prop · H103215 · 2014-04-03 00:00:00 — – en sådan ideell förening eller stiftelse som driver näringsverksamhet, 6. vara ledamot eller suppleant i förvaltnings-, lednings- eller tillsynsorganet för ett europabolag eller ett europakooperativ med säte i , 7. vara verkställande direktör eller vice verkställande direktör i – ett aktiebolag, – en ekonomisk förening, – ett ömsesidigt försäkringsbolag, – ett europabolag eller ett europakooperativ med säte i , – en sparbank, – en medlemsbank, eller – en filial enligt lagen (1992:160) om utländska filialer m.m., 8.vara företagsledare i en europeisk ekonomisk intressegruppering med säte i eller föreståndare enligt 2 § andra stycket lagen om utländska filialer m.m., 9.vara firmatecknare eller i annan egenskap vara ställföreträdare för en sådan juridisk person som anges i 3–5 eller vara firmatecknare för ett utländskt bankföretags filial, 10.äga så många aktier i ett aktiebolag eller ett europabolag med säte i att hans eller hennes andel av röstetalet för samtliga aktier i bolaget överstiger , 11.inneha fullmakt att företräda en enskild näringsidkare i dennes näringsverksamhet eller en juridisk person som anges i 3–5, 12.vara anställd eller ta emot återkommande uppdrag i en näringsverksamhet som drivs av en närstående till honom eller henne eller där en närstående har en sådan ställning som anges i 3 §, eller 13.vara anställd eller ta emot återkommande uppdrag i den näringsverksamhet där han eller hon har åsidosatt sina skyldigheter. 12 § Förbudet i 11 § 11 gäller inte i fråga om fullmakt som avses i 10 § andra stycket lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område. 13 § Som närstående enligt 11 § 12 anses den som är 1.gift eller sambo med den som har näringsförbud eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedstigande led, och 2.den som är besvågrad med den som har näringsförbud i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon. 14 § Den som har näringsförbud får, trots förbudet, såsom enskild näringsidkare utöva sådan grundlagsskyddad rättighet som avses i –2 kap. 1 § regeringsformen, –1 kap. 1 §, 4 kap. 1 §, 6 kap. 1 § eller 13 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen, eller –1 kap. 1 §, 3 kap. 1, 2 eller 8 § eller 10 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen. Ansökan om näringsförbud m.m. Yrkande om näringsförbud som grundas på 4 § 15 § Yrkande om näringsförbud enligt 4 § får framställas av allmän åklagare enligt vad som gäller om talan i brottmål. Om inte annat föreskrivs i denna lag, ska i fråga om utredningen och förfarandet gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål som rör allmänt åtal för brott där det inte är föreskrivet strängare straff än fängelse i högst . Tvångsmedel enligt 24 och 25 kap. får dock inte användas. Yrkande om näringsförbud som grundas på 5 eller 6 § 16 § Yrkande om näringsförbud enligt 5 eller 6 § får framställas av allmän åklagare. Om talan inte förs enligt 15 §, ska yrkandet framställas genom ansökan vid allmän domstol. Om åklagaren har förklarat sig avstå från att ansöka om näringsförbud, får ansökan i stället göras av . En ansökan enligt första eller andra stycket ska göras hos tingsrätten i den ort där den som yrkandet avser har sitt hemvist. Om han eller hon inte har hemvist i , ska ansökan göras hos . Om ärendet gäller näringsförbud enligt 5 §, är även den tingsrätt som handlägger eller har handlagt konkursen behörig att pröva ärendet. Bestämmelser om handläggningen vid domstolen finns i 19 §. Yrkande om näringsförbud som grundas på 7 § 17 § Yrkande om näringsförbud enligt 7 § får framställas av . Yrkandet får framställas i ett mål om konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § konkurrenslagen (2008:579). Om inte annat följer av denna lag, ska i så fall bestämmelserna om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten tillämpas. Vid omröstning i rätten gäller reglerna i 29 kap. . Om inte för talan om