prop · H10379 · 2014-02-03 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:79 Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Förslagen syftar till att göra det enklare för konsumenter att säga upp abonnemang på elektroniska kommunikationstjänster och att friare kunna använda mobiltelefoner och annan utrustning som de har köpt i samband med sådana abonnemang. Det föreslås att uppsägningstiden i avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska få vara längst en månad. Avtal med bindningstid ska kunna sägas upp en månad före bindningstidens utgång. Vidare föreslås att konsumenter ska ha rätt att efter den inledande bindningstiden få operatörslås borttagna kostnadsfritt och utan dröjsmål. Med operatörslås avses sådana begränsningar när det gäller användningen av terminalutrustning som en leverantör har infört eller låtit införa för att hindra att utrustningen används för nyttjande av andra leverantörers elektroniska kommunikationstjänster. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk Ärendet och dess beredning .............................................................. Sampaketering och operatörslåst terminalutrustning.......... Lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden .............. Förslag till EU-förordning om åtgärder för att fullborda den europeiska inre marknaden för Förslag till lag om konsumenters rätt att hindra förlängning av avtal.......................................................... Det bör bli lättare att välja ny leverantör av elektroniska Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster (Ds 2013:9).................................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. 2013/14:79 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 kap. 15 b och 15 c §§, av följande lydelse. Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster får i avtal med en konsument inte ställa upp villkor som innebär att uppsägningstiden för konsumenten är längre än en månad. I fråga om avtal med bindningstid får villkoren inte innebära att konsumenten måste säga upp avtalet tidigare än en månad före bindningstidens utgång för att avtalet ska upphöra att gälla . Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och som har träffat avtal med en konsument om abonnemang med bindningstid, i kombination med tillhandahållande av terminalutrustning, ska efter den inledande bindningstiden på begäran av konsumenten ta bort operatörslås kostnadsfritt och utan dröjsmål. Med operatörslås avses sådana begränsningar när det gäller användningen av terminalutrustning som en tjänsteleverantör har infört eller låtit införa för att 1 Jfr och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0034), senast ändrat genom och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12, Celex 32012R1025). hindra att utrustningen används för nyttjande av andra leverantörers elektroniska kommunikationstjänster. Tjänsteleverantören ska efter den inledande bindningstidens utgång på ett tydligt sätt underrätta konsumenten om dennes rätt enligt första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om på vilket sätt underrättelsen ska lämnas. Denna lag träder i kraft . 2013/14:79 3 Ärendet och dess beredning I Post- och rapporter Möjligheten att byta – En kartläggning och analys av villkor i konsumentavtal som påverkar kundrörligheten på marknaden för elektronisk kommunikation (PTS-ER-2010:22) och Transparenta internetaccesser – får konsumenterna tillräcklig information om begränsningar i tjänsterna och om möjligheten att byta operatör (PTS-ER-2011:29) och i möjlighet att byta bredbandsleverantör – En granskning av avtalsvillkor och marknadsföring avseende uppsägningstid och bindningstid för bredbandstjänster (Rapport 2012:9) lämnas förslag på åtgärder för att underlätta för konsumenter att byta leverantör av elektroniska kommunikationstjänster. Inom har promemorian Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster (Ds 2013:9) utarbetats. I promemorian lämnas förslag om att reglera uppsägningstidens längd i konsumentabonnemang avseende elektroniska kommunikationstjänster och användningen av s.k. operatörslås som begränsar användningen av terminalutrustning. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en sammanställning över dessa finns tillgängliga i (dnr N2013/1563/ITP). Förslagen i lagrådsremissen anmäldes till Europeiska kommissionen enligt och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag, se avsnitt 8 och författningskommentaren. I princip alla erbjudanden om konsumentavtal inom området elektronisk kommunikation har uppsägningstid. Det är vanligt förekommande att avtalen är förenade med en inledande bindningstid. Bindningstid är den tid som abonnenten förbinder sig att köpa en viss tjänst från en och samma leverantör. Konsumenten kan inte ensidigt avbryta abonnemang under löpande bindningstid. När det gäller avtal med bind- ningstid övergår normalt avtalet till ett tillsvidareavtal med uppsägnings- Prop. 2013/14:79 tid, om konsumenten inte har sagt upp avtalet till bindningstidens utgång. Det saknas fullständiga data om uppsägningstider inom området sett . Som redovisas i promemorian är det dock numera praxis med tre månaders uppsägningstid i konsumentavtal med inledande bindningstid. Det har även funnits abonnemang som marknadsförts som utan bindningstid, men som haft en uppsägningstid . 4.2Sampaketering och operatörslåst terminalutrustning Med sampaketering avses i det här sammanhanget att två eller fler tjänster erbjuds inom ramen för ett och samma avtal. Sampaketering har förekommit inom området elektronisk kommunikation. Det är vanligt att mobiltelefoni, fast telefoni, bredband och tv-tjänster erbjuds som delar i olika typer av tjänstepaket. Ju fler tjänster som konsumenten inkluderar i ett paket, desto större blir ofta den relativa rabatten. Sampaketerade avtal kan alltså erbjuda konsumenten relativt stora kostnadsbesparingar. Sampaketering kan också ske genom att en tjänsteleverantör erbjuder konsumenter elektroniska kommunikationstjänster i kombination med subventionerad terminalutrustning, som mobiltelefoner eller bredbandsmodem. De allmänna villkoren kompletteras i sådana fall ofta med s.k. operatörslås. Operatörslås är både ett avtalsvillkor och ett tekniskt lås. Avtalsvillkoret innebär att terminalutrustning som säljs i kombination med ett abonnemang endast får användas med den operatör som utrustningen har knutits till. Terminalutrustningen har också låsts tekniskt så att det inte går att använda den med en annan operatörs tjänster. Låsningen möjliggörs genom att terminalutrustningen är försedd med mjukvara som kan kontrolleras av tjänsteleverantören. Tiden som t.ex. en mobiltelefon är låst till den specifika operatören sammanfaller ofta med en avtalad inledande bindningstid. Därigenom ökar sannolikheten att en tjänst används av konsumenten som tjänsteleverantören får ytterligare en försäkran om att subventionerad terminalutrustning inte används för en konkurrerande leverantörs tjänster. När den inledande bindningstiden har gått ut kan konsumenten få terminalutrustningen upplåst mot en avgift. Detta görs genom ändring av utrustningens mjukvara. Det krävs därmed inte någon fysisk justering av utrustningen. är s.k. SIM-kortslås den teknik som används för att spärra användningen av mobil terminalutrustning. Området för elektroniska kommunikationer präglas dock av en snabb teknikutveckling. Det är inte självklart att även kommer att användas i mobil terminalutrustning eller inom mobila kommunikationer. I mobiltelefoner som använt nätverk med den tekniska standarden CDMA, bl.a. i , har exempelvis separata saknats. Motsvarande eller liknande funktionalitet har i stället varit inbyggd i mobiltelefonen. möjligt att på liknande sätt som med låsa terminalutrustning i 2013/14:79 fasta kommunikationsnät, såsom bredbandsmodem eller utrustning för mottagning av digital-tv, till en särskild leverantör. 5.1Lagen om elektronisk kommunikation Allmänt om lagen om elektronisk kommunikation Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, förkortad LEK, syftar till att enskilda och myndigheter ska få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte när det gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Syftet ska uppnås främst genom att konkurrensen och den internationella harmoniseringen främjas. Samhällsomfattande tjänster ska dock alltid finnas tillgängliga på för alla likvärdiga villkor i hela landet till överkomliga priser. Vid lagens tillämpning ska särskilt beaktas elektroniska kommunikationers betydelse för yttrandefrihet och informationsfrihet. Genom LEK har i huvudsak det EU-rättsliga regelverket för elektronisk kommunikation genomförts. Det EU-rättsliga regelverket består av fem harmoniseringsdirektiv, varav ett ramdirektiv och fyra särdirektiv, ett beslut om