prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — Utgiftsökningen har till större delen använts till att betala för högre löner, hyror och priser. Genom att justera utgiftsökningen för dessa löne- och prisökningar får man ett mått på hur resursinsatsen har utvecklats i volymtermer, dvs. hur volymen arbetstimmar, lokaler, förbrukat material m.m. har förändrats.82 Att resursinsatsen har ökat i volymtermer kan avspegla en ambitionshöjning, såsom exempelvis att skolbarnens genomsnittliga tillgång till lärarledd undervisning har ökat. Ökningen kan även bero på att det skett en kompensation för demografiska faktorer, om t.ex. antalet skolbarn har blivit fler. Om resursinsatsen har ökat efter att hänsyn tagits till den demografiska utvecklingen har det funnits utrymme för en ambitionshöjning. Av de som utgifterna för välfärdstjänsterna sammantaget har ökat med motsvaras (ca ) av höjda löner och priser, medan (ca ) har gått till en ökad resursinsats. Den ökade resursinsatsen har ungefär till lika stora delar använts för att möta den demografiska utvecklingen respektive till att höja ambitionen för välfärdstjänsterna.83 Resursinsatsen har ökat inom samtliga välfärdstjänster, med undantag för . För hälso- och sjukvården och förskolan har en betydande del av den ökade resursinsatsen gått till att möta den demografiska utvecklingen, men resurstillskotten har också skapat utrymme för en ambitionshöjning. Även för grund- och gymnasieskolan har resursinsatsen möjliggjort en ambitionshöjning. För har detta skett trots att resursinsatsen justerat för priser och löner har minskat. Det beror på att elevunderlaget har minskat i större utsträckning. Med andra ord ges mer resurser till varje elev. Sammanfattningsvis ökade resursinsatsen i välfärdsområdena vård, skola och omsorg , justerat för pris- och löneökningar. Resursinsatsen i välfärden har ökat mer än demografin. Det har funnits utrymme för en ambitionshöjning om , vilket i genomsnitt är . Återhämtningen ger utrymme för en ökad resursinsats 2014–2018 Regeringens prognos för utgifterna för kommunala verksamheter baseras i närtid dels på demografiska faktorer, dels på kommunsektorns ekonomi. baseras prognosen främst på det ekonomiska utrymmet i kommunsektorn. Kommunsektorn bedöms redovisa ett resultat i linje med god ekonomisk hushållning när svensk ekonomi befinner sig i ett balanserat konjunkturläge, vilket bedöms inträffa 2018. Prognosen utgår dessutom från beslutad politik, vilket innebär ett antagande om i princip oförändrade statsbidrag till kommunerna samt 82 Om produktiviteten hos de kommunanställda ökat 2006–2012, t.ex. genom att den genomsnittliga utbildningsnivån ökat, riskerar den justerade volymen att underskatta resursinsatsen. Produktiviteten i kommunsektorn enligt nationalräkenskaperna har dock i stort sett legat still dessa år. Produktiviteten är dock svår att mäta, i synnerhet när det gäller att mäta kvaliteten i välfärdstjänsterna. 83 Dessa siffror är ungefärliga. Det är egentligen inte möjligt att summera ändamålen i fasta priser, om man inte tar hänsyn till hur storleksförhållandet mellan dessa förändras . att den genomsnittliga kommunalskattesatsen är oförändrad framöver. Därmed styrs utgifterna för kommunala verksamheter i prognosen av den reala tillväxten i skatteunderlaget. Utgifterna för skattefinansierade verksamheter, den kommunala konsumtionen, bedöms öka i fasta priser 2014, vilket är lägre än genomsnittet om (se diagram 8.3). Att volymökningen inte blir högre beror främst på bedömningen av kommunsektorns ekonomiska utrymme. Dessutom fick kommunerna stora tillfälliga inkomster i form av återbetalningar av försäkringspremier från Försäkring, vilket kan ha bidragit till att vissa utgifter var tillfälligt höga detta år.84 –2018 bedöms utgifterna för kommunala verksamheter öka med i genomsnitt i volymtermer. Den stigande efterfrågan i ekonomin medför att arbetsmarknaden förbättras. Skatteunderlaget ökar därmed realt, dvs. antalet arbetade timmar i ekonomin ökar, vilket skapar utrymme för ökade utgifter i de kommunala verksamheterna. I prognosen antas att produktiviteten i kommunsektorn inte ökar nämnvärt, varför volymökningen avspeglar hur resursinsatsen i termer av arbetade timmar, insatta varor och tjänster förändras. Resursinsatsen ökar dock något mindre än den volymökning som demografiska förändringar beräknas innebära. Det beror på att hänsyn tas till vilket utrymme kommuner och landsting har att öka verksamhetsutgifterna givet budgetpolitiska mål och de inkomstökningar som följer vid beslutad politik. Lönekostnaden i kommunsektorn bedöms öka med 2,8–3,2014– 2018. Timlönen har en stark påverkan på hur verksamhetsutgifterna utvecklas i löpande priser. –2018 väntas utvecklingen i löpande pris bli 3,2–4,vilket är något lägre än genomsnittet , men högre än åren efter 2008 (se diagram 8.3). Diagram 8.3 Utgifter för kommunala skattefinansierade verksamheter 2000–2018 Årlig procentuell förändring. Utfall , prognos 2014– Källor: och egna beräkningar. Kommunalt finansierad sysselsättning och arbetade timmar Begreppet kommunfinansierad sysselsättning avser både sysselsatta i kommunsektorn och sysselsatta i näringslivet som producerar tjänster som finansieras med skattemedel, såsom friskolor eller privata äldreboenden. Antalet sysselsatta i kommunalt finansierade verksamheter uppgick till drygt 1,2 miljoner personer (se tabell 8.2).85 är det en ökning med 20 000 personer.86 bedrivs en allt större del av den kommunalt finansierade verksamheten av privata utförare. Detta har bidragit till att den totala kommunfinansierade sysselsättningen har ökat snabbare än sysselsättningen i kommunsektorn (se diagram 8.4). 84 Styrelsen för Försäkring beslutade att betala tillbaka 2013 för bl.a. kollektivavtalad sjukförsäkring på grund av färre sjukersättningsfall. Utbetalningarna sker eftersom Försäkring kan minska reserverna för framtida utbetalningar. 85Det finns ingen statistik över den kommunalt finansierade sysselsättningen och antalet arbetade timmar i privat sektor. Uppgifterna baseras på beräkningar. 86I jämförelsen är sysselsatta med plusjobb eller friår 2006 exkluderade. Diagram 8.4 Kommunfinansierad sysselsättning 1993– 2018 Utfall 1993–2013, prognos 2014–2018. Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb och friår 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. har den kommunalt finansierade sysselsättningen gradvis minskat som andel av sysselsättningen i ekonomin som helhet (se diagram 8.5). Arbetade timmar i kommunalt finansierade verksamheter, som mäter den faktiska arbetsinsatsen, har emellertid legat på ungefär samma nivå i förhållande till totalt arbetade timmar i ekonomin. Detta återspeglar att medelarbetstiden i kommunsektorn har stigit. Diagram 8.5 Kommunfinansierad sysselsättning och arbetade timmar Procent av total sysselsättning respektive totalt arbetade timmar i ekonomin. Utfall 1994–2013, prognos 2014–2018. Sysselsättning i kommunfinansierad verksamhet Arbetade timmar i kommunfinansierad verksamhet 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: ingick i kommunsektorn och därmed i den kommunalt finansierade verksamheten . Exklusive plusjobb och friår 2005–2008. Källor: , och egna beräkningar. Den kommunfinansierade sysselsättningen ökade 2013, vilket var starkare än . Både sysselsättningen i kommunsektorn och den kommunalt finansierade sysselsättningen i näringslivet bidrog till uppgången. bedöms den kommunfinansierade sysselsättningen öka 2014 och –2018 med 0,4–0,. Detta är långsammare än sysselsättning i ekonomin som helhet, som väntas öka med 0,9– , främst till följd av sysselsättningstillväxt i tjänstebranscherna. Sammantaget bedöms den kommunfinansierade sysselsättningen öka med ca 40 000 personer . Andelen sysselsatta inom privata utförare antas fortsätta öka även framöver. I tabell 8.2 redovisas prognosen för den kommunfinansierade sysselsättningen 2014– 2018. Tabell 8.2 Kommunfinansierad sysselsättning 2013–2018 Tusentals personer 2013. –2018 årsvis förändring i tusentals personer. Utfall 2013, prognos 2014–2018. Anm.: Det totala antalet kommunfinansierade sysselsatta utgörs av summan av sysselsatta i kommunsektorn och sysselsatta i näringslivet som producerar kommunalt finansierade välfärdstjänster. Källor: och egna beräkningar. Antalet kommunalt finansierade arbetade timmar beräknas 2014–2018 öka i samma takt som antalet sysselsatta, vilket återspeglar en oförändrad medelarbetstid (se tabell 8.3). bedöms både den kommunfinansierade sysselsättningen och antalet arbetade timmar minska något som andel av den totala sysselsättningen och antalet arbetade timmar i hela ekonomin (se diagram 8.5). Att andelarna minskar beror ytterst på att prognosen för kommunernas verksamhetsutgifter, och därmed sysselsättningen, baseras på beslutad politik och därmed begränsas av tillväxten i skatteunderlaget när hänsyn tas till de budgetpolitiska målen. Tabell 8.3 Antal kommunfinansierade arbetade timmar 2013–2018 Kalenderkorrigerade timmar, antal respektive procentuell utveckling. Utfall 2013, prognos 2014–2018. Anm.: Det totala antalet kommunfinansierade timmar utgörs av summan av arbetade timmar i kommunsektorn och i näringslivet. I näringslivet ingår de alternativa utförare som producerar kommunalt finansierade välfärdstjänster. Källor: och egna beräkningar. Investeringar, transfereringar och räntor Kommunsektorns investeringsutgifter uppgick till och beräknas öka med sammantaget (se tabell 8.6). Kommuner och landsting är inne i en period där omfattande investeringar görs, främst i infrastruktur och byggnader. Många växande kommuner är i behov av nya lokaler, exempelvis förskolor, som den demografiska utvecklingen ökar behoven inom sjukvård och äldreomsorg i flera kommuner (se avsnitt 9.2.1). av kommunsektorns totala utgifter består av transfereringar till staten, näringslivet och hushållen.87 Denna andel har varit i princip . Transfereringarna bedöms uppgå till , varav går till hushållen. Ränteutgifterna beräknas öka , i takt med att stigande resursutnyttjande och högre inflation föranleder en mindre expansiv penningpolitik. Räntenettot beräknas dock vara i stort sett oförändrat. 87 Kommunsektorns transfereringar till staten utgörs främst av kommunsektorns del av assistansersättningen. Transfereringarna till näringslivet är främst olika subventioner till företag såsom exempelvis subventioner av kollektivtrafiken. Kommunsektorns inkomster består till av inkomstskatter. Statsbidragen utgör ungefär 16 procent.88 Skatteinkomsterna beror på de av kommunerna och landstingen fastställda skattesatserna och på utvecklingen av det kommunala skatteunderlaget. Det kommunala skatteunderlaget består främst av utbetalda löner, , och av pensioner, . Lönerna bestäms i sin tur av antalet arbetade timmar och av timlönerna. Vanligtvis följer timlönen i kommunsektorn löneutvecklingen i övriga delar av ekonomin. De kommunala skatteinkomsterna motsvarar ungefär storleken på kommunernas utgifter för personal. Det innebär att personalutgifterna i kommunsektorn utvecklas i ungefär samma takt som de kommunala skatteinkomsterna, vid ett givet antal arbetade timmar i kommunsektorn och ekonomin i övrigt. Följaktligen blir effekten av en ändrad timlön i stort sett neutral för kommunsektorns finanser. Det är i stället främst en ökning av antalet arbetade timmar i näringslivet som inte är skattefinansierade som förstärker kommunsektorns ekonomi. Ett stigande antal arbetade timmar och sysselsatta i näringslivet har varit viktigt för utvecklingen av de kommunala skatteinkomsterna, som ökat trots det svaga konjunkturläget. Därtill har den genomsnittliga skattesatsen höjts 2012 och 2013. Förbättrat arbetsmarknadsläge ökar skatteinkomsterna Kommuner och landsting kompenseras via det generella statsbidraget för förändringar av skattesystemet som påverkar det kommunala skatteunderlaget, exempelvis höjt grundavdrag för pensionärer. För att få en samlad bild av utvecklingen av både skatter och statsbidrag redovisas dessa justerade för skatteregleringar. 88 Utöver inkomstskatter och statsbidrag har kommuner och landsting också inkomster i form av bl.a. avgifter, fastighetsavgift, aktieutdelningar från kommunala bolag och ränteinkomster. Den genomsnittliga kommunala skattesatsen ökade 2014 eller per i beskattningsbar inkomst, varav för landstingen och för kommunerna. Detta förväntas öka skatteinkomsterna med . Skatteunderlaget påverkas av att pensionerna utvecklas svagt 2014. I takt med att läget på arbetsmarknaden förbättras påverkas skatteinkomsterna positivt och de beräknas öka med i genomsnitt 2015–2018 (se tabell 8.4). Tabell 8.4 Skatter och statsbidrag 2013–2018 Utfall i miljarder kronor. Prognos, procentuell förändring -1,1 -0,1 Anm.: I tabellen redovisas utvecklingen av statsbidrag exklusive ersättning för mervärdesskatt. –2018 antas oförändrad skattesats. Redovisningen av skatter och bidrag exkluderar fastighetsavgift. Källor: och egna beräkningar. Kommuner och landsting får bidrag från staten i form av dels ett generellt statsbidrag, dels specialdestinerade statsbidrag (statsbidrag som ges till förutbestämda ändamål). Det generella statsbidraget utgörs av anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. De specialdestinerade statsbidragen finns under ett flertal anslag, framför allt under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg samt utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning. Bidraget till landstingen för läkemedelsförmånen utgör av de specialdestinerade statsbidragen. Dessutom får kommuner och landsting transfereringar från staten som avser kompensation för mervärdesskattekostnader i ej skattepliktig verksamhet (ca 2013). Tabell 8.5 visar den beräknade utvecklingen av det generella och de specialdestinerade statsbidragen 2013–2018. Statsbidragen beräknas öka med 2014. Förändringen av det generella statsbidraget beror till stor del på ekonomiska regleringar till följd av reformer i budgetpropositionen , såsom sänkt inkomstskatt för pensionärer och förändringar avseende hälso- och sjukvård till personer som vistas i utan tillstånd. De specialdestinerade bidragen ökar främst till följd av ett ökat antal asylsökande och reformer inom utbildningsområdet. Justerat för skatteregleringar beräknas statsbidragen öka med 2014, varav är ökade specialdestinerade bidrag. Till följd av beräkningsprincipen att enbart beslutade åtgärder bör inkluderas i prognosen är statsbidragen i stort sett oförändrade 2015–2018. Tabell 8.5 Årlig förändring av statsbidragen 2013–2018 Utfall i nivå , prognos –2018. Förändring, miljarder kronor -0,2 -0,2 Varav (i förhållande till föregående år) -0,2 -0,2 -1,4 -0,2 -0,2 -1,6 -0,1 -1,6 -0,1 Anm.: I tabellen redovisas utvecklingen av generella och specialdestinerade statsbidrag exklusive kompensation för mervärdesskatt. De specialdestinerade statsbidragen inkluderar också kapitaltransfereringar på 2013–2018. Skatteregleringar avser kompensation för regeländringar som påverkar det kommunala skatteunderlaget. Övriga regleringar avser exempelvis justeringar som följer av den kommunala finansieringsprincipen. Källor: och egna beräkningar. Både kommunsektorns totala inkomster och utgifter föll som andel av BNP under krisen , men har därefter trendmässigt ökat (se diagram 8.6). motsvarade de totala inkomsterna och utgifterna ungefär en fjärdedel av BNP. –2018 minskar både inkomsternas och utgifternas andel av BNP, främst på grund av oförändrade statsbidrag och antagandet om oförändrad skattesats. har utgifternas andel av BNP varit högre än inkomsternas, dvs. det finansiella sparandet har varit negativt. Sedan balanskravet infördes följer inkomsterna och utgifterna dock varandra i en högre grad. Diagram 8.6 Totala inkomster och utgifter –2018 Procent av BNP. Utfall 1993–2013, prognos 2014–2018. 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Kommuner och landsting redovisade 2013 ett resultat före extraordinära poster på 14 miljarder kronor.89 I budgetpropositionen beräknades resultatet till 10 miljarder kronor.90 Det finansiella sparandet för kommuner och landsting, kommunsektorn, uppgick sammantaget till -2013, vilket motsvarar -0,av BNP. Det var en försämring jämfört med , då det finansiella sparandet uppgick till -. Försämringen beror bl.a. på att kommunerna 2013 köpte mark och fastigheter för större summor än man sålde, vilket bidrar negativt till det finansiella sparandet. ökade konsumtionen relativt kraftigt jämfört med både 2011 och 2012. Det finansiella sparandet påverkades positivt 2013 liksom de två föregående åren av en återbetalning från Försäkring, om ca 11 miljarder kronor.91 Det finansiella sparandet och resultatet kommunsektorn får inget tillskott från Försäkring detta år. De totala inkomsterna väntas därmed öka relativt svagt, , medan utgifterna väntas öka i en något högre takt. Det finansiella sparandet och det ekonomiska resultatet beräknas därför försvagas jämfört med . –2018 bedöms kommunsektorns finanser vara stabila (se tabell 8.6). De totala inkomsterna beräknas öka med i genomsnitt , medan utgifterna ökar i en något svagare takt, vilket stärker det finansiella sparandet och resultatet. När svensk ekonomi som helhet närmar sig ett balanserat resursutnyttjande, , antas kommunsektorn uppvisa ett resultat i linje med god ekonomisk hushållning.92 91 Återbetalningsbelopp från Försäkring är preliminära. 89 Avsnitt 8.3.2 beskriver kommuner och landstings bokslut . Därför skiljer sig summan något åt mellan nationalräkenskaperna och den 90 Se avsnitt 9.5 Kommunsektorns finanser jämfört med budgetpropo- 92 Se avsnitt 8.3.1 och 8.3.2. Tabell 8.6 Kommunsektorns finanser 2013–2018 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall , prognos –2018. Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Kommunsektorns kompensation för mervärdesskatten är inkluderad i övriga inkomster och inte i statsbidragen. Posten investeringar inkluderar nettoköp av mark och fastigheter. Eftersom försäljningen vanligtvis överstiger köp är denna nettopost negativ, vilket minskar de redovisade investeringarna med några miljarder kronor . Källor: och egna beräkningar. Kommunallagen kräver att kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning. Detta har, tillsammans med balanskravet, stor betydelse för säkerställandet av en ansvarsfull ekonomisk förvaltning i kommunsektorn. Det minskar risken för underskott och bidrar till att nå överskottsmålet för hela den offentliga sektorn. Överskottsmålet är uttryckt i termer av finansiellt sparande såsom det definieras i nationalräkenskaperna. För kommuner och landsting är det emellertid det ekonomiska resultatet som är avgörande för huruvida de uppfyller kommunallagens krav på en balanserad budget. Mellan den kommunala redovisningen och nationalräkenskaperna förekommer skillnader som kan uppgå till enskilda år (se diagram 8.7). Om t.ex. investeringsutgifterna ökar kraftigt mellan får detta genomslag på det finansiella sparandet, medan resultatet endast påverkas av kostnader för avskrivning av investeringarna. Diagram 8.7 Finansiellt sparande och resultat 1993–2013 andel av BNP (höger axel) -0,2 -0,4 -0,6 -0,8 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. har kommunsektorns resultat förbättrats, som skillnaden mellan det finansiella sparandet och resultatet har ökat, främst på grund av ökade investeringsutgifter. 