prop · H103254 · 2014-09-10 00:00:00 — I promemorian föreslås att sekretessen för uppgifterna i registret ska vara absolut. Remissinstanserna: Datainspektionen framför att det i lagtexten bör komma till uttryck att det endast är i sin roll som idrottsarrangör som en idrottsorganisation ska ha rätt att ta del av uppgifterna. Inspektionen anser också att det bör framgå av lagtexten att bestämmelsen i offentlig- hets- och sekretesslagen även ska omfatta sådana personuppgifter som är avsedda att ingå i registret men ännu inte har lagts in. Slutligen pekar inspektionen på att om avsikten är att personuppgifter ska lämnas ut till annan för att framställa statistik, krävs en sekretessbrytande regel. anser att det i offentlighets- och sekretesslagen bör finnas en hänvisning till den föreslagna lagen, eftersom den utgör ett undantag från den lagen. anser vidare att även åklagare bör ha tillgång till registret, bl.a. för att upptäcka fel i registret. Skälen för regeringens förslag Sekretess för personuppgifterna i tillträdesförbudsregistret Vid tillkomsten av tillträdesförbudslagen gjordes bedömningen att det inte behövdes någon särskild sekretessbestämmelse för uppgifter i ären- den om tillträdesförbud (se prop. 2004/05:77 s. 55). Frågan är då om det, som föreslagits i promemorian, bör införas en särskild sekretessreglering när uppgifterna samlas i ett register och därmed struktureras och finns tillgängliga i sökbar form. I avsnitt 5.7 har föreslagits vilka uppgifter som ska få finnas i registret. Det varierar hur känsliga ur integritetssynpunkt de olika uppgifter som får tillföras registret är. En del av uppgifterna kan avse lagöverträdelser och är därför integritetskänsliga, medan andra är sedvanliga identitets- uppgifter. I motiven till lagen om tillträdesförbud uttalade regeringen att ett tillträdesförbud som regel bör komma ifråga endast när någon har begått brott under eller i samband med idrottsarrangemang (prop. 2004/05:77 s. 61). Det innebär att förekomsten i tillträdesförbudsregistret ofta är synonymt med att personen har begått brott. Utgångspunkten bör därför vara, som promemorian har konstaterat, att registeruppgifterna bör skyddas av sekretess. Genom att införa en sekretessbestämmelse för uppgifterna förstärks även integritetsskyddet för den enskilde. Med beaktande av att förekomsten i registret i de allra flesta fallen är kopplad till att personen har begått ett brott bör det råda presumtion för sekretess för uppgifterna i registret. I promemorian har föreslagits att samtliga uppgifter i registret ska omfattas av absolut sekretess. Som konstaterats ovan är emellertid vissa uppgifter mer skyddsvärda än andra. Som exempel kan nämnas att endast en uppgift om idrottsanknytning utan koppling till en enskild individ inte kan anses lika skyddsvärd som uppgiften om en namngiven persons förekomst i registret. Enligt rege- ringens mening talar detta för att det är tillräckligt med ett omvänt skade- rekvisit för personuppgifterna i registret. Det innebär att sekretess ska gälla i verksamhet som avser förande av tillträdesförbudsregistret för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Ett sådant skaderekvisit torde i de allra flesta fall skydda iden- titetsuppgifterna för de personer som förekommer i registret. I sekretes- sen för verksamhet som avser förande av registret innefattas uppgifter som har lämnats till för införande i registret men som ännu inte har hunnit registreras. För en uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst . I 35 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, finns bestämmelser om sekretess till skydd för enskilda i framför allt verksamhet som syftar till att förebygga eller beivra brott. I kapitlet re- gleras bl.a. sekretess för uppgifter som förekommer i register angående brott. Den nya bestämmelsen bör därför införas i 35 kap. OSL. Som framgått av avsnitt 5.1 har vissa idrottsorganisationer som anordnar idrottsarrangemang behov av