prop · H2031d24 · 2014-10-23 00:00:00 — Ett beslut om att inte medge att ett fordon får användas p.g.a. särskilda skäl ska kunna överkla- gas till allmän förvaltningsdomstol. Hänvis- ningen till allmän förvaltningsdomstol innebär att 14 § lagen (1971:289) om allmänna förvalt- ningsdomstolar blir tillämplig. Av bestämmelsen följer att ett beslut ska överklagas till den för- valtningsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats, om det inte för visst slag av mål före- skrivs annat. Eftersom de aktuella besluten kommer att fattas av Transportstyrelsen i Öre- bro innebär detta att besluten kommer att över- klagas till Förvaltningsrätten i . Enligt regeringens bedömning kommer antalet över- klagade beslut att bli få. Regeringen anser inte att det finns skäl att införa några särskilda forumbestämmelser för dessa fall. Användningsförbud inträder så snart kriteri- erna enligt 14 § är uppfyllda. Något överklagbart beslut om användningsförbud fattas således inte. Bestämmelser om beslut om sådana infrastruk- turavgifter som kan ligga till grund för ett an- vändningsförbud kommer att regleras i förord- ning. Regeringens avsikt är att sådana beslut ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdom- stol. Slutligen ska undantag från användningsför- budet gälla om bilen har sålts vid en exekutiv försäljning eller av ett konkursbo eller om bilen tillhör ett konkursbo (jfr 6 kap. 2 § vägtrafik- skattelagen). Om en bil används trots att den är belagd med användningsförbud ska en polisman eller en bilinspektör omhänderta registreringsskyltarna (s.k. avskyltning). Avskyltning ska alltså kunna ske så snart användningsförbudet överträtts. Det är en skillnad mot i fordonsskattesammanhang, där användningsförbudet inträder direkt när skatten inte betalats, men en överträdelse av förbudet inte leder till någon avskyltning . En fordonsägare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder fordo- net eller låter det användas i strid med ett med- delat användningsförbud, men utan att fordonet är avskyltat, kan dock dömas till penningböter. Skillnaden motiveras av att den obetalda infra- strukturavgiften, innan användningsförbudet aktualiseras, har varit föremål för både förse- ningsavgift och tilläggsavgift. Den enskilde har således vid upprepade tillfällen uppmanats att betala sin skuld och är därmed väl medveten om densamma. Av 17 kap. 1 § 4 jämförd med 6 kap. 12 § och 7 kap. 6 § förordningen (2001:650) om vägtra- fikregister följer att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brukar ett registrerat fordon utan registreringsskylt döms till penningböter. Även ägaren av fordonet kan dömas till samma straff om han eller hon uppsåtligen eller av oaktsamhet har underlåtit att göra vad som skäligen har kun- nat krävas av honom eller henne för att hindra att fordonet brukades. Att föra ett avskyltat fordon är således redan straffbelagt. Enligt rege- ringens uppfattning behöver det därmed inte införas några särskilda ansvarsbestämmelser för överträdelse av ett användningsförbud. Rege- ringen anser därmed att det inte heller finns behov av att reglera en skyldighet för fordons- ägaren att se till att fordonet inte används i strid med bestämmelserna i lagen. I vissa fall kan det vara olämpligt att ett for- dons färd avbryts direkt vid en kontroll. Det kan t.ex. vara fallet om fordonet skulle utgöra en trafikfara om det lämnades på kontrollplatsen eller om fordonet är lastat med gods som skulle kunna innebära problem om det lämnades på platsen, t.ex. levande djur eller kylvaror. Den polisman eller bilinspektör som har tagit hand om ett fordons registreringsskyltar bör därför kunna medge att fordonet förs till närmaste lämpliga avlastningsplats eller uppställningsplats. Regeringens förslag: Rätten att ta i anspråk ett fordon enligt lagen om rätt att ta fordon i an- språk för fordringar på vissa skatter och avgifter ska även gälla för fordringar på avgifter enligt lagen om