prop · H103174 · 2014-03-18 00:00:00 — (29)I vissa flerfamiljshus som försörjs med fjärrvärme eller gemensam centralvärme skulle det vara tekniskt svårt och dyrt att använda exakta individuella värmemätare eftersom det varmvatten som används för uppvärmning leds in i och ut ur lägenheterna på flera olika ställen. Det kan antas att det trots detta är tekniskt möjligt med individuell mätning av värmeförbrukning i flerfamiljshus i de fall där det vore möjligt att installera individuella mätare utan att byta ut de befintliga inomhusledningarna för varmvatten i byggnaden. I sådana byggnader kan där efter mätningar av individuell värmeförbrukning göras med hjälp av individuella värmefördelningsmätare som installerats på de enskilda radiatorerna. (30)Enligt direktiv /32/EG ska medlemsstaterna se till att slutanvändarna tillhandahålls individuella mätare som till ett konkurrenskraftigt pris korrekt visar den fak tiska energianvändningen och ger information om faktisk användningstid. I de flesta fall omfattas kravet av villkor om att det ska vara tekniskt möjligt, ekonomiskt rimligt och proportionerligt i förhållande till möjliga energibe sparingar. När inkopplingen görs i en ny byggnad eller större renoveringar görs enligt direktiv /31/EU, bör sådana individuella mätare dock alltid erbjudas. Enligt direktiv /32/EG krävs även att faktureringen ska vara klar, grundas på faktisk energianvändning och göras så ofta att användarna kan styra sin egen energianvänd ning (31)Enligt direktiven /72/EG och 2009/73/EG ska med lemsstaterna se till att system med smarta mätare instal leras som hjälper användarna att aktivt medverka på el- och gasmarknaderna. När det gäller el ska av användarna ha ett intelligent mätarsystem, förutsatt att uppsättningen av smarta mätare bedöms vara en framgång. För naturgas fastställs ingen sådan tidsfrist, men en tidsplan ska tas fram. Enligt dessa direk tiv ska slutanvändarna även få klar och tydlig infor mation om den faktiska användningen och kostnaden för el/gas tillräckligt ofta, så att de kan reglera sin egen användning. L 315/6 Europeiska unionens officiella tidning (32)Bestämmelserna om mätare och fakturering i direktiven /32/EG, 2009/72/EG och 2009/73/EG har gett be gränsade resultat. I många delar av unionen har bestäm melserna inte medfört att användarna fått uppdaterad information om sin energianvändning och fakturor som grundas på faktisk förbrukning så ofta som det enligt studier krävs för att användare ska kunna styra sin ener gianvändning. Inom sektorerna uppvärmning och varm vatten i flerfamiljshus har dessa bestämmelsers bristande klarhet dessutom medfört en rad klagomål från allmän heten. (33)För att stärka slutanvändarnas egenmakt när det gäller tillgången till information om mätning och fakturering av deras egen energianvändning är det – med tanke på de möjligheter genomförandet av system med smarta mätare erbjuder och införandet av smarta mätare i medlemssta terna – viktigt att kraven i unionsrätten på detta område förtydligas. Detta bör bidra till minskade kostnader vid installerandet av system med smarta mätare vars funktion ger ökade energibesparingar och stöder utvecklingen av marknader för energitjänster och efterfrågestyrning. Ge nomförandet av system med smarta mätare gör det möj ligt att fakturera ofta på grundval av faktisk användning. Det är emellertid också nödvändigt att klargöra kraven på tillgång till information och rättvis och exakt fakturering baserad på faktisk användning i fall då smarta mätare inte kommer att vara tillgängliga , bland annat när det gäller individuell mätning och fakturering av värme, kyla och varmvatten i flerfamiljshus som leve reras som fjärrvärme/fjärrkyla eller ett gemensamt fjärr värmesystem har installerats i sådana byggnader. (34)När medlemsstaterna utformar åtgärder för förbättrad energieffektivitet bör de ta vederbörlig hänsyn till beho vet av att säkerställa en korrekt fungerande inre marknad och ett konsekvent genomförande av unionens regelverk, i enlighet med fördraget om Europeiska unionens funk tionssätt. (35)Högeffektiv kraftvärme samt fjärrvärme och fjärrkyla har stor potential att spara primärenergi, vilket till stor del är outnyttjat i unionen. Medlemsstaterna bör genomföra en heltäckande bedömning av potentialen för högeffektiv kraftvärme samt fjärrvärme och fjärrkyla. Dessa bedöm ningar bör på kommissionens begäran uppdateras för att ge investerare information rörande nationella utvecklings planer och bidra till en stabil och stödjande investerings miljö. Nya anläggningar för elproduktion och befintliga anläggningar som genomgått omfattande uppgradering