att kunna få tillgång till och behandla per- sonuppgifter från registret. Eftersom de särskilda bestämmelserna om sekretessgenombrott som finns i OSL inte är tillämpliga för idrottsorga- nisationer finns det behov av att införa en sekretessbrytande bestämmelse som ger dessa organisationer rätt att ta del av uppgifterna i registret. Bestämmelsen bör utformas så att en idrottsorganisation ska, trots sek- retess, ha rätt att ta del av personuppgifter i tillträdesförbudsregistret, om det behövs för de ändamål som anges i lagen. måste göra en behovsprövning i varje enskilt fall in- nan uppgifterna lämnas ut. Genom prövningen säkerställs att uppgifterna behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka överträdelse av ett tillträdesförbud. Därigenom finns det inte skäl att, som Datainspektionen föreslår, i lagtexten uttryckligen ange att det är i sin egenskap av idrotts- arrangör som en organisation har rätt att ta del av uppgifterna. Omorganisationen av polisen innebär att de sekretessgränser som tidi- gare funnits mellan de lokala polismyndigheterna och försvinner. Därför behöver den sekretessbrytande bestämmelsen inte 2013/14:254 omfatta för att myndigheten ska kunna få tillgång till uppgifterna i registret. I avsnitt 5.10 behandlas frågan om enskilda polis- mäns tillgång till uppgifter. I promemorian har, efter samråd med , gjorts be- dömningen att myndigheten inte har något behov av att ha tillgång till eller behandla personuppgifterna i registret. Regeringen delar den be- dömningen. Som framgår ovan föreslår regeringen en annan avgränsning av sekre- tessen för uppgifterna i registret än den som föreslagits i promemorian. En följd av detta är att uppgifter från registret kan komma att lämnas ut för statistikändamål så länge de inte omfattas av sekretess. Något behov av att därutöver införa en särskild sekretessbrytande regel för statistikän- damål finns inte enligt regeringen. Den föreslagna sekretessbrytande bestämmelsen innebär att en hänvis- ning till den nya lagen bör föras in i OSL (jfr 8 kap. 1 § OSL). Regeringens förslag: Personuppgifter ska få lämnas ut på medium för automatiserad behandling. Regeringens bedömning: Det finns inte tillräckliga skäl att nu införa en möjlighet för idrottsorganisationer att beviljas direktåtkomst till registret. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag och bedömning. I promemorian föreslås att idrottsorganisationer under vissa omständigheter ska kunna få direktåtkomst till registret. Remissinstanserna: anser att det bör ankomma på Po- lismyndigheten att godkänna dem som hos respektive idrottsorganisation föreslås få direktåtkomst. framför att det bör röra sig om åtkomst för namngivna personer så att personens lämplighet kan prövas. Datainspektionen efterfrågar tydliga handlingsregler kring be- handling av de personuppgifter som lämnas ut. För att ge godtagbara garantier för att behovet av skydd för enskildas personliga integritet beaktas vid utlämnande av uppgifter anser inspektionen att det krävs ytterligare föreskrifter, t.ex. om vilka faktorer som ska beaktas då man bedömer om en idrottsorganisation ska få del av uppgifterna från regist- ret. Som ett alternativ föreslår inspektionen att lagen ska innehålla ett bemyndigande för regeringen att i förordning meddela sådana föreskrif- ter. Vidare anser inspektionen att det bör skapas tekniska möjligheter att välja ut endast de uppgifter som behövs i en given situation och att sam- råd med inspektionen bör ske vid utvecklingen av systemet. Inspektionen framför även att det endast bör vara enstaka uppgifter som får lämnas ut på medium för automatiserad behandling. ifrågasätter behovet av direktåtkomst till registret, eftersom det i normalfallet borde räcka att polisen i samband med en match överlämnar de uppgifter som bedöms relevanta till en arrangör. Skälen för regeringens förslag och bedömning Personuppgifter kan lämnas ut på olika sätt, t.ex. i pappersform eller i elektronisk