prop · H103115 · 2014-03-07 00:00:00 — Förhandlingar i rådet har pågått . Sammantaget syftar programmen till att mobilisera en total investering på ca , varav ca en tredjedel finansieras från EU:s budget och resten från näringslivet och medlemsstaterna. har generellt ställt sig positiv till de föreslagna programmen. är medbeslutande för de partnerskap som baseras på artikel 185 och för programmen under 187 ska rådet fatta beslut efter att hörts. 2013/14:115 tog ställning till programmen . Överläggning hölls med utbildningsutskottet och samråd med ägde rum . För att möjliggöra en bättre uppföljning av innovationspolitiken uppmanade i sina slutsatser och kommissionen att utveckla en innovationsindikator. Kommissionen publicerade ett meddelande om en innovationsindikator . Indikatorn är ett kompositindex som ger en indikation på ett lands prestation inom innovation genom att mäta patent, kunskapsintensiv arbetskraft, kunskapsintensiv export samt snabbväxande innovativa företag. Mot bakgrund av kommissionens meddelande diskuterade forskningsministrarna innovationsindikatorn vid mötet i konkurrenskraftsrådet . Inför detta möte hölls överläggning med utbildningsutskottet och samråd med . Fortsatta diskussioner om indikatorn väntas . Europeiska innovationspartnerskap (EIP) föreslogs av kommissionen i flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen (KOM(2010) 546) som är en del av strategin 2020. Partnerskapen ska bidra till att testa nya tillvägagångssätt när det gäller EU:s forsknings- och innovationsaktiviteter. De ska drivas av utmaningar, agera i hela forsknings- och innovationskedjan samt integrera och förbättra samordningen av befintliga instrument och initiativ. Innovationspartnerskap har inrättats för råvaror, aktivt och hälsosamt åldrande, vatten och hållbart jordbruk samt s.k. smarta städer och samhällen. I det europeiska innovationspartnerskapet för råvaror är miljöministern medlem i högnivågruppen. antog rådsslutsatser kring kommissionens meddelande om viktig möjliggörande teknik (se faktapromemoria 2011/12:FPM166). I promemorian välkomnade strategin för viktig möjliggörande teknik som ett redskap för att stärka befintlig industris konkurrenskraft samt bidra till framväxten av ny industri. informerades näringsutskottet och samråd skedde med . Inför konkurrenskraftsrådet hölls överläggning med näringsutskottet och samråd med . för innovation och teknik Skr. Kommissionens förslag till ändring av förordning om inrättande av för innovation och teknik (EIT), (se faktapromemoria 2011/12:FPM87) förhandlades mellan rådet och . En kompromisslösning kunde godkännas i Coreper . Vid konkurrenskraftsrådets möte gavs information om förhandlingarna och ärendet var i samband med detta föremål för information, överläggning och samråd med såväl utbildningsutskottet och näringsutskottet som . har ställt sig generellt positivt till kommissionens förslag (se vidare om Horisont 2020). 40 Den europeiska rymdpolitiken Rymdverksamheten spelar en viktig roll för möjligheten att framgångsrikt möta globala samhälleliga utmaningar samt skapa innovativa lösningar och ge kunskap inom områden som har stor betydelse för samhällsutvecklingen. Med Lissabonfördraget fick rymdverksamhet en rättslig grund genom artikel 189 i EUF-fördraget. EU utvecklar därför stegvis sina ambitioner och aktiviteter inom området. har det inom EU:s rådsarbete framför allt förts diskussioner om utvecklingen av en europeisk rymdindustripolitik för långsiktig global konkurrenskraft och samhällsnytta, en ny förordning för jordobservationsprogrammet under sitt nya namn samt om inrättande av ett stödjande ramverk för rymdövervakning och spårning av objekt i rymden. Vid konkurrenskraftsrådets möte om rymdfrågor antogs slutsatser om utveckling av en europeisk rymdindustripolitik (se faktapromemoria 2012/13:FPM82). Syftet med politiken är att inom EU se över hur förutsättningarna för europeisk rymdverksamhet och industri kan utvecklas för långsiktig global konkurrenskraft och samhällsnytta. En viktig utgångspunkt är att rymdverksamheten inte enbart är en fråga om forskning och teknisk utveckling och att dess europeiska politiska dimension bör utvecklas. Rådsslutsatserna framhåller bl.a. betydelsen av en sammanhållen rymdindustripolitik för EU som utvecklas i nära samverkan med medlemsstaterna och den . Överläggning med utbildningsutskottet och samråd med genomfördes . 