eller som fått sina tillstånd eller licenser uppdaterade bör, under förutsättning att en kostnads–nyttoanalys vi sar på ett överskott, utrustas med högeffektiv kraftvärme för att återvinna spillvärme från produktionen av el. Spillvärmen skulle därefter kunna transporteras dit den behövs genom fjärrvärmenät. De händelser som gör att godkännandekriterier måste tillämpas kommer i allmän het att vara händelser som också ger upphov till till ståndskrav enligt och rådets direktiv /75/EU av om industri utsläpp (1) och för tillstånd enligt direktiv /72/EG. (36)Det kan vara lämpligt att förlägga kärnkraftsanläggningar eller elproduktionsanläggningar som är avsedda att an vända sig av sådan geologisk lagring som tillåts inom ramen för och rådets direktiv /31/EG av om geologisk lagring av koldioxid (2) till platser där det inte är kostnadseffek tivt med återvinning av spillvärme genom högeffektiv kraftvärme eller genom försörjning till ett nät för fjärr värme eller fjärrkyla. Medlemsstaterna bör därför kunna undanta de anläggningarna från skyldigheten att genom föra en kostnads–nyttoanalys för att förse anläggningen med utrustning som möjliggör återvinning av spillvärme med hjälp av en högeffektiv kraftvärmepanna. Det bör också vara möjligt att undanta toppbelastnings- och re servanläggningar för elproduktion som planeras vara i drift färre än som ett rullande medelvärde av från kravet att också producera värme. (37)Det är lämpligt att medlemsstaterna uppmuntrar införan det av åtgärder och förfaranden som främjar kraftvärme installationer med total installerad tillförd effekt på mindre än 20 MW för att främja distribuerad energipro duktion. (38)Definitionen av högeffektiv kraftvärme bör bygga på de energibesparingar som uppnås genom en kombinerad produktion i stället för separat produktion av värme och el. Definitionen av kraftvärme och högeffektiv kraft värme i unionslagstiftningen bör inte påverka använd ningen av andra definitioner i den nationella lagstift ningen för andra syften än de som anges i den berörda unionslagstiftningen. För att maximera energibesparing arna och undvika att energibesparingsmöjligheter går för lorade bör största uppmärksamhet fästas vid kraftvärme pannornas driftsvillkor. (1) EUT L 334, 17.12.2010, s. 17. (2) EUT L 140, , s. 114. Europeiska unionens officiella tidning L 315/7 (39)För att öka transparensen för slutanvändare när det gäller att kunna välja mellan kraftvärmeproducerad el och el producerad med andra tekniker, bör ursprunget till hög effektiv kraftvärme garanteras på grundval av harmonise rade referensvärden för effektivitet. System för ursprungs garanti ger inte i sig rätt att komma i åtnjutande av nationella stödmekanismer. Det är viktigt att alla former av el som produceras från högeffektiv kraftvärme kan omfattas av ursprungsgarantier. Ursprungsgarantier bör kunna skiljas från överlåtbara certifikat. (40)Den särskilda strukturen för kraftvärme, fjärrvärme re spektive fjärrkyla, med många små och medelstora pro ducenter, bör beaktas, särskilt vid en översyn av de ad ministrativa förfarandena för att få tillstånd till uppbygg nad av kraftvärmekapacitet eller tillhörande nät, enligt principen Tänk småskaligt först. (41)De flesta unionsföretag är små och medelstora företag. De representerar en enorm energibesparingspotential för unionen. För att kunna hjälpa dem att anta energieffek tivitetsåtgärder bör medlemsstaterna inrätta en lämplig ram i syfte att ge små och medelstora företag tekniskt stöd och riktad information. (42)I direktiv /75/EU finns energieffektivitet bland kri terierna för att fastställa bästa tillgängliga teknik som ska fungera som referens för att ange tillståndsvillkoren för anläggningar inom tillämpningsområdet, däribland för bränningsanläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på 50 MW eller mer. emellertid medlemsstaterna alternativet att inte införa krav på effektiv energianvändning för förbrännings anläggningar eller andra enheter som avger koldioxid på platsen, för de verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv /87/EG. Medlemsstaterna skulle kunna inkludera uppgifter om energieffektivitetsnivåer i sin rap portering inom ramen för direktiv /75/EU. (43)På grundval av kriterier som är objektiva, klara och tyd liga samt icke-diskriminerande bör medlemsstaterna fast ställa regler som styr hur kostnaderna ska bäras och delas för nätanslutning och nätförstärkning samt för teknisk anpassning som krävs för att integrera nya tillverkare av el som produceras från högeffektiv kraftvärme, med beaktande av riktlinjer och koder som utarbetats i enlig het med