form. Personuppgiftslagen innehåller inga särskilda bestäm- melser som reglerar om eller under vilka förutsättningar uppgifter får lämnas ut i elektronisk form. Det ställs emellertid krav på att behandling- en ska vara tillräckligt säker i förhållande till hur integritetskänsliga uppgifterna är. Regeringen delar den bedömning som gjorts i promemo- rian att en ordning som innebär att tillgången till uppgifterna i huvudsak skulle ges manuellt skapar praktiska problem. Regeringen anser därför att lagstiftningen bör tillåta elektroniskt utlämnande av personuppgifter- na. De termer som ofta används i lagstiftningssammanhang för elektro- niskt utlämnande är direktåtkomst och utlämnande på medium för auto- matiserad behandling. Med direktåtkomst avses vanligtvis att någon har direkt tillgång till nå- gon annans register eller databaser och på egen hand kan söka efter in- formation, dock utan att kunna påverka innehållet i registret eller databa- sen. I begreppet ligger normalt också att den som är ansvarig för registret eller databasen inte har någon kontroll över vilka uppgifter som motta- garen vid ett visst tillfälle tar del av. Den som lämnar ut uppgifterna fattar således inte beslut om utlämnande av uppgifter i varje enskilt fall. I stället måste en förhandsprövning göras av allt utlämnande som kan komma att ske genom direktåtkomst. Den faktiska begränsningen av direktåtkomsten görs sedan med hjälp av olika tekniska lösningar bero- ende på hur omfattningen av direktåtkomsten har begränsats i det en- skilda fallet. Frågan om utlämnade av personuppgifter till idrottsorganisationer ska få ske genom direktåtkomst måste emellertid avgöras efter en avvägning mellan nyttan med direktåtkomsten för idrottsorganisationerna och det motstående intresset av att skydda enskildas personliga integritet. I lagrådsremissen föreslog regeringen att idrottsorganisationer som regel- mässigt vid ett arrangemang har behov av att få tillgång till uppgifter om meddelade tillträdesförbud skulle kunna beviljas direktåtkomst, bl.a. för att undvika att avsätter resurser för att manuellt admi- nistrera ett informationsutbyte när behovet av ett sådant utbyte kan kon- stateras redan på förhand. Bestämmelsen innebar emellertid inte någon ovillkorlig rätt för en idrottsorganisation att få sådan åtkomst. Polismyn- digheten skulle alltid ta ställning till om behovet av uppgifter är så stort att direktåtkomst är motiverad. Lagrådet har avstyrkt förslaget att ge idrottsorganisationer direktåt- komst till registret. Lagrådet har i detta sammanhang framhållit att det innebär en nyhet i svensk lagstiftning att ge enskilda direktåtkomst till ett register som förs av polisen och som innehåller känsliga personuppgifter och att det mot den bakgrunden måste krävas att nyttan för idrottsorgani- sationerna klart överväger integritetsintresset och inte kan tillgodoses med andra, mindre integritetskänsliga åtgärder. Lagrådet har inte ansett att så är fallet. 2013/14:254 Som anförts i lagrådsremissen finns det skäl som talar för att direktåt- komst skulle kunna medföra ett enkelt och kostnadseffektivt sätt för vissa idrottsorganisationer att säkerställa att de har tillgång till relevant och uppdaterad information inför anordnandet av ett idrottsarrangemang. Regeringen instämmer dock i Lagrådets bedömning att frågan om id- rottsorganisationerna bör ges direktåtkomst till registret är förenad med en rad komplicerade överväganden kring skyddet för den personliga integriteten och informationssäkerhetsfrågor. Enligt regeringens mening är det centrala att säkerställa att idrottsorganisationerna kan få del av och behandla de uppgifter som finns i registret. Däremot är formerna för hur det sker, dvs. genom direktåtkomst eller via elektroniskt överlämnande, inte av avgörande betydelse. Med beaktande av de principiella problem som Lagrådet pekar på och att idrottsorganisationernas behov av di- rektåtkomst till registret på förhand inte framstår