radiospektrumpolitik och en förordning om roaming i allmänna mobilnät inom EU. Åtgärder som vidtas med stöd av LEK får inte vara mer ingripande än som framstår som rimligt och ska vara proportionella med hänsyn till lagens syfte och de övriga intressen som lagen ska skydda. Lagen gäller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster med tillhörande installationer och tjänster samt annan radioanvändning. Med elektroniska kommunikationstjänster avses tjänster som vanligen tillhandahålls mot ersättning och som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunikationsnät. Lagen omfattar sålunda den tekniska infrastrukturen, men inte själva innehållet i tjänsterna. () är den myndighet som tar emot anmälningar, prövar ansökningar, handlägger ärenden samt utövar tillsyn enligt lagen och enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen m.m. Bestämmelser om tjänster till bl.a. konsumenter finns i 5 kap. I 5 kap. 15 § LEK finns bestämmelser om vad ett avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska innehålla. Avtalet ska bl.a. innehålla tydliga, heltäckande och lättillgängliga uppgifter om begränsningar när det gäller användningen av terminalutrustning (första stycket 9), exempelvis förekomsten av operatörslås, och om villkoren för förlängning och uppsäg- ning av avtalet (första stycket 15). Enligt 5 kap. 15 a § i lagen ska den som tillhandahåller elektroniska Prop. 2013/14:79 kommunikationstjänster erbjuda slutanvändare att ingå avtal med en Ett avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster får inte ha en längre inledande bindningstid än 24 månader. Till grund för bestämmelserna i 5 kap. 15 a § ligger artikel 30.5 i och rådets direktiv /22/EG av om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster)1, ändrat genom och rådets direktiv /136/EG2. Syftet med regleringen är att undvika långa bindningstider som verkar hämmande på konsumentens möjlighet att byta leverantör. En maximal tidsgräns för bindningstider anses också bidra till att användare lättare kan växla mellan olika tjänsteleverantörer och därigenom ta del av olika erbjudanden (se prop. 2010/11:115 s. 97). Enligt 5 kap. 16 § gäller att en tjänsteleverantör som vill ändra förutsättningarna för ett avtal till nackdel för en konsument är skyldig att uppmärksamma konsumenten om ändringen senast en månad innan den träder i kraft. En konsument som inte vill godta de nya villkoren har rätt att säga upp avtalet utan att därvid drabbas av någon kostnad, avgift eller annan förpliktelse. Leverantören ska också upplysa konsumenten om dennes rätt att säga upp avtalet. Genom dessa bestämmelser genomförs artikel 20.2 i direktivet om samhällsomfattande tjänster. Enligt artikel 30.6 i direktivet om samhällsomfattande tjänster ska medlemsstaterna se till att villkor och förfaranden vid uppsägning av avtal om elektroniska kommunikationstjänster inte hämmar byte av tjänsteleverantör. Vid överträdelser av bestämmelserna i 5 kap. 15–16 §§ LEK kan PTS ingripa genom att meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att rättelse ska ske. Förelägganden och förbud får förenas med vite. 5.2Lagen om avtalsvillkor i konsumentförhållanden I lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden finns bestämmelser om avtalsvillkor som näringsidkare använder när de erbjuder varor, tjänster eller andra nyttigheter till konsumenter. För att skydda konsumenter mot oskäliga avtalsvillkor kan på ansökan av () förbjuda näringsidkare att använda avtalsvillkor som med hänsyn till pris och övriga omständigheter är oskäliga mot konsumenten. Förbudet ska också vara påkallat från allmän synpunkt eller annars ligga i konsumenternas eller konkurrenternas intresse. En sammanslutning av näringsidkare som använder eller rekommenderar användning av ett oskäligt avtalsvillkor får förbjudas att använda eller rekommendera villkoret. Ett förbud ska normalt förenas med vite. 1EGT L 108, 24.4.2002, s. 51 (Celex 32002L0022). 2EUT L 337, 18.12.2009, s. 11 (Celex 32009L0136). 