infrastrukturavgifter på väg och före- skrifter som har meddelats med stöd av den lagen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. är positiv till förslaget. Transportstyrelsen väl- komnar förslaget, men framhåller behovet av en möjlighet till undantag för det fall fordonet bytt ägare. Trafikanalys anser att det finns ett behov av denna möjlighet till sanktion, under de förut- sättningar som anges i utredningen. har inget att erinra mot föreslagna sanktioner. Skälen för regeringens förslag: En ny lag, la- gen (2014:447) om rätt att ta fordon i anspråk för betalning av fordringar på vissa skatter och avgifter, trädde i kraft (jfr propo- sitionen Fordonsrelaterade skulder [prop. 2013/14:176]). Syftet med lagen är att dels minska de restförda fordonsrelaterade skulderna till det allmänna, dels minska incitamentet att använda s.k. fordonsmålvakter. Genom att låta en fordonsmålvakt, normalt en person utan ut- mätningsbara tillgångar, stå som registrerad ägare för ett fordon kan den civilrättslige ägaren och brukaren undandra sig det betalningsansvar som följer av ett fordonsinnehav. Det allmänna ska, genom Kronofogdemyn- digheten, kunna ta i anspråk ett fordon som föranleder debitering av vissa fordonsrelaterade skatter och avgifter. Ett ianspråktagande av ett fordon kommer endast att bli aktuellt i ett på- gående utsökningsmål hos Kronofogdemyndig- heten. När sådana fordonsrelaterade skulder som omfattas av den nya lagen lämnas till Krono- fogdemyndigheten för indrivning hos den regi- strerade ägaren av det aktuella fordonet görs det en tillgångsundersökning. Om Kronofogde- myndigheten i det pågående utsökningsmålet finner att gäldenären (fordonets registrerade ägare) saknar utmätningsbara tillgångar som räcker till betalning av skulderna och Kronofog- demyndigheten finner att fordonet inte tillhör 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 gäldenären eller kan anses tillhöra denne kom- mer att, om det är fråga om fordringar på skatter eller avgifter som omfattas av den nya lagen, med stöd av lagen kunna ianspråkta fordonet. En fordran på infrastrukturavgift är, liksom övriga fordringar som omfattas av den nya lagen om ianspråktagande, relaterad till ett visst for- don. Fordringar på infrastrukturavgifter uppvisar även i övrigt stora likheter med särskilt ford- ringar på trängselskatt, vilka omfattas av den nya lagen. Regeringen anser därför att även infra- strukturavgifter enligt lagen (2014:52) om infra- strukturavgifter på väg, och de förseningsavgifter och tilläggsavgifter som föreslås tidigare i detta avsnitt, ska utgöra en möjlig grund för ian- språktagande av ett fordon enligt den nya lagen. Av avsnitt 4.6.7.2 framgår att regeringen anser att utländska fordon ska omfattas av skyldig- heten att betala infrastrukturavgifter. Detta medför att den nya lagen om rätt att ta fordon i anspråk för betalning av fordringar på vissa skatter och avgifter även kommer att omfatta utländska fordon. Transportstyrelsens synpunkt, att det finns be- hov av en möjlighet till undantag för det fall fordonet bytt ägare, framfördes även då propo- sitionen Fordonsrelaterade skulder behandlades. Regeringen ansåg då att ett sådant undantag inte borde införas (nämnda prop. s. 46 f.). Enligt regeringens uppfattning finns det inte skäl att nu göra någon annan bedömning. Lagförslagens förhållande till Europa- konventionen och regeringsformen gäller den europeiska konventionen av angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, förkortad Europakon- ventionen, samt flertalet av konventionens til- läggsprotokoll som svensk lag (lagen [1994:1219] om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna). Enligt 2 kap. 19 § regeringsformen gäller att lagar och före- skrifter inte får meddelas i strid med åtaganden enligt . I artikel 1 i första til- läggsprotokoll anges att varje fysisk eller juridisk person ska ha rätt till respekt för sin egendom. Därutöver anges att ingen får berövas sin