prop · H2031d19 · 2014-10-23 00:00:00 — Detta betyder inte nödvän- digtvis att det är fler pojkar än flickor som idrottar inom idrottsrörelsen, utan det kan bero 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 på att pojkar är aktiva fler gånger än flickor. Den totala nedgången i antalet deltagartill- fällen kan förklaras av en minskad aktivitetsnivå hos äldre ungdomar (17–). Minskningen av deltagartillfällen är större bland flickor än bland pojkar. Redan i åldern 13–går det att se ett minskat deltagande bland flickor som inte enbart kan förklaras med förändringar i ålderspopula- tionen. Denna nedgång tilltar därefter i åldern 17–. Minskningen i antalet deltagartillfällen inom idrottsrörelsen sker från höga nivåer. Studier visar dock att ungdomar i de nordiska länderna ägnar sig åt idrott och fysisk aktivitet i betydligt större utsträckning än det europeiska genomsnittet. Ett av de mest grundläggande kännetecknen på en folkrörelse är förekomsten av frivilligt och oavlönat föreningsarbete. Detta är inte minst tydligt på idrottens område. hade 655 000 personer i åldern 7–ett uppdrag i en idrottsförening som ledare, tränare eller styrelseledamot. Den största ande- len idrottsledare finns i åldersgrupperna . Andelen med ledaruppdrag ökar till viss del med utbildningsnivå. Den köns- mässiga fördelningen var kvinnor och män. Enligt Särskilda Eurobarometer 412 om idrott och fysisk aktivitet, EU:s andra mät- ning av vuxnas motions- och idrottsvanor inom medlemsstaterna, ligger i topp när det gäller ideellt engagemang inom idrotten. Av den svenska befolkningen engagerar sig ideellt inom idrottsrörelsen. Nivån kan jämföras med som kom på andra plats, där motsvarande siffra var . EU-genom- snittet i den aktuella mätningen var . Eurobarometerns fråga är mer öppet ställd än i de svenska mätningarna och omfattar därför andra former av engagemang än bara uppdrag som ledare, tränare och styrelseledamot. Idrottens betydelse för folkhälsan Fysisk aktivitet har positiva effekter för folkhäl- san. Enligt skulle svenska folkets hälsa förbättras och sjukvårds- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 kostnaderna minska om alla följde rådet att ägna sig åt minst en halvtimmes motion . Personer som motionerar regelbundet Att undersöka människors motionsvanor är svårt. Svaren varierar beroende på hur deltagaren definierar den fysiska aktivitetens ansträngnings- grad och regelbundenhet. Av RF:s enkätstudie Svenska folkets tävlings- och motionsvanor 2012, som undersöker personers deltagande i organiserade motionsaktiviteter, framgår att av de tillfrågade mellan 7–deltog i tre motionsaktiviteter (vardera) . Den nivån har varit . Kvinnor motionerar i högre ut- sträckning än män. Tre av fyra personer uppgav i undersökningen att de motionerar minst en gång . Yngre sade sig motionera i högre ut- sträckning än äldre. Dessutom framkom socio- ekonomiska skillnader såtillvida att motioneran- det ökar i takt med hushållsinkomsten. I Eurobarometerns mätning av medborgarnas motions- och idrottsvanor 2013 rankades högst av alla medlemsstater. Av den vuxna be- folkningen i uppgavs motio- nera minst en gång . Undersökningen visar dock på stora socioekonomiska skillnader i deltagandet, samt på en låg aktivitetsnivå bland män i åldersgruppen 17–. Fysisk aktivitet hos vuxna genomför en rikstäckande undersökning om folkhälsa, Nat- ionella folkhälsoenkäten. Undersökningen visar hur befolkningen mår och följer upp föränd- ringar i hälsa . Frågeställningarna om fysisk aktivitet är medvetet brett formulerade, med följd att fysisk aktivitet inbe- griper alltifrån rena idrotts- och träningsaktivi- teter till trädgårdsarbete och tyngre hushålls- arbete. Graden av fysisk aktivitet är som störst . I de yngsta och äldsta åldersgrupperna, 16–respektive 65–, uppger sig män vara mer fysiskt aktiva än kvinnor. Det här resultatet skiljer sig från Eurobarometerns resultat. I inter- vallet 30–är skillnaderna mindre. Förhål- landevis många i den svenska befolkningen – mer än hälften i varje ålderskategori – säger sig leva upp till rekommendationen om måttlig fysisk aktivitet . Betyd- ligt färre säger sig vara fysiskt aktiva på hög nivå, motsvarande minst . I genomsnitt är det som uppger sig ha en i huvudsak stillasittande fritid. En jämförelse av olika redovisningsgrupper visar på socioekonomiska mönster. Andelen aktiva ökar tydligt i takt med ökad utbildningsnivå, bättre ekonomi och position i arbetslivet. Likaså är andelen med stillasittande fritid högre hos personer med utländskt ursprung. Allas lika förutsättningar för deltagande Barns och ungdomars deltagande i föreningsidrott () genomför sedan 1975 årliga undersökningar av det svenska folkets levnadsförhållanden (). Syftet är framför allt att belysa välfärdens