konkurrensskadeavgift, får verket i stället framställa ett yrkande om näringsförbud genom ansökan hos . Ett beslut av tingsrätten överklagas i sådant fall hos . Bestämmelser om handläggningen vid tingsrätten efter ansökan enligt tredje stycket finns i 19 §. Hinder mot prövning av yrkande om näringsförbud 18 § Ett yrkande om näringsförbud får inte tas upp till prövning, om 1.den som yrkandet avser redan har varit föremål för en annan prövning där avgörandet har vunnit laga kraft, och 2.den tidigare prövningen har avsett samma eller väsentligen samma omständigheter som åberopas till grund för yrkandet. Domstols handläggning av ärenden om näringsförbud 19 § Om inte annat föreskrivs i denna lag, handläggs ett sådant ärende om näringsförbud som avses i 16 § och 17 § tredje stycket enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Tingsrätten ska hålla sammanträde, om detta inte är uppenbart obehövligt. Vid sammanträdet ska tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Ärendet ska avgöras av samma domare. I fall som avses i 17 § tredje stycket ska tingsrätten dock vara sammansatt på det sätt som anges i 8 kap. 10 § första stycket konkurrenslagen (2008:579). Vid omröstning gäller reglerna i 29 kap. . Utöver vad som följer av lagen om domstolsärenden får rätten förelägga nytt vite eller besluta om hämtning till rätten antingen eller till en senare dag, om den som ansökan riktas mot trots före- läggande om personlig inställelse inte inställer sig till sammanträdet eller inställer sig genom ombud. 20 § Om det finns särskilda skäl, får rätten i ett mål eller ärende om näringsförbud utse en offentlig försvarare för den som avses med förbudsyrkandet. I fråga om offentlig försvarare gäller bestämmelserna i . 21 § I fråga om rättegångskostnader ska i mål eller ärenden om näringsförbud bestämmelserna i 31 kap. tillämpas. Förutsättningarna för tillfälligt näringsförbud 22 § Om det är uppenbart att det finns grund för näringsförbud, får rätten efter yrkande besluta om tillfälligt förbud för tiden till dess att frågan om näringsförbud slutligen har avgjorts. Rätten får i samband med slutlig prövning av frågan om näringsförbud självmant ta upp frågan om tillfälligt näringsförbud. Vem som får yrka tillfälligt näringsförbud 23 § En fråga om tillfälligt näringsförbud enligt 22 § första stycket tas upp på yrkande av åklagaren eller, i fall som avses i 7 §, av . Om åklagaren i fall som avses i 5 och 6 §§ har förklarat sig avstå från att yrka näringsförbud, får ett yrkande om tillfälligt näringsförbud i stället framställas av . Handläggningen av frågor om tillfälligt näringsförbud 24 § Innan rätten meddelar ett tillfälligt näringsförbud enligt 22 § första stycket, ska den som yrkandet avser få tillfälle att yttra sig, om det inte finns anledning att anta att han eller hon har avvikit eller på något annat sätt håller sig undan. 25 § Frågor om tillfälligt näringsförbud enligt 22 § första stycket som grundas på påstående om brott ska handläggas enligt 15 §. I övriga fall ska 16–21 §§ tillämpas. När ett beslut om tillfälligt näringsförbud får verkan 26 § Ett beslut om tillfälligt näringsförbud gäller , om inte annat beslutas. Ett beslut enligt 22 § första stycket ska delges den som avses med förbudet. 27 § Ett beslut om tillfälligt näringsförbud, som har meddelats under rättegången, får överklagas särskilt. Överklagas ett beslut om tillfälligt näringsförbud, får högre rätt besluta att förbudet tills vidare inte ska gälla. Tid för väckande av talan 28 § Om rätten beslutar om tillfälligt näringsförbud innan talan om näringsförbud har väckts eller ansökan har kommit in till rätten, ska den bestämma inom vilken sådan talan ska väckas eller ansökan lämnas in till rätten. Tiden enligt första stycket får inte bestämmas längre än vad som Om den utsatta tiden inte är tillräcklig och den som har yrkat näringsförbud före tidens utgång begär att tiden ska förlängas, får rätten besluta om sådan förlängning. Upphävande av näringsförbud som har meddelats på grund av brott 29 § Om den som genom en lagakraftvunnen dom har meddelats näringsförbud enligt 4 § frikänns från ansvar för brottsligheten, ska Avser frikännandet endast en viss del av brottsligheten eller om det på brottsligheten tillämpas en mildare straffbestämmelse, ska rätten pröva om och förbudet fortfarande ska gälla. Rätten får även upphäva eller ändra ett beslut om skyldighet att svara för rättegångskostnader, om ett sådant har meddelats i samband med domen om förbud. Upphävande av näringsförbud som grundas på konkurs 30 § Om rätten, sedan ett näringsförbud har meddelats enligt 5 §, upphäver det eller de konkursbeslut som har utgjort förutsättning för förbudet, ska näringsförbudet upphävas. 31 § Ett lagakraftvunnet beslut om näringsförbud får upphävas på ansökan av den som förbudet avser, om det senare kommer fram att han eller hon inte hade grovt åsidosatt sina skyldigheter i näringsverksamhet. Handläggningen av ärenden om upphävande av näringsförbud 32 § I ärenden om upphävande av näringsförbud gäller 16 § första och andra styckena, 17 § tredje stycket och 19 § tredje och fjärde styckena om ansökan om förbud. Ett ärende om upphävande av näringsförbud ska tas upp av den tingsrätt som har handlagt målet eller ärendet om näringsförbud. Rör ärendet inte upphävande av ett förbud enligt 7 §, får det även tas upp av rätten i den ort där sökanden har sitt hemvist, om rätten med hänsyn till utredningen, kostnaderna och andra omständigheter finner det I ärendet är den myndighet som har yrkat näringsförbud eller myndig- heten i den ort där sökanden har sitt hemvist motpart till sökanden. Ett ärende om upphävande av förbud får avgöras utan sammanträde, om saken ändå kan utredas tillfredsställande. Upphävande i samband med nytt näringsförbud 33 § Om den som har näringsförbud meddelas ett nytt förbud, ska rätten upphäva det tidigare förbudet. Upphävande av tillfälligt näringsförbud 34 § Ett beslut om tillfälligt näringsförbud ska upphävas, om 1.talan om näringsförbud inte har väckts eller ansökan inte har kommit in till rätten inom den tid som har bestämts enligt 28 § och det inte heller har kommit in någon framställning om förlängning av tiden, 2.talan eller ansökan om näringsförbud återkallas eller lämnas utan bifall, eller 3.det inte längre finns skäl för det tillfälliga näringsförbudet. Om talan eller ansökan om näringsförbud bifalls, ska rätten pröva om det tillfälliga näringsförbudet fortfarande ska gälla. Verkan av ett beslut om upphävande eller ändring av näringsförbud 35 § Rättens beslut om att upphäva eller ändra ett näringsförbud gäller . Vad ett undantag får avse 36 § Den som har näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud får medges visst undantag från bestämmelserna i 11 §, om det finns skäl till det och ett sådant undantag inte skulle strida mot syftet med näringsförbudet. Undantag får också meddelas , om tiden behövs för avveckling av näringsverksamhet, anställning, uppdrag, innehav av fullmakt, delägarskap i handelsbolag eller aktieinnehav som anges i 11 §. Ett undantag enligt första eller andra stycket får förenas med villkor om vad den som har näringsförbud har att iaktta då undantaget utnyttjas. 37 § I beslut om undantag enligt 36 § ska rätten ange vilka åtgärder som får vidtas. I fråga om undantag enligt 36 § andra stycket ska rätten vidare ange hur länge undantaget ska gälla. Om undantaget ska vara förenat med villkor enligt 36 § tredje stycket, ska även dessa anges i beslutet. Prövning av fråga om undantag 38 § En fråga om undantag från näringsförbud får prövas i samband med dom eller beslut om näringsförbud eller beslut om tillfälligt näringsförbud eller efter en senare gjord ansökan. Om det finns synnerliga skäl för det, får tiden enligt 36 § andra stycket förlängas. Beslut om sådan förlängning sker på ansökan av den som har näringsförbud. När en fråga om undantag från näringsförbud prövas särskilt, gäller i tillämpliga delar vad som anges i 32 §. 