2013/14:79 En fråga om förbud får i fall som inte är av större vikt prövas av KO genom att den som antas ha använt ett oskäligt avtalsvillkor meddelas ett förbudsföreläggande. Ett förbud som meddelas enligt lagen är framåtsyftande, och innebär att näringsidkaren inte får använda villkoret eller ett liknande villkor för framtiden. Förbudet skyddar därmed konsumenterna som kollektiv mot att näringsidkaren använder det oskäliga avtalsvillkoret igen. När det gäller avtal som redan slutits kan ett oskäligt avtalsvillkor i stället angripas på civilrättslig väg, med stöd av 36 § lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. Av förarbetena till lagen (prop. 1994/95:17 s. 64 f och 89 f) och rättspraxis (t.ex. MD 2011:21) framgår att ett avtalsvillkor typiskt sett anses oskäligt mot konsumenten, om det med avvikelse från dispositiva rättsregler ger näringsidkaren en förmån eller berövar konsumenten en rättighet och därigenom åstadkommer en sådan snedbelastning i fråga om parternas rättigheter och skyldigheter enligt avtalet, att en genomsnittligt sett rimlig balans mellan parterna är för handen. Frågan om ett avtalsvillkor är att anse som oskäligt avgörs på grundval av en samlad bedömning av parternas rättigheter och skyldigheter. Vid skälighetsbedömningen spelar också villkorens förhållande till tvingande lagstiftning stor roll. Ett avtalsvillkor som strider mot tvingande lag anses regelmässigt vara oskäligt. Avtalsvillkor som strider mot tvingande allmänna rättsprinciper, utan att dessa framgår av lag, kan också förbjudas. Även sådana villkor som presenterats eller utformats på ett vilseledande eller oklart sätt, så att konsumenten inte kan förutse vilka konsekvenser villkoret får för honom eller henne är normalt oskäliga enligt lagen. har inte med stöd av lagen prövat sådana villkor i avtal om elektroniska kommunikationstjänster som rör uppsägningstiden eller att t.ex. en mobiltelefon är försedd med ett operatörslås som endast kan låsas upp mot en avgift. () är en statlig myndighet som bl.a. prövar tvister som rör köp av varor och tjänster av olika slag. Enligt 1 § förordningen (2007:1041) med instruktion för ska bl.a. pröva tvister mellan konsumenter och näringsidkare som rör en vara, tjänst eller annan nyttighet som näringsidkaren har tillhandahållit konsumenten (konsumenttvister) och rekommendera en lösning av tvisten. Av ARN:s föreskrifter (KOVFS 2009:1) om konsumenttvister som inte prövas av nämnden framgår vilka krav som ställs för att nämnden ska ta upp en tvist till prövning. Enligt föreskrifterna prövar inte nämnden konsumenttvister där värdet av vad som yrkas understiger vissa belopp. För hemelektronik gäller att värdet ska vara . I beloppen räknas inte in yrkanden om ersättning för annan skada än ekonomisk skada. Avsikten med ARN:s prövning av tvister är att få ett snabbt och enkelt, Prop. 2013/14:79 men ändå rättssäkert alternativ till domstol. Tvisten prövas utifrån de uppgifter och den bevisning som parterna ger in. Nämnden gör alltså ingen egen utredning av vad som hänt, utan det är upp till parterna att presentera det underlag som nämnden ska ta ställning till. Vid bedömning av en tvist utgår nämnden från gällande rätt. Nämndens beslut är rekommendationer, men följs enligt nämndens egna uppgifter i 70–av fallen. ARN:s beslut går inte att överklaga. har inte prövat någon tvist som rör längden på uppsägningstid beträffande avtal om elektroniska kommunikationstjänster eller villkor om operatörslås i terminalutrustning. 5.4Förslag till EU-förordning om åtgärder för att fullborda den europeiska inre marknaden för elektronisk kommunikation Europeiska kommissionen lämnade ett förslag till och rådets förordning om åtgärder för att fullborda den inre marknaden för elektronisk kommunikation och upprätta en uppkopplad kontinent, och om ändring av direktiven /20/EG, 2002/21/EG och 2002/22/EG samt förordningarna (EG) nr 1211/2009 och (EU) nr 531/2012 (KOM[2013] 627 slutlig). I förslaget anges bl.a. att konsumenter, och andra slutanvändare om inte något annat har avtalats, ska ha rätt att säga upp avtal med en månads uppsägningstid när har förflutit sedan avtalet ingicks. Ingen ersättning ska utgå för detta, förutom återstående kostnader för eventuell subventionerad utrustning eller andra kampanjer som är knutna till avtalet för uppsägningen samt ersättning beräknat i förhållande till tidsperioden för eventuella andra kampanjfördelar som anges som sådana då avtalet ingicks. Eventuella begränsningar i användningen av terminalutrustning på andra nät ska hävas kostnadsfritt av leverantören senast vid betalning av sådan ersättning. Om det i avtalet anges att avtalsperioderna förlängs genom tyst medgivande ska leverantören informera slutanvändaren i så god tid att denne har minst en månad på sig att motsätta sig en förlängning. Om