fördelning mel- lan olika grupper i befolkningen. har kompletterats med intervjuer av barn i åldrarna 10–rörande deras levnadsförhål- landen (). När det gäller barns idrottande i relation till faktorer som hushållens ekonomi, utbildnings- nivå och utländsk bakgrund indikerar statistiken att barn till högskoleutbildade idrottar i större utsträckning än barn till föräldrar med endast gymnasieutbildning. Vidare idrottar barn i tjänstemannahushåll i högre omfattning än barn i företagar- eller arbetarhushåll. Det framkom- mer inga skillnader i idrottsdeltagande för pojkar med svensk respektive utländsk bakgrund. Flickor med utländsk bakgrund uppger sig dock idrotta i mindre utsträckning än flickor med svensk bakgrund. Kvinnor och män på ledande positioner var det endast 18 av RF:s då 69 special- idrottsförbund som hade en jämställd förbunds- styrelse, det vill säga att båda könen uppgår till bland ledamöterna. Tre för- bund – , och – var kvinnodominerade såtillvida att andelen män understeg . I resterande 48 förbund var situationen den mot- satta, det vill säga att andelen kvinnor understeg . till styrelsemedlemmarnas kön och ålder kan konstateras att kvinnor dominerar i den yngsta ålderskategorin men att män i övriga ålderskategorier utgör majoriteten. Det kan noteras att könsfördelningen i de yngre ålders- kategorierna var mer jämnt fördelad 2009. ledamöter finns det endast 14 kvinn- liga ledamöter jämfört med 81 manliga leda- möter. Detta är dock en förbättring . Tabell 15.2 Styrelseledamöter i specialidrottsförbundens styrelser Styrelseledamöter fördelat på ålder och kön i absoluta tal och procent av ålderskategori (anges inom parentes) . 27 (68) 30 – 45 år 61 (36) 46 – 60 år 81 (33) 14 (15) 183 (33) 368 (67) Källa: Specialidrottsförbunden, CIF:s rapport stöd till idrotten, uppföljning 2013. Skolning i demokrati, ansvarstagande och etik En utgångspunkt för statens idrottspolitik är antagandet att föreningsidrotten genererar posi- tiva externa effekter i form av demokratisk skol- ning och delaktighet, jämställdhet och sunda etiska ideal. Det är dock svårt att belägga direkta orsakssamband mellan föreningsidrott och dessa önskade effekter. Ungdomar och uppdrag som ledare I RF:s årliga undersökning Svenska folkets täv- lings- och motionsvanor angav 88 000 unga att de hade olika former av ledaruppdrag inom idrotten. Det var framför allt äldre ung- domar som gjorde insatser som ledare. I ung- domsgruppen 15–var av ung- domarna aktiva som ledare. är idrottens studie-, bildnings- och utbildnings- organisation. Omfattningen på SISU:s studie- verksamhet, som främst riktar sig till förbund och föreningar inom RF, är ett intressant mått på idrottsrörelsens insatser för att utbilda sina ideella ledare. SISU:s studieverksamhet har ökat markant och kontinuerligt . var antalet arrangemang, deltagare och studie- timmar det högsta . I är det RF som ansvarar för antidop- ningsarbetet inom idrottsrörelsen. Alla special- idrottsförbund har egna antidopningsprogram 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 och RF:s 21 distriktsförbund arbetar förebyggande mot dopning. RF:s statistik i fråga om dopningsprover och bestraffningar speglar i första hand den egna antidopningsverksamheten – det är inte ett mått på det allmänna bruket av dopningsmedel varken inom idrottsrörelsen eller i det omgivande samhället. Antalet utförda kontroller 2012 var 3 668 stycken vilket ungefär motsvarar det genom- snittliga antalet utförda kontroller . Totalt fälldes 2012 sammanlagt 34 personer för dopningsförseelser, jämfört med nio personer 2002. Ökningen beror troligen på att fler kon- troller görs på motionsnivå, främst på gym- och träningsanläggningar i föreningar anslutna till . Av de idrottare som fällts för dopningsbrott har varit män och kvinnor. ligger dock ande- len fällda av det totala antalet testade på en låg nivå, mellan . Arbetet med att förbereda en från RF fri- stående nationell antidopningsorganisation fort- går. Som grund för det arbetet finns betänkandet Antidopning – En ny väg för arbetet mot dopning (SOU 2011:10). Betänkandet bereds i . RF har medverkat i utform- ningen av en ny världsantidopningskod som antogs i anslutning till världsantidopningskonfe- rensen 2013. Den nya koden träder i kraft och ersätter den nuvarande koden som gäller . Koden är det internationella regel- verk som styr arbetet mot dopning inom den organiserade idrotten. Såväl RF som har skrivit under och därigenom förpliktat sig att följa koden. har frågor relaterade till den nya koden fått särskild uppmärksamhet. Medaljer i internationella mästerskap Det är svårt att jämföra idrottsliga prestationer såväl mellan nationer som mellan idrotter. Många idrotter anordnar inte världsmästerskap () eller andra mästerskap . Möjlig- heten att tävla och utmärka sig varierar därmed . Med den reservationen kan följande nämnas. deltog 140 landslagstrupper i ett eller motsvarande. Totalt vanns 216 medaljer varav 67 guld, 74 silver och 75 brons. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 Inom EU har det nya programmet för utbild- ning, ungdom och idrott, Erasmus+, beslutats. Under den sjuåriga programperioden –2020 är avsatta för insatser inom idrottsområdet med en särskild inriktning mot idrott på gräsrotsnivå. Stödberättigad verksam- het är bl.a. gränsöverskridande samarbetspart- nerskap och ideella europeiska idrottsevene- mang. Det nya programmet innebär att idrott ges ett permanent budgetut- rymme i EU. Regeringens hållning om att idrottspolitiken först och främst är en nationell angelägenhet kvarstår. Den idrott som bedrivs med statligt stöd ska vara öppen för alla. Studier visar dock att hbtq- personer föreningsidrottar i lägre utsträckning än andra. presenterade RFSL – , bisexuellas och transpersoners rättigheter en studie som de gjort på uppdrag av RF över hur hbtq-ungdomar upplever föreningsidrotten, Hbtq och idrott – ungdomars erfarenheter och villkor inom svensk idrott. Studien, som är den första kvalitativa studien på området, visar att idrotten i många avseenden utan reflektion utgår från att de aktiva och ledarna är heterosexuella, vilket får negativa konsekvenser för hbtq-personer. Med utgångs- punkt i studien har RF i samarbete med tagit fram ett diskussions- underlag riktat till idrottsföreningarna. En arbetsgrupp som har arbetat med mång- faldsfrågor har i en rapport definierat fem områ- den som är angelägna för RF att arbeta mer aktivt med, för att öka mångfalden inom idrotten. Områdena är flickor födda utanför , tränare och ledare, förtroendevalda och anställda, tävlingsregler samt ensamkommande barn. inledde RF ett samarbete med för att stärka det förebyggande arbetet mot uppgjorda matcher. Fokus har varit att sprida kunskap och information, ge stöd till specialidrotts- förbunden samt att öka samverkan med polis och åklagare och andra aktörer genom återkommande möten och seminarier. Mot bakgrund av de förändrade förutsättning- arna för föreningsidrotten har RF tillsammans med samtliga 70 förbund inlett ett strategiarbete kring föreningsidrottens framtida förutsätt- ningar. Uppdraget beslutades på Riksidrotts- stämman 2013 och siktet är inställt på 2025. Arbetet syftar till att utveckla svensk idrotts verksamhet och organisation för att möta män- niskors önskemål och behov, utan att göra avkall på idrottsrörelsens grundläggande värderingar. Vidare avser RF att inom ramen för arbetet titta närmare på hur fler, oavsett socioekonomiska förhållanden, kan få del av föreningsidrotten, samt öka kännedomen om demokrati- och före- ningskunskap för att få fler medlemmar att delta och aktivt engagera sig i föreningarna. God etik inom idrotten har haft i uppdrag att genom- föra en fördjupad analys av vad som känneteck- nar god etik inom idrotten. Regeringen noterar att i sin analys uttyder en viss tröghet i idrottens och samhällets bemötande av etiska utmaningar, men betonar att olika frågor dock kräver olika lösningar. bedömer att det inte finns några enskilda problem eller utmaningar som skulle kunna rasera förtroendet för idrotten i sin helhet. Den mångfald och bredd som kännetecknar den svenska idrottsrörelsen är så pass omfattande att hela dess samhällslegitimitet inte faller med en- skilda missförhållanden. Däremot menar att idrottsrörelsen måste uppvisa en genuin strävan efter att komma till rätta med de etiska proble- men. Om idrottsrörelsen uppvisar en ovilja eller oförmåga att ta sig an sina etiska utmaningar kan det utmynna i en mer djupgående idrottslig förtroendekris. CIF:s uppmaning till idrottsrö- relsen är därför att inte tveka inför svåra frågor, synliggöra de frågor och problem som uppstår och uppmuntra till dialog och debatt. I en undersökning som har låtit göra bland landets idrottsföreningar svarar drygt två av tio att de har högst 50 medlemmar och en majoritet att de har färre än 200 medlemmar. av verksamheten vänder sig till barn och ungdo- mar samt till vuxna som utövar idrott för att det är roligt och stimulerande. Knappt en fjärdedel svarar att de bedriver elitverksamhet på senior- nivå och en ungefär lika stor andel att de bedri- ver elitverksamhet på ungdomsnivå. Studien visar också att idrottsföreningarnas professionaliseringsgrad i allmänhet är låg. Åtta av tio föreningar omsätter högst en miljon kro- nor . För många är omsättningen betyd- ligt lägre än så. En majoritet av föreningarna verkar dessutom på helt ideell basis. Endast tre av tio har anställd personal. Sex av tio förenings- kassörer säger sig även sakna professionell erfa- renