prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Det blir därför inte heller aktuellt att tillämpa den delen av punkten B.2 som särskilt avser kreditföreningar och liknande kooperativa kreditorganisationer. En bestämmelse bör tas in i IDKL om att lokala banker är undantagna från rapporteringsplikt. Bestämmelsen bör begränsa sig till att undanta finansiella institut som uteslutande bedriver verksamhet som bank eller kreditmarknadsföretag. I punkten C finns ett undantag för finansiella institut med endast lågvärdekonton. Undantaget gäller andra finansiella institut än investeringsenheter. Begreppet investeringsenhet definieras i artikel 1.1 j i avtalet. De två därutöver gällande rekvisiten för att undantaget ska vara tillämpligt är beloppsmässiga maximigränser för dels saldon eller värden på respektive konto som förs av det finansiella institutet eller närstående enheter, dels tillgångarna i det finansiella institutets balansräkning och det finansiella institutets och eventuella närstående enheters konsoliderade eller kombinerade balansräkning. Vid tillämpning av maximigränsen för saldon eller värden på konton ska de regler för konto- aggregering och valutaomräkning som anges i bilaga I tillämpas (se om dessa regler under avsnitt 6.1.6). För att undantaget för finansiella institut med endast lågvärdekonton ska kunna tillämpas av svenska sådana finansiella institut bör bestämmelser om det undantaget tas in i IDKL. I punkten D finns ett undantag för kvalificerade utfärdare av kreditkort. Undantaget gäller under vissa förutsättningar för enheter som är finansiella institut endast på grund av att de utfärdar kreditkort och som endast accepterar insättningar när en kund gör en inbetalning som överstiger det utestående saldot med avseende på kortet. En av förutsättningarna för att undantaget ska vara tillämpligt är att det finansiella institutet hade infört riktlinjer och förfaranden för att förhindra att insättningar som överstiger 50 000 US- dollar görs eller för att säkerställa att sådana insättningar återbetalas . infaller innan IDKL träder i kraft. Det innebär att finansiella institut inte kan anpassa sig till detta krav utifrån vad som anges i lagen. En kreditkortsutfärdare kan dock av andra skäl 2014/15:41 ha sådana riktlinjer och förfaranden. Dessutom överensstämmer detta krav med motsvarande bestämmelse i modellavtalet som har funnits tillgängligt sedan före . Det kan därför finnas svenska finansiella institut som har infört sådana riktlinjer och förfaranden och kan tillämpa detta undantag. Se vidare om kravet på att ha infört riktlinjer och förfaranden ovan. Undantaget för kvalificerade kreditkortsutfärdare bör därför tas in i lagen. 6.3.4Avsnitt IV Investeringsenheter som uppfyller kraven för att vara finansiella institut som bedöms följa FATCA-reglerna samt andra specialregler Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om att uppdragsgivande investeringsenheter och uppdragsgivande kontrollerade bolag, uppdragsgivande investeringsbolag med begränsad ägarkrets, investeringsrådgivare och investeringsansvariga samt vinstandels- stiftelser ska vara undantagna från rapporteringsskyldighet, under de förutsättningar som anges i avsnitt IV i bilagan. Regeringens bedömning: Undantaget för truster som dokumenteras av trustförvaltare och undantaget för företag för kollektiva investeringar bör inte tas in i svensk lag. De särskilda regler som endast avser svenska företag för kollektiva investeringar bör inte heller tas in i svensk lag. Några bestämmelser bör inte heller tas in i svensk lag om de särskilda regler som gäller för investeringsenheter. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: anför att investeringsrådgivarnas uppdrag normalt omfattar rådgivning till kunderna men inte att ingå avtal för kundernas räkning eller på annat sätt företräda kunderna gentemot tredje man. Föreningen invänder därför mot definitionens krav på att investeringsrådgivare måste ”agera på kunds vägnar” eftersom man därmed riskerar att exkludera merparten av Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt IV finns bestämmelser om att sex olika kategorier av investeringsenheter är icke- rapporteringsskyldiga finansiella institut. definieras i artikel 1.1 j i avtalet. Liksom undantagen under avsnitt II men till skillnad från när det gäller undantagen i avsnitt I och II, ska sådana enheter inte också betraktas som undantagna faktiska innehavare. I punkten A undantas truster som dokumenteras av trustförvaltare. av kraven för att omfattas av detta undantag är att enheten har etablerats som en trust enligt svensk lag. Eftersom den juridiska konstruktionen trust inte förekommer i den svenska rättsordningen finns det inga enheter som har etablerats som truster enligt svensk lag. som dokumenteras av trustförvaltare bör därför inte tas in i svensk lag. I punkten B finns ett undantag för uppdragsgivande investerings- enheter och uppdragsgivande kontrollerade bolag. I punkten B.1 beskrivs de krav som ställs på en uppdragsgivande investeringsenhet för att undantaget ska vara tillämpligt. I punkten B.2 beskrivs de krav som ställs på ett uppdragsgivande kontrollerat bolag för att undantaget ska vara tillämpligt. I punkten B.3 beskrivs de krav som ställs på den uppdragstagande enheten för att undantaget ska vara tillämpligt på en uppdragsgivande investeringsenhet eller ett uppdragsgivande kontrollerat bolag. Av punkten B.1 framgår bl.a. att undantaget för uppdragsgivande investeringsenheter gäller för sådana som är etablerade i . Motsvarande beskrivning för uppdragsgivande kontrollerade bolag är något annorlunda utformad, eftersom det när det gäller sådana är fråga om bolag som upprättats i enlighet med svensk lagstiftning. Det senare innebär i princip att det ska vara fråga om ett svenskt aktiebolag. Bortsett från detta är rekvisiten i punkten B utformade oberoende av hur enhetsformerna är reglerade i svensk lagstiftning. Avgörande är i stället hur de finansiella instituten har ordnat sin verksamhet och på vilka villkor de ingått avtal med den uppdragstagande enheten. Av artikel 5.3 i avtalet framgår att rapporteringsskyldiga finansiella institut kan tillåtas att använda sig av tjänster från tredjepartsleverantör för att uppfylla de skyldigheter som avses i avtalet. Ansvaret för dessa skyldigheter ska dock fortfarande ligga hos de rapporteringsskyldiga finansiella instituten. Bestämmelser om undantag för uppdragsgivande investeringsenheter och uppdragsgivande kontrollerade bolag under de förutsättningar som anges i punkten B bör tas in i IDKL. I punkten C finns ett undantag för uppdragsgivande investeringsbolag med begränsad ägarkrets. I bestämmelsen finns fem underpunkter med rekvisit för att undantaget ska vara tillämpligt. Underpunkterna 1, 3 och 4 innehåller rekvisit med avseende på det uppdragsgivande finansiella institutet och underpunkterna 2 och 5 innehåller rekvisit med avseende på den uppdragstagande enheten. I underpunkt 1 anges bl.a. att det finansiella institutet ska vara ett finansiellt institut uteslutande på grund av att det är en investeringsenhet. Begreppet investeringsenhet definieras i artikel 1.1 j i avtalet. Bestämmelser om undantag för uppdragsgivande investeringsbolag med begränsad ägarkrets, under de förutsättningar som anges i punkten C, bör tas in i IDKL. I punkten D undantas investeringsrådgivare och investeringsansvariga. En bestämmelse som motsvarar detta undantag bör tas in i IDKL. Med anledning av vad anför vill regeringen erinra om att undantaget för investeringsrådgivare syftar till att undanta vissa enheter som är investeringsenheter och därmed finansiella institut från rapporteringsskyldighet. Investeringsenheter är enheter som bedriver viss angiven investeringsverksamhet för en kunds räkning. Redan detta innebär att undantaget är tillämpligt endast när det är fråga om enheter som agerar för kunders räkning. En enhet som bedriver