som så framträdande att det skulle avsevärt försvåra deras arbete med att förhindra överträdelser av tillträdesförbud om någon sådan reglering inte införs, gör regeringen bedömningen att det inte finns tillräckliga skäl att ge idrottsor- ganisationerna direktåtkomst till registret. I detta sammanhang bör sär- skilt beaktas att frågan om direktåtkomst under beredningen av proposit- ionen tagits upp under hand med företrädare för idrottsrörelsen. Dessa har vid beredningen uttryckt förståelse för Lagrådets synpunkter och instämt i regeringens bedömning att ett slopande av direktåtkomst inte torde försvåra idrottsorganisationernas arbete med att förebygga, för- hindra eller upptäcka överträdelser av tillträdesförbud. Detta under förut- sättning att polisen utvecklar effektiva rutiner för att tillhandahålla utdrag ur registret när det efterfrågas av idrottsorganisationerna. Om det i fram- tiden skulle visa sig att det finns ett sådant behov finns möjlighet för regeringen att återkomma och ta frågan under förnyat övervägande. Utlämnande på medium för automatiserad behandling Med begreppet utlämnande på medium för automatiserad behandling avses en annan form av elektroniskt utlämnande än direktåtkomst. Den elektroniska informationen kan i dessa fall överföras t.ex. via e-post eller genom utlämnande på USB-minne. Denna form av utlämnande innebär som regel att informationen lämnas ut på ett sådant sätt att mottagaren kan bearbeta informationen. Även om direktåtkomst får betraktas som den mest känsliga formen av elektroniskt utlämnande kan i vissa fall likartade risker föreligga vid andra former av elektroniskt utlämnande. I promemorian har gjorts bedömningen att det utifrån integritetsaspekter finns anledning att särskilt reglera denna utlämnandeform även om det i tidigare lagstiftningsärenden uttalats att en författningsmässig rätt till direktåtkomst även omfattar rätten att få uppgifterna på medium för automatiserad behandling eller papper. Regeringen instämmer i prome- bedömning. Ett utlämnande på medium för automatiserad be- handling bör alltså få ske om övriga förutsättningar för ett utlämnande är för handen. En bestämmelse med den innebörden föreslås därför. Regeringen anser inte att det i detta sammanhang finns skäl att, som Datainspektionen förordat, begränsa utlämnandet till enstaka uppgifter. Vid den bedömningen bör särskilt beaktas att det kommer att röra sig om ett begränsat register med förhållandevis få registrerade i jämförelse med andra register som ansvarar för. Som framgår av av- Prop. 2013/14:254 snitt 4.1.1 meddelades det tillträdesförbud i 157 fall. dare innefattar den prövning som ska göra inför ut- lämning av uppgifter från registret ett ställningstagande till om uppgif- terna är sådana att de behövs för att en idrottsorganisation ska kunna förebygga, förhindra eller överträda tillträdesförbud vid idrottsarrange- mang som organisationen anordnar. Bestämmelsen, som är fakultativ, innebär inte någon skyldighet för att lämna ut uppgif- ter elektroniskt. Det är ansvar att skapa effektiva rutiner för att hantera förfrågningar om tillgång till uppgifter i registret och i varje enskilt fall bedöma om det är lämpligt att använda den typen av utlämnande. Det torde sällan vara lämpligt att en idrottsorganisation får ut mer än delar av registret på ett medium för automatiserad behand- ling. Regeringens förslag: Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad som behövs för att den som arbetar vid eller som arbetar eller utför uppdrag åt en idrottsorganisation behöver för att kunna fullgöra arbetsuppgifterna eller uppdraget. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om tillgången till personuppgifter. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorians förslag saknas dock ett bemyndigande att meddela före- skrifter. Remissinstanserna: anser att det bör regleras att den som lämnar vidare information som erhållits från registret ska dokumen- tera vilken information som lämnats och till vem. Kammarrätten i anser att det bör övervägas någon form av anmälningsskyldighet beträffande de personer inom idrottsorganisationer som ska få del av uppgifter ur tillträdesförbudsregistret. anser att restrikt- ionerna inom polisen bör följa de allmänna reglerna inom polisen vad gäller tillgång till uppgifter som behövs i tjänsten. Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn till integritetsskyddet för enskilda är det viktigt att säkerställa att personuppgifter som finns i re- gistret bara görs tillgängliga för dem som behöver uppgifterna i sitt ar- bete och att inte fler uppgifter än nödvändigt behandlas . Det bör därför införas en bestämmelse om att tillgången till personupp- gifter ska begränsas till vad som behövs för att den som arbetar vid Po- lismyndigheten eller som arbetar eller utför uppdrag åt en idrottsorgani- sation behöver för att kunna fullgöra arbetsuppgifterna eller uppdraget. Bestämmelsen motsvarar i allt väsentligt den bestämmelse om begräns- ningar av tjänstemäns tillgång till uppgifter som finns i 2 kap. 11 § polis- datalagen. Bestämmelsen tar sikte på den interna tillgången till personuppgifter för polismyndighetens tjänstemän och för idrottsorganisationernas perso- nal och funktionärer. Syftet är att tydliggöra att det måste göras en be- 2013/14:254 dömning av vilka personuppgifter som vilken personal behöver ha till- gång till för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter eller uppdrag för de i lagen angivna ändamålen. Behovet av uppgifter kan skilja sig åt bero- ende på hur stor risk det är att det aktuella arrangemanget intresserar personer med tillträdesförbud. Det innebär i praktiken att alla personupp- gifter som finns i registret inte behöver behandlas av all personal som får behandla dem. måste t.ex. avgöra vilka av säkerhetspersonalen som behöver tillgång till personuppgifterna och till vilka personuppgifter som tillgång ska ges. Om det är fråga om hantering av personuppgifter för att vid insläpp identifiera personer kan det räcka med att t.ex. en ordningsvakt eller någon annan som har till uppgift att sköta kontrollen vid inpasseringen till arenan får del av namn och fotografi över de personer med tillträdesförbud som kan förväntas komma till arrangemanget. För att ytterligare kunna stärka integritetsskyddet bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ha möjlighet att meddela föreskrifter om den interna tillgången till personuppgifter. Ett sådant bemyndigande bör därför tas in i den nya lagen. Regeringens förslag: En uppgift i tillträdesförbudsregistret ska gall- ras om uppgiften inte längre behövs för de ändamål som anges i 6 § första stycket, dock senast när tillträdesförbudets giltighetstid löper ut eller om tillträdesförbudet upphävs. En uppgift som en idrottsorganisation har fått tillgång till från till- trädesförbudsregistret ska tas bort om uppgiften inte längre behövs för de ändamål som anges i 7 §, dock senast när tillträdesförbudets giltig- hetstid löper ut eller om tillträdesförbudet upphävs. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås emellertid inte någon regel för uppgifter som har hämtas från registret. Remissinstanserna: Datainspektionen ifrågasätter om inte uppgifter som har lämnats ut från registret också bör gallras. Skälen för regeringens förslag: Ur integritetsynpunkt är det viktigt att personuppgifter inte bevaras än vad som är nödvän- digt med hänsyn till ändamålen med behandlingen (jfr 9 § första stycket i personuppgiftslagen). Utgångspunkten bör därför vara att personuppgifterna i tillträdesförbuds- registret ska gallras när de inte längre behövs för ändamålet att före- bygga, förhindra eller upptäcka överträdelse av ett tillträdesförbud. Detta sammanfaller i regel med att ett tillträdesförbuds giltighetstid löper ut eller att tillträdesförbudet upphävs. Som Datainspektionen förordat bör lagtexten utformas på detta vis. Det är även viktigt att uppgifter