prop · H103228 · 2014-05-12 00:00:00 — 2013/14:228 ska utfärda riktlinjer i fråga om begreppet tillräcklig tid som ska avsättas för att kunna utföra uppgifterna. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen ändras genom att den tidigare hänvisningen till kapitaltäck- ningslagen utgår och ersätts med hänvisningar till tillsynsförordningen, lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag och lagen om kapitalbuffertar. Jämför 9 kap. 1 § sparbankslagen (1987:619) och 11 kap. 1 och 3 §§ lagen (1995:1570) om medlemsbanker. Paragrafen genomför artikel 91.3 i kapitaltäckningsdirektivet. I första stycket anges att antalet uppdrag som en styrelseledamot eller en verkställande direktör i en kreditmarknadsförening får inneha ska vara lämpligt med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet samt arten, omfattningen och komplexiteten hos institutets Bestämmelsens andra stycke innehåller kvantitativa begränsningar av antalet uppdrag som en styrelseledamot eller en verkställande direktör i ett institut som är betydande får ha. Vad som avses med ett betydande institut utvecklas i allmänmotiven. Motsvarande reglering för bankaktiebolag finns i 10 kap. 8 a §. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen genomför artikel 91.3–91.6 i kapitaltäckningsdirektivet. I första stycket anges att uppdrag inom samma koncern eller i företag där institutet har ett kvalificerat innehav räknas som ett enda uppdrag vid tillämpning av 6 a § andra stycket. Vidare anges att uppdrag i verksamheter och organisationer som inte huvudsakligen har ett kommersiellt syfte inte beaktas vid tillämpningen av nämnda stycke. I paragrafens andra stycke anges att 6 a § andra stycket inte heller ska tillämpas på representanter för svenska staten. I tredje stycket anges att får medge den som är styrelseledamot eller verkställande direktör i ett sådant ledningsorgan som avses i andra stycket tillstånd att inneha ytterligare ett Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen genomför artikel 91.2 i kapitaltäckningsdirektivet. I bestämmelsen anges att styrelseledamöter och verkställande direktör ska avsätta tillräcklig tid för att kunna utföra uppdraget i institutet. ska utfärda riktlinjer i fråga om begreppet tillräcklig tid som ska avsättas för att kunna utföra uppgifterna. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Ändringen är en följdändring med anledning av förslaget om att upphäva kapitaltäckningslagen. Ändringen innebär att hänvisningen till kapitaltäckningslagen ersätts med hänvisningen till den nya reglering som ersätter den lagen. Paragrafen genomför artiklarna 4.3, 40, 52.3 och 65.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen ger rätt att t.ex. ta in rapporter eller begära att kreditinstituten informerar inspektionen om andra omständigheter rörande verksamheten (se prop. 2002/03:139 s. 544). Första stycket ändras genom att sådana utländska kreditinstitut som har inrättat filial enligt 4 kap. 4 § ersätts med sådana utländska kreditinstitut som har inrättat filial i . Avsikten är att tydliggöra att rätten att begära in information i förhållande till utländska kreditinstitut som inrättat filial här i landet ska gälla oberoende av om det är fråga om ett utländskt kreditinstitut inom eller utanför EES. Andra stycket är nytt. Paragrafen ger rätt att begära motsvarande uppgifter som avses i första stycket av fysiska personer som är anställda vid något av de institut eller företag som omnämns där eller i 6 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. I fråga om ändringen i första stycket, se författningskommentaren till 3 §. Andra stycket är nytt och innebär en skyldighet för att före en inspektion av filialer tillhörande utländska kreditinstitut inom ESS, konsultera behöriga myndigheter i den medlemsstat som har auktoriserat det utländska kreditinstitutet. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av medlemskap i . Ändringen innebär att denna skyldighet utökas till att omfatta också och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 10.2. I paragrafen anges ett antal situationer då har möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till Europeiska bankmyndigheten för tvistlösning. 2013/14:228 Ändringen innebär att denna möjlighet utökas till att omfatta den situation som anges i artiklarna 116 och 133 i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.3. Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska möjligheten att hänskjuta ett förfarande för bindande medling i enlighet med artiklarna 41.2, 43.5, 50.4 och 51.2 i direktivet börja gälla först från och med det datum då kravet på likviditetstäckning börjar tillämpas i enlighet med den delegerade akt som införs som bindande standard i enlighet med artikel 460 i tillsynsförordningen. Möjligheten att hänskjuta ett förfarande enligt dessa artiklar framgår av Av övergångsbestämmelserna till lagen framgår att bestämmelsen träder i kraft först som regeringen För tiden fram till dess ska i stället artiklarna 152–159 Det kan då konstateras att den nuvarande möjligheten att enligt artikel 42 kreditinstitutsdirektiv hänskjuta ett förfarande till för bindande medling endast har en motsvarighet i artikel 50, som ska börja tillämpas först efter att den nya likviditetsregleringen antagits. Övervägandena finns i avsnitt 7.2.9, 10.3 och 10.7. Det nuvarande första stycket upphävs. Detta föranleds av att värdlandsmyndigheterna inte längre ska ha ansvar för att utöva tillsyn över att likviditeten är tillfredsställande i filialer som tillhör utländska kreditinstitut inom EES. Ansvaret ska i stället tillkomma behörig myndighet i hemlandet. Paragrafens andra stycke genomgår vissa följdändringar med anledning av att det första stycket utgår. Några ändringar i sak har däremot inte vidtagits. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. Ändringen är en följdändring med anledning av att kapitaltäckningslagen Ändringen innebär att nuvarande hänvisningen till kapital- täckningslagen ersätts med motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. ändras även språkligt. Paragrafen innehåller regler för tillståndsprövningen enligt 1 § i samband med förvärv eller ökning av ett kvalificerat innehav i ett kreditinstitut. I andra stycket görs en ändring som i likhet med lämplighetsprövningen i 3 kap. 2 § 4 utvidgar gällande prövning till att avse styrelsen i sin helhet. Vidare justeras bestämmelsen genom att nuvarande hänvisning till 9 kap. 13 § kapitaltäckningslagen ersätts med motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Det senare utgör en följdändring Prop. 2013/14:228 med anledning av förslaget om att upphäva kapitaltäckningslagen och innebär i denna del ingen ändring i sak. Ändringen i första stycket 3 innebär att nuvarande hänvisning till 9 kap. 13 § kapitaltäckningslagen ersätts med hänvisning till motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Detta utgör en följdändring med anledning av förslaget om att upphäva kapitaltäckningslagen och innebär ingen ändring i sak. Paragrafen genomför artiklarna 64, 67.1, 67.2 c, 102.1 b och 104.1 i kapitaltäckningsdirektivet. I paragrafen anges när får vidta olika typer av ingripanden mot kreditinstitut. Paragrafens första stycke har ändrats språkligt. Andra stycket genomgår språkliga ändringar bland annat för att tydliggöra att bestämmelsen endast talar om vad som gäller för ett ingripande som sker med stöd av lagen. Jämför bestämmelsen i 1 c §, som är ny. Någon ändring i sak i denna del är inte avsedd. Härutöver förändras stycket genom att befogenhet att ingripa genom föreläggande tydliggjorts genom att uppräkningen av exempel utökas. Innehållet i paragrafens tredje stycke är nytt och innebär att ska kunna ingripa genom att utfärda ett föreläggande i enlighet med första stycket redan om det finns skäl att anta att det är sannolikt att institutet kommer bryta mot gällande regler. Enligt den nuvarande lydelsen av stycket får avstå från ingripande bl.a. om överträdelsen var ringa eller ursäktlig. Detta följer numera av 15 kap. 1 a § andra stycket. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.3. Paragrafen genomför artikel 70 a, 70 b, 70 e och 70 h i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen är ny och reglerar vilka hänsyn som ska tas vid valet av sanktion. Vid bedömningen ska liksom överträdelsens allvarlighet och varaktighet utgöra utgångspunkten för valet av sanktion. I första stycket andra meningen tillkommer en skyldighet att även ta särskild hänsyn till överträdelsens art och dess konkreta eller potentiella effekter på det finansiella systemet och eventuella skador som uppstått. Med skador avses bl.a. skador som drabbat institutets kunder, men även om staten tvingats vidta åtgärder för att värna stabiliteten i det finansiella systemet eller skydda insättare. Som en förmildrande omständighet ska 2013/14:228 beaktas om överträdelsen är ursäktlig. Det innebär att eller domstolen ska ha möjlighet att beakta om en överträdelse är föranledd av ett beteende som av särskilda omständigheter är att betrakta som mindre klandervärt än annars. Bestämmelsen utgör inte hinder för att ta hänsyn till andra omständigheter än de som anges särskilt. Innehållet i andra stycket överensstämmer med nuvarande 1 § tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 11.5.1. Paragrafen genomför artikel 70 f och i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen anger hur ett antal olika faktorer som inte är hänförliga till själva överträdelsen ska inverka på valet av sanktion. Av första stycket framgår att i försvårande riktning ska beaktas om kreditinstitutet har gjort sig skyldig till en överträdelse, varvid det är särskilt försvårande om överträdelserna är identiska eller likartade. Särskild vikt bör fästas vid den tid som förflutit mellan överträdelserna, varvid det får anses mer försvårande om det föreligger mellan överträdelserna i fråga. I andra stycket fastslås att i förmildrande riktning ska beaktas om ett institut genom ett aktivt samarbete underlättar utredning och om institutet snabbt upphör med överträdelsen sedan den anmälts till eller påtalats av . För att bestämmelsen ska kunna medföra sanktionslindring krävs att det är fråga om ett samarbete av väsentlig betydelse. Det bör för regelns tillämpning krävas att institutet självmant för fram viktig information som inte redan förfogar över, och att institutet när anmälan görs eller uppgifter lämnas upphört eller upphör med överträdelsen. Bestämmelsen bör inte tolkas motsatsvis. Övervägandena finns i avsnitt 11.5.3. Paragrafen är ny. Första stycket utgör en erinran om att det i lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag finns särskilda möjligheter att ingripa mot institut (se 2 kap. 2 §). Andra stycket utgör en erinran om att det i lagen om kapitalbuffertar finns särskilda bestämmelser om vad som gäller för det fall att ett institut inte uppfyller kapitalkraven enligt den lagen. Paragrafen genomgår följdändringar med anledning av förslaget att även ställa krav på att styrelsen i sin helhet uppfyller vissa krav. Avsikten är att möjliggöra ett ingripande mot ett institut vars styrelseledamöter sammantaget inte längre uppfyller kravet på styrelsens kollektiva kompetens. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen anger i vilka fall som ska återkalla ett kreditinstituts tillstånd. Första stycket 7 är ny. Punkten innebär en uttrycklig rätt för att återkalla ett tillstånd som ett kreditinstitut fått genom att lämna falska uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt har fått tillståndet. I övrigt genomgår bestämmelsen ändringar av språklig och redaktionell karaktär. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. Paragrafen behandlar ingripande mot en svensk bank eller ett svensk kreditmarknadsföretag för överträdelser av bestämmelser i ett annat land inom eller utanför EES. Den ändring som skett innebär att sådana åtgärder som inspektionen enligt förevarande paragraf ska vidta och den underrättelse som avses ska vidtas utan dröjsmål. Bestämmelsen ändras även språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 9.5. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som får besluta om sanktionsavgifter mot ett kreditinstitut. Bestämmelsen behandlas i prop. 2002/03:139 s. 551. Begreppet straffavgift ersätts med sanktionsavgift. Paragrafen genomför artiklarna 66.2 c, 66.2 e, 67.2 e och i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen anger storleken på den sanktionsavgift som enligt 7 § får besluta om gentemot kreditinstitut. Ändringarna i första stycket innebär att den tidigare begränsningen om att avgiften högst får uppgå till utgått. I stället anges att sanktionsavgiften för institut ska fastställas till högst av kreditinstitutets omsättning närmast föregående räkenskapsår, eller två gånger summan av den vinst som överträdelsen medfört eller två gånger de kostnader som undvikits till följd av överträdelsen, i de fall beloppen kan fastställas. Andra stycket ändras genom ett tillägg om vad som gäller i fråga om den nedre beloppsgränsen för sanktionsavgiftens storlek. Detta följde tidigare av första stycket och innebär således inte någon ändring i sak. Paragrafen ändras även språkligt, bl.a. genom att ordet straffavgift ersätts med sanktionsavgift. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.5. Paragrafen genomför artikel 70 c och 70 d i kapitaltäckningsdirektivet. 2013/14:228 Paragrafen reglerar vilka hänsyn som ska tas vid fastställandet av sanktionsavgiftens storlek. För bestämmelsens närmare innehåll i fråga om dess hänvisning till 1 a och 1 b §§ hänvisas till författningskommentarerna till dessa lagrum. I övrigt innebär bestämmelsen att storleken på en sanktionsavgift ska regleras i höjande riktning för att exempelvis ta hänsyn till om en överträdelse inneburit en vinst eller minskade kostnader för institutet, men den kan också medföra att avgiften sänks till följd av exempelvis ett utdömt skadestånd. Sådana omständigheter ska däremot inte påverka valet av sanktion, utan endast beaktas vid fastställandet av avgiftens storlek. Med finansiell ställning avses exempelvis institutets årsomsättning, men även andra faktorer som exempelvis ett utdömt skadestånd eller ålagd företagsbot bör kunna beaktas. Frågan om förhållandet mellan sanktionsavgiften och företagsbot har tidigare behandlats i prop. 2002/03:139 s. 551. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 11.5.3. Paragrafen justeras genom att hänvisningen till 16 kap. 1 § 5 ändras till 16 kap. 1 § 7. 11–14 §§ Paragraferna ändras genom att begreppet straffavgift ersätts med sanktionsavgift. Paragrafen genomför artiklarna 41.1 och 43 i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen anger hur ska agera om ett EES-företag som avses i 4 kap. 1, 2 eller 3 § inte driver sin rörelse enligt kraven i 1 §. De ändringar som görs i förhållande till nuvarande bestämmelse är en följd av kapitaltäckningsdirektivets ändrade regler om ingripande gentemot utländska kreditinstitut inom EES som inrättat filial i landet. I första stycket anges att om ett sådant institut inte följer gällande regler, eller om det föreligger en väsentlig risk för att bestämmelserna inte följs, ska inspektionen underrätta den behöriga myndigheten i företagets hemland. I andra stycket följer ett undantag från det som sägs i första stycket. Bestämmelsen innebär att i brådskande fall själv får vidta åtgärder gentemot institutet i fråga. Bestämmelsen i sin tidigare lydelse innebar att för det fall att institutet inte vidtog rättelse kunde förbjuda ett institut att påbörja nya transaktioner här i landet. I bestämmelsens nya lydelse finns ingen särskild begränsning om vilka av tillsynsbefogenheter som inspektionen får använda sig av, men de åtgärder som vidtas måste syfta till att värna den finansiella stabiliteten i landet och vara proportionerliga i förhållande till åtgärdens syfte. Åtgärderna får vidare vidtas endast i avvaktan på att hemlandets behöriga myndigheter vidtar åtgärder, och ska upphöra så snart de inte behövs, eller om hemlandets behöriga myndigheter vidtar en Prop. 2013/14:228 rekonstruktionsåtgärd i enlighet med direktiv /24/EG. rätt att ingripa gentemot utländska kreditinstitut utanför EES behandlas i avsnitt 9.5. Med stöd av det nya bemyndigandet i punkten 2 blir det möjligt att meddela närmare föreskrifter om krav på den som ska ingå i styrelsen eller vara verkställande direktör i ett företag, eller vara ersättare för någon av dem. Med stöd av det nya bemyndigandet i punkten 5 blir det möjligt att meddela närmare föreskrifter om de krav som ställs på ett kreditinstituts mångfaldspolicy vid tillsättandet av styrelseledamöter, samt de krav som ställs på instituten att avsätta resurser för introduktion och utbildning av styrelseledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. 15.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden Paragrafen genomför artikel 3.1 47 i kapitaltäckningsdirektivet. I paragrafen ändras definitionen av kapitalbas genom att den nuvarande hänvisningen till 3 kap. lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar (kapitaltäckningslagen) ersätts med en hänvisning till tillsynsförordningen. Vidare justeras definitionen av startkapital för att stå i överenstämmelse med definitionen av startkapital i artikel 4 i samma förordning. Paragrafen genomför artikel 71.2 d i kapitaltäckningsdirektivet. I paragrafen regleras omfattningen av tystnadsplikten i värdepappersbolag. Andra stycket är nytt och innebär att bestämmelsen utvidgas till att även avse uppgift i en anmälan eller utsaga om överträdelse av bestämmelse som gäller för verksamheten, om uppgiften kan avslöja anmälarens identitet. I artikel 71.2 d ställs krav på medlemsstaterna att införa regler som säkerställer att identiteten på den person som rapporterar en överträdelse inte röjs. Av direktivet följer att det är rapportering av överträdelser av bestämmelser i tillsynsförordningen och bestämmelser som genomför kapitaltäckningsdirektivet som avses. Det är emellertid svårt att avgränsa regleringen till enbart anmälningar och utsagor som rör överträdelser av bestämmelser direkt knutna till kapitaltäckningsdirektivet och tillsynsförordningen. 