8.3.1God ekonomisk hushållning och balanskrav ska kommuner och landsting bl.a. fastställa de finansiella mål som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning. skärptes kraven ytterligare genom att kommuner och landsting ålades att besluta om riktlinjer för god ekonomisk hushållning. Balanskravet innebär att enskilda kommuner och landsting inte får besluta om en budget där kostnaderna överstiger intäkterna. Om resultatet ändå blir negativt måste det kompenseras med överskott . Om det finns synnerliga skäl kan en kommun budgetera för tillfälliga underskott eller inte återställa hela eller delar av ett negativt resultat. Det handlar då om fall där ett frångående är mycket väl motiverat och där det grundläggande kravet om god ekonomisk hushållning har beaktats. Exempel på när synnerliga skäl kan anses föreligga är när en avyttring av tillgångar har skett och en förlust uppstått. Det kan då finnas skäl att inte reglera förlusten, under förutsättning att avyttringen innebär att kommunen eller därigenom har skapat förutsättningar för minskade framtida kostnader (prop. 1996/97:52, s. 38). Det kommunala balanskravet anger den lägsta godtagbara resultatnivån på kort sikt. Kommunallagens krav på en god ekonomisk hushållning och en budget i balans innebär bl.a. att kommuner och landsting behöver ha ett eget sparande för att kunna hantera variationer i de ekonomiska förutsättningarna. Kommuner och landsting får bygga upp resultatutjämningsreserver inom ramen för det egna kapitalet. Resultatutjämningsreserverna gör det möjligt att sätta av en del av överskottet i goda tider för att kunna använda medlen för att täcka underskott som uppstår till följd av en lågkonjunktur. Att ge kommuner och landsting ökade möjligheter att spara i goda tider främjar det övergripande målet om en god ekonomisk hushållning. 8.3.2Kommunernas och landstingens bokslut Som tidigare nämnts är det ekonomiska resultatet och inte det finansiella sparandet avgörande för om kommuner och landsting uppfyller kommunallagens krav på en balanserad budget. Kommuner och landsting tillämpar bokföringsmässiga grunder för sin redovisning, vilket innebär att inkomster och utgifter periodiseras så att intäkter och kostnader hänförs till den period då tjänsten eller varan levereras respektive förbrukas. I resultaträkningen redovisas därmed kommunernas och landstingens intäkter och kostnader under räkenskapsåret (se tabell 8.7). Tabell 8.7 Kommunsektorns resultaträkning 2009–2013 Anm.: Utfallet är preliminärt. Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Positivt resultat för kommunsektorn 2013 Kommunsektorns preliminära bokslutsresultat (årets resultat) uppgick till . Kommunerna redovisade tillsammans ett positivt resultat om nästan , medan landstingen redovisade ett negativt resultat om nästan . Jämfört med 2012 blev kommunsektorns resultat sämre. Kommunerna redovisade ett något bättre resultat, medan landstingen tillsammans redovisade ett resultat som var nästan sämre. Försämringen beror främst på tillfälliga effekter (se tabell 8.8). I resultatet ingår dels återbetalningar av från Försäkring , som påverkar resultatet positivt, dels effekten av sänkt diskonteringsränta93 för beräkning av 93 Diskonteringsränta används för att beräkna nuvärdet av framtida pensionsutbetalningar dvs. kommunens eller pensionsskuld. En nuvärdesberäknad skuld blir högre ju lägre räntan är och vice versa. Det varaktigt mycket låga ränteläget i den svenska ekonomin innebar att Kommuner och Landsting beslutade att sänka den rekommenderade diskonteringsräntan i pensionsskuldsberäkningen från . Effekten av sänkningen påverkar boksluten . pensionsåtaganden som påverkar resultatet negativt. För kommunsektorn som helhet tar de båda posterna i stort sett ut varandra (skillnaden uppgår till ca ). Posterna påverkar dock kommuner och landsting på olika sätt. Återbetalningen från Försäkring gav större intäkter till kommunerna, medan den sänkta diskonteringsräntan gav större kostnader för landstingen. Tabell 8.8 Resultatet före extraordinära poster justerat för tillfälliga poster 2009–2013 ränta för beräkning av Källor: och Kommuner och Landsting. Justeras resultaten för de tillfälliga posterna skulle kommunsektorn 2012 haft ett resultat motsvarande och 2013. Det innebär att resultatet för kommunsektorn skulle ha förbättrats med 2013, i stället för den försvagning om som redovisats. Bland kommungrupperna som redovisade de högsta resultaten 2013 återfinns storstäder, större städer samt förortskommuner till dessa båda kommungrupper, men även turism- och besöksnäringskommuner.