rådgivning och inte agerar på en kunds räkning är överhuvudtaget inte ett finansiellt institut annat än om det även bedriver sådan verksamhet som avses i 2 kap. 7, 8 eller 10 § IDKL. Något behov av undantag från rapporterings- skyldighet finns inte för enheter som inte är finansiella institut, eftersom de ändå inte kan vara rapporteringsskyldiga finansiella institut. I punkten E finns ett undantag som är specifikt för avtal. Där undantas svenska vinstandelsstiftelser från rapporteringsskyldighet. För att vinstandelsstiftelserna ska vara undantagna uppställs vissa krav. Kraven har tagits in för att skingra en oro från amerikansk sida att undantaget annars skulle kunna få en alltför vid tillämpning. som ställs upp bedöms dock vara uppfyllda för svenska Vinstandelsstiftelser bedöms därför kunna undantas i lagen utan att dessa rekvisit skrivs ut. En bestämmelse om undantag för vinstandelsstiftelser bör tas in IDKL. I punkten F finns ett undantag för företag för kollektiva investeringar. Undantaget gäller för investeringsenheter som är etablerade i och som regleras som företag för kollektiva investeringar. enhet i artikel 1.1 gg i avtalet framgår att det inte endast är fråga om En enhet kan också vara en annan juridisk konstruktion såsom en trust. När det är fråga om företag för kollektiva investeringar rör det sig för svensk del om värdepappersfonder och Av punkten F framgår att dessa ska vara undantagna från rapporteringsskyldighet om samtliga fondandelar ägs av eller genom en eller flera undantagna faktiska innehavare, aktiva NFFE:er, amerikanska personer som inte är specificerade amerikanska personer eller av finansiella institut som inte är icke-deltagande finansiella institut. Bestämmelsen tillför dock inte någonting i sak, eftersom andelar som innehas av de uppräknade enheterna, med tillämpning av bestämmelserna om identifiering av rapporteringspliktiga konton som innehas av enheter, inte i något fall är rapporteringspliktiga konton. En fond som uppfyller förutsättningarna i punkten F har således ändå inga rapporteringspliktiga konton att lämna uppgifter om. Mot denna bakgrund bör någon bestämmelse om undantag för företag för kollektiva investeringar inte tas in i svensk lag. I punkten G finns särskilda regler som gäller för investeringsenheter. Punkten G.1 avser endast andelar i sådana företag för kollektiva investeringar som avses i punkten F (se ovan) och någon motsvarighet till bestämmelsen i punkten G.1 bör därför inte heller tas in i svensk rätt, eftersom den inte tillför någonting i sak (jfr det som sägs ovan med avseende på punkten F). Punkten G.2 avser andelar i utländska finansiella institut som är företag för kollektiva investeringar. punkten G.2 a framgår att en svensk investeringsenhets rapporteringsskyldigheter med avseende på andel i ett företag för kollektiva investeringar i en partnerjurisdiktion ska anses uppfyllda om samtliga fondandelar ägs av eller genom en eller flera undantagna faktiska innehavare, aktiva NFFE:er, amerikanska personer som inte är specificerade amerikanska personer eller av finansiella institut som inte är icke-deltagande finansiella institut. Av punkten G.2 b framgår att detsamma gäller en svensk investeringsenhets rapporteringsskyldigheter med avseende på andel i en investeringsenhet som uppfyller kraven för ett behörigt företag för kollektiva investeringar i enlighet med relevanta En svensk investeringsenhet har emellertid inte några rapporteringsskyldigheter med avseende på andra andelar än andelar i eget kapital eller skulder i den egna investeringsenheten. därför överflödigt att ta in en bestämmelse i svensk lag om att en svensk investeringsenhets rapporteringsskyldigheter med avseende på en andel i en utländsk investeringsenhet ska anses uppfyllda. andelar i andra investeringsenheter som är etablerade i än sådana som avses i punkten F eller punkten G.2. Bestämmelsen säger att andra investeringsenheters rapporteringsskyldigheter med avseende