prop · H103177 · 2014-03-11 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:177 Ny lag om virkesmätning Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen en ny lag om virkesmätning. Till skillnad från den nuvarande lagen föreslås den nya lagen gälla samtliga sortiment och flertalet användningsområden, oavsett trädslag. Det innebär att den nya lagen även omfattar mätning av bl.a. energisortiment. I den nya lagen tydliggörs att syftet med lagen är att säljare och köpare av virke ska ges likvärdiga möjligheter att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. Lagen föreslås innehålla ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om med vilken noggrannhet virkesmätning ska utföras. Den föreslagna lagen har kompletterats med bestämmelser om tillsyn, bl.a. rätt för tillsynsmyndigheten att i den utsträckning som behövs för att utöva tillsyn på begäran få upplysningar och tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till virkesmätningen och där göra undersökningar och ta prover. Vidare får tillsynsmyndigheten meddela förelägganden och förbud som behövs för att lagstiftningen ska följas samt förena sådana beslut med vite. Lagen föreslås innehålla ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för den som utför virkesmätning att kontrollera att virkesmätningen följer lagstiftningen (egenkontroll). I propositionen görs bedömningen att överträdelser av bestämmelser i virkesmätningslagstiftningen inte bör vara förenade med straff eller sanktionsavgifter. Den nya lagen föreslås träda i kraft . 2013/14:177 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om virkesmätning ..................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Allmänt om virkeshanteringen i ......................................... Europastandard för virkesmätning .................................................. Europastandard för virkesmätning ................................... EU-direktiv om virkesmätning......................................... Virkesmätning i andra länder.......................................................... En ny lag om virkesmätning ........................................................... 9.1Vilka trädslag, sortiment och användningsområden bör Vad avses med virke?....................................................... Vad avses med virkesmätning? 9.4Bör endast mätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för det virke som överlåts omfattas av lagen?............................................................ Undantag från lagens tillämpningsområde ....................... Teknik- och metodneutral virkesmätning ....................................... Säljarens och köparens rätt att få del av resultatet av Anmäla verksamheten till tillsynsmyndigheten ............... 12.4Rätt till upplysningar och handlingar som behövs för Rätt till tillträde och att ta prover ..................................... Föreläggande och förbud, vite.......................................... Hjälp av behövs inte ........................... Sammanfattning av meddelande 2013 nr 2, Uppdrag om förslag till ny lagstiftning om Förteckning över remissinstanserna ( Förteckning över remissinstanserna (Kompletterande Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... 2013/14:177 1 Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om virkesmätning. 2 Förslag till lag om virkesmätning Prop. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag syftar till att ge säljare och köpare av virke likvärdiga möjligheter att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. 2 § I denna lag avses med 1.virke: stam, stubbe och grenar av avverkade träd oavsett sönderdelning före industriell vidareförädling, 2.virkesmätning: bestämmande av virkes kvantitet och virkes lämplighet för avsedd användning. 3 § Denna lag gäller sådan virkesmätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för virket vid en överlåtelse. Lagen gäller inte om virket 1.tidigare har överlåtits, 2.överlåts till en enskild person för privat bruk, 3.överlåts till näringsidkare för småskalig förädling eller småskalig energiproduktion, eller 4.överlåts av ett företag till ett annat företag inom samma koncern. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vad som avses med småskalig förädling, småskalig energiproduktion och koncern. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.med vilken noggrannhet och hur virkesmätning i övrigt ska utföras, 2.skyldighet för den som utför virkesmätning att spara resultatet av utförd mätning, uppgifter om mätningen och information som ligger till grund för resultatet, och 3.skyldighet för den som utför virkesmätning att lämna resultatet av mätningen, uppgifterna om mätningen och informationen som ligger till grund för mätningen till säljare och köpare. 