egen- dom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som anges i lag och i folkrät- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 tens allmänna grundsatser. Bestämmelserna in- skränker dock inte en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att reglera nyttjandet av egendom i överens- stämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter eller andra pålagor eller av böter eller viten. När det gäller egendomsskyddets omfattning har framhållit att artikel 1 innehåller tre regler: i den första fastslås princi- pen att egendom ska respekteras, i den andra uppställs villkoren för att någon ska få berövas sin egendom och i den tredje behandlas frågan om hur ägarens rätt att utnyttja sin egendom får begränsas. Domstolens syn på tolkningen har klargjorts i ett flertal rättsfall, däribland och mot , dom i mål nr 7151/75 och 7152/75, och m.fl. mot Förenade , dom i mål nr 8793/79. Regeringens överväganden i fråga om hur den nya lagen om rätt att ta fordon i anspråk för fordringar på vissa skatter och avgifter förhåller sig till och regeringsfor- men finns i propositionen Fordonsrelaterade skulder (prop. 2013/14:176 s. 51 f.). De ställ- ningstaganden som regeringen gjort i nämnda proposition är relevanta även i fråga om de änd- ringar av den nya lagen som föreslås. En sådan begränsning i rätten att använda sitt fordon som regeringen föreslår tidigare i detta avsnitt, utgör en inskränkning av rätten till egendomsskydd enligt det första tilläggsproto- kollet till . Lagstiftning som staten finner nödvändig att genomföra för att reglera nyttjandet av egendom i överens- stämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av bland annat skatter eller andra pålagor är dock tillåten. En förutsätt- ning för att en sådan rådighetsinskränkning ska vara tillåten är att de negativa verkningarna för den enskilde står i rimlig proportion till de all- männyttiga vinster som kan uppnås. Jfr bl.a. lagrådsremissen Skärpta regler om förverkande av fordon vid trafikbrott s. 25 f., Förverkande av fordon vid trafikbrott s. 32 f. och Fordonsrelate- rade skulder (prop. 2013/14:176) s. 51 f. Vid den proportionalitetsbedömning som ska göras i det aktuella fallet måste särskilt vägas syftet att säkerställa betalning för det allmännas fordringar mot de ingrepp i den enskildes ägan- derätt som en begränsning i rätten att nyttja sitt fordon medför. Som framgår av propositionen Fordonsrelate- rade skulder (s. 52) har cirka 100 000 gäldenärer skulder avseende fordonsskatt, trängselskatt och parkeringsavgifter. De sammanlagda skulderna uppgår till , varav de 100 mest skuldtyngda gäldenärerna tillsammans står för en skuldsumma . Mot bakgrund av denna betalningshisto- rik anser regeringen att de påtryckningsmedel som finns för att förmå enskilda att betala träng- selskatt inte är tillräckliga och att det krävs yt- terligare åtgärder. Det är inte acceptabelt att så stora skulder inte betalas. Vid införandet av ett system för infra- strukturavgifter är det därför av vikt att systemet utformas så att det blir så effektivt som möjligt. Förslaget om användningsförbud kan, liksom förslaget om ianspråktagande av fordon, förvän- tas bidra till att antalet personer som notoriskt underlåter att betala sina avgifter blir färre än de annars skulle ha varit. Genom förslaget uppstår även en preventiv effekt, eftersom personer som undandrar sig betalningsansvar kan för- väntas att i ökad utsträckning göra rätt för sig utan att några indrivningsåtgärder behöver vid- tas. Det skapar förtroende hos dem som redan fullgör sina skyldigheter. De fordon som kom- mer att bli föremål för en nyttjandesrättsbe- gränsning är fordon vars ägare regelmässigt un- dandrar sig betalningsansvar. Mot denna bakgrund och med hänsyn till för- slagets syfte anser regeringen att förslaget om användningsförbud för ett fordon, med de änd- ringar av betalningstid och belopp som föreslås tidigare i detta avsnitt, sammantaget framstår som