prop · H103243 · 2014-06-26 00:00:00 — 2.Bevisning som rör en rättshandling får föras med varje slags bevismedel som godtas enligt lagen i domstolslandet eller enligt någon av de i artikel 21 angivna lagarna enligt vilka rättshand- lingen har giltighet till formen, förutsatt att sådan bevisföring kan genomföras vid domstolen. Vid tillämpning av denna förordning skall bolags eller en annan juridisk persons vanliga vistelseort vara den plats där den centrala förvaltningen är belägen. Om den skadevållande händelsen äger rum eller om skadan upp- står i samband med verksamheten vid en filial, en agentur eller annat verksamhetsställe, skall den plats där filialen, agenturen eller annat verksamhetsställe är beläget anses vara den vanliga vistelseorten. Vid tillämpning av denna förordning skall den vanliga vis- telseorten för en fysisk person i samband med dennes närings- verksamhet vara dennes huvudsakliga verksamhetsställe. När det i denna förordning föreskrivs att lagen i ett visst land skall tillämpas avses gällande rättsregler i det landet, med undan- tag för landets regler för internationell privaträtt. Stater med mer än en rättsordning 1.Om en stat omfattar flera territoriella enheter som var och en har sina egna rättsregler i fråga om utomobligatoriska förplik- telser, skall varje sådan enhet anses som ett land vid fastställandet av vilken lag som skall tillämpas enligt denna förordning. 2.En medlemsstat där olika territoriella enheter har sina egna rättsregler för utomobligatoriska förpliktelser behöver inte tillämpa denna förordning vid lagkonflikter enbart mellan lagarna i sådana enheter. Grunderna för domstolslandets rättsordning Tillämpning av en bestämmelse i den lag som anges i denna för- ordning får vägras endast om en sådan tillämpning är uppenbart oförenlig med grunderna för domstolslandets rättsordning. Förhållandet till andra gemenskapsrättsliga bestämmelser Denna förordning skall inte inverka på tillämpningen av gemen- skapsrättsliga bestämmelser som på särskilda områden fastställer lagvalsregler för utomobligatoriska förpliktelser. Förhållandet till gällande internationella konventioner 1.Denna förordning skall inte inverka på tillämpningen av internationella konventioner som en eller flera medlemsstater har tillträtt när denna förordning antas och som fastställer lagvalsreg- ler för utomobligatoriska förpliktelser. 2.Denna förordning skall emellertid bland medlemsstaterna ha företräde framför konventioner som ingåtts uteslutande mel- lan två eller flera av dem i den mån som konventionerna gäller frågor som regleras genom denna förordning. L 199/48 Europeiska unionens officiella tidning 1.Senast den 11 juli 2008 skall medlemsstaterna till kommis- sionen överlämna en förteckning över konventionerna i arti- kel 28.1. Efter detta datum skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om alla uppsägningar av konventionerna. 2.Kommissionen skall efter mottagandet i Europeiska unionens officiella tidning offentliggöra i)en förteckning över de konventioner som avses i punkt 1, ii)uppsägningar som avses i punkt 1. skall kommissionen för Euro- paparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén lägga fram en rapport om tillämpningen av denna förordning. Rapporten skall i förekommande fall åtföljas av förslag till änd- ring av förordningen. i)en studie av konsekvenserna av det sätt på vilket utländsk lag behandlas inom olika jurisdiktioner och i vilken omfatt- ning domstolarna i medlemsstaterna i praktiken tillämpar utländsk lag i enlighet med denna förordning, ii)en studie av konsekvenserna av artikel 28 i denna förord- ning beträffande av om tillämplig lag för trafikolyckor. skall kommissionen för , rådet och Ekonomiska och sociala kommit- tén lägga fram en studie om situationen vad gäller tillämplig lag på utomobligatoriska förpliktelser till följd av kränkning av pri- vatlivet och rättigheter som rör personlighetsskyddet, med beak- tande av reglerna om pressfrihet och yttrandefrihet i medierna, och frågor om lagval i samband med och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgif- ter och om det fria flödet av sådana uppgifter (1). Denna förordning skall tillämpas på skadevållande händelser som inträffar efter det att den har trätt i kraft. Denna förordning skall tillämpas , med undantag av artikel 29, som skall börja tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstater i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. M. LOBO ANTUNES (1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Europeiska unionens officiella tidning L 199/49 Uttalande från kommission angående översynsklausulen (artikel 30) Efter uppmaning från och rådet kommer kommissionen inom