prop · H103153 · 2014-03-04 00:00:00 — Europeiska unionens officiella tidning (25)Medlemsstaterna bör åtminstone säkerställa likabehand ling för tredjelandsmedborgare som är anställda eller som efter en minimiperiod av anställning har registrerats Ingen begränsning av likabehandlingen i fråga om social trygghet enligt detta direktiv bör påverka de rättigheter som tillerkänns enligt och rådets förordning (EU) nr 1231/2010 av om utvidgning av förordning (EG) nr 883/2004 och förordning (EG) nr 987/2009 till att gälla de tredjelandsmedborgare som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa förord ningar (1). (26)Unionsrätten begränsar inte medlemsstaternas behörighet att utforma sina sociala trygghetssystem. I avsaknad av harmonisering på unionsnivå ankommer det följaktligen på varje medlemsstat att bestämma villkoren för bevil jande av sociala trygghetsförmåner, förmånernas storlek och som de ska utgå. Medlemsstaterna är vid utövandet av denna behörighet emellertid skyldiga att iaktta unionsrätten. (27)Likabehandling av arbetstagare från tredjeland bör inte avse sådana yrkesutbildningsåtgärder som finansieras ge nom sociala biståndssystem. (28)Detta direktiv bör tillämpas utan att det påverkar tillämp ningen av förmånligare bestämmelser i unionsrätten och i tillämpliga internationella instrument. (29)Medlemsstaterna bör genomföra bestämmelserna i detta direktiv utan diskriminering på grund av kön, ras, hud färg, etniskt eller socialt ursprung, genetiska särdrag, språk, religion eller övertygelse, politisk eller annan åskådning, tillhörighet till nationell minoritet, förmögen het, börd, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, i enlighet med rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehand ling av personer oavsett deras ras eller etniska ur sprung (2) och rådets direktiv /78/EG av om inrättande av en allmän ram för likabehandling i arbetslivet (3). (30)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa ett enda ansökningsförfarande för utfärdande av ett kom binerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att arbeta på en medlemsstats territorium och en gemensam uppsätt ning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vi stas lagligen i en medlemsstat, inte i tillräcklig utsträck ning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, får unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen (). (1) EUT L 344, 29.12.2010, s. 1. (2) EGT L 180, , s. 22. (3) EGT L 303, 2.12.2000, s. 16. proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta di rektiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (31)Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläg gande rättigheter och de principer som erkänns i Euro peiska unionens stadga om de grundläggande rättighe terna, i enlighet med artikel 6.1 i . (32)I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument av har medlemssta terna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta an mälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i direktivet och motsvarande delar i de nationella instrumenten för införlivande. Med avseende på detta direktiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana dokument är berättigat. (33)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 21) om och ställning, fogat till EU- fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem. (34)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om ställning, fogat till och EUF-för draget, deltar inte i antagandet av detta beslut, som inte är bindande för eller tillämpligt på . HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.I detta direktiv fastställs a)ett enda ansökningsförfarande för utfärdande av ett kom binerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och ar beta på en medlemsstats territorium, i syfte att förenkla för farandena vid deras inresa och att underlätta kontrollen av deras ställning, och b)en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat, oavsett för vilket syfte de ursprungligen tillåtits inresa till den medlems statens territorium, grundade på likabehandling i förhållande till den medlemsstatens medborgare. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas behörighet att bevilja tredjelandsmedborgares tillträde till sina arbetsmark nader. Europeiska unionens officiella tidning L 343/5 I detta direktiv gäller följande definitioner: a)tredjelandsmedborgare: en person som inte är unionsmed borgare i den mening som avses i artikel 20.1 i EUF-för draget. b)arbetstagare från tredjeland: en tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa till en medlemsstats territorium, lagligen vistas där och har tillstånd att arbeta som anställd enligt nationell rätt och/eller praxis i den medlemsstaten. c)kombinerat tillstånd: ett uppehållstillstånd som utfärdas av myndigheterna i en medlemsstat och som ger en tredjelands medborgare rätt att lagligen vistas på dess territorium för att arbeta där. d)ett enda ansökningsförfarande: ett förfarande som, på grund val av en enda ansökan om tillstånd att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium som inges av en tredjelands medborgare eller dennes arbetsgivare, leder till ett beslut om denna ansökan om ett kombinerat tillstånd. 1.Detta direktiv är tillämpligt på a)tredjelandsmedborgare som ansöker om att få vistas i en medlemsstat för att arbeta, b)tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa till en med lemsstat i andra syften än arbete i enlighet med unionsrätt eller nationell rätt, har tillstånd att arbeta och har ett uppe hållstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002, och c)tredjelandsmedborgare som har beviljats inresa till en med lemsstat för att arbeta i enlighet med unionsrätt eller natio nell rätt. 2.Direktivet ska inte tillämpas på tredjelandsmedborgare a)som är familjemedlemmar till unionsmedborgare som har utövat eller som utövar sin rätt till fri rörlighet inom unio nen i enlighet med och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och up pehålla sig inom medlemsstaternas territorier (1), (1) EUT L 158, 30.4.2004, s. 77. b)som, i likhet med sina familjemedlemmar och oavsett med borgarskap, har rätt till fri rörlighet motsvarande unionsmed borgares rättigheter enligt avtal mellan antingen unionen och medlemsstaterna eller unionen och tredjeländer, c)som är utstationerade, så länge som de är utstationerade, d)som har ansökt om eller beviljats inresa till en medlemsstats territorium för att arbeta i egenskap av personer som för flyttas inom företag, e)som har ansökt om eller beviljats inresa till en medlemsstats territorium som säsongsarbetare eller au pairer, f)som har rätt att vistas i en medlemsstat på grundval av tillfälligt skydd eller som har ansökt om rätt till vistelse där på den grunden och väntar på ett beslut om sin ställ ning, g)som åtnjuter internationellt skydd enligt rådets direktiv /83/EG av om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska be traktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyd det (2), eller har ansökt om internationellt skydd enligt det direktivet och vars ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut, h)som åtnjuter skydd i enlighet med nationell rätt, internatio nella förpliktelser eller praxis i en medlemsstat eller har ansökt om skydd i enlighet med nationell rätt, internationella förpliktelser eller praxis i medlemsstaten och vilkas ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut, i)som är varaktigt bosatta i enlighet med direktiv /109/EG, j)vilkas avvisning eller utvisning har skjutits upp av faktiska eller rättsliga skäl, k)som har ansökt om eller beviljats inresa till en medlemsstats territorium som egenföretagare, l)som har ansökt om eller beviljats inresa för att arbeta som sjömän eller i någon annan kapacitet ombord på ett fartyg som är registrerat i en medlemsstat eller som seglar under en medlemsstats flagg. Medlemsstaterna får besluta att kapitel II inte ska tillämpas på tredjelandsmedborgare som antingen beviljats tillstånd att arbeta på en medlemsstats territorium eller har beviljats inresa till en medlemsstat för studier. (2) EUT L 304, 30.9.2004, s. 12. L 343/6 Europeiska unionens officiella tidning Kapitel II ska inte tillämpas på tredjelandsmedborgare som har tillstånd att arbeta på grundval av en visering. ETT ENDA ANSÖKNINGSFÖRFARANDE OCH ETT KOMBIN- En ansökan om ett kombinerat tillstånd, eller om ändring eller förlängning av ett kombinerat tillstånd ska ges in i ett enda ansökningsförfarande. Medlemsstaterna ska fastställa huruvida ansökningar om ett kombinerat tillstånd ska göras av tredje landsmedborgaren eller av tredjelandsmedborgarens arbets givare. Medlemsstaterna får också besluta om att godta en an sökan från någon av dessa två. Om ansökan ska ges in av tredjelandsmedborgaren, ska medlemsstaterna tillåta att den ges in från ett tredjeland eller, om detta föreskrivs i nationell rätt, på den medlemsstats territorium där tredjelandsmedborga ren vistas. 2.Medlemsstaterna ska pröva en ansökan som gjorts enligt punkt 1 och fatta ett beslut om att utfärda, ändra eller förlänga det kombinerade tillståndet, om sökanden uppfyller de kriterier som anges i unionsrätten eller nationell rätt. Beslutet om att utfärda, ändra eller förlänga det kombinerade tillståndet ska utgöra en enda administrativ handling som omfattar både up pehållstillstånd och arbetstillstånd. 3.Det enda ansökningsförfarandet ska inte påverka det vise ringsförfarande som kan krävas för den första inresan. 4.Om de föreskrivna villkoren är uppfyllda, ska medlems staterna utfärda ett kombinerat tillstånd till tredjelandsmedbor gare som ansöker om inresa och till tredjelandsmedborgare som redan beviljats inresa och som efter det att de nationella genom förandebestämmelserna trätt i kraft ansöker om förlängning eller ändring av sitt uppehållstillstånd. 1.Medlemsstaterna ska utse den myndighet som ska vara behörig att ta emot ansökan och att utfärda det kombinerade tillståndet. 2.Den behöriga myndigheten ska fatta beslut om den full ständiga ansökan , och under alla omstän digheter senast från den dag då ansökan gavs in. Den tidsfrist som anges i första stycket får i undantagsfall för längas, om prövningen av ansökan är komplicerad. Om inget beslut har fattats när tidsfristen i denna punkt löper ut, ska konsekvenserna fastställas i nationell rätt. 3.Den behöriga myndigheten ska skriftligen underrätta sö kanden om beslutet i enlighet med förfarandena för underrät telser i relevant nationell lagstiftning. 4.Om de uppgifter eller handlingar som ges in till stöd för ansökan är ofullständiga enligt kriterierna i nationell rätt, ska den behöriga myndigheten skriftligen underrätta sökanden om vilka kompletterande uppgifter eller handlingar som krävs och fastställa en rimlig tidsfrist för deras inlämnande. Den tidsfrist som anges i punkt 2 ska upphöra att löpa fram till dess att den behöriga myndigheten eller andra relevanta myndigheter har mottagit de kompletterande uppgifter som krävs. Om dessa kompletterande uppgifter eller handlingar inte har lämnats inom tidsfristen, får den behöriga myndigheten avslå ansökan. Medlemsstaterna ska utfärda ett kombinerat tillstånd med användning av den enhetliga utformning som föreskrivs i för ordning (EG) nr 1030/2002 och lämna upplysningar om arbets tillstånd i enlighet med vad som anges i punkt a 7.5–9 i den förordningens bilaga. Medlemsstaterna får på papper ange ytterligare uppgifter rö rande tredjelandsmedborgarens anställningsförhållanden (t.ex. arbetsgivarens namn och adress, arbetsplats, typ av arbete, ar betstid, lön) eller lagra sådana uppgifter på elektronisk väg så som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1030/2002 och punkt a 16 i dess bilaga. Vid utfärdande av det kombinerade tillståndet ska med lemsstaterna inte utfärda några ytterligare tillstånd som bevis för att tillträde ges till arbetsmarknaden. Uppehållstillstånd för andra ändamål än arbete När medlemsstaterna utfärdar uppehållstillstånd i enlighet med förordning (EG) nr 1030/2002 ska de lämna upplysningar om rätten att arbeta, oberoende av vilken typ av tillstånd det är fråga om. Medlemsstaterna får på papper ange ytterligare uppgifter rö rande tredjelandsmedborgarens anställningsförhållanden (t.ex. arbetsgivarens namn och adress, arbetsplats, typ av arbete, ar betstid, lön) eller lagra sådana uppgifter på elektronisk väg så som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 1030/2002 och punkt a 16 i dess bilaga. Vid utfärdande av uppehållstillstånd i enlighet med för ordning (EG) nr 1030/2002 ska medlemsstaterna inte utfärda några ytterligare tillstånd som bevis för att tillträde ges till arbetsmarknaden. Europeiska unionens officiella tidning L 343/7 1.Skälen för ett beslut om att avslå en ansökan om ett kombinerat tillstånd eller om ändring eller förlängning av ett kombinerat tillstånd eller om att återkalla ett kombinerat till stånd, som fattas på grundval av kriterier som anges i unions rätten eller nationell rätt ska lämnas i en skriftlig underrättelse. 2.Ett beslut om att avslå en ansökan om ett kombinerat tillstånd eller om ändring eller förlängning av ett kombinerat tillstånd eller om att återkalla ett kombinerat tillstånd ska kunna överklagas i den berörda medlemsstaten i enlighet med nationell rätt. I den skriftliga underrättelse som avses i punkt 1 ska det anges till vilken domstol eller administrativ myndighet den be rörda personen kan överklaga och tidsfristen för detta. 3.En ansökan får anses som ej godtagbar på grund av an talet tredjelandsmedborgare som beviljas inresa för anställning och behöver på den grunden inte behandlas. Medlemsstaterna ska på begäran ge tredjelandsmedborgaren och den framtida arbetsgivaren adekvat information om vilka hand lingar som krävs för att lämna in en fullständig ansökan. Medlemsstaterna får begära att sökande betalar avgifter, när det är lämpligt, för handläggningen av ansökningar i enlighet med detta direktiv. Avgiftsnivåerna ska i dessa fall vara proportio nella och får bygga på principen om att avgifter ska motsvara de tjänster som faktiskt tillhandahålls för handläggning av an sökningar och utfärdandet av tillstånd. Rättigheter som följer av det kombinerade tillståndet När ett kombinerat tillstånd har utfärdats i enlighet med natio nell rätt, ska det under sin giltighetstid minst ge innehavaren rätt att a)resa in till och vistas på den medlemsstats territorium som utfärdat det kombinerade tillståndet, under förutsättning att innehavaren uppfyller alla villkor enligt nationell rätt för inresa och vistelse i landet, b)ha fritt tillträde till hela territoriet i den medlemsstat som utfärdar det kombinerade tillståndet, inom de gränser som föreskrivs i nationell rätt, c)bedriva den specifika yrkesverksamhet som medges enligt det kombinerade tillståndet i enlighet med nationell rätt, d)informeras om sina rättigheter som enligt detta direktiv och/ eller nationell rätt följer av tillståndet. Arbetstagare från tredjeland som avses i artikel 3.1 b och c ska åtnjuta likabehandling med medborgarna i den medlems stat där de vistas när det gäller följande: a)Arbetsvillkor, inbegripet löne- och uppsägningsvillkor samt villkor som rör hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. b)Föreningsfrihet och frihet att tillhöra en arbetstagar- eller arbetsgivarorganisation eller någon annan organisation vars medlemmar utövar ett visst yrke, inklusive de förmåner som sådana organisationer tillhandahåller, utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om allmän ord ning och allmän säkerhet. c)Utbildning och yrkesutbildning. d)Erkännande av examensbevis, utbildningsbevis för teoretiska utbildningar och andra yrkeskvalifikationer i enlighet med relevanta nationella förfaranden. e)De grenar av social trygghet som definieras i förordning (EG) nr 883/2004. f)Skatteförmåner, om arbetstagaren anses ha sin skattemässiga hemvist i den berörda medlemsstaten. g)Tillgång till varor och tjänster och leveranser av allmänt tillgängliga varor och tjänster, inbegripet förfaranden för att erhålla bostad enligt nationell rätt, utan att detta påverkar avtalsfriheten i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. h) Rådgivningstjänster som tillhandahålls av arbetsförmedlingar. Medlemsstaterna får begränsa rätten till likabehandling ge nom att göra följande: a)Vad gäller punkt 1 c i)begränsa dess tillämpning till de arbetstagare från tredje land som har anställning eller har haft anställning och är registrerade som arbetslösa, ii)undanta de arbetstagare från tredjeland som beviljats in resa till deras territorium i enlighet med direktiv /114/EG, iii)undanta stipendier, studiebidrag och studielån eller andra bidrag och lån, L 343/8 Europeiska unionens officiella tidning iv)fastställa specifika villkor i enlighet med nationell rätt, inbegripet krav på språkkunskaper och betalning av ut bildningsavgifter, för tillträde till universitetsutbildning och annan högre utbildning och till yrkesutbildning som inte är direkt kopplad till det specifika arbete som anställningen avser. b)Vad gäller punkt 1 e genom att begränsa de rättigheter för arbetstagare från tredjeland som följer av den punkten, men inte begränsa sådana rättigheter för arbetstagare från tredje land som är anställda eller har haft en anställning och är registrerade som ar betslösa. Medlemsstaterna får dessutom bestämma att punkt 1 e med avseende på familjeförmåner inte ska tillämpas på tredje landsmedborgare som har fått tillstånd att arbeta i en med lemsstat för en period , för tredjelands medborgare som har beviljats inresa och vistelse för studier eller för tredjelandsmedborgare som har tillstånd att arbeta på grundval av en visering. c)Vad gäller punkt 1 f, i fråga om skatteförmåner, begränsa dess tillämpning till fall där den registrerade eller stadigva rande hemvisten för de familjemedlemmar för vilka arbets tagaren från tredjeland ansöker om förmåner ligger inom den berörda medlemsstatens territorium. d)Vad gäller punkt 1 g i)begränsa dess tillämpning till de arbetstagare från tredje land som har anställning, ii)begränsa tillgången till bostäder. 3.Den rätt till likabehandling som avses i punkt 1 ska inte påverka medlemsstaternas rätt att återkalla eller vägra att för länga uppehållstillstånd som utfärdats enligt detta direktiv, up pehållstillstånd som utfärdats för andra ändamål än arbete eller andra tillstånd att arbeta i en medlemsstat. 