbildning har fortsatt öka i och uppgick (41,bland män och bland kvinnor), vilket innebär att ligger över EU-riktmärket () (se diagram 3.2). Även det nationella målet (mellan ) är uppnått, och har till och med överträffats med god marginal bland kvinnor. Även genomsnittet inom EU har förbättrats något och uppgick (32,6 bland män och 41,0 bland kvinnor). EU-mål: Större andel 15-åringar med godtagbar baskompetens Måluppfyllelsen för det tredje riktmärket – att färre ungdomar (högst ) ska prestera på låg nivå i läsning, matematik respektive naturvetenskap – mäts med hjälp av internationella kunskapsmätning . Den senaste mätningen genomfördes . Andelen svenska 15-åringar med svag läsförmåga uppgick i denna mätning till (31,bland pojkar och bland flickor), vilket är en kraftig försämring jämfört med tidigare mätningar (se diagram 3.3). ligger under OECD- genomsnittet som är (23,bland pojkar och bland flickor). Andelen svaga läsare är betydligt högre bland pojkar än bland flickor, såväl i som i många länder i . Diagram 3.3 Andel lågpresterande 15-åringar i läsning, procent (2009, 2012) Gällande matematik hörde av de svenska 15-åringarna (28,bland pojkar och bland flickor) till de lågpresterande 2012, vilket också är en försämring jämfört med tidigare mätningar (se diagram 3.4), och en bra bit från EU:s riktmärke på högst . I var det i genomsnitt av 15-åringarna som var lågpresterande (22,1 bland pojkar och 23,9 bland flickor). Skillnaden mellan pojkar och flickor i ökade från i mätningen 2009 till i mätningen 2012. Diagram 3.4 Andel lågpresterande 15-åringar i matematik, procent (2009, 2012) I naturvetenskap presterade av de svenska 15-åringarna på en låg nivå 2012 (24,8 bland pojkar och 19,6 bland flickor), även i detta fall en försämring jämfört med tidigare mätningar och högre än EU-riktmärket (se diagram 3.5). Den genomsnittliga andelen i var (18,bland 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 pojkar och bland flickorna). Skillnaden mellan pojkar och flickor i ökade från i mätningen 2009 till i mätningen 2012. Diagram 3.5 Andel lågpresterande 15-åringar i naturvetenskap, procent (2009, 2012) EU-mål: Större andel barn i förskola Andelen barn i förskoleåldern (upp till åldern för obligatorisk skolstart) som går i förskola har ökat successivt i och uppgick (95,av pojkarna och av flickorna) vilket innebär att ligger strax över riktmärket för EU ().5 EU28 genomsnittet har också ökat successivt och uppgick till (93,av pojkarna och av flickorna). Se diagram 3.6. 5 Pedagogisk omsorg ingår inte. Däremot är förskoleklassen inräknad här. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 3.6 Andel barn upp till åldern för obligatorisk skolstart som deltar i förskola, procent (2012) Diagram 3.7 Andel vuxna () som deltagit i utbildning, procent (2013) EU-mål: Fler vuxna i olika former av utbildning Detta riktmärke rör vuxnas deltagande i såväl formella utbildningar inom utbildningsväsendet som icke-formella, t.ex. personalutbildning. , tillsammans med övriga nordiska länder och , tillhör de länder som hade högst andel i . uppgick andelen vuxna i som deltog i olika former av utbildning till (21,av männen och av kvinnorna). Inom EU ökade den genomsnittliga andelen vuxna i utbildning något och uppgick till (9,av männen och av kvinnorna). I EU som helhet, och väldigt tydligt i , är det en större andel kvinnor än män som deltar i olika former av utbildning. Se diagram 3.7. EU-mål: Sysselsättning efter avslutad utbildning Som en följd av den finansiella krisen har sysselsättningsgraden efter avslutad gymnasial eller eftergymnasial utbildning minskat såväl i som i resten av EU . Utveckligen ser dock annorlunda ut för jämfört med EU (se diagram 3.8). I har sysselsättningsgraden trendmässigt ökat medan den har fortsatt minska i EU28 om än i lägre takt. Diagram 3.8 Sysselsättningsgraden bland 20–34-åringar efter avlagd examen på gymnasial eller eftergymnasial nivå, procent (2008–2013) uppgick sysselsättningsgraden efter avslutad gymnasial eller eftergymnasial utbildning bland 20–34-åringar till (85,för män och för kvinnor) vilket överstiger riktmärket på . I EU28 var motsvarande nivå på sysselsättningsgraden (77, 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 för män och för kvinnor). Se diagram 