slutanvändaren inte motsätter sig förlängningen ska avtalet anses utgöra ett permanent avtal som kan sägas upp utan kostnad av slutanvändaren när som helst inom en uppsägningstid på en månad. Lagstiftningsförfarandet pågår och det är oklart när förordningen kan antas och vilket slutligt innehåll den kommer att få. 2013/14:79 5.5 Förslag till lag om konsumenters rätt att hindra I promemorian App to date – konsumenternas rättsliga ställning när varor eller tjänster betalas via telefonräkningen, m.m. (Ds 2012:31) lämnas förslag till en ny lag om konsumenters rätt att hindra förlängning av avtal. Lagen föreslås gälla när en näringsidkare har avtalat med en konsument att ett avtal förlängs för en ny bestämd tidsperiod, eller tills vidare med en uppsägningstid som är , om inte konsumenten säger upp avtalet. Förslaget ger konsumenten rätt att säga upp ett sådant avtal från det att konsumenten fått en betalningsanmaning för en ny period, såvida inte näringsidkaren högst före avtalstidens utgång lämnat konsumenten viss information om avtalets fortsatta giltighet. Förslaget har remissbehandlats och bereds inom . Det bör bli lättare att välja ny leverantör Regeringens bedömning: För att konsumenterna ska få största möjliga nytta av den snabba teknik- och marknadsutvecklingen behöver det bli lättare och gå snabbare att välja och byta abonnemang för mobiltelefoni, bredband och tv. Åtgärder bör vidtas för att främja Skälen för regeringens bedömning: Som angetts ovan framgår av artikel 30.6 i direktivet om samhällsomfattande tjänster att medlems- staterna ska se till att villkor och förfaranden vid uppsägning av avtal inte hämmar byte av tjänsteleverantör. De aktuella undersökningar som gjorts, och som redovisas i promemorian (Ds 2013:9), visar på att många konsumenter upplever problem i samband med själva bytet av elektro- Särskilt handlar det om att det är krång- ligt, tar och att man förlorar pengar till den första leverantören. Erbjudanden och avtalsvillkor upplevs av kunder som svårgenomträng- liga, vilket gör att konsumenterna riskerar att låsas in i långa avtals- perioder och hindras att fritt använda terminalutrustning som erhållits i samband med tecknandet av ett abonnemang. Konsumenterna upplever i många fall att de tjänster som levereras inte svarar mot deras förväntningar utifrån hur de uppfattat tjänsten innan de Denna problematik bör i första hand åtgärdas genom bättre och tydligare information om tjänsters innehåll. vidtar regleringsmyndigheten nu åtgärder. också ändrat sina föreskrifter om prisinformation så att de bl.a. omfattar särskilda krav på prisuppgifter vid försäljning av mobiltelefoner med tillhörande abonnemang. behövs regler som gör det lättare för konsumenter att byta leverantör av elektroniska kommunikations- tjänster, när de väl bestämt sig för att göra det. Brister i transparens och svårigheter förknippade med att byta leve- Prop. 2013/14:79 rantör är två viktiga bakomliggande skäl till att kundnöjdheten inom den elektroniska kommunikationssektorn ligger omkring eller under genomsnittet i de undersökningar som jämför marknader inom olika sektorer. Även om de flesta kunder uppger att de är nöjda finns det ett betydande antal kunder som inte är det. Det är också vanligt att konsumenter som upplever olika sorters problem är missnöjda med sina erfarenheter av leverantörsbyten när de väl har bestämt sig för att byta leverantör. Om det blir lättare för den enskilda konsumenten att korrigera eventuella misstag genom att byta till en annan leverantör eller att få ett annat erbjudande från samma leverantör, kan konsumenterna som helhet bli nöjdare. Det har visat sig att leverantörerna inte har incitament att konkurrera med sådana avtalsvillkor som underlättar byten. Det är således osannolikt att marknadsaktörerna själva skulle vidta sådana åtgärder. Att genom regeländringar förenkla byten blir därför ett viktigt sätt att öka nöjdheten bland dessa konsumenter. För att konsumenterna ska få största möjliga nytta av den snabba teknik- och marknadsutvecklingen behöver det bli lättare och gå snabbare att välja och byta abonnemang för mobiltelefoni, bredband och tv. Det bör därför vidtas åtgärder för att främja själva bytet. Regeringens förslag: Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster ska i avtal med en konsument inte få ställa upp villkor som innebär att uppsägningstiden för konsumenten är längre än en månad.