2013/14:115 40.2 Vid konkurrenskraftsrådets möte om rymdfrågor antogs en allmän inriktning för en ny förordning för jordobservationsprogrammet (se faktapromemoria 2012/13:FPM123). nåddes en politisk överenskommelse mellan rådet och om förordningen som formellt ska godkännas av i en plenarsession och av rådet . Förordningen gäller dock retroaktivt från . Programmet har utvecklats gemensamt inom EU och under och kommer med de data och tjänster som utvecklas ge det europeiska samarbetet mervärde genom ökad kunskap om klimatförändringar, användningen av naturresurserna m.m. som underlag för det gemensamma miljöarbetet. Den nya förordningen lägger fast en budget för programmets genomförande, anger villkoren för programmets driftsfas samt definierar styrningen av programmet och då särskilt kommissionens roll. Den fördelar även driftsansvaret och definierar programmets mål och indikatorer som möjliggör en effektiv övervakning av dess genomförande. I och med den nya förordningen byter programmet formellt namn från GMES till . Överläggning med utbildningsutskottet och samråd med genomfördes . har medlemsländerna även diskuterat ett förslag till beslut om inrättande av ett stödjande ramverk för rymdövervakning och spårning av objekt, t.ex. satelliter, i rymden (se faktapromemoria 2012/13:FPM81). avser ett inrättande av en tjänstefunktion på europeisk nivå. Syftet är att undvika kollisioner mellan rymdfarkoster eller mellan rymdfarkoster och rymdskrot samt övervaka okontrollerat återinträde i jordatmosfären av rymdfarkoster eller delar av sådana farkoster. Tjänsten ska baseras på ett sensornätverk under namnet SST (Space Surveillance and Tracking) som förutsätter ett kommande partnerskap där deltagande medlemsstater ställer lämpliga existerande och framtida nationella sensorresurser till unionens förfogande och unionen tillhandahåller ett legalt ramverk och finansiering för genomförande av de aktiviteter som förutses. Information om framstegsrapporter från rådsförhandlingarna gavs till utbildningsutskottet och . EU:s sammanhållningspolitik har som mål att bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning inom EU. Den ska bidra till att minska regionala skillnader, främja social inkludering och medverka till tillväxt och utveckling. nåddes en överenskommelse mellan och rådet om sammanhållningspolitikens lagstiftningspaket. Därmed är reglerna klara för framtagandet och genomförandet av strukturfondsprogrammen för perioden –2020. De nya reglerna innebär bl.a. striktare villkor och fler incitament för att säkerställa att medlen utnyttjas effektivt. Vidare finns krav på koncentration till ett begränsat antal tematiska mål, i syfte att nå målen i 2020-strategin om en smart och hållbar tillväxt för alla. presenterade kommissionen sitt förslag till regelverk för sammanhållningspolitiken för nästa programperiod 2014–2020 (se faktapromemoria 2011/12:FPM24). förhandlades förslagen i rådet och partiell allmän inriktning nåddes för i stort sett alla förhandlingsblock. Eftersom är medbeslutande, har därmed årets förhandlingar präglats av trepartssamtal mellan , rådet och kommissionen. I de fall frågor har varit uppe för diskussion i Allmänna rådet, har samråd skett med . har också informerats om förhandlingsläget. Eftersom och rådets positioner på många punkter skiljt sig väsentligt från varandra, har förhandlingarna varit komplicerade och utdragna. utgångspunkt har varit att, tillsammans med likasinnade medlemsstater, så långt som möjligt slå vakt om den allmänna inriktning, som nåddes i rådet , och de delar av sammanhållningspolitiken som ingick i Europeiska rådets beslut om långtidsbudgeten . 