39 § Ett undantag enligt 36 § får återkallas, om den som undantaget avser överträder näringsförbudet eller det tillfälliga näringsförbudet eller bryter mot ett villkor som är knutet till undantaget. Detsamma gäller om den som undantaget avser på annat sätt åsidosätter sina skyldigheter i den verksamhet som undantaget gäller. 40 § Ansökan om återkallelse av undantag från näringsförbudet enligt 39 § får göras av åklagare eller, i fall som avses i 7 §, . Om åklagaren i fall som avses i 5 och 6 §§ har förklarat sig avstå från att ansöka om återkallelse, får ansökan i stället göras av . När frågan prövas i ett särskilt ärende gäller vad som sägs i 32 §. Ett sådant ärende får dock även tas upp av den tingsrätt som har prövat frågan om undantag från näringsförbud. 41 § ska föra ett register över näringsförbud och tillfälliga näringsförbud. Tillsynen av meddelade näringsförbud m.m. 42 § ansvarar för tillsynen över att näringsförbud och tillfälliga näringsförbud följs. Skyldighet att inställa sig för samtal 43 § Den som har näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud är skyldig att inställa sig personligen för samtal med företrädare för på tid och plats som myndigheten bestämmer. ska kalla till ett sådant samtal som sägs i första stycket så snart ett beslut om näringsförbud har vunnit laga kraft, eller i fråga om tillfälligt näringsförbud, när ett sådant förbud har meddelats. Myndigheten får avstå från att kalla till samtal genom personlig inställelse om det finns särskilda skäl. Om det finns särskilda skäl, får myndigheten senare kalla till ytterligare samtal. Ett beslut om kallelse enligt denna paragraf får inte överklagas. I samband med att ett beslut om vite enligt 44 § överklagas får dock prövning av kallelsens giltighet påkallas. 44 § En kallelse till samtal enligt 44 § får förenas med vite om högst . Frågor om utdömande av vite prövas av . Har ändamålet med vitet förlorat sin betydelse, får det inte dömas ut. får inte heller döma ut vitet om det finns särskilda skäl. Ett beslut att döma ut vite får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Ett beslut om utdömande av vite får verkställas när beslutet har vunnit laga kraft. 45 § Om den som har näringsförbud uteblir från samtal till vilket kallelse har skett vid äventyr av vite, får han eller hon hämtas genom polisens försorg. En person som ska hämtas till samtal får inte omhändertas tidigare än vad som är nödvändigt för att han eller hon ska kunna inställas . 1.begära att den som har näringsförbud lämnar uppgift om inkomst och anställningsförhållanden och övriga omständigheter av betydelse för tillsynen, 2.söka upp den som har näringsförbud i hans eller hennes bostad eller där han eller hon annars befinner sig, och 3.vidta de övriga utrednings- och spaningsåtgärder som är befogade. 47 § Om det är av betydelse för tillsynsverksamhet, är tredje man skyldig att på föreläggande av lämna uppgift om ett ekonomiskt mellanhavande med en person som har näringsförbud. får förena ett föreläggande enligt första stycket med vite. I fråga om utdömande av vite gäller lagen (1985:206) om viten. 48 § ska lämna det biträde som behöver vid tillsynen. Överträdelse av näringsförbud m.m. 49 § Den som bryter mot ett näringsförbud eller ett tillfälligt näringsförbud eller bryter mot ett villkor som har meddelats med stöd av 36 § tredje stycket döms för överträdelse av näringsförbud till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . 50 § Döms en person för överträdelse av näringsförbud, ska näringsförbudet förlängas, om det inte finns särskilda skäl att avstå från förlängning. Förlängning får ske . Om det sker flera förlängningar, får den sammanlagda förlängningen inte överstiga . 2013/14:215 Frågan om förlängning prövas på talan av åklagare i samband med åtal Bilaga 2 för överträdelse av näringsförbud. Talan ska väckas innan förbudstiden har gått ut. 1.Denna lag träder i kraft . Genom lagen upphävs lagen (1986:436) om näringsförbud. 