2013/14:177 Föreskrifter om uppgiftsskyldighet 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för den som utför virkesmätning att till tillsynsmyndigheten 1.anmäla sin verksamhet, och 2.lämna uppgifter om den bedrivna verksamheten. 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för den som utför virkesmätning att 1.systematiskt och ändamålsenligt kontrollera att virkesmätning enligt denna lag följer de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, och 2.under viss tid spara resultaten av utförda kontroller och den information som ligger till grund för resultatet. 7 § Den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten) utövar tillsyn över de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Rätt till upplysningar och tillträde 8 § har i den utsträckning som behövs för att utöva tillsyn rätt att 1.på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och 2.få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till virkesmätningen och där göra undersökningar och ta prover. Rätten till tillträde gäller inte bostäder. 9 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska följas. 10 § Förelägganden och förbud får förenas med vite. 11 § beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft , då virkesmätningslagen Prop. 2013/14:177 (1966:209) ska upphöra att gälla. 2013/14:177 3 Ärendet och dess beredning Gällande virkesmätningslag (1966:209) beslutades (prop. 1966:98, bet. 3LU 1966:42, rskr. Virkesmätningslagen reglerar vederlagsgrundande mätning av sågtimmer av barrträd och massaved, dvs. när virkesmätningen ligger till grund för att bestämma ersättningen för virket vid en överlåtelse. Regeringen kan genom förordning ändra tillämpningsområdet. Någon sådan förordning har dock inte meddelats. initierade 2008 en intern utredning om föreskrifterna för virkesmätningslagen och konstaterade att de förändringar som vore önskvärda att genomföra skulle kräva en ändring av lagen samt framtagande av en förordning. inkom till dåvarande med en hemställan om att ett sådant arbete skulle inledas. Uppdrag till om ny lagstiftning om virkesmätning fick i uppdrag att utarbeta förslag till revidering av virkesmätningslagstiftningen samt att utarbeta förslag om nationella bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 995/2010 om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (timmerförordningen). I uppdraget ingick att bedöma om virkesmätningslagen (1966:209) skulle kunna vara en del av det nationella genomförandet av timmerförordningen. inkom myndigheten med sitt förslag till Landsbygdsdepartementet (dnr L2011/2857/LB). Av förslaget framgår att virkesmätningslagen inte bör vara en del av det nationella genomförandet av timmerförordningen. Vidare såg regeringen behov av kompletteringar av redovisningen avseende förslagen om ny virkesmätningslagstiftning varför ett kompletterande uppdrag att ta fram förslag till ny lagstiftning om virkesmätning lämnades till . inkom myndigheten med sitt förslag, Meddelande 2013 nr 2, Uppdrag om förslag till ny lagstiftning om virkesmätning, till Landsbygdsdepartementet (dnr L2013/1377/LB). En sammanfattning av förslag finns i bilaga 1. författningsförslag finns i bilaga 2. Förslaget har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna återfinns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Landsbygdsdepartementet (dnr L2013/1377/LB och L2013/2971/LB). En kompletterande konsekvensanalys lämnades till Landsbygdsdepartementet från (dnr 2013/2971/LB). Konsekvensanalysen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna återfinns i bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena över den kompletterande konsekvensanalysen har arbetats in i den ovan nämnda remissammanställningen. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter med undantag för vad Prop. 2013/14:177 Lagrådet har anfört när det gäller utformningen av 3 § i den nya lagen Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 9.5 och 14 samt i författningskommentaren. Dessutom har vissa redaktionella och språkliga ändringar gjorts i lagtexten. Historiskt har mätnings- och ersättningsfrågan vid virkeshandel hanterats vid varje affär enskilt av köpare och säljare. bildades de första virkesmätningsföreningarna som sammanslutningar av köpare men utan representation av säljarintressen. Detta förhållande väckte med tiden allt större missnöje, eftersom prissättningen på virke är starkt sammankopplat med mätningsförfarandet och det ansågs att även