och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (1) och parlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av (1) EUT L 211, , s. 15. om villkor för tillträde till naturgas överföringsnäten (2). Producenter av el från högeffektiv kraftvärme bör tillåtas använda en anbudsförfrågan rö rande anslutningsarbetet. Tillträde till nätsystemet för el producerad från högeffektiv kraftvärme, i synnerhet för småskalig kraftvärme och mikrokraftvärmepannor, bör underlättas. Medlemsstaterna får i enlighet med artikel 3.2 i direktiv /72/EG och artikel 3.2 i direktiv /73/EG ålägga företag som bedriver verksamhet inom el- och gassektorerna att tillhandahålla allmännyt tiga tjänster, inklusive beträffande energieffektivitet. (44)Laststyrning är ett viktigt verktyg för att förbättra ener gieffektiviteten, eftersom den gör att användare eller tredje parter som de utnämnt ges betydligt större möjlig heter att göra något åt sin användning och fakturerings information och därmed tillhandahåller en mekanism för minskad eller omlagd användning, som leder till ener gibesparingar såväl för slutanvändaren som vid produk tionen, överföringen och distributionen av energi tack vare bättre utnyttjande av nät och produktionsanlägg ningar. (45)Laststyrning kan baseras på slutanvändarnas reaktioner på prissignaler eller på fastighetsautomation. Förutsätt ningarna för och tillgängligheten till laststyrning bör för bättras, bland annat för små slutkunder. Medlemsstaterna bör, med beaktande av den kontinuerliga utbyggnaden av smarta nät, därför se till att nationella energitillsynsmyn digheter kan säkerställa att nättariffer och nätreglering ger incitament till att förbättra energieffektiviteten och stöder dynamisk prissättning för laststyrningsåtgärder från slut användarnas sida. Marknadsintegrering och lika möjlighe ter till marknadstillträde för resurser på efterfrågesidan (försörjning och förbrukarlaster) bör eftersträvas parallellt med produktion. Dessutom bör medlemsstaterna se till att de nationella energitillsynsmyndigheterna antar en samlad strategi, som omfattar potentiella besparingar inom sektorerna energiförsörjning och slutanvändare. (46)Ett tillräckligt stort antal pålitliga fackpersoner med kom petens på området energieffektivitet bör finnas tillgäng liga för att säkerställa att direktivet införs på ett effektivt sätt och utan dröjsmål, till exempel när det gäller efter levnad av kraven på energibesiktningar och genomföran det av kvotpliktsystem för energieffektivitet. Medlemssta terna bör därför införa certifieringssystem för leverantö rer av energitjänster, energibesiktningar och andra åtgär der för att förbättra energieffektiviteten. (2) EUT L 211, , s. 36. L 315/8 Europeiska unionens officiella tidning (47)Det är nödvändigt att fortsätta att utveckla marknaden för energitjänster för att säkerställa att energitjänster både bjuds ut och efterfrågas. Öppenhet, till exempel genom listor över leverantörer av energitjänster, kan bidra till detta. Modeller för kontrakt, utbyte av bästa praxis och riktlinjer, i synnerhet för avtal om energiprestanda, kan också hjälpa till att stimulera efterfrågan. Genom ett avtal om energiprestanda, liksom vid andra former av extern finansiering, undviker mottagaren av energitjänster inve steringskostnader genom att använda en del av det finan siella värdet av energibesparingarna för att återbetala in vesteringen som helt eller delvis görs av en tredje part. (48)Det finns ett behov av att identifiera och avlägsna rätts liga och andra hinder för användning av avtal om ener giprestanda och andra arrangemang med extern finansie ring för energibesparingar. Dessa hinder innefattar bland annat redovisningsregler och praxis som förhindrar att kapitalinvesteringar och årliga finansiella besparingar till följd av åtgärder för att förbättra energieffektiviteten speglas korrekt i räkenskaperna under investeringens hela livslängd. Hinder för att renovera det befintliga byggnadsbeståndet som beror på att incitamenten delas upp mellan olika berörda aktörer bör också hanteras på nationell nivå. (49)Medlemsstaterna och regionerna bör uppmuntras att till fullo dra nytta av strukturfonderna och sammanhåll ningsfonden för att få fram investeringar i åtgärder för att förbättra energieffektiviteten. Investeringar i energief fektivitet har potential att bidra till ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och en minskning av hushål lens energifattigdom, och bidrar därför positivt till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen. Potentiella finansieringsområden är energieffektivitets åtgärder i offentliga byggnader och bostäder, och att till