som hämtats från registret inte bevaras och på annat sätt behandlas längre än nödvändigt av idrottsorganisationerna. Det bör finnas ett tydligt incita- ment för idrottsorganisationerna att regelmässigt gå igenom uppgifterna och pröva om de fortfarande behöver sparas för något ändamål. därför även införas en uttrycklig bestämmelse om att en uppgift som en Prop. 2013/14:254 idrottsorganisation har fått tillgång till från tillträdesförbudsregistret ska tas bort om uppgiften inte längre behövs för de ändamål som anges för idrottsorganisationerna. I många fall torde uppgifterna inte längre behöva bevaras när det arrangemang som uppgifterna hämtats in inför har ge- nomförts. Kommer ett nytt idrottsarrangemang att anordnas efter det arrangemang som uppgifterna hämtats in för kan uppgifterna dock bevaras tills dess det senare arrangemanget har genomförts. Även id- rottsorganisationer som regelbundet anordnar arrangemang som kan beröras av ett tillträdesförbud bör dock gallra uppgifterna vid slutet av den säsong under vilken de inhämtats. Skälet till att uttrycket tas bort används när det gäller idrottsorganisationerna är att begreppet gallring bör förbehållas för uppgifter som förekommer i allmänna handlingar. Uppgifterna ska tas bort senast när tillträdesförbudet löper ut eller dess- förinnan upphävs. Regeringens förslag: Den som arbetar eller utför uppdrag åt en id- rottsorganisation och som tar befattning med en uppgift som har in- hämtats med stöd av lagen får inte obehörigen röja vad han eller hon på detta sätt har fått veta om någon enskilds personliga förhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i offent- lighets- och sekretesslagen. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorians förslag finns även ett förbud mot att obehörigen utnyttja information från registret. Remissinstanserna: Datainspektionen anser att tystnadsplikten bör gälla även om uppgiften har hämtats utan stöd av lagen. Skälen för regeringens förslag: Som har konstaterats i promemorian kommer personuppgifter från registret att bl.a. behandlas av personer som är anställda av eller på annat sätt knutna till enskilda idrottsorgani- sationer. Dessa personer verkar således inte i det allmännas verksamhet. Mot den bakgrunden och då idrottsorganisationerna kommer att behandla vissa personuppgifter som inte bör spridas föreslår regeringen, i likhet med vad som görs i promemorian, att det ska införas en bestämmelse om tystnadsplikt i lagen. Tystnadsplikten ska innebära att den som arbetar eller utför uppdrag åt en idrottsorganisation och som tar befattning med en uppgift som har inhämtas med stöd av den föreslagna lagen inte får obehörigen röja vad han eller hon därigenom fått veta om någon enskilds personliga förhållanden. Tystnadsplikten gäller inte enbart personer som utför personuppgiftsbehandling som omfattas av lagen, t.ex. bearbetar informationen i digital miljö. Avgörande är i stället att uppgiften har åtkommits med stöd av lagen. Bestämmelsen träffar således de som inom en idrottsorganisation inom ramen för sitt arbete har fått del av person- uppgifter från registret, t.ex. säkerhetspersonal. För ordningsvakter gäller även tystnadsplikt för bl.a. enskildas personliga förhållanden enligt 11 § lagen (1980:578) om ordningsvakter. 2013/14:254 I promemorian har föreslagits att det även ska föreskrivas att uppgiften inte ska få utnyttjas. Det finns exempel på att bestämmelser om tystnads- plikt har utformats på det sättet, se bl.a. kameraövervakningslagen (2013:460). I flera registerlagar finns emellertid tystnadspliktsbestäm- melser som inte innehåller begreppet utnyttja, t.ex. lagen (1998:620) om belastningsregister och lagen (1998:621) om misstankeregister. Enligt regeringens mening är det svårt att se på vilket sätt den typ av uppgifter som förekommer i registret kan utnyttjas. Något behov av att även före- skriva att uppgiften inte ska få utnyttjas finns därför inte enligt regering- ens mening.