3.9. Diagram 3.9 Sysselsättningsgraden bland 20–30-åringar efter avlagd examen på gymnasial eller eftergymnasial nivå, procent (2013) 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 4 Barn- och ungdomsutbildning Barn- och ungdomsutbildning består av förskola, förskoleklass, fritidshem, grundskola, grund- särskola (som även omfattar inriktningen träningsskola), specialskola, sameskola, gymna- sieskola och gymnasiesärskola. Utanför skol- väsendet bedrivs annan pedagogisk verksamhet i form av pedagogisk omsorg, öppen förskola, öppen fritidsverksamhet och omsorg för barn under tid då förskola eller fritidshem inte erbjuds. I de följande avsnitten redovisas främst resultat som avser 2013. När det gäller betyg, meritvärde och provresultat innebär det /13. Uppgifter om barn, elever och personal avser /14. 4.2Mål för barn- och ungdomsutbildningen I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1) anförde den regeringen att följande mål ska gälla för barn- och ungdomsutbild- ningen: Svensk barn- och ungdomsutbildning ska vara av hög och likvärdig kvalitet. Alla barn och elever ska ges förutsättningar att uppnå de nationella målen och utveckla sina kunskaper, färdigheter och kompetenser så långt som möj- ligt. Regeringens mål för verksamhetsområdet utgår från syftet med utbildningen inom skol- väsendet som det uttrycks i skollagen (2010:800). Av skollagen framgår att utbild- ningen inom skolväsendet syftar till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och Den ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. I utbildningen ska hänsyn tas till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Utbildningen inom skolväsendet ska vara likvärdig inom varje skolform och inom fritidshemmet oavsett var i landet den anordnas. Av skollagen framgår vidare att förskolan ska stimulera barns utveckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Verksamheten ska utgå från en helhetssyn på barnet och barnets behov och utformas så att omsorg, utveckling och lärande bildar en helhet. Skolväsendet är mål- och resultatstyrt. Det är staten som sätter upp mål och fastställer den reglering som gäller för barn- och ung- domsutbildningen. De offentliga och enskilda huvudmännen är ansvariga för att inom regelverkets ramar bedriva och organisera sin verksamhet så att målen nås. Utöver att besluta om mål och regelverk styr staten genom granskning och utvärdering av resultatet inom utgiftsområdet, bl.a. genom de statliga myndig- heterna. Därutöver utövar myndigheterna tillsyn samt genomför utvecklingsinsatser. Det finns också finansiella styrmedel i form av bl.a. statsbidrag. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 4.3.1Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Följande indikatorer används för barn- och ungdomsutbildningen: –Deltagande i förskola. Andelen barn 3–inskrivna i förskola. –Deltagande i förskoleklass. Andel av 6-åringar inskrivna i förskoleklass. –Resultat på nationella prov i grundskola och gymnasieskola. För redovisas andelen elever som nått kravnivån eller fått minst provbetyget Godkänt eller E i svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik i årskurs 3, 6 och 9. För gymnasieskolan redovisas andelen elever som fått minst provbetyget Godkänt eller E i kursproven i svenska/svenska som andraspråk B, engelska A och matematik A samt i engelska 5, matematik 1 a–c och svenska/svenska som andraspråk 1. –Andel elever som uppnått målen i samtliga ämnen i årskurs 9 och andel nybörjare i gymnasieskolan som fått slutbetyg efter tre eller . –Genomsnittligt meritvärde i årskurs 9 och genomsnittlig betygspoäng i gymnasie- skolan. –Andel elever i årskurs 9 som uppnår behörighet till gymnasieskolans nationella program och andel elever som uppnått grundläggande behörighet till högskole- utbildning . –Resultat i internationella studier avseende grundskola respektive gymnasieskola, som , TIMSS, TIMSS advanced, PIRLS, ESLC och , i de fall någon ny studie presenterats sedan föregående års budgetproposition. –Övergång från preparandutbildning och programinriktat individuellt val till nationella program på gymnasieskolan. –Lärarbehörighet och personalens utbildning. Indikatorerna ger inte en heltäckande bild av respektive verksamhet men belyser delar av måluppfyllelse