på en andel Prop. 2014/15:41 i en svensk investeringsenhet ska anses uppfyllda om den sistnämnda investeringsenhetens rapporteringsskyldigheter uppfylls av den investeringsenheten eller av en annan person. Enligt artikel 5.3 i avtalet får ett finansiellt institut ta hjälp av en utomstående för att uppfylla sina rapporteringsskyldigheter enligt avtalet (se även avsnitt 6.2.5). Med avseende på ett finansiellt konto som är en andel i eget kapital eller skulder i en investeringsenhet är det investeringsenheten som är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Punkten G.3 i avsnitt IV i bilaga II syftar till att fördela ansvaret för rapporteringen till en annan investeringsenhet. En förutsättning för att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska undgå ansvaret för rapporteringen är dock att en annan enhet faktiskt uppfyller rapporteringskraven. Om så inte sker ligger ansvaret kvar på det rapporteringsskyldiga institutet. Det är alltså i praktiken inte fråga om att fördela ansvaret för rapporteringen till en annan enhet, utan snarare ett exempel på hur artikel 5.3 kan tillämpas. Ett rapporteringskyldigt finansiellt instituts ansvar för att identifiera och lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt konto ska naturligtvis anses uppfyllt om en annan enhet uppfyller kraven åt det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Mot denna bakgrund behöver någon bestämmelse inte tas in i svensk lag för att genomföra punkten G.3. Punkten G.4 tar sikte på i etablerade investeringsenheter som regleras som ett företag för kollektiva investeringar. Det är alltså fråga om värdepappersfonder och specialfonder och gäller den situationen att fonden har emitterat fysiska andelsbevis ställda till innehavaren. Punkten G.4 saknar relevans för svenska förhållanden och föranleder inte att det tas in någon bestämmelse i svensk lag. Bestämmelserna i punkten G föranleder sammanfattningsvis inte att det tas in några bestämmelser i svensk lag. 6.3.5Avsnitt V Konton som inte är finansiella konton Regeringens förslag: En bestämmelse ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om att pensionsförsäkringar enligt inkomstskattelagen som tecknas och förvaltas i ska vara undantagna från rapporteringsplikt i de fall betalas av en arbetsgivare till förmån för en anställd som utför tjänster i . Bestämmelser ska också tas in i den lagen om undantag för vissa temporära dödsfallsförsäkringar, konton som innehas av dödsbon, spärrade konton, partnerjurisdiktionskonton och kvalificerade kreditkortskonton. Regeringens bedömning: Undantagen för pensionskonton och andra sparkonton än pensionskonton bör inte tas in i svensk lag. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I promemorian föreslås inte någon bestämmelse om undantag för kvalificerade kreditkortskonton. Remissinstanserna: och Svensk Försäkring föreslår att de undantag som gäller kvalificerade utfärdare av kreditkort även bör kunna tillämpas på kontonivå. föreningen anslutit sig. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt V beskrivs olika konton som, även om de faller in under den allmänna definitionen av finansiella konton, inte ska anses omfattas av definitionen av finansiellt konto och därför inte i något fall behandlas som rapporteringspliktiga amerikanska konton. Rent tekniskt är systematiken en annan när det gäller dessa undantagna konton än den som gäller för icke-rapporteringsskyldiga finansiella institut och undantagna faktiska De konton som anges i avsnitt V betraktas inte som finansiella konton som är undantagna från rapporteringsplikt, utan de undantas i stället helt från definitionen av finansiella konton. skillnad är dock rent teknisk och har inte någon materiell betydelse för Innebörden av att ett konto undantas från definitionen av finansiellt konto är att det inte behöver granskas i enlighet med bestämmelserna i bilaga I eller rapporteras i enlighet med artikel 2 och 3 i avtalet. I