rimligt avvägt i förhållande till den nyttjan- derättsinskränkning som det medför för den enskilde. Nyttjanderättsbegränsningen får enligt regeringens mening därmed anses förenlig med . Enligt 2 kap. 15 § första stycket regeringsfor- men är vars och ens egendom tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det all- männa eller till någon enskild genom expropria- tion eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Med "expropriation eller annat sådant förfogande" avses att en förmögenhetsrätt – dvs. äganderätt eller annan rätt med ett ekonomiskt värde, t.ex. nyttjanderätt, servitut eller vägrätt – tvångsvis överförs eller tas i anspråk. rätten att använda lös egendom faller utanför bestämmelsens tillämpningsområde (prop. 2009/10:80 s. 164.). Det nu föreslagna använd- ningsförbudet bedöms mot den bakgrunden inte omfattas av bestämmelserna om egendomsskydd i regeringsformen. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Ändringarna i lagen om infrastrukturavgifter på väg ska dock inte tilläm- pas på infrastrukturavgifter som avser passager av betalstationer som skett före ikraftträdandet. Vidare ska ändringarna i lagen om rätt att ta fordon i anspråk för betalning av vissa skatter och avgifter inte tillämpas på avgifter som har beslutats före ikraftträdandet. Utredningens förslag: Förslaget om tilläggs- avgift föreslogs träda i kraft , me- dan övriga författningsändringar föreslogs träda i kraft . Ändringarna i lagen om rätt att ta fordon i anspråk för betalning av vissa skatter och avgifter skulle inte tillämpas på av- gifter som hade beslutats före ikraftträdandet. Remissinstanserna: anser att ett ikraftträdande inte ger mycket tid till att genomföra de förändringar som utredningens förslag föranleder. Transport- styrelsen anser att samtliga författningsförslag, även de som rör trängselskatt, bör träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna bör träda i kraft . I enlighet med Lagrådets synpunkt bör dock ändringarna i lagen (2014:52) om infra- strukturavgifter på väg inte tillämpas på infra- strukturavgifter som avser passager av betal- stationer som sker före ikraftträdandet. I likhet med ikraftträdandebestämmelserna till den nya lagen om rätt att ta fordon i anspråk för betal- ning av vissa skatter och avgifter, bör ändring- arna i nämnda lag inte omfatta skulder som de- biterats före ikraftträdandet (jfr prop. 2013/14:176 s. 66). 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 4.6.7.4 Beräkning av infrastrukturavgifter Regeringens förslag: Den beräknade andel av kostnaderna för ett vägavsnitt och tillhörande avgiftssystem som ska hänföras till en viss kate- gori av bilar ska kunna justeras om kostnaderna för den kategorin helt eller delvis ska finansieras med andra medel än lån som ska återbetalas med infrastrukturavgifter eller direkt med intäkter från infrastrukturavgifter. Bestämmelserna ska träda i kraft . Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens författ- ningsförslag innehöll dock inte någon uttrycklig reglering i fråga om beräkning av infrastruktur- avgifter i den situation som regeringens förslag avser. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har uttalat sig särskilt i frågan. har un- derhand framfört att det vore önskvärt att lag- texten förtydligas i fråga om beräkning av infra- strukturavgifter när kostnaderna för en viss ka- tegori av fordon helt eller delvis ska betalas med andra medel än avgifter. Skälen för regeringens förslag: Hur infra- strukturavgifter på allmänna vägar ska beräknas och fördelas mellan olika kategorier av bilar framgår av 5 och 6 §§ lagen (2014:52) om infra- strukturavgifter på väg. Utgångspunkten är att kostnaderna för uppförande av ett visst vägav- snitt, med tillhörande avgiftssystem, ska fördelas mellan olika kategorier av bilar utifrån deras beräknade andelar av kostnaderna. Respektive kategoris andel av kostnaderna ska som huvud- regel motsvara deras beräknade andel av trafiken