2013/14:115 DEL 8 TRANSPORT, TELEKOM OCH Ett väl fungerande och långsiktigt hållbart transportsystem är en viktig förutsättning för att möta klimatutmaningen och för att stärka EU:s ekonomi och konkurrenskraft. En hel del arbete återstår dock innan den inre marknaden för transporter kan anses färdig. Tre nyckelåtgärder i den andra inremarknadsakten avser transportområdet, nämligen det fjärde järnvägspaketet, sjöfartsmarknaden och utvecklingen av det gemensamma luftrummet. Arbete i rådet har pågått på alla dessa områden även om järnvägsfrågorna dominerat. antogs ny lagstiftning om transeuropeiska transportnät, europeiska system för satellitnavigering samt ändringar i befintlig sjöfartslagstiftning med anledning av sjöarbetskonvention. 42.1Frågor som rör flera transportslag Arbetet med kommissionens förslag till förordning med nya riktlinjer för transeuropeiska transportnät (se faktapromemoria 2011/12:FPM37) som pågick har fortsatt även och då mest bestått av kontakter med i syfte att nå en uppgörelse i den första behandlingen av förslaget. En uppgörelse mellan institutionerna uppnåddes och kunde bekräftas genom slutligt antagande av och rådet . Kopplat till TEN-T är kommissionens förslag om en infrastrukturfond (Fonden för ett sammanlänkat , se faktapromemoria 2011/12:FPM55) som ska utgöra det legala instrumentet för kommissionen att bevilja medel till infrastruktur för transport, energi och it. Den ska ersätta den gällande finansiella förordningen för TEN-T. I en bilaga till den föreslagna förordningen pekas transportkorridorer och projekt ut som ska vara särskilt prioriterade för finansiering från fonden. För del är järnvägssträckorna –, – , och Bottniska korridoren –upptagna i denna bilaga. Förhandlingarna om fondens storlek har avslutats och förordningen antogs av och rådet var för sig . Fonden för ett sammanlänkat Förslaget att inrätta fonden för ett sammanlänkat presenterades av kommissionen och avser en gemensam fond för infrastrukturinvesteringar inom transport, energi och digitala nät. Tillsammans med förslag om förordningar med riktlinjer för respektive sektor och ett förslag om att inrätta en pilotfas för projektobligationer bildar förslaget ett paket inom ramen för EU:s nästa fleråriga budgetram 2014–2020. Vid rådet för transport, telekommunikation och energi () i enades man om en allmän inriktning för merparten av pågick förhandlingar i rådet främst om det kapitel i förordningen som rör användningen av finansiella instrument. slutfördes dessa förhandlingar i rådet som trepartsförhandlingar mellan , rådet och kommis- nåddes en överenskommelse mellan parterna och rådet bekräftade sedan denna uppgörelse formellt respektive december efter att en formell uppgörelse om EU:s fleråriga budgetram nåtts . har under förhandlingarna försvarat åtgärder som medverkar till ett grönt perspektiv liksom att marknadens aktörer ska vara huvudansvariga för finansiering av energi- och bredbandsnät. säkrade även möjlighet för att ansöka om finansiering för av prioriterade stråk på transportområdet. förhandlingarna till att användningen av så kallade finansiella instrument i den slutliga förordningen begränsas. rum inför att en framstegsrapport antogs vid . Infrastruktur för alternativa drivmedel Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om utbyggnad av infrastruktur för alternativa drivmedel (se faktapromemoria 2012/13:FPM65). Kommissionens förslag till direktiv kräver att medlemsstaterna bygger upp en minimi-infrastruktur med laddningsstationer för elbilar och tankningsstationer för naturgas (LNG och CNG) och väte . Denna infrastruktur ska uppfylla gemensamma tekniska specifikationer. Direktivförslaget ställer också krav på att medlemsstaterna ska inrätta nationella planer för marknadsutvecklingen av alternativa drivmedel och dess infrastruktur. Under behandlingen i rådet har flera medlemsstater, inklusive , varit kritiska till kommissionens förslag på flera punkter. En gemensam nämnare i denna kritik har varit att kravet på utbyggnad av infrastrukturen inte tar hänsyn till de enskilda medlemsstaternas förutsättningar. Samråd med ägde rum och . enades om en allmän inriktning . 