2013/14:228 lokutionen överträdelse av bestämmelse som gäller för verksamheten fångar visserligen överträdelser inom ett vidare regelområde än det som direktivet strikt genomfört skulle ge, men innebär att besvärliga gränsdragningsproblem kan undvikas. medför det ett både tydligare och säkrare skydd för anmälaren. Sekretessen ska i likhet med vad som gäller enligt första stycket gälla endast obehöriga röjande. För en närmare redogörelse för vad som härmed avses hänvisas till tidigare förarbetsuttalanden (se prop. 2002/03:139 s. 478 f. och prop. 2006/07:115 s. 556). Jämför motsvarande ändring i 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Paragrafen har justerats med beaktande av Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 12.1.5. Se författningskommentaren till 3 kap. 2 § första stycket lagen om bank- och finansieringsrörelse. I andra stycket görs en ändring som innebär att nuvarande hänvisning till 9 kap. 13 § kapitaltäckningslagen ersätts med en hänvisning till motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Detta utgör en följdändring med anledning av förslaget om att upphäva kapitaltäckningslagen och innebär ingen ändring i sak. I paragrafen införs ett nytt andra stycke som genomför artikel 88.1 e i kapitaltäckningsdirektivet. Ändringen innebär att bolagets verkställande direktör inte får vara ordförande i styrelsen. får efter ansökan från bolaget medge undantag från detta krav. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Ändringen i första stycket är en följdändring med anledning av att tillsynsförordningen ersätter bestämmelserna om kapitaltäckning och stora exponeringar som finns i kapitaltäckningslagen. Ändringen innebär att hänvisningen till kapitaltäckningslagen ersätts med en hänvisning till tillsynsförordningen, den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag och den nya lagen om kapitalbuffertar. Andra och tredje styckena utgår. Detta är en följd av att dessa frågor regleras av artikel 93 i tillsynsförordningen. Jämför avsnitt 6.9.3. I paragrafen införs ett nytt bemyndigande som gör det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav på den som ska ingå i styrelsen eller vara verkställande direktör i ett värdepappersbolag, eller vara ersättare för någon av dem eller på styrelsen i sin helhet. I paragrafen görs även redaktionella ändringar. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Paragrafen ändras med anledning av att 7 kap. 7–9 §§ upphävs. Paragrafen genomför artikel 71.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen är ny. I första stycket anges att värdepappersbolag ska ha ändamålsenliga system för att från anställda omhänderta rapporter om misstänkta överträdelser av bestämmelse som gäller för verksamheten inom värdepappersbolaget. Andra stycket utgör en erinran om bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204). Övervägandena finns i avsnitt 12.1.4. 8 b–8 d §§ Se författningskommentarerna till 10 kap. 8 a–8 c §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse. Paragrafen genomför artikel i kapitaltäckningsdirektivet. Se författningskommentaren till 6 kap. 4 c § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Övervägandena finns i avsnitt 8.6. Paragrafen genomför artikel 91.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Med stöd av det nya bemyndigandet i punkten 3 blir det möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare föreskrifter om de krav som ställs på ett värdepappersbolags mångfaldspolicy vid tillsättandet av styrelseledamöter, samt de krav som ställs på bolagen att avsätta resurser för introduktion och utbildning av styrelseledamöter. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. 2013/14:228 23 kap. Paragrafen genomför artiklarna 4.3, 40, 52.3 och 65.3 i kapitaltäckningsdirektivet. Paragrafen ger rätt att begära information av företagen. Tredje stycket är nytt. Paragrafen ger rätt att begära motsvarande uppgifter som avses i första och andra styckena av fysiska personer som är anställda vid något av de företag som omnämns där eller i 6 kap. 1 § lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Övervägandena finns i avsnitt 9.3. Paragrafen anger förutsättningarna för den prövning som ska ske inför att beviljar tillstånd till ett kvalificerat förvärv i enlighet med 1 §. Ändringen i tredje stycket innebär att nuvarande hänvisning till 9 kap. 13 § kapitaltäckningslagen ersätts med en hänvisning till motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och Detta innebär ingen ändring i sak. Ändringen i första stycket 3 innebär att nuvarande hänvisning till 9 kap. 13 § kapitaltäckningslagen ersätts med en hänvisning till motsvarande reglering i den nya lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värde- Detta utgör en följdändring med anledning av förslaget om att upphäva kapitaltäckningslagen och innebär ingen ändring i sak. Paragrafen genomför artiklarna 64, 67.1, 67.2 c, 102.1 b och 104.1 i I paragrafen anges när får vidta olika typer av ingripanden mot , börser och svenska Ändringen i första stycket är av språklig karaktär. Andra stycket genomgår i likhet med första stycket språkliga Härutöver tydliggörs befogenhet att ingripa genom föreläggande genom att uppräkningen av exempel på när detta får ske utökas. Tredje stycket är nytt.