punkten A undantas vissa sparkonton. De svenska konton som skulle kunna falla in under denna kategori är pensionssparkonton avses i 58 kap. 21 § IL. Sådana konton får anses uppfylla de krav som anges i punkten A.1 a–d. Punkten A.1 e innebär dock att det i svensk lag måste finnas begränsningar i de belopp som får betalas in till kontot, antingen med avseende på de årliga inbetalningarna eller med avseende på de under en livstid. I 59 kap. IL finns begränsningar med avseende på hur stora årliga inbetalningar på pensionssparkontot som avdrag får göras för. Det finns dock inga legala hinder mot att göra större årliga insättningar på ett pensionssparkonto än vad som kan dras av. Pensionssparkonton måste därför anses falla utanför tillämpningen av punkten A.1. undantaget för pensionskonton bör därför inte tas in i svensk rätt. punkten A.2 finns ett undantag för sparkonton som inte är Skogskonton och skogsskadekonton som avses 21 kap. 21 § IL och upphovsmannakonton som avses i 32 kap. 1 § IL kan hävdas uppfylla kriterierna i punkten A.2 a–c. Liksom när det gäller pensions- konton finns dock ett krav på att det i svensk lag ska finnas begränsningar med avseende på belopp som får betalas in till kontot. punkten A.2 d framgår att ett krav för att undantaget ska vara tillämpligt är att svensk lag föreskriver att de årliga inbetalningarna får uppgå till Något legalt hinder mot att göra större insättningar på skogskonton, skogsskadekonton och upphovsmanna- konton finns dock inte. Något undantag som motsvarar undantaget för sparkonton som inte är pensionskonton enligt punkten A.2 bör därför inte tas in i svensk lag. I punkten B finns ett undantag som är specifikt för avtal. undantas pensionsförsäkringsavtal som tecknas och förvaltas i och som är en pensionsförsäkring enligt IL. För att undantaget ska vara tillämpligt uppställs därutöver fyra kriterier. Det första kriteriet är att avsättningar till försäkringsavtalet görs av en arbetsgivare till förmån för en anställd i med personligt personligt ansvar för utförande av tjänsterna innebär att det ska vara fråga om ett personligt anställningsförhållande. Det andra kriteriet är att utbetalningar eller uttag från försäkringsavtalet är tillåtna endast vid pensionering, dödsfall eller invalititet. Även om detta rekvisit formulerats något annorlunda än motsvarande rekvisit i t.ex. punkten A.1 d är det samma villkor för utbetalningar som avses här, nämligen att en specificerad pensionsålder uppnåtts eller nedsatt arbetsförmåga eller dödsfall inträffat. Däremot räcker det inte för att undantaget i punkten B ska vara uppfyllt att utbetalningar som görs innan sådan specificerad händelse har inträffat är förbundna med kostnader. Det tredje kriteriet är att utbetalningar ska rapporteras till och det fjärde kriteriet är att utbetalningar till den anställde är skattepliktiga i . En bestämmelse bör tas in i IDKL som motsvarar undantaget i punkten B för pensionsförsäkringar enligt IL. Det andra, tredje och fjärde kriteriet för undantagets tillämplighet är generellt uppfyllda för sådana pensions- försäkringar och behöver därför inte tas med i lagen. I detta sammanhang kan också uppmärksammas att ett försäkringsavtal, enligt definitionerna av begreppet finansiellt konto och begreppet kontantvärde, aldrig är ett finansiellt konto om det inte finns något belopp som försäkringstagaren har rätt att få vid återköp eller uppsägning av avtalet (utan avdrag för avgifter för återköp eller pantsättning) eller som försäkringstagaren kan låna i enlighet med eller med hjälp av avtalet. I punkten C finns ett undantag för vissa temporära dödsfalls- försäkringar med en löptid som löper ut innan den försäkrade har fyllt . För att undantaget ska vara tillämpligt ställs det upp fyra rekvisit. Rekvisiten är oberoende av hur sådana försäkringar behandlas i skatte- avseende enligt svensk lag. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse som motsvarar punkten C tas in i lagen. I punkten D undantas konton i som innehas uteslutande av dödsbo om kopia på den avlidnes testamente eller dödsbevis finns med i dokumentationen för kontot. En bestämmelse om att konton som innehas av dödsbon är undantagna från rapporteringsplikt bör tas in i IDKL. I punkten E finns ett undantag för spärrade konton. De rekvisit som ställs upp för undantagets tillämplighet är inte kopplade till hur sådana konton behandlas skattemässigt enligt svensk lag. För att möjliggöra tillämpning av detta undantag bör en bestämmelse om undantag för spärrade konton från rapporteringsplikt tas in i IDKL. I punkten F undantas partnerjurisdiktionskonton. Undantaget avser ett konto som förs i men som är undantaget från definitionen av finansiellt konto enligt ett mellan och en annan stat eller jurisdiktion än . Ett rapporteringspliktigt konto enligt den svenska lagstiftning som föreslås är endast sådana finansiella konton som förs hos ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut. Ett rapporterings- skyldigt finansiellt institut är ett svenskt finansiellt institut, exklusive sådana enheters fasta driftställen i utlandet, och utländska finansiella instituts fasta driftställen i . Bestämmelsen i punkten F tar sikte på den situationen att ett svenskt rapporteringsskyldigt finansiellt institut även har att följa lagstiftningen i en annan partnerjurisdiktion när det gäller identifiering och rapportering av rapporteringspliktiga amerikanska konton. Sådana situationer torde bli sällsynta, men det kan inte uteslutas att det kan uppstå situationer då ett finansiellt institut måste 2014/15:41 tillämpa lagstiftningen i mer än en partnerjurisdiktion. En sådan situation skulle t.ex. kunna uppstå om och skattemyndigheten i en annan partnerjurisdiktion gör olika bedömningar med avseende på om ett svenskt finansiellt institut har ett fast driftställe i den andra partner- jurisdiktionen. En bestämmelse om undantag för partner- jurisdiktionskonton bör därför tas in i IDKL. Såsom och Svensk Försäkring föreslår bör ett undantag för kvalificerade utfärdare av kreditkort tas in i IDKL. Någon direkt motsvarighet till ett sådant undantag finns inte i bilaga II till , men som angetts ovan under avsnitt 6.3.3 finns det ett undantag för kvalificerade kreditkortsutfärdare från rapporterings- skyldighet. Ett finansiellt institut som endast har kreditkortskonton är under vissa villkor alltså helt undantagna från rapporteringsskyldighet. Det anses således finnas liten risk för att sådana kreditkortskonton ska kunna användas vid skatteundandragande. Det får därför anses vara väl i linje med avtalets syfte att även ta in ett undantag på kontonivå för kvalificerade kreditkortskonton på samma villkor som gäller för kvalificerade kreditkortsutfärdare. De konton som inte omfattas av något undantag enligt är således finansiella konton som kan vara rapporteringspliktiga om förutsättningarna för det är uppfyllda. Exempelvis kan nämnas att investeringssparkonton enligt lagen (2011:1268) om investeringsspar- konto inte är undantagna och alltså utgör finansiella konton. Om ett sådant konto är rapporteringspliktigt ska de uppgifter som framgår av artikel 2 i lämnas om kontot, se avsnitt 6.2.2. Det innebär att kontrolluppgift i dessa fall ska innehålla bl.a. uppgifter om ränta, utdelning och annan avkastning av tillgångar på kontot, trots att dessa inkomster inte beskattas i . Regeringens förslag: Definitioner som motsvarar definitionerna av begreppen rapporteringsskyldigt FFI enligt modell 1 och deltagande FFI ska tas in i lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av . I lagen ska begreppen ”rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt modell 1” respektive ”deltagande finansiellt institut” användas i stället för begreppen ”rapporteringsskyldigt FFI enligt modell 1” respektive ”deltagande FFI”. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inga remissynpunkter har lämnats som har anknytning till denna fråga.