2.Det som sägs i 3 § första stycket, såvitt avser sådana verksamheter som inte omnämns i 3 § andra stycket 1–6, samt 3 § andra stycket 7 och 8 får bara tillämpas på sådant åsidosättande som skett efter det att denna lag trätt i kraft. 3.Vid prövningen av förutsättningarna för näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud enligt 6 § ska även underlåtenhet att betala sådan skatt, tull eller avgift som omfattades av lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter beaktas. 4.Vid prövningen av förutsättningarna för näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud enligt 7 § får hänsyn tas till vad som har ägt rum före endast såvitt avser frågan om förbud är motiverat från allmän synpunkt. 5.Vid tillämpningen av 3 och 11 §§ ska sådana understödsföreningar som avses i 7 § tredje stycket lagen (1972:262) om understödsföreningar och som efter fortsätter driva sin verksamhet enligt den lagen med stöd av 7 § lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) jämställas med försäkringsföreningar. 6.Vid tillämpningen av 29, 30 och 40 §§ på näringsförbud som har meddelats före ikraftträdandet ska vad som där sägs om näringsförbud enligt 4–7 §§ i stället gälla näringsförbud enligt 1–2 a §§ lagen (1986:436) om näringsförbud. 7.Det som en domstol har beslutat om avvecklingstid enligt 18 § lagen (1986:436) om näringsförbud gäller även efter det att den nya lagen har trätt ikraft. Vid prövningen av en fråga om avvecklingstiden ska förlängas ska dock 36–38 §§ i den nya lagen tillämpas. Beslut om avvecklingstid får återkallas enligt 39 och 40 §§ i den nya lagen. 8.Det som sägs i 43–45 §§ om skyldighet att inställa sig för samtal, om vite och hämtning gäller även den som har meddelats näringsförbud eller tillfälligt näringsförbud före ikraftträdandet. 9.Det som sägs i 49 § om brott mot villkor som har meddelats enligt 36 § tredje stycket gäller även brott mot föreskrift som har meddelats enligt 18 eller 19 § lagen (1986:436) om näringsförbud. Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Härigenom föreskrivs att 16 a § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. ska ha följande lydelse. En ledamot eller suppleant i En ledamot eller suppleant i styrelsen för en sådan pensions- styrelsen för en sådan pensions- stiftelse som avses i 9 a § skall ha stiftelse som avses i 9 a § ska ha de insikter och den erfarenhet som de insikter och den erfarenhet som måste krävas för att delta i måste krävas för att delta i ledningen av en sådan pensions- ledningen av en sådan pensions- stiftelse och även i övrigt vara stiftelse och även i övrigt vara lämplig för uppgiften. lämplig för uppgiften. Av 6 § lagen (1986:436) om Av 11 § lagen (2014:000) om näringsförbud följer att den som näringsförbud följer att den som är underkastad näringsförbud inte har näringsförbud inte får vara får vara ledamot eller suppleant i ledamot eller suppleant i styrelsen styrelsen i en pensionsstiftelse. i en pensionsstiftelse. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. ska ha följande lydelse. mål och ärenden enligt mål och ärenden enligt 1. konkurrenslagen (2008:579), 1. konkurrenslagen (2008:579), (2008:496), (2008:496), 3. lagen (1994:1512) om avtals- 3. lagen (1994:1512) om avtals- villkor i konsumentförhållanden, villkor i konsumentförhållanden, villkor mellan näringsidkare, villkor mellan näringsidkare, 5. lagen (2000:1175) om talerätt 5. lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsument- för vissa utländska konsument- (2005:104), (2005:104), 7. lagen (2005:590) om insyn i 7. lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., vissa finansiella förbindelser m.m., 11. lagen (2010:1350) om upp- 11. lagen (2010:1350) om upp- Bestämmelserna i 14–22 §§ tillämpas inte i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen, marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen, lagen om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen om franchisegivares informationsskyldighet, lagen om lufttransporter, lagen om näringsförbud eller lagen om uppgiftsskyldighet i fråga om marknads- och konkurrensförhållanden. I mål enligt marknadsföringslagen, försäkringsavtalslagen eller lagen om franchisegivares informationsskyldighet tillämpas inte heller 13 a §. I stället gäller rättegångsreglerna i dessa lagar. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sparbankslagen (1987:619) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § och 3 kap. 3 § sparbankslagen (1987:619) ska ha följande lydelse. En sparbank skall bildas av En sparbank ska bildas av minst minst tjugo stiftare. underårig eller i konkurs eller som underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 17 § har förvaltare enligt 11 kap. 17 § Att detsamma gäller den Att detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud som har näringsförbud följer av 11 följer av 6 § lagen (1986:436) om § lagen (2014:000) om närings- Bestämmelserna i detta kapitel gäller om inte annat följer av bestämmelserna om fusion i 7 kap. 2 §. Styrelseledamöterna ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte något annat tillåts i särskilda fall. Frågor om sådant tillstånd prövas av . Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 17 § kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 6 § lagen (1986:436) om näringsförbud. Styrelseledamöterna ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte något annat tillåts i särskilda fall. Frågor om sådant tillstånd prövas av . Den som är underårig eller i konkurs eller som har förvaltare enligt 11 kap. 17 § kan inte vara styrelseledamot. Att detsamma gäller den som är underkastad näringsförbud följer av 11 § lagen (2014:000) om näringsförbud. högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i . denna beräkning skall hänsyn inte som har utsett enligt lagen representation för de privat- Av styrelseledamöterna får högst en för varje påbörjat femtal vara anställd i . Vid denna beräkning ska hänsyn inte tas till arbetstagarrepresentanter som har utsett enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar Härigenom föreskrivs att 6 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar ska ha följande lydelse. minst halva antalet styrelseleda- minst halva antalet styrelseleda- möter ska vara bosatt inom möter ska vara bosatt inom arbetsområdet, om inte regeringen arbetsområdet, om inte regeringen eller den myndighet som rege- eller den myndighet som rege- ringen bestämmer i särskilda fall ringen bestämmer i särskilda fall Den som är under- Den som är under- årig eller i konkurs eller har för- årig eller i konkurs eller har för- valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra- valtare enligt 11 kap. 7 § föräldra- balken kan inte vara styrelseleda- balken kan inte vara styrelseleda- Att detsamma gäller den som är Att detsamma gäller den som har näringsförbud följer av 11 § lagen (2014:000) om näringsförbud. Styrelseledamöterna ska vara medlemmar i föreningen, om inte stadgarna i särskilt angivna fall tillåter annat. Den som enligt lag är ställföreträdare för en medlem eller, om en juridisk person är medlem, den som är ledamot av styrelsen för den juridiska personen eller delägare i denna får dock vara styrelseledamot utan att vara medlem i föreningen, även om stadgarna saknar föreskrift om det. Bestämmelserna i andra stycket gäller inte arbetstagarrepresentanter som har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda eller lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner. En juridisk person kan inte vara styrelseledamot. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § och 7 kap. 16 § konkurslagen (1987:672) ska ha följande lydelse. En gäldenär som är en fysisk person får inte under konkursen driva näringsverksamhet som medför bokföringsskyldighet enligt bokförings-