och resultat som regeringen bedömer är centrala. Redovisningen av resultat inom utgiftsområdet är uppdelat på verk- samheter. Inom varje avsnitt redovisas i före- kommande fall indikatorer samt övriga resultat. Därutöver finns ett sammanhållet avsnitt om personalens behörighet och utbildning. Rege- ringen avser att genomföra en översyn av indi- katorerna inom utgiftsområdet och avser att återkomma i budgetpropositionen . Sysselsättning efter avslutad gymnasieutbildning Regeringen avser att i budgetpropositionen även redovisa en indikator som visar elevernas sysselsättning efter avslutad gymnasie- utbildning. saknas nationell sta- tistik som gör det möjligt att redovisa en sådan indikator. har i sitt reglerings- brev fått i uppdrag att ta fram ett sådant underlag . Förskolan är en frivillig skolform inom skolväsendet. Utbildningen i förskolan ska enligt skollagen (2010:800) stimulera barnens ut- veckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Kommunerna är enligt skollagen skyldiga att erbjuda barn förskola fr.o.m. i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt. Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga ska erbjudas för- skola . Alla barn ska erbjudas avgiftsfri förskola under minst fr.o.m. höstterminen det år barnet fyller (allmän förskola). När vårdnads- havare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman ska kommunen erbjuda barnet förskola . I förskolans läroplan(Lpfö 98, reviderad 2010) formuleras värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Indikator: Deltagande i förskola Andelen barn i förskola i åldrarna 3–5 år beskriver i vilken utsträckning barn deltar i Diagram 4.1 Andelen barn, 3–inskrivna i förskola Andelen inskrivna barn i förskolan fortsatte att öka 2013. Andelen barn i åldrarna 3–som är inskrivna i förskola har ökat och uppgick till . Diagrammet visar att andelen pojkar, , som varit inskrivna i förskolan varit något högre än andelen flickor, . var 489 300 barn inskrivna i förskolan, vilket motsvarar av gruppen 1–5 åringar. Det är en ökning med ca 7 000 barn jämfört med . I likhet med den senaste femårsperioden var det marginellt högre andel pojkar i kommunala förskolor och marginellt högre andel flickor i fristående förskolor. gick det i genomsnitt 5,3 barn per årsarbetare och 16,8 barn per grupp. har personal- tätheten varierat mellan 5,2 och 5,4 barn per årsarbetare. fanns det 91 675 årsarbetare i förskolan, vilket innebar en ökning med 1 075 årsarbetare jämfört med . Könsfördelningen bland personalen i förskolan var mycket ojämn, andelen män var . I fristående förskolor var andelen män och i kommunala förskolor . 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Andelen årsarbetare i förskolan med förskollärar- eller annan lärarutbildning var . hade annan utbildning för arbete med barn, framförallt barnskötare. Således var det en liten andel, , som saknade utbildning för arbete med barn. Andelen med förskollärar- eller annan lärarutbildning var högre i kommunala förskolor, , än i fristående, . Andelen barn i fristående förskolor var störst i förortskommuner och storstäder Andelen barn i fristående förskolor var 2013. I storstäder och i förorts- kommuner till storstäder är det relativt sett vanligare med fristående förskolor. I kommun- gruppen förortskommuner till storstäder gick i genomsnitt av förskolebarnen i en fristående förskola. I den kommungrupp där kommunerna i genomsnitt hade den lägsta an- delen barn i fristående förskolor, varuprod- ucerande kommuner, gick av förskolebarnen i en fristående förskola. I 46 kommuner fanns det inga förskolor i enskild regi. Diagram 4.2 Andel barn i förskolor i enskild regi Kommuner i glesbefolkad region Kommuner i tätbefolkad region Förortskommuner till större städer Kommunerna delas av SCB in i kommungrupper enligt diagrammet. Barns deltagande i förskola i utanförskapsområden En studie har genomförts av () om barns deltagande i förskola i 15 socioekonomiskt utsatta stadsdelar. Studien visar att den genomsnittliga andelen barn som deltar i förskola är lägre i dessa stadsdelar jämfört med riket i stort. Deltagandegraden för 2-åringar varierar från lägre till att t.o.m. vara något högre i 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 stadsdelen än för kommunen generellt.