2013/14:115 42.1.4 Kommissionens förslag till förordning om uppbyggnad och drift av de europeiska satellitnavigeringssystemen (se faktapromemoria 2011/12:FPM76) har slutligt antagits . Den nya förordningen behandlar finansieringen av satellitnavigeringsprogrammen och Egnos och innehåller detaljerade regler om styrningen av programmen under kommande budgetperiod. I förordningen får också den europeiska byrån för GNSS nya uppgifter vilket föranlett kommissionen att lägga fram förslag till ändring av den förordning som styr byråns verksamhet (se faktapromemoria 2012/13:FPM75). Det senare förslaget har behandlats av rådet som kunde besluta en allmän inriktning . Därefter inleddes kontakter men i syfte att nå en överenskommelse under den första behandlingen av förslaget. Samråd med ägde rum . lade kommissionen fram ett förslag om ändring av rådets förordning nr 3821/85 om färdskrivare vid vägtransporter och om ändring av och rådets förordning 561/2006 (se faktapromemoria 2011/12:FPM 22). Vid rådets möte antog rådet en politisk överenskommelse om förordningen. Förslaget överensstämmer i huvudsak med den text som beslutats som en allmän riktlinje . har diskussioner förts med och en uppgörelse har nåtts. förväntas anta förslaget i plenum . Kommissionen presenterade ett förslag till förordning om periodisk provning av motorfordons och tillhörande släpvagnars trafiksäkerhet (se faktapromemoria 2011/12:FPM173). Det övergripande syftet med förslaget är att förbättra trafiksäkerheten och minska antalet dödade i vägtrafik inom EU genom harmoniserade trafiksäkerhetskontroller av fordon. Tillsammans med ett förslag till förordning om flygande inspektion, vilket behandlats i rådet 2013, är målet att spara 900–1100 liv . Jämfört med gällande EU-rätt föreslås utökade krav på vilka fordon som ska kontrollbesiktigas, hur ofta besiktningen ska ske, hur besiktningsorganets oberoende ska säkerställas, vad som ska ligga till grund för bedömning av brister, vilken utrustning som ska användas och vilka färdigheter besiktningsteknikern ska ha. Rådet antog en allmän riktlinje om förslaget om periodisk provning av motorfordon och om förslaget om väg- kontroller hos nyttofordon samt om registreringsbevis för fordon. antog ett orienterande yttrande om ett antal Samråd med ägde rum . 42.2.3 Vägfordons mått och vikt Skr. presenterade kommissionen ett förslag till direktiv om ändring av direktivet 96/53/EG om största tillåtna dimensioner och vikter för vissa vägfordon (se faktapromemoria 2012/13:FPM111). Förslaget syftar till att effektivisera vägtransporter med vissa tunga fordon, genom att främja aerodynamiska anordningar på fordon, el- och hybridmotorer som har en positiv inverkan på miljön. Eftersom vikten/längden på dessa miljöfrämjande element ofta innebär att fordonen väger mer/är längre än de värden som fastställts i direktivet föreslås vissa undantag för sådana fordon. Det viktigaste för är att kommissionens förslag tillåter gränsöverskridande användning av längre fordon för godstransporter, om två berörda medlemsstater med gemensam gräns redan tillåter längre fordon. målsättning är att både längre och tyngre lastbilar ska få möjlighet att köra över gränserna mellan fler än två medlemsstater. Behandlingen av förslaget har påbörjats av och det förväntas att rådets behandling kan inledas . lade kommissionen fram sitt i den andra inremarknadsakten aviserade förslag om ett fjärde järnvägspaket som innehåller sammanlagt sex rättsakter (se faktapromemorior 2012/13:FPM66 och 2012/13:FPM67). Det övergripande syftet med paketet är att fullborda lagstiftningen som inrättar ett gemensamt europeiskt järnvägsområde genom att förbättra kvaliteten och öka valfriheten när det gäller järnvägstjänster i . Paketet är indelat i två tematiska huvuddelar. Den första