handahålla ny kompetens för att främja sysselsättningen inom energieffektivitetssektorn. (50)Medlemsstaterna bör uppmuntra användningen av finan sieringsmekanismer för att främja målen med detta direk tiv. Sådana finansieringsmekanismer skulle kunna inne fatta ekonomiska bidrag och straffavgifter som härrör från bristande uppfyllelse av vissa bestämmelser i detta direktiv, medel som anslagits för energieffektivitet enligt artikel 10.3 i direktiv /87/EG, medel som anslagits för energieffektivitet i den fleråriga budgetramen, särskilt sammanhållnings-, struktur- och landsbygdsutvecklings medel, och europeiska finansieringsorgan för särskilda ändamål, till exempel Europeiska fonden för energieffek tivitet. (51)Finansieringsmekanismer skulle i tillämpliga fall kunna baseras på medel som anslagits för energieffektivitet från unionens projektobligationer, medel som anslagits för energieffektivitet från Europeiska investeringsbanken och andra europeiska finansinstitut, särskilt Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och rådets utvecklingsbank, medel som lånefinansierats vid finansinstitut, nationella medel, bland annat genom in rättande av regelverk och finanspolitiska ramar som upp muntrar till genomförande av initiativ och program för energieffektivitet samt intäkter från årliga utsläppstilldel ningar enligt beslut nr 406/2009/EG. (52)Finansieringsmekanismerna skulle särskilt kunna använda dessa bidrag för att möjliggöra och uppmuntra privatka pitalinvesteringar, särskilt från institutionella investerare, och därvid tillämpa kriterier för att se till att både mil jömålen och de sociala målen för anslagsbeviljandet nås, använda innovativa finansieringsmekanismer (t.ex. låne garantier för privatkapital, lånegarantier för att främja avtal om energiprestanda, bidrag, subventionerade lån, särskilda kreditutfästelser och system för tredjepartsfinan siering) som minskar riskerna med energieffektivitetspro jekt och möjliggör kostnadseffektiva renoveringar också bland låg- och medelinkomsthushåll, kopplas till pro gram eller byråer som kommer att sammanställa och bedöma kvaliteten på projekt för energibesparing, ge tek niskt stöd, främja energitjänstemarknaden och bidra till att skapa efterfrågan på energitjänster bland användarna. (53)Finansieringsmekanismerna skulle också kunna tillhanda hålla lämpliga medel till stöd för utbildning och certifie ringsprogram för att förbättra och ackreditera kompetens för energieffektivitet, tillhandahålla medel för forskning om samt demonstration och påskyndat ibruktagande av småskalig teknik och mikroteknik för energiproduktion och för optimal nätanslutning av dessa producenter, kopplas till program med åtgärder för att främja ener gieffektivitet i alla bostäder, förebygga energifattigdom och sporra hyresvärdar som hyr ut bostäder att göra sin egendom så energieffektiv som möjligt, tillhandahålla lämpliga medel till stöd för dialogen mellan arbetsmark nadens parter och fastställandet av standarder för att för bättra energieffektiviteten och säkerställa goda arbetsför hållanden och en god arbetsmiljö. (54)Unionens tillgängliga finansieringsinstrument och innova tiva finansieringsmekanismer bör användas för att för verkliga målet med bättre energiprestanda för byggnader som tillhör offentliga organ. I det hänseendet får med lemsstaterna utnyttja sina intäkter från årliga utsläppstill delningar inom ramen för beslut nr 406/2009/EG vid utarbetandet av sådana mekanismer på frivillig basis och med hänsyn tagen till nationella budgetbestämmel ser. Europeiska unionens officiella tidning L 315/9 (55)I samband med genomförandet av energieffektivitets målet på kommer kommissionen att behöva över vaka hur nya åtgärder påverkar direktiv /87/EG om inrättande av unionens utsläppshandelssystem, i syfte att bibehålla utsläppshandelssystemets incitament som belö nar investeringar i koldioxidsnål teknik och förbereder de sektorer som ingår i utsläppshandeln för de innovationer som krävs . Den kommer att bli tvungen att övervaka hur detta påverkar industrisektorer som löper avsevärd risk för kolidioxidläckage i enlighet med kom missionens beslut /2/EU av om fastställande, enligt och rådets direktiv /87/EG, av en förteckning över sektorer och delsektorer som anses löpa avsevärd risk för koldiox idläckage (1) för att se till att detta direktiv främjar och inte försvårar dessa sektorers utveckling. (56)Enligt direktiv /32/EG måste medlemsstaterna anta och sträva efter att uppnå ett övergripande nationellt vägledande energibesparingsmål på till 2016, som ska uppfyllas med hjälp av energitjänster och andra åt gärder för att