på vägavsnittet. Om högre kostnader kan hänfö- ras till en viss kategori av bilar, får dock denna kategoris andel av kostnaderna ökas i motsva- rande mån. Av propositionen Infrastrukturavgifter på väg och elektroniska vägtullssystem (prop. 2013/14:25 s. 54) framgår att det även kan före- komma situationer då en kategori av avgiftsplik- tiga bilar ska betala mindre än sin andel av kost- naderna för en allmän väg eller helt undantas från avgiftsplikt. Detta kan exempelvis bli fallet om staten vill subventionera en viss kategori av bilar. Skillnaden finansieras i ett sådant fall på annat sätt än med avgiftsintäkter, t.ex. med anslag. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Subvention av en kategori av bilar får således inte innebära att en annan kategori av bilar belastas med kostnader som är hänförliga till den kate- gori som har subventionerats. Regeringen delar underhand framförda uppfattning att det i lagen bör tydliggöras att de kostnader som ska bäras av den kategori av bilar som har subventionerats ska justeras. I likhet med övriga ändringar som föreslås bör dessa ändringar träda i kraft . Avsikten med den föreslagna regleringen är att utländska fordon ska träffas av infrastrukturav- gift i samma omfattning som de svenska. Ett system som inte skiljer mellan svenska och ut- ländska fordon förhindrar snedvridning av kon- kurrensen och upplevs som mer rättvist, vilket bidrar till acceptansen av systemet. Uttag av infrastrukturavgift för utländska for- don innebär förstås utgifter för de fordonsägare vars fordon är registrerade i ett annat land än och passerar en avgiftsbelagd allmän väg i . Andelen utländska fordon på de nu ak- tuella broarna i och bedöms, enligt Transportstyrelsens promemoria Ut- ländska fordon i svenska vägtullsystem (dnr N2013/5217/TE), uppgå till på årsbasis. De undantag som regeringen har för avsikt att införa för svenska fordon (se prop. 2013/14:25 s. 60 f.) bör även gälla för utländska fordon. Undantag kommer då att göras för ut- ryckningsfordon, EG-mobilkranar och bussar med en totalvikt av . Transportstyrelsen avser tillhandahålla två möjliga betalningslösningar för att betala infrastrukturavgifter för utländska fordon: avise- ring av betalningsanmodan och transponderbe- talning. Inledningsvis är det dock enbart avise- ring av betalningsanmodan som kommer att realiseras. Eventuellt kan det också bli aktuellt med en tredje betalningslösning, inter- netbaserad betaltjänst. Transportstyrelsen avgör vilken/vilka betalningslösningar som kommer att erbjudas. Fordonen kommer att identifieras med hjälp av fotografering av registreringsskylten och aviseras en betalningsanmodan enligt de ägar- uppgifter som finns i hemlandets fordonsregis- ter. Transportstyrelsen kommer för detta ända- mål att teckna avtal med en aviseringspartner som har tillgång till uppgifter i merparten av de europeiska ländernas fordonsregister. kan det även bli aktuellt att Transportstyrelsen avise- rar i egen regi. Detta förutsätter dock att Trans- portstyrelsen tecknar avtal med respektive land för att få tillgång till fordonsägaruppgifter. Ett fullständigt avgiftsupptag från utländska fordon kommer inte att kunna garanteras med tanke på de praktiska svårigheter som finns avse- ende att identifiera och ta betalt av den betal- ningsskyldige. Detta kan uppfattas som negativt ur likabehandlings- och konkurrenssynpunkt. Regeringen bedömer dock att den betalningslös- ning som inledningsvis planeras ger rimliga för- utsättningar för upptag av avgifterna även från utländska fordonsägare. Förutsättningarna be- döms även kunna öka då systemet är intrimmat och om entransponderlösning blir möjlig. Transportstyrelsen kommer att sköta en stor del av den praktiska hanteringen av avgiftsupptaget för utländska fordon. Transportstyrelsen har byggt upp ett s.k. centralsystem för hantering av upptag av trängselskatter och infrastrukturav- gifter. Utveckling av detta centralsystem behövs för