rör driftskompatibilitet och säkerhet och den andra framförallt fortsatt öppning av järnvägstransportmarknaden, bl.a. för inrikes persontrafik och krav på konkurrensutsatt upphandling av avtalad trafik. Rådsbehandlingen började med det första huvudtemat och förslaget till omarbetat driftskompatibilitetsdirektiv. En riktlinjedebatt hölls vid . Flertalet medlemsstater, bland dem , uttryckte då tveksamhet mot vad man tyckte var en alltför långtgående överföring av behörighet från medlemsstaterna till den Europeiska järnvägsbyrån. När enades om en allmän inriktning innehöll denna en kompromiss som bl.a. delade behörighet för godkännande av järnvägsfordon mellan medlemsstaterna och byrån. fortsatte rådsbehandlingen med förslaget till omarbetat järnvägssäkerhetsdirektiv. Utgångspunkten var att tillämpa samma kompromiss på utfärdande av säkerhetsintyg till järnvägsföretag som rådet enats om när det gäller fordonsgodkännanden. stödde denna inriktning och lade förslag som skulle förtydliga huvudaktörernas – järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare – ansvar för den operativa säkerheten. När enades om en allmän inriktning hade inte fullt ut fått gehör för sina synpunkter och antecknade detta till mötesprotokollet. inleddes behandlingen av förslaget till ny förordning om Europeiska unionens järnvägsbyrå. Vid möte lämnade ordföranden en statusrapport och förhandlingarna fortsätter 2013/14:115 . Därefter kommer det andra huvudtemat i paketet att tas upp. Samråd har skett med , april, juni, . Kommissionens förslag till ett nytt direktiv om marin utrustning som ska ersätta det nuvarande (96/98/EG) lades fram . Avsikten med förslaget var att rätta till oklarheter och problem som uppstått i tillämpningen av det befintliga direktivet. Syftet var även att förenkla regelverket, förbättra genomförandet av direktivet samt garantera att IMO-kraven tillämpas på ett enhetligt sätt inom EU. Genom detta uppnås en väl fungerande inre marknad för marin utrustning, som en hög sjösäkerhetsnivå och förebyggande av havsföroreningar säkerställs (se faktapromemoria 2012/13:FPM49). Vid nåddes en allmän inriktning om förslaget. Samråd med ägde rum . Under slutet av året har en genomgång av kommentarer påbörjats. 42.3.2Finansiering av några av sjösäkerhetsbyråns uppgifter Europeiska sjösäkerhetsbyrån har särskilda uppgifter i fråga om insatser vid föroreningar från fartyg och även vid olyckor på olje- och gasanläggningar till havs. presenterade kommissionen ett förslag som syftar till att förnya den fleråriga finansieringen för dessa insatser för perioden –2020 (COM(2013) 174 final). Ett belopp på ska enligt kommissionens förslag öronmärkas jämfört med för föregående period. antog rådet en allmän riktlinje vilken innebar att föreslås öronmärkas. I samband med rådsmötet hölls samråd med . har i rådet verkat för ett lägre belopp än vad som beslutades enligt den allmänna riktlinjen (justerat för inflation). I har transportrespektive budgetutskottet röstat för att beloppet ska höjas till . Kontakter har inletts mellan institutionerna i syfte att uppnå en överenskommelse i den första behandlingen av förslaget. presenterades kommissionens förslag till förordning om inrättande av en ram för tillträde till marknaden för hamntjänster och för finansiell insyn i hamnar (se faktapromemoria 2012/13:FPM128). Förslaget syftar till att bidra till ett mer effektivt och hållbart transeuropeiska transportnät TEN-T i . genom inrättandet av en ram som förbättrar hamnarnas effektivitet och hjälper dem att hantera olika transport- och Skr. 2013/14:115 logistiktjänster. Utgångspunkten är rätten att erbjuda hamntjänster som ska vara öppna för alla. Insynen i hamnfinansieringen ska ökas för att undvika snedvriden konkurrens och ska det redovisas hur offentliga medel fördelas mellan olika typer av hamnverksamhet. Samtliga hamnar inom TEN-T omfattas av förslaget vilket enligt bakgrunden till förordningsförslaget innebär att det totala antalet berörda kusthamnar uppgår