ramen för artikel 30 i II-förordningen senast att överlämna en studie om situationen i fråga om lagstiftning til- lämplig på utomobligatoriska förpliktelser som härrör från kränkningar av privatlivet eller personlighetsskyd- det. Kommissionen kommer att väga in alla aspekter och om nödvändigt vidta lämpliga åtgärder. Uttalande från kommission angående vägtrafikolyckor Kommissionen är medveten om de olika praxis som gäller i medlemsstaterna i fråga om nivån på den kom- pensation som tilldelas offer för vägtrafikolyckor och är beredd att undersöka de specifika problem som upp- står för EU-medborgare som råkar ut för en vägtrafikolycka i en annan medlemsstat än den medlemsstat där de vanligen bor. Kommissionen kommer före utgången av 2008 att ge och rådet tillgång till en studie över alla alternativ, bl.a. också försäkringsaspekter, för att förbättra ställningen för ovanstående typ av olycksoffer, vilket i sin tur kan bana väg för en grönbok. Uttalande från kommissionen angående behandlingen av utländsk lagstiftning Kommissionen är medveten om att olika praxis gäller i medlemsstaterna i fråga om behandlingen av utländsk lagstiftning och kommer senast efter ikraftträdandet av II-förordningen och under alla omstän- digheter så snart den finns tillgänglig att offentliggöra en övergripande studie om hur medlemsstaternas dom- stolar tillämpar utländsk lagstiftning på privaträttens område, med hänsyn tagen till syftena med Haag- programmet. Kommissionen är också beredd att om så är nödvändigt vidta lämpliga åtgärder. Sammanfattning av departementspromemorian Lagvalsregler på obligationsrättens område – I- och II-förordningarna (Ds 2013:21) och Europeiska unionens råd antog förordningen (EG) nr 864/2007 om tillämplig lag för utomobligatoriska förpliktelser (II). Förordningen trädde i kraft och tillämpas på skadevållande händelser som inträffat eller . antog och Europeiska unionens råd förordningen (EG) nr 593/2008 om tillämplig lag för avtalsförplik- telser (I). Förordningen trädde i kraft och tillämpas på avtal som ingåtts eller . Förordningen ersätter konventionen av om tillämplig lag för avtals- förpliktelser (Romkonventionen), vilken införlivats med svensk rätt genom lag (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. Förordningarna är till alla delar bindande och direkt tillämpliga i och övriga medlemsstater i EU med undantag för . Förordningarna ska alltså inte genomföras genom nationell normgivning. För svenskt vidkommande aktualiserar de dock vissa lagändringar. Romkonventionen har alltså införlivats i svensk rätt genom lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. Mot bakgrund av att konventionen nu ersatts av den direkt tillämpliga I-förordningen föreslås i promemorian att den svenska inkorporeringslagen upphävs. En uttrycklig övergångsbestämmelse bör dock tas in som klargör att de äldre bestämmelserna ska äga fortsatt tillämpning i fråga om avtal som har ingåtts före . I 8 § trafikskadelagen (1975:1410) finns föreskrifter om rätt till trafik- skadeersättning för skadelidande som antingen är svenska medborgare eller har hemvist i vid trafikolycka utomlands med svensk- registrerat fordon eller fordon tillhörigt svenska staten. Eftersom denna regel inte är en lagvalsregel utan en s.k. avgränsningsregel som anger när trafikskadelagens regler om trafikskadeersättning ska tillämpas föreligger ingen konflikt med II-förordningen. Det strider dock mot förbudet mot diskriminering på grund av nationalitet i artikel 18 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) att ha en regel som utsträcker en förmån enbart till svenska medborgare utan annan anknytning till än medborgarskapet. Regeln ändras därför till att omfatta endast personer med hemvist i . I-förordningen lämnar i artikel 25.1 företräde för internationella konventioner som en eller flera medlemsstater har tillträtt när denna för- ordning antas och som fastställer lagvalsregler för avtalsförpliktelser. är part till om tillämplig lag beträf- fande köp av lösa saker, som införlivats med svensk rätt genom lagen (1964:528) med samma namn (IKL). Det är en komplicerad ordning att ha ett regelverk för fastställande av tillämplig lag vid köp av lösa saker och ett annat för övriga avtalsförpliktelser och bör därför säga upp konventionen. Till följd av detta kommer också IKL att upphävas. De särskilda lagvals- och avgränsningsregler för avtal om befordran som återfinns i 13 och 14 kap. sjölagen har varit möjliga att bibehålla till följd av ett särskilt protokoll till Romkonventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. När Romkonventionen nu ersatts av I-förordningen finns något sådant undantag och de sär- skilda lagvalsreglerna