förbättra energieffektiviteten. I det direkti vet anges att den andra handlingsplanen för energieffek tivitet som antagits av medlemsstaterna i förekommande fall och, om nödvändigt, ska följas av kommissionens förslag till ytterligare åtgärder, inklusive en förlängning av tillämpningsperioden för målen. Om det i en rapport dras slutsatsen att otillräckliga framsteg har gjorts mot att uppnå de nationella vägledande målen som anges i det direktivet, ska dessa förslag behandla nivån och arten på målen. Den konsekvensanalys som åtföljer det här direk tivet visar att medlemsstaterna är på väg att uppnå målet på , vilket är betydligt mindre ambitiöst än det ener gibesparingsmål på som senare antogs , och därför behöver nivån på målen inte behandlas. (57)Programmet Intelligent energi – som inrättades genom och rådets beslut nr 1639/2006/EG av om att upprätta ett ramprogram för konkurrenskraft och innovation (2007–2013) (2) har haft stor betydelse när det gäller att skapa förutsättningar för ett korrekt genomförande av unionens politik för hållbar energi genom undanrö jande av marknadshinder som otillräcklig medvetenhet och kapacitet hos marknadsaktörer och institutioner, na tekniska eller administrativa hinder mot en väl fungerande inre energimarknad eller underutvecklade ar betsmarknader när det gäller att hantera den utmaning som en koldioxidsnål ekonomi innebär. Många av dessa hinder är fortfarande relevanta. (58)För att kunna dra nytta av den betydande möjligheten att spara energi genom energirelaterade produkter är det lämpligt att påskynda och bredda genomförandet av Eu (1) EUT L 1, , s. 10. (2) EUT L 310, 9.11.2006, s. 15. ropaparlamentets och rådets direktiv /125/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade pro dukter (3) och och rådets direktiv /30/EU av om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirela terade produkters användning av energi och andra resur ser (4). Prioritet bör ges till de produkter som har högst energibesparingspotential enligt arbetsplanen för ekode sign och, i lämpliga fall, översyn av befintliga åtgärder. (59)För att klargöra de villkor på vilka medlemsstaterna kan fastställa krav avseende energiprestanda enligt direktiv /31/EU och respektera direktiv /125/EG och dess genomförandeåtgärder, bör direk tiv 2009/125/EG ändras i enlighet med detta. (60)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att uppnå unionens energieffektivitetsmål på till 2020 och bana väg för ytterligare förbättrad energieffektivitet efter 2020, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av med lemsstaterna utan ytterligare energieffektivitetsåtgärder, och de därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprin cipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (61)I syfte att tillåta anpassning till tekniska framsteg och förändringar i distributionen av energikällor bör befogen heten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kom missionen med avseende på översynen av de harmonise rade referensvärden för effektivitet som fastställts på grundval av direktiv /8/EG och med avseende på värdena, beräkningsmetoderna, standardkoefficienten för primärenergi och kraven i bilagorna till detta direktiv. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbe tar delegerade akter bör den se till att relevanta hand lingar översänds till och rå det och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt. (62)För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av detta direktiv, bör kommissionen tilldelas genomförande befogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kon troll av kommissionens utövande av sina genomförande befogenheter (5). (3) EUT L 285, 31.10.2009, s. 10. (4) EUT L 153, , s. 1. (5) EUT L 55, 28.2.2011, s. 13. L 315/10 Europeiska unionens officiella tidning (63)Alla väsentliga bestämmelser i direktiven /8/EG och 2006/32/EG bör utgå, med undantag för artikel 4.1–4.4 i, samt bilagorna I, III och IV till, direktiv /32/EG. De sistnämnda bestämmelserna bör fortsätta att gälla fram till utgången av tidsfristen för uppnående av målet på . Även artikel 9.1 och 9.2 i direktiv /30/EU, enligt vilken medlemsstaterna ska sträva efter att enbart upphandla produkter som tillhör den högsta energieffek tivitetsklassen, bör utgå. (64)Skyldigheten att införliva detta direktiv i nationell lag bör begränsas till sådana bestämmelser som representerar en väsentlig förändring jämfört med direktiven /8/EG och 2006/32/EG. Skyldigheten att införliva de bestäm melser som inte ändrats följer enligt de direktiven. (65)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av direktiven /8/EG och 2006/32/EG.