till 319 stycken. Tjänster som omfattas är bunkring, lasthantering, muddring, förtöjning, passagerartjänster, mottagningsanordningar i hamn, lotsning samt bogsering. I förslaget fastställs friheten att tillhandahålla tjänster i hamnar, med undantag för lasthantering och passagerartjänster. Begränsning av antalet leverantörer av hamntjänster är i vissa fall tillåten men då ska leverantör utses efter ett öppet och icke-diskriminerande förfarande. De finansiella förbindelserna mellan myndigheter och en hamnledning som erhåller offentliga medel ska på ett öppet och transparent sätt kunna avläsas i räkenskaperna. Vidare föreslås att en hamnledning ska fastställa en infrastrukturavgift på ett självständigt sätt i enlighet med sin egen affärs- och investeringsstrategi. Avgiftsprinciperna ska dock vara gemensamma och enligt förslaget ska kommissionen få rätt att genom delegerade akter fastställa de närmare kriterierna för avgiftsuttaget. Samtliga hamnar ska också tillsätta en rådgivande hamnanvändarkommitté bestående av företrädare för fartygsoperatörer, lastägare eller andra hamnanvändare som är skyldiga att betala hamnavgift eller hamninfrastrukturavgift. Enligt förslaget ska medlemsstaterna dessutom säkerställa att ett oberoende tillsynsorgan övervakar tillämpningen av förordningen samt hanterar tvister och klagomål med anledning av förordningen. Förslaget började behandlas i rådet . Den integrerade havspolitiken inrättades vid utgången av 2007 genom att antog slutsatser med anledning av en vitbok från kommissionen om detta tvärsektoriella politikområde. har rådsarbetet främst inriktats på förhandlingar om ett direktiv om havsplanering (se faktapromemoria 2012/13:FPM118). Direktivet syftar till att skapa gemensamma principer för planering av havens och kustområdenas resurser. har verkat för att nya regler inte ska påverka gällande svenska regler för fysisk planering. Fortsatt arbete för att etablera en gemensam informationsmiljö sker också inom det tvärsektoriella området sjöövervakning. 2013/14:115 42.5 42.5.1Översyn av flygpassagerares rättigheter Kommissionen presenterade ett förslag till ändringar av två EU- förordningar som gäller flygpassagerarnas rättigheter (se faktapromemoria 2012/13:FPM91). De mest centrala frågorna gäller flygbolagens skyldigheter vid olika fall av resestörningar som exempelvis inställda och försenade flyg. Passageraren kan vid sådana tillfällen ha rätt till ekonomisk kompensation och assistans av olika slag. Bakgrunden till kommissionens ändringsförslag är dels att flygbolag till viss del underlåter att fullgöra sina skyldigheter gentemot passagerarna enligt EU-förordningarna, dels att flygbolagens ekonomiska situation är sådan att de mest kostsamma aspekterna av förordningarna behöver minskas. Förslaget syftar därför till att säkerställa att passagerarnas rättigheter verkligen tillvaratas som flygbolagens finansiella kapacitet beaktas i högre utsträckning. Regeringen har i förhandlingarna i huvudsak stött inriktningen på förslaget i de centrala frågorna, men har framhållit att passagerarnas rättigheter inte får urholkas. informerades och samråd med skedde inför transportministrarnas möte , där inriktningen i ett par frågor diskuterades. En lägesrapport från förhandlingarna presenterades på rådsmötet , vilket föregicks av samråd med . Arbetet i rådet med det s.k. flygplatspaketet påbörjades . Det innehåller förslag till översyn av direktiven om marktjänster och buller från flygplatser och av den s.k. slotsförordningen (se faktapromemoria 2011/12:FPM73, 2011/12:FPM75 respektive 2011/12:FPM74). Slots är en benämning på start- och landningstider för flygplan. Rådet antog under allmänna inriktningar för de tre rättsakterna inom paketet. förkastade initialt kommissionens förslag till ändring av marktjänstedirektivet vilket påverkade även de andra rättsakterna. har dock yttranden kommit från på hela paketet och det litauiska ordförandeskapet har påbörjat behandling av förslaget om buller från flygplatser.