för internordisk sjöfart måste därför upphävas. I samband därmed föreslås även en justering i den internationellt tvingan- de särreglering för befordran i som återfinns i 15 kap. sjölagen. Romkonventionen var endast i begränsad utsträckning tillämplig på försäkringsavtal. Frågan om tillämplig lag reglerades i stället av ett antal EU-direktiv, vilka i har genomförts genom lag (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal. I-förordningen innebär dock en heltäckande reglering av frågan om lagval för försäkringsavtal och gällande försäkringsdirektiv saknar lagvalsregler. Därigenom har lag nästan helt förlorat sin betydelse. I I-förordningen finns dock en möjlighet i artikel 7.4 b för en medlemsstat att fastställa att ett avtal om obligatorisk skadeförsäkring ska underkastas lagen i den medlemsstat som föreskriver en skyldighet att teckna en sådan försäk- ring. I promemorian görs bedömningen att denna möjlighet bör utnyttjas och nuvarande regel med den innebörden lag får därför ensam bli kvar. Departementspromemorians lagförslag (Ds 2013:21) 1Förslag till lag om upphävande av lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande köp av lösa saker Härigenom föreskrivs att lagen (1964:528) om tillämplig lag beträf- fande köp av lösa saker ska upphöra att gälla. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.I fråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. För person- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik här i landet med motordrivet fordon ut- går trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafikskadeer- sättning utgår i motsvarande fall också för skada som i följd av tra- fik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten till- hörigt motordrivet fordon tillfogas den som har hemvist i . 2Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 8 § trafikskadelagen (1975:1410)1 ska ha följande lydelse. För person- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik här i landet med motordrivet fordon ut- går trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafikskade- ersättning utgår i motsvarande fall också för skada som i följd av trafik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten till- hörigt motordrivet fordon tillfogas svensk medborgare eller den som har hemvist i . Trafikskadeersättning utgår ej för atomskada i fall då rätten att göra ersättningsanspråk gällande mot annan än innehavare av atomanläggning är inskränkt enligt 14 § atomansvarighetslagen (1968:45). 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om skadehändelser som har inträffat före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. 1 Lagen omtryckt 1994:43. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1993:645) om tillämplig lag på vissa försäkringsavtal Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal dels att 1–11 samt 13 §§ ska upphöra att gälla, dels att nuvarande 12 § ska betecknas 1 §, dels att den nya 1 § ska ha följande lydelse. På ett avtal om obligatorisk skadeförsäkring tillämpas, i stället för vad som annars skulle följa av 6–11 §§, lagen i den EES-stat som har föreskrivit skyldigheten att teckna försäkring. På ett sådant avtal om obliga- torisk skadeförsäkring som avses i artikel 7.4 i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförplik- telser (I) tillämpas lagen i den EES-stat som har föreskrivit skyldigheten att teckna försäkring. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om avtal som har ingåtts före gäller äldre bestämmelser. 4Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att 13 kap. 2 § samt 14 kap. 1 och 2 §§ sjölagen (1994:1009) ska ha följande lydelse. Bestämmelserna i detta kapitel är tillämpliga på avtal om sjö- är tillämpliga på avtal om sjö- transport i inrikes fart i transport i inrikes fart i . och i fart mellan , Beträffande avtal om sjötransport i inrikes fart i , och gäller lagen i det land där transporten utförs. I annan fart gäller bestämmel- I annan fart gäller bestämmel- serna på avtal om sjötransport serna på avtal om sjötransport mellan två stater när mellan två stater när 1. den avtalade lastningshamnen 1. den avtalade lastningshamnen ligger i en konventionsstat, ligger i en konventionsstat, 2. transportdokumentet har färdats i en konventionsstat, eller 3. flera lossningshamnar anges i 3. i transportdokumentet avtalet och en av dessa är den fak- stäms att konventionen eller lag tiska lossningshamnen samt denna som grundas på konventionen ska 4.transportdokumentet har ut- färdats i en konventionsstat, eller 5.i transportdokumentet be- stäms att konventionen eller lag som grundas på konventionen skall gälla. Om varken den avtalade last- ningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnen ligger i , , eller får dock avtalas att avtalet om sjötransport skall vara underkastat lagen i en annan bestämd konventionsstat. om befraktning gäller hel- och delbefraktning av Bestämmelserna om resebefraktning gäller också konsekutiva resor när annat inte har angetts. I detta kapitel avses med bortfraktare: den som genom avtal för befordran av gods bortfraktar ett fartyg till annan, befraktaren, avlastare: den som avlämnar godset för lastning, resebefraktning: befraktning där frakten skall beräknas för resa, konsekutiva resor: ett visst antal resor som utförs efter varandra enligt ett befraktningsavtal som avser ett bestämt fartyg, tidsbefraktning: befraktning där frakten skall beräknas för tid, delbefraktning: befraktning som gäller mindre än ett helt fartyg eller än en full last när certeparti används. Bestämmelserna i detta kapitel är tillämpliga på avtal om befrakt- ning av fartyg i inrikes fart i och i fart mellan , , och . Vid avtal om befraktning i inrikes fart i , eller gäller lagen i det land där beford- ringen utförs. Vid befraktning i fart som inte omfattas av tredje stycket gäller bestämmelserna i detta kapitel när svensk rätt skall tillämpas. Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas inte i den mån annat följer av avtalet, av praxis som har utbildats mellan parterna eller av handelsbruk eller annan sedvänja som måste anses bindande för parterna. Vid resebefraktning i inrikes fart i och i fart mellan , , och får bestämmelserna i 27 § inte åsido- sättas genom avtal till nackdel för avlastare, resebefraktare eller mot- tagare. Detsamma gäller bestäm- melserna i 19 kap. 1 § första stycket 5 och fjärde stycket. I befraktningsavtalet får dock tas in bestämmelser om gemensamt haveri. Om begränsningar i av- talsfriheten i inrikes fart i , eller gäller lagen i det land där be- fordringen utförs. Vid resebefraktning får bestäm- melserna i 27 § inte åsidosättas genom avtal till nackdel för av- lastare, resebefraktare eller mot- tagare. Detsamma gäller bestäm- melserna i 19 kap. 1 § första stycket 5 och fjärde stycket. I befraktningsavtalet får dock tas in bestämmelser om gemensamt haveri. Vid befraktning i fart som avses i 13 kap. 2 § första och andra Vid befraktning i fart som avses i 13 kap. 2 § får bestämmelserna i styckena får bestämmelserna i 18 § 18 § om utfärdande av konosse- om utfärdande av konossement ment inte åsidosättas genom avtal inte åsidosättas genom avtal till till nackdel för avlastaren. nackdel för avlastaren. Att bestämmelserna i detta kapitel inte heller får åsidosättas genom avtal i vissa andra fall följer av 5 §. 29 § Bestämmelserna i 7 § får inte åsidosättas genom avtal. Avtalsvillkor som inskränker passagerarens rättigheter enligt 10–27 §§, 19 kap. 1 § första stycket 6 och 7 och 21 kap. 4 § första och andra styckena är ogil- tiga 1.vid befordran inom , , eller eller till eller från någon av dessa stater, oavsett vilken lag som i övrigt är tillämplig på beford- ringen; 2.vid annan befordran om svensk lag är tillämplig på beford- ringen enligt allmänna svenska lagvalsregler. Avtalsvillkor som inskränker passagerarens rättigheter enligt 10–27 §§, 19 kap. 1 § första stycket 6 och 7 och 21 kap. 4 § första och andra styckena är ogil- tiga. Övriga bestämmelser i detta kapitel gäller endast om inte något annat är avtalat eller följer av sedvänja. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om avtal som har ingåtts före gäller äldre bestämmelser. 5Förslag till lag om upphävande av lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser Härigenom föreskrivs att lag (1998:167) om tillämplig lag för avtals- förpliktelser ska upphöra att gälla. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om avtal som har ingåtts före gäller äldre bestämmelser. 6Förslag till lag om ändring i lagen (2010:972) om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (2010:972) om ändring i trafik- skadelagen (1975:1410) ska ha följande lydelse. För person- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik här i landet med motordrivet fordon ut- går trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafikskadeer- sättning utgår i motsvarande fall också för skada som i följd av trafik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten till- hörigt motordrivet fordon tillfogas svensk medborgare eller den som har hemvist i . Trafikskadeersättning utgår ej för radiologisk skada i fall då rätten att göra ersättningsanspråk gällande mot annan än innehavare av kärnteknisk anläggning är in- skränkt enligt 26 § lagen (2010:950) om ansvar och ersätt- ning vid radiologiska olyckor. För person- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik här i landet med motordrivet fordon utgår trafikskadeersättning i fall som anges i denna lag. Trafik- skadeersättning utgår i motsvaran- de fall också för skada som i följd av trafik utomlands med här i landet registrerat eller svenska staten tillhörigt motordrivet fordon tillfogas den som har hemvist i . Trafikskadeersättning utgår inte för radiologisk skada i fall då rätten att göra ersättningsanspråk gällande mot annan än innehavare av kärnteknisk anläggning är in- skränkt enligt 26 § lagen (2010:950) om ansvar och ersätt- ning vid radiologiska olyckor. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 2.I fråga om skadehändelser som har inträffat före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Förteckning över remissinstanserna (Ds 2013:21) Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av Hovrätten över och , , , Justitie- kanslern, , , , , transporträtt, , , , Transportstyrelsen, Kon- kurrensverket, , Arbetsdomstolen, advokat- samfund, Svensk Försäkring, och . , , , , , , i , , , , , Konsu- menter och har avstått från att yttra sig. Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss 1Förslag till lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på sådana köp av lösa saker som har internationell karaktär. Från lagens tillämpningsområde undantas 1.köp av registrerade fartyg och luftfartyg, 2.köp av värdepapper, 3.försäljning genom judiciell myndighets åtgärd eller i exekutiv ord- ning, samt 4. köp som omfattas av konsu- mentköplagen (1990:932) eller av artikel 5 i konventionen i bilagan till lagen (1998:167) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. 4. köp som omfattas av konsu- mentköplagen (1990:932) eller av artikel 6 i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförplik- telser (I)2 Med köp likställs avtal om leverans av lösa saker som skall tillverkas, om materialet skall till- handahållas av den som har åtagit sig leveransen. Med köp likställs avtal om leverans av lösa saker som ska tillverkas, om materialet ska till- handahållas av den som har åtagit sig leveransen. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 1998:169. 2EUT L 177, , s. 6 (Celex 32008R0593). 2Förslag till lag om ändring i lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal dels att 2, 4–11 och 13 §§ ska upphöra att gälla, dels att nuvarande 3 § ska betecknas 2 § och att nuvarande 12 § ska betecknas 3 §, dels att rubrikerna närmast före 1, 5, 6, 12 och 13 §§ ska utgå, dels att 1 § samt de nya 2 och 3 §§ ska ha följande lydelse. Denna lag tillämpas på sådana avtal om livförsäkring som har anknytning till två eller flera stater inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES-stater), om försäkringstagaren är en fysisk person som har sin vanliga vistelseort i en EES-stat eller om försäkringstagaren är en juridisk person och det driftställe som av- talet gäller för är beläget i en EES-stat. Med livförsäkring avses i denna lag sådana försäkringar som an- ges i 2 kap. 12 § försäkrings- rörelselagen (2010:2043). Med EES-stat där risken är belägen avses i denna lag a) när försäkringen avser an- tingen byggnad eller byggnad och dess innehåll, till den del bygg- naden och innehållet täcks av samma försäkring, den EES-stat i vilken egendomen är belägen, b)när försäkringen avser regist- reringspliktigt fordon, den EES- stat där fordonet är registrerat, utom i det fall som avses i c, c)när ett fordon som är Denna lag innehåller bestäm- melser om lagval för vissa försäk- ringsavtal och gäller utöver och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I)2 Vid tillämpning av artikel 7 i förordningen gäller följande i fråga om avtal om trafikförsäkring för ett motordrivet fordon. När ett fordon som är registrerat i en EES-stat köps i syfte att införas och stadigvarande brukas i en annan EES-stat, ska risken från det att fordonet kommit i köparens besittning anses finnas i den stat till vilken fordonet ska införas. 1Senaste lydelse 2010:2056. 2EUT L 177, , s. 6 (Celex 32008R0593). 3Senaste lydelse av tidigare 3 § 2007:335. registrerat i en EES-stat köps i syfte att införas och stadigvarande brukas i en annan EES-stat, från det att fordonet kommit i köparens besittning, den stat till vilken fordonet skall införas, d) när försäkringen har en gil- tighetstid av eller mindre och oberoende av försäk- ringsklass täcker rese- eller semesterrisker, den EES-stat där försäkringstagaren har tecknat försäkringen, e) i andra fall än de som ut- tryckligen omfattas av a–d, om försäkringstagaren är en fysisk person, den EES-stat där han har sin vanliga vistelseort eller, om försäkringstagaren är en juridisk person, den EES-stat där det drift- ställe som avtalet gäller för är beläget.