4.Arbetstagare från tredjeland som flyttar till ett tredjeland, eller deras efterlevande som vistas i tredjeländer och som har rättigheter vilka härleds från arbetstagaren, ska avseende ålder, invaliditet eller död erhålla lagstadgad pension grundad på ar betstagarens tidigare anställning och förvärvad i enlighet med den lagstiftning som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 883/2004, på samma villkor och med samma satser som medborgarna i de berörda medlemsstaterna, när de flyttar till ett tredjeland. Detta direktiv ska inte påverka tillämpningen av förmån ligare bestämmelser i a)unionsrätten, inbegripet i bilaterala och multilaterala avtal mellan unionen eller unionen och dess medlemsstater å ena sidan och ett eller flera tredjeländer å andra sidan, eller b)bilaterala eller multilaterala avtal mellan en eller flera med lemsstater och ett eller flera tredjeländer. Detta direktiv ska inte påverka medlemsstaternas rätt att anta eller behålla bestämmelser som är förmånligare för de personer som omfattas av direktivet. Varje medlemsstat ska för allmänheten tillgängliggöra regelbun det uppdaterad information om villkoren för tredjelandsmed borgares inresa till och vistelse på dess territorium för att arbeta där. 1.Kommissionen ska regelbundet och första gången förelägga och rådet en rapport om tillämpningen av detta direktiv i medlemssta terna och vid behov föreslå de ändringar som den anser nöd vändiga. 2.Medlemsstaterna ska och första gången senast den 25december 2014 till kommissionen lämna statistik över det antal tredjelandsmedborgare för vilka ett kombinerat tillstånd har beviljats under föregående kalenderår, i enlighet med Euro paparlamentets och rådets förordning (EG) nr 862/2007 av den 11juli 2007 om gemenskapsstatistik över migration och inter nationellt skydd (1). Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis ning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvis ningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. (1) EUT L 199, 31.7.2007, s. 23. Europeiska unionens officiella tidning L 343/9 Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Sammanfattning av departementspromemorian Genomförande av direktivet om ansökningsförfarandet för vissa uppehålls- och arbetstillstånd (Ds 2013:62) I promemorian presenteras förslag till genomförande av och rådets direktiv /98/EU av om ett enda ansökningsförfarande för ett kombinerat tillstånd för tredjelandsmedborgare att vistas och arbeta på en medlemsstats territorium och om en gemensam uppsättning rättigheter för arbetstagare från tredjeland som vistas lagligen i en medlemsstat. I promemorian görs bedömningen att merparten av direktivets bestämmelser motsvaras av den ordning som gäller vid ansökan om och beviljande av uppehålls- och arbetstillstånd i . Vissa bestämmelser som gäller t.ex. handläggningstider för prövning av ansökan, bevis om rätten att få arbeta och information om de rättigheter som följer av ett kombinerat tillstånd föreslås dock författningsregleras. För att uppfylla direktivets krav på likabehandling med svenska medborgare i fråga om social trygghet föreslås en ändring i socialförsäkringsbalken. Nuvarande krav på viss bosättningstid i för personer som inte är svenska medborgare vid beräkning av försäkringstid för rätt till sjuk- och aktivitetsersättning i form av garantiersättning för dem vars försäkringsfall inträffat före det år de fyllde föreslås tas bort. Författningsförslagen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs1 i fråga om socialförsäkringsbalken dels att 35 kap. 16 och 17 §§ ska upphöra att gälla, dels att 26 kap. 8 §, 27 kap. 35 och 54 §§ samt 35 kap. 1, 4, 14 och 15 §§ ska ha följande lydelse. Bestämmelsen i 7 § 1 ska tillämpas även när den försäkrade skulle ha fått sådan ersättning som avses där i form av garantiersättning om han eller hon hade haft rätt till sådan ersättning enligt bestämmelserna i 35 kap. 4- 17 §§ om försäkringstid. Bestämmelsen i 7 § 1 ska tillämpas även när den försäkrade skulle ha fått sådan ersättning som avses där i form av garantiersättning om han eller hon hade haft rätt till sådan ersättning enligt bestämmelserna i 35 kap. 4- 15 §§ om försäkringstid. Bestämmelserna i 34 § om Bestämmelserna i 34 § om ersättning ska tillämpas även när ersättning ska tillämpas även när den försäkrade skulle ha haft sådan den försäkrade skulle ha haft sådan garantiersättning om han eller hon garantiersättning om han eller hon hade haft rätt till sådan ersättning