att kunna hantera utländska fordon och till- handahålla betaltjänster för dessa. Infrastrukturavgiftssystemen ska bära en rätt- visande andel av driftskostnaden för centralsy- stemet. Kostnaden inkluderar drift, förvaltning och licenser för it-systemet inklusive betaltjäns- terna, hantering av inkommande och utgående handlingar inklusive porto, kundtjänst samt löpande information om systemet. Dessa kost- nader bör finansieras med avgiftsintäkterna. Kapitalkostnaderna kopplade till utvecklingen av det nationella centralsystemet för hantering av utländska fordon avses dock i sin helhet belasta anslagen för trängselskattesystemen i och . Förslaget om utländska fordon kommer att innebära ökade intäkter från infrastrukturavgif- terna men även ökade driftskostnader. Storleken på dessa intäkter och kostnader är dock svåra att uppskatta innan de föreslagna reglerna har til- lämpats . Osäkerheterna i uppskattning- arna beror bl.a. på hur Transportstyrelsens avtal med aviseringspartnern kommer att se ut, vilka fordonsregister aviseringspartnern har tillgång till, betalningsbenägenheten hos utländska for- donsägare samt hur många passager som i ge- nomsnitt görs per beslut. Nedanstående uppskattningar baseras på att intäkter inledningsvis fås från av de utländska fordonen och att av dessa betalar sin infrastrukturavgift inom förfallo- tiden, medan av dem betalar först efter att en förseningsavgift eller förseningsavgift och tilläggsavgift påförts. Transportstyrelsen upp- skattar att resultatet från utländska fordon i och inledningsvis genererar ett underskott på . Re- sultatet från utländska fordon bör dock kunna öka efterhand som betalningslösningarna för dessa trimmas in. I samband med uppstarten av avgiftssystemen krävs särskilda informationsinsatser av en- gångskaraktär. Kostnaden för detta bedöms av Transportstyrelsen uppgå till per system och bör finansieras från an- slaget för väghållning (se prop. 2013/14:25 s. 146 f.). Transportstyrelsen bedömer att såväl in- formation till utländska som svenska fordons- ägare ryms inom detta belopp. Övriga tillkommande kostnader som uppstår hos i samband med att utländska fordon träffas av infrastrukturavgift i samma utsträckning som svenska bedöms som margi- nella och finansieras av avgiftsintäkterna. Tillkommande kostnader som uppstår hos och domstolarna i samband med uttag av infrastrukturavgift för utländska fordon bedöms även de som margi- nella och ryms inom myndigheternas befintliga anslagsramar. menar visserligen i sitt remissyttrande att utredningen, i sin beräkning av antalet förväntade indrivnings- uppdrag riktade mot ägare till utländska fordon, inte i tillräcklig utsträckning tagit hänsyn till risken att utländska fordonsägare, av misstag eller brist på information, i högre grad än svenska fordonsägare kommer att underlåta att erlägga infrastrukturavgift i rätt tid. Detta får förstås utifrån att vägtullsutredningen föreslog undantag från förvaltningslagens (1986:223) krav på motivering och underrättelse av beslut, men då avisering nu görs så torde problemet vara betydligt mindre. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Ett system med infrastrukturavgifter förutsätter att det sker kontroll av att betalning fullgörs. Om betalning inte sker inom föreskriven tid måste någon form av påtryckning kunna utövas. Frågor om kontroll och sanktioner har stor be- tydelse för att ett system ska upplevas som tro- värdigt och rättvist, vilket i sin tur har betydelse för om trafikanterna ska acceptera systemet. De fordonsägare som inte betalar sin infra- strukturavgift inom den tid som har angetts i en betalningsuppmaning kommer att påföras en förseningsavgift på . Om infrastruk- turavgift eller förseningsavgift inte betalas inom den tid som har angetts i en betalningsuppma- ning kommer dessutom en tilläggsavgift att tas ut med . Förseningsavgift och till- äggsavgift får påföras en betalningsskyldig högst en gång per bil och betalningsperiod.