säljarna av virket borde ha inflytande på mätningen. Avsaknaden av inflytande för säljarintressena i de tidiga virkesmätningsföreningarna ledde till att den första virkesmätningslagen antogs 1935. Lagen syftade till att göra virkesmätningen opartisk. Åren efter tillkomsten av den första virkesmätningslagen ombildades de befintliga virkesmätningsföreningarna till föreningar där både säljar- och köparintressen var representerade under ledning av en opartisk ordförande. finns det virkesmätningsföreningar i hela landet. Lagstiftningen har ändrats . I propositionen till den nu gällande virkesmätningslagen (1966:209) lyfts det fram att en enhetlig och korrekt utförd mätning har stor betydelse för en sund prisbildning på skogsbruksprodukter (prop. 1966:98 med förslag till virkesmätningslag, s. 22). Enligt nu gällande virkesmätningslag (1966:209), som trädde i kraft den , ska virkesmätning som är avsedd att ligga till grund för beräkningen av vederlaget för virket utföras enligt de föreskrifter som Lagstiftningen omfattar sortimenten sågtimmer av barrträd och massaved. Lagen innehåller inte något krav på att virkes- mätning ska utföras utan gäller endast om mätningen ligger till grund för att bestämma ersättningen för virket vid en överlåtelse. genom förordning ändra tillämpningsområdet vad gäller vilka sortiment som ska omfattas av lagen. Den möjligheten har dock inte utnyttjats och någon förordning har inte meddelats. har i sina föreskrifter inte angivit på vilket sätt virkes- mätningen ska genomföras, utan endast med vilken noggrannhet den ska ske, att den ska utföras med omsorg och att mätutrustning som används ska vara lämplig för sitt ändamål. Lagstiftningen är således teknik- och 2013/14:177 metodneutral. Den innehåller inte heller regler för egenskapsklassning som t.ex. bedömning av rakhet, avsmalning, kvistighet eller röta. Vidare så reglerar lagstiftningen inte heller frågan om vilken ersättning som ska lämnas för virke som överlåts, utan avtalsfrihet råder mellan säljaren och köparen. är tillsynsmyndighet över den nu gällande virkesmätningslagstiftningen enligt förordning (2009:1393) med instruktion för . 5 Allmänt om virkeshanteringen i Skogsnäringen är en av viktigaste näringar. avverkas ca 72 miljoner m³fub (kubikmeter fast mått under bark, vilket motsvaras av volymen av stammen exklusive bark) till ett värde av ca . Virket används bl.a. i pappersmassatillverkning, i sågverk och för energiändamål. Virket indelas efter vad det ska användas till i s.k. virkessortiment. Exempel på sortiment är sågtimmer av tall, gran eller olika lövträd samt ved för framställning av pappersmassa, s.k. massaved. Massaveden kan indelas i granmassaved, barrmassaved och lövmassaved. Vidare finns energisortiment bestående av grenar och toppar (grot) och stubbar. Traditionellt sett har träfiber från skogsråvara använts till sågtimmer, massaved och för energiändamål. Den tekniska utvecklingen medför emellertid att träfibern utnyttjas till allt fler användningsområden. Exempel på nya användningsområden är s.k. viskosmassa för textilframställning och cellulosabaserade plaster. Denna utveckling gör att sortimentsbegreppet blir mer flytande och föränderligt . Vem utför virkesmätning? Som sagts ovan ställer den nu gällande virkesmätningslagen inte några krav på vem som ska utföra den vederlagsgrundande virkesmätningen. av volymen av det virke som omfattas av den nuvarande virkesmätningslagen mäts av någon av de tre svenska virkesmätningsföreningarna VMF Nord, VMF Qbera eller VMF Syd. De är ekonomiska föreningar och ägs gemensamt av köpare och säljare av virke för att säkerställa att den virkesmätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för virket vid en överlåtelse är opartisk. Alla föreningarna arbetar med olika former av kvalitetstyrning av sin verksamhet. VMF Qbera har ackrediterat sin mätningsverksamhet enligt den tekniska standarden ISO 17025, hos Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac). VMF Nord har certifierat sin virkesmätning samt tillhörande servicetjänster enligt kvalitetsledningssytemet ISO 9001. VMF Syd arbetar efter ett internt kvalitetsledningssystemet men har valt att inte certifiera sig . I övrigt sker mätningen genom att den ena parten i virkesaffären utför mätningen, s.k. partsmätning. Vid partsmätning är det nästan uteslutande köparen som utför mätningen. Omfattningen av partsmätning av de sortiment som omfattas av nu gällande lagstiftning är marginell, men när det gäller energisortimenten, som inte omfattas av lagstiftningen, är partsmätning vanligare och utförs oftast av köparen eller dennes ombud. SDC (tidigare Skogsbrukets Datacentral) är en ekonomisk förening som ägs av skogsnäringens parter. SDC ger rekommendationer om mätningsinstruktioner och mätmetoder för virkesmätning för att möta kraven i föreskrifter om virkesmätning. SDC utför all volym- och ersättningsberäkning åt virkesmätningsföreningarna och hanterar utskick av mätbesked, dvs. resultatet av mätningen, till säljare och köpare. SDC utför även volym- och ersättningsberäkning vid partsmätning. SDC auktoriserar företag att mäta virke enligt SDC:s mätningsinstruktioner och mätmetoder. En sådan auktorisation innebär att SDC har kontrollerat att det mätande företaget har kompetens och utrustning som gör att de kan mäta i enlighet med SDCs instruktioner och metoder och därmed även i enlighet med gällande lagstiftning. Auktorisationen innebär även att företaget accepterar att SDC granskar att standarder, instruktioner och rekommendationer om virkesmätning tolkas och följs likartat. Om SDC noterar avvikelser i mätningskvalitet eller mot gällande regelverk fattas beslut om åtgärder av en särskild nämnd inom SDC som även kan återkalla auktorisationen. är Virkesmätningsföreningarna VMF Nord, VMF Syd och VMF Qbera samt de baltiska företagen auktoriserade av SDC. De baltiska företagen bedriver dock inte någon verksamhet i . SDC godkänner även mätutrustning för virkesmätning vilket sker efter granskning av att utrustningen har en prestanda som gör att mätningen kan genomföras med tillräcklig kvalitet i noggrannhet och precision. Även mätresultaten ska kunna vara kontrollerbara och uppföljningsbar. Om en part bedömer att mätresultatet inte är korrekt kan denne begära kontrollmätning. Begäran om kontrollmätning lämnas till den virkesmätningsförening som har mätt. SDC administrerar kontrollen och utser en ansvarig kontrollmätare från en annan förening än den som utfört den ordinarie mätningen. Efter genomförd kontrollmätning redovisar SDC resultatet till de parter som berörs av kontrollen och till den särskilda nämnden. Inom SDC finns även en kontrollkommission. Denna består av SDC, virkesmätningsföreningarnas kontrollchefer och en representant för . har till uppgift att likrikta mätningen inom och mellan mätande företag genom att kalibrera föreningarnas interna kontroll samt att fortlöpande granska och föreslå förbättringar i tillämpade instruktioner och tolkningsanvisningar. Det praktiska kommissionsarbetet innebär att kontrollcheferna tillsammans med personal från VMK och samlar föreningarnas kontrollmätare för att utföra kontrollmätning på slumpvis uttagna 2013/14:177 stockar eller travar. Kontrollmätarnas uppgift är bl.a. att verka för att mätningarna inom den egna föreningen sker på ett likartat sätt. När ska virke mätas enligt virkesmätningslagen? Vid de vanligaste () överlåtelsesituationerna för virke i första affärsled mäts virket efter avverkning och mätningen ligger därefter till grund för att bestämma ersättningen för virket. I dessa situationer är virkesmätningslagen tillämplig. I princip innebär det att säljare och köpare, innan avverkning, upprättar ett avtal om priset per kubikmeter enligt gällande prislista. När virket har avverkats transporteras det till industri, dvs. till sågverk eller massabruk. Som regel mäts volymen av virket och kvaliteten bestäms vid industri, efter transport. De data som registreras går sedan till SDC för volym- och ersättningsberäkning av virkespartiet. Därefter skickar SDC resultatet av mätningen, ett så kallat mätbesked, till säljare och köpare. Mätbeskedet innehåller bland annat uppgifter om avverkad volym fördelad på sortiment och kvalitet och vad virket är värt enligt den överenskomna prislistan. Denna summa, eventuellt minus avverkningskostnaden, är vad säljaren får betalt för sitt virke. En annan överlåtelsesituation är s.k. rotpostköp som är en överlåtelseform som innebär överlåtelse av skog som ännu inte har avverkats (s.k. rotstående skog). Då utförs i regel en mätning av samtliga träd (stämpling) innan avverkning. Denna överlåtelseform omfattas inte av den nu gällande lagstiftningen (prop. 1966:98 med förslag till virkesmätningslag, s. 17 och 23). Den mätning av rotposter som sker ligger normalt sett inte heller direkt till grund för att bestämma ersättningen för virket utan är endast ett underlag för de inblandade parterna för att kunna förhandla om ersättningen eller för att en köpare ska kunna lägga ett bud på den stående skogen som helhet. finns en europastandard för mätning av rundvirke, EN 1309-2. Denna standard anger allmänna riktlinjer för vad nationella regler eller frivilliga system bör innehålla och hur de kan utformas, t.ex. vilka metoder som kan användas. Standarden anger bl.a. att det bör finnas regler när det gäller bestämning av stocks längd och diameter, regi- strering av resultat och beräkning av volym. Liknande riktlinjer finns när det gäller bestämning av volymen av en virkestrave och också avseende vikt av enskild stock eller virkestrave. gör att den inte kan användas som ett regelverk utan de parametrar som rekommenderas att ingå i ett regelverk måste utvecklas och preciseras i varje enskilt fall. Standarden är mer detaljerad än både den nu gällande virkesmätningslagstiftningen och den av föreslagna Det är en följd av att dessa, förutom att vara teknikneutrala som Europastandarden, även är metodneutrala och endast anger vilken noggrannhetsgrad som ska uppnås vid mätning. Standarden kan användas Prop. 2013/14:177 för att ta fram de detaljerade mätningskriterier som behövs för att uppfylla de svenska noggrannhetskraven. Det finns även andra europastandarder för mätning av virke. Till skillnad från den svenska virkesmätningslagstiftningen innehåller många av dessa regler för egenskapsklassning. Egenskapsklassningen i standarderna stämmer inte överens med den som tillämpas av branschen i och som efterfrågas av den svenska industrin. fanns det ett EU-direktiv om virkesmätning, rådets direktiv /89/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sortering av rundvirke (EGT L 32, , s. 12, Celex 31968L0089). EU-direktivet upphävdes 2008 genom och rådets beslut nr 714/2007/EG om upphävande av rådets direktiv /89/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om sortering av rundvirke (EUT L 163/16, 23.6.2007, Celex 32007D0714). EU- direktivet har inte ersatts av någon ny unionslagstiftning. Som skäl till att direktivet upphävdes angavs i beaktandesatserna att metoderna för mätning och sortering enligt direktivet skiljer sig från de metoder som överlag används och att direktivets metoder inte har ansetts som lämpliga för marknadens behov. Metoderna enligt direktivet ansågs inte längre vara nödvändiga för den inre marknadens funktion. Vidare angavs att enligt gemenskapens politik för bättre lagstiftning understryks vikten av att förenkla nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning för att företagens konkurrenskraft ska förbättras och Lissabonmålen ska uppnås. 7 Virkesmätning i andra länder I trädde en ny lag om märkning av virke (414/2013) i kraft (prop. RP 192/2012 rd, Jord- och skogsbruksutskottets betänkande JsUB 4/2013 rd). Syftet med lagstiftningen är att trygga tillförlitligheten hos mätresultaten och de metoder och den utrustning som används vid mätning av oförädlat virke. Industriflis och sågspånspartier större än löst mått omfattas också av lagen. Avsikten med den nya lagen är att öka flexibiliteten i virkeshandeln och ytterligare öka förtroendet mellan parterna i mätningen och få de virkes- och entreprenadmarknader som står under utveckling att fungera bättre då det gäller samtliga virkesslag. Vikten av att behålla ett skydd för de svagare parterna, enskilda skogsägare och arbetstagare lyfts fram i propositionen. Enligt propositionen är den största förändringen att energisortiment föreslås tas med i lagens tillämpningsområde. 2013/14:177 Den nya lagen innebär en förenkling genom att den innehåller krav på tillförlitlighet och noggrannhet i stället för krav på mätmetod. Det underlättar utvecklandet av nya mätmetoder och deras inträde på marknaden, då de krav som ställs på nya metoder är kända på förhand och ibruktagandet av en ny metod inte förutsätter en ändring av bestämmelserna som det krävdes enligt den tidigare lagen. I finns ingen särskild lag för mätning av virke, men enligt 8 § lov om skogsbruk (skogsbrukslova, 31/2005) ska allt virke som avverkas för förädling, försäljning eller export mätas. Med virke avses enligt forskrift om skogsfond o.a. (2006 nr 881) massaved, sågtimmer, specialsortiment (fanérvirke, stolpar m.m.), energivirke inkl. grot, julgranar och virke för dekoration. Alla barr- och lövträdsarter omfattas av begreppet. Industriflis och sågspån nämns inte i bestämmelserna. Mätningsskyldigheten omfattar inte virke som används för att täcka skogsägarens eget behov i sin jordbruks- eller skogsverksamhet. Föreskrifterna anger inte på vilket sätt eller med vilken noggrannhet mätningen ska utföras utan anger endast att den ska ske på ett försvarbart sätt. Köparen är skyldig att lämna in uppgift om den köpta volymen och dess bruttovärde till en nationell databas. I finns en skyldighet att fondera medel vid avverkning av skog enligt 14 § lov om skogsbruk. Medlen får användas av skogsägaren till långsiktiga investeringar i sin skog.