prop · H103171 · 2014-03-11 00:00:00 — (Metod med användande av koncentrerad svavelsyra) Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära fiberblandningar av 1.bomull (5), acetat (19), kupro (21), modal (22), triacetat (24), viskos (25), vissa akrylhartser (26), vissa modakryl typer (29), polyamid eller nylon (30), polyester (35) och elastomultiester (45) 2.klorfibrer (27) baserade på homopolymerer av vinylklorid, vare sig de är efterklorerade eller inte, elastolefin (46) och melamin (47). De modakryltyper som avses är de som ger en klar lösning när de doppas i koncentrerad svavelsyra (relativ densitet : 1,84). Denna metod kan användas i stället för metod nr 8 och nr 9. Ingående komponent, annan än klorfiber, elastolefin eller melamin (dvs. de fibrer som omnämns i punkt 1.1), löses ut från en känd torrvikt av blandningen med koncentrerad svavelsyra (relativ densitet : 1,84). Återstoden, som består av klorfiber, elastolefin eller melamin, samlas, sköljs, torkas och vägs. Dess massa, vid behov korrigerad, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen annat fiberslag erhålls som mellanskillnad. 3.UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna) a)Erlenmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet . b)Glasstav med tillplattad ände. a)Svavelsyra, koncentrerad (relativ densitet : 1,84). b)Svavelsyra, (m/m) vattenhaltig lösning. Tillsätt försiktigt under kylning svavelsyra (relativ densitet : 1,84) till destillerat eller avjoniserat vatten. Efter nedkylning till rumstemperatur späds lösningen med vatten till . c)Ammoniak, utspädd lösning. Späd koncentrerad ammoniak (relativ densitet : 0,880) med destillerat vatten till . Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan på följande sätt: Tillsätt svavelsyra (3.2 a) per gram provmaterial till provexemplaret i kolven (3.1 a). Låt kolven stå i rumstemperatur . Rör om då och då med glasstaven. Om ett vävt eller stickat tyg behandlas, tryck det mot kolvväggen med glasstaven så att det material som lösts upp av svavelsyran avskiljs. Häll vätskan genom den vägda filterdegeln. Tillsätt ny svavelsyra (3.2 a) till kolven och upprepa behand lingen. Överför innehållet i kolven till filterdegeln med hjälp av glasstaven. Om nödvändigt, tillsätt litet koncentrerad svavelsyra (3.2 a) till kolven så att fibrer som klibbar fast vid kolvväggen ska kunna överföras till filterdegeln. Töm filterdegeln genom avsugning och ta bort filtratet genom att tömma eller byta ut filterkolven. Skölj med, i tur och ordning, svavelsyrelösning (3.2 b), destillerat eller avjoniserat vatten (I.3.2.3 i de allmänna anvisningarna) och ammoniaklösning (3.2 c), och skölj slutligen noggrant med destillerat eller avjoniserat vatten och avvattna degeln genom avsugning efter varje påfyllning. (Avsug inte under sköljningen, utan låt sköljvätskan självrinna före avsug ningen.) Torka degeln, låt den svalna och väg den med innehåll. Europeiska unionens officiella tidning L 272/45 5.BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,00 utom för melamin, där d är 1,01. För en homogen textilblandning ska konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte överstiga ± 1 vid konfidensnivå. KLORFIBRER, VISSA MODAKRYLFIBRER, VISSA ELASTANFIBRER, ACETATFIBRER, TRIACETATFIBRER OCH VISSA ANDRA FIBERSLAG (Metod med användande av cyklohexanon) Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära fiberblandningar av 1.acetat (19), triacetat (24), klorfibrer (27), vissa modakrylfibrer (29), vissa elastanfibrer (43) med 2.ull (1), djurhår (2 och 3), silke (4), bomull (5), kupro (21), modal (22), viskos (25), polyamid eller nylon (30), akryl (26), glasfiber (44) och melamin (47). Vid förekomst av modakryl- eller elastanfibrer måste ett prov först utföras för att utröna om fibern kan utlösas helt i reagensen. Det är också möjligt att analysera blandningar som innehåller klorfibrer genom använda metod nr 9 eller metod nr 14. Acetat- och triacetatfibrerna, klorfibrerna, vissa modakryltyper och elastantyper löses ut från en känd torrvikt med cyklohexanon vid en temperatur nära kokpunkten. Återstoden samlas, sköljs, torkas och vägs. Dess massa, vid behov korrigerad, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen klorfibrer, modakryl, elastan, acetat och triacetat erhålls som mellanskillnad. 3.UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna) a)Utrustning för extrahering under värme som lämpar sig för användning vid provningsförfarandet enligt punkt 4 (se illustration: detta är en variant av den apparat som beskrivs i Melliand Textilberichte 56 (1975), s. 643–645). b)Filterdegel för provexemplaret. c)Poröst mellanlägg (porositetsgrad 1). d)Återloppskylare som kan anpassas till destillationskolven. e)Uppvärmningsanordning. a)Cyklohexanon, kokpunkt . b)Etylalkohol, 50 volymprocent. Cyklohexanon är brandfarligt och giftigt. Ska användas med försiktighet. Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan på följande sätt: Tillsätt cyklohexanon per gram fibermaterial till provexemplaret i destillationskolven. Sätt in extraherings behållaren där filterdegeln med provexemplaret och det porösa mellanlägget, i något lutande ställning, har placerats. Sätt in återloppskylaren. Värm upp till kokpunkten och fortsätt extraheringen med en omloppshas tighet om minst 12 cykler . Avlägsna extraheringsbehållaren efter extrahering och avkylning, ta ut filterdegeln och avlägsna det porösa mellan lägget. Skölj innehållet i filterdegeln tre eller fyra gånger etylalkohol som värmts upp till ca och därefter med 60-gradigt vatten. L 272/46 Europeiska unionens officiella tidning Avsug inte under eller mellan sköljningarna. Låt sköljvätskan självrinna före avsugningen. Torka slutligen degeln, låt den svalna och väg den med innehåll. 5.BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,00 utom för silke och melamin för vilka d =1,01 och för akryl för vilken d = 0,98. För en homogen textilblandning ska konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte överstiga ± 1 vid konfidensnivå. Illustration som avses i punkt 3.1 a i metod 15 Europeiska unionens officiella tidning L 272/47 MELAMIN OCH VISSA ANDRA FIBERSLAG (Metod med användande av het myrsyra) Denna metod är, efter avlägsnande av fiberfrämmande ämnen, tillämplig på binära fiberblandningar av 1.melamin (47) med 2.bomull (5) och aramid (31). Melaminet löses ut från en känd torrvikt av blandningen med het myrsyra (m/m). Återstoden samlas, sköljs, torkas och vägs. Dess massa, vid behov korrigerad, anges som procentuell andel av blandningens torrvikt. Den procentuella andelen annat fiberslag erhålls som mellanskillnad. Iaktta noga det rekommenderade temperaturområdet eftersom melaminets löslighet är starkt beroende av tempera turen. 3.UTRUSTNING OCH REAGENSER (andra än de som anges i de allmänna anvisningarna) a)Erlenmeyerkolv med glaspropp, minsta kapacitet . b)Skakvattenbad eller annan utrustning för att skaka kolven under bibehållande av temperaturen 90 ± . a)Myrsyra (m/m, relativ densitet : 1,204). Späd 98–m/m myrsyra (relativ densitet : 1,220) med vatten till . Het myrsyra är starkt frätande och måste hanteras varsamt. b)Ammoniak, utspädd lösning: Späd koncentrerad ammoniaklösning (relativ densitet : 0,880) med vatten till . Följ de allmänna anvisningarna och fortsätt sedan på följande sätt: Tillsätt myrsyra per gram provmaterial till provexemplaret i kolven, som ska ha en minsta kapacitet på . Sätt i proppen och skaka kolven så att allt provmaterial blir genomblött. Håll kolven i skakvattenbad ± under kraftiga skakningar. Låt svalna till rumstemperatur. Häll vätskan genom den vägda filterdegeln. Tillsätt myrsyra till fibermaterialet i kolven, skaka manuellt och filtrera över allt genom filterdegeln. För att allt fibermaterial ska kunna överföras till filterdegeln sköljs kolven med ytterligare myrsyra. Avvattna genom avsugning och skölj återstoden med myrsyra, hett vatten, utspädd ammoniaklösning och slutligen kallt vatten. Avvattna filterdegeln genom avsugning efter varje sköljning. Låt varje sköljvätska självrinna innan avsugning sker. Avvattna slutligen genom avsugning, torka, låt degeln svalna och väg den med innehåll. 5.BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT Beräkna resultatet enligt de allmänna anvisningarna. Värdet för d är 1,02. För en homogen textilblandning ska konfidensintervallet för de erhållna resultaten inte överstiga ± 2 vid konfidensnivå. L 272/48 Europeiska unionens officiella tidning KVANTITATIV ANALYS AV TERNÄRA TEXTILFIBERBLANDNINGAR Metoderna för kemisk kvantitativ analys är i allmänhet baserade på selektiv upplösning av de enskilda komponenterna. Det finns fyra varianter av denna metod: 1.Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ut från den första provkroppen och en annan kom ponent (b) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i varje provkropp vägs och den procentuella andelen upplöst material beräknas sedan på basis av viktförlusten. Den tredje komponentens procentuella andel (c) erhålls som mellanskillnad. 2.Två olika provkroppar används varvid en komponent (a) löses ut från den första provkroppen och två komponenter (a och b) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden i den första provkroppen vägs och komponentens (a) procentuella andel beräknas sedan på basis av viktförlusten. Den olösliga återstoden i den andra provkroppen vägs. Den motsvarar komponent (c). Den tredje komponentens (b) procentuella andel erhålls som mellanskillnad. 3.Två olika provkroppar används varvid två komponenter (a och b) löses ut från den första provkroppen och två komponenter (b och c) från den andra provkroppen. Den olösliga återstoden motsvarar de två komponenterna (c och a). Den tredje komponentens (b) procentuella andel erhålls som mellanskillnad. 4.Endast en provkropp används och sedan en av komponenterna avlägsnats vägs den olösliga återstoden som bildats av de två återstående fibrerna och den procentuella andelen löslig komponent beräknas på basis av viktförlusten. En av de två fibrerna i återstoden löses ut, den olösliga komponenten vägs och den procentuella andelen av den andra lösliga komponenten beräknas på basis av viktförlusten. När det är möjligt rekommenderas användning av en av de första tre varianterna. Vid kemisk analys måste den expert som är ansvarig för analysen se till att man väljer sådana metoder som bara löser ut rätt fiber eller fibrer och lämnar de övriga intakta. I avsnitt V finns det en tabell med ett antal ternära fiberblandningar samt metoder för analys av binära fiberblandningar. Dessa metoder kan i princip användas för analys av ifrågavarande ternära fiberblandningar. För att minimera felmöjligheterna bör man om möjligt göra en kemisk analys med användande av minst två av de fyra ovannämnda varianterna. Innan en analys påbörjas måste alla i blandningen ingående fiberslag identifieras. Med somliga kemiska metoder kan den olösliga komponenten i en blandning ha delvis upplösts i reagensen som användes för att lösa upp den lösliga kom ponenten. I möjligaste mån har sådana reagenser valts som har liten eller ingen effekt på olösliga fibrer. Om det är känt att viktförlust inträffar under analysen ska resultatet korrigeras. Korrektionsfaktorer för detta ändamål finns angivna. Dessa faktorer har bestämts genom försök vid flera laboratorier genom att fibrer som rengjorts genom förbehandling har behandlats med den för metoden lämpliga reagensen. Dessa korrektionsfaktorer är endast tillämpliga på opåverkade fibrer, varför andra korrektionsfaktorer kan behövas om fibermaterialet har påverkats före eller under behandlingen. Om man måste använda den fjärde varianten där en textilfiber underkastas successiv påverkan av två olika lösningsmedel, måste korrektionsfaktorer användas för eventuella viktförluster som fibern utsatts för under de två behandlingarna. Minst två bestämningar ska göras både i fråga om och i fråga om kemisk separation. I.Allmänna anvisningar om metoderna för kvantitativ kemisk analys av ternära fiberblandningar Gemensamma anvisningar för metoderna för kvantitativ kemisk analys av ternära fiberblandningar. Under tillämpningsområdet för varje metod för analys av binära fiberblandningar anges på vilka fibrer metoden är tillämpbar (se kapitel 2 om metoder för kvantitativ analys av vissa binära textilfiberblandningar). Europeiska unionens officiella tidning L 272/49 Efter identifiering av komponenterna i en blandning avlägsnas det fiberfrämmande materialet med hjälp av lämplig förbehandling och sedan tillämpas en eller flera av de fyra varianterna för det i inledningen beskrivna förfarandet vid selektiv upplösning. Utom när detta möter tekniska svårigheter bör man först avlägsna det fiberslag som överväger. Den fiber som ingår i mindre del bildar återstod. I.3 MATERIAL OCH UTRUSTNING I.3.1 Utrustning I.3.1.1 Filterdeglar och vägglas som är stora nog att hålla sådana deglar eller annan utrustning som ger motsvarande resultat. I.3.1.3 Exsickator med fuktindikerande blågel. I.3.1.4 Ventilerad ugn för torkning av provkroppar i ± . I.3.1.5 Analysvåg med en noggrannhet av . I.3.1.6 Soxhlet extraktionsutrustning eller annan utrustning som ger motsvarande resultat. I.3.2.1 Petroleumeter, redestillerad, kokintervall 40–. I.3.2.2 Övriga reagenser anges i avsnittet för aktuell metod. I.3.2.3 Destillerat eller avjoniserat vatten. Samtliga reagenser ska vara kemiskt rena. I.4 KONDITIONERINGS- OCH PROVNINGSATMOSFÄR Eftersom det är torrvikter som bestäms är det onödigt att konditionera provmaterialet eller att utföra analyser i konditionerad atmosfär. Ta ut ett analysprov som är representativt för laboratorieprovet och tillräckligt stort för att räcka till erforderligt antal provkroppar, vardera om . I.6 FÖRBEHANDLING AV ANALYSPROV (1) När det ingår ett ämne som inte ska medtas vid procentberäkningen (se artikel 19 i denna förordning) bör detta avlägsnas före behandlingen med en lämplig metod som inte påverkar några av de övriga fibrerna. I detta syfte avlägsnas fiberfrämmande ämnen som kan extraheras med petroleumeter och vatten genom att analysprovet behandlas i en Soxhlet extraktionsutrustning med petroleumeter med en minsta hastighet av sex cykler . Låt petroleumetern avdunsta från analysprovet som sedan extraheras genom direkt behandling som innebär att analysprovet blötläggs i vatten i rumstemperatur i och sedan blötläggs i vatten i ± i , medan man rör om då och då. Badförhållandet vätska: analysprovet ska vara 100:1. Avlägsna överflödigt vatten från analysprovet genom urkramning, avsugning eller centrifugering och låt sedan analysprovet lufttorka. När det gäller elastolefin eller fiberblandningar som innehåller elastolefin och andra fibrer (ull, djurhår, silke, bomull, lin, äkta hampa, jute, manillahampa, alfa, kokos, ginst, rami, sisal, kupro, modal, protein, viskos, akryl, polyamid eller nylon, polyester och elastomultiester) måste det ovannämnda förfarandet anpassas något, genom att petroleumetern ersätts med aceton. (1) Se kapitel 1.1. L 272/50 Europeiska unionens officiella tidning Om fiberfrämmande ämnen inte kan extraheras med petroleumeter och vatten ska de avlägsnas genom att den ovan beskrivna vattenmetoden ersätts med annan lämplig metod som inte väsentligt förändrar någon av fiber komponenterna. Vad gäller vissa oblekta vegetabiliska fibrer (t.ex. jute och kokos) bör det dock noteras att normal förbehandling med petroleumeter och vatten inte avlägsnar alla naturligt förekommande fiberfrämmande ämnen. Trots detta görs ingen ytterligare förbehandling, såvida provet inte innehåller appretur som är olöslig i både petroleumeter och vatten. Analysrapporterna ska innehålla fullständiga upplysningar om de förbehandlingsmetoder som använts. I.7 TILLVÄGAGÅNGSSÄTT I.7.1 Allmänna anvisningar I.7.1.1 Torkning Torka , dock högst , ± i en ventilerad ugn med ugnsluckan stängd . Om torkperioden är kortare än måste man väga provkroppen för att kontrollera att massan har förblivit . Massan kan anses om variationen är efter ytterligare 60 minuters torkning. Undvik att hantera deglar och vägglas, provkroppar eller återstoder med bara händer vid torkning, kylning och vägning. Torka provkropparna i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatorn. Torka filterdegeln i ett vägglas med locket liggande bredvid i ugnen. Vid torktidens slut tillsluts vägglaset innan det tas ut ur ugnen och snabbt placeras i exsickatorn. När annan utrustning än filterdeglar används ska torkningen i ugnen ske på sådant sätt att fibrernas torrvikt kan bestämmas utan förlust. Kyl tills fullständig avkylning av vägglasen har uppnåtts, dock minst och med exsickatorn placerad bredvid vågen. Efter kylning vägs vägglaset från det att det avlägsnats ur exsickatorn. Väg med en noggrannhet av . Ta ut en provkropp som väger från ett förbehandlat analysprov. Skär garn eller tyg i längder och skilj dem åt så mycket det går. Torka provkroppen i ett vägglas, låt den svalna i exsickator och väg den. Flytta över provkroppen i aktuellt kärl enligt tillämpligt avsnitt av relevant unionsmetod och väg därefter åter vägglaset omgående. Provkroppens torrvikt erhålls som mellanskillnad. Slutför analysen enligt tillämpligt avsnitt av relevant metod. Undersök återstoden i mikroskop eller på annat lämpligt sätt för att kontrollera att det fiberslag som skulle avlägsnas verkligen har lösts ut. I.8 BERÄKNING OCH REDOVISNING AV RESULTAT Varje komponents massa uttrycks i procent av den totala blandningens massa. Resultatet beräknas på ren torrvikt som justerats med hänsyn till a) godtagna toleranser och b) nödvändiga korrektionsfaktorer för att förlust av fiberfrämmande ämnen under förbehandlingen och analysen ska beaktas. I.8.1 Beräkning av den procentuella andelen rena torra fibrer ska göras utan beaktande av förlust av fibermassa under förbehandlingen. Europeiska unionens officiella tidning L 272/51 I.8.1.1 – VARIANT 1 – Dessa formler ska användas när en viss komponent i blandningen avlägsnas från den första provkroppen och en annan komponent avlägsnas från den andra provkroppen: P3% = 100 – (P1% + P2%) P1 % är den procentuella andelen av den första rena, torra komponenten (komponent i den första provkroppen som lösts ut i den första reagensen), P2 % är den procentuella andelen av den andra rena, torra komponenten (komponent i den andra provkroppen som lösts ut i den andra reagensen), P3 % är den procentuella andelen av den tredje rena, torra komponenten (den olösliga komponenten i båda provkropparna), är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling, är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling, är återstodens torrvikt sedan den första komponenten i den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen, är återstodens torrvikt sedan den andra komponenten från den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagenser, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen (1), är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den första komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen. I.8.1.2 – VARIANT 2 – Dessa formler ska användas när en komponent (a) avlägsnas från den första provkroppen och lämnar kvar de övriga två komponenterna (b + c), och när två komponenter (a + b) avlägsnas från den andra provkroppen och lämnar kvar den tredje komponenten som återstod (c): P1% = 100 – (P2% + P3%) P2% ¼ 100 Ü d1r1 – d1 Ü P3% m1 d2 P3% ¼ d4r2 Ü P1 % är den procentuella andelen av den första rena, torra komponenten (komponent i den första provkroppen som lösts ut i den första reagensen), P2 % är den procentuella andelen av den andra rena, torra komponenten (komponent som lösts ut i den andra reagensen, med den första komponenten i den andra provkroppen), P3 % är den procentuella andelen av den tredje rena, torra komponenten (komponent som är olöslig i båda provkropparna), (1) Värdena för d anges i kapitel 2 i denna bilaga som handlar om de olika metoderna för analys av binära blandningar. L 272/52 Europeiska unionens officiella tidning är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling, är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling, är återstodens torrvikt sedan den första komponenten i den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den är återstodens torrvikt sedan den första och andra komponenten i den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen. – VARIANT 3 – Dessa formler ska användas när två komponenter (a + b) avlägsnas från provkroppen och lämnar kvar den tredje komponenten (c), och därefter två komponenter (b + c) avlägsnas från en annan provkropp och lämnar kvar den första komponenten (a): P2% = 100 – (P1% + P3%) P1 % är den procentuella andelen av den första rena, torra komponenten (komponent som lösts ut med hjälp av reagensen), P2 % är den procentuella andelen av den andra rena, torra komponenten (komponent som lösts ut med hjälp av reagensen), P3 % är den procentuella andelen av den tredje rena, torra komponenten (komponent som lösts ut i den andra provkroppen med hjälp av reagensen), är den första provkroppens torrvikt efter förbehandling, är den andra provkroppens torrvikt efter förbehandling, är återstodens torrvikt sedan den första och andra komponenten i den första provkroppen avlägsnats med hjälp av den första reagensen, är återstodens torrvikt sedan den andra och tredje komponenten i den andra provkroppen avlägsnats med hjälp av den andra reagensen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten som inte lösts ut i den första provkroppen, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den andra reagensen hos den första komponenten som inte lösts ut i den andra provkroppen. I.8.1.4 – VARIANT 4 – Dessa formler ska användas när två komponenter i följd avlägsnas från blandningen med användande av samma provkropp: P1% = 100 – (P2% + P3%) P3% ¼ d3mr2 Ü 100 P1 % är den procentuella andelen av den första rena, torra komponenten (första utlösta komponent), P2 % är den procentuella andelen av den andra rena, torra komponenten (andra utlösta komponent), P3 % är den procentuella andelen av den tredje rena, torra komponenten (olöslig komponent), m är provkroppens torrvikt efter förbehandling, är återstodens torrvikt sedan den första komponenten avlägsnats med hjälp av den första reagensen, Europeiska unionens officiella tidning L 272/53 är återstodens torrvikt sedan den första och andra komponenten avlägsnats med hjälp av den första och är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den andra komponenten, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första reagensen hos den tredje komponenten, är korrektionsfaktorn för viktförlust i den första och andra reagensen hos den tredje komponenten (1). Beräkning av den procentuella andelen av varje enskild komponent justerad med hänsyn till godtagna toleranser och i tillämpliga fall korrektionsfaktorer för viktförlust under förbehandlingen P1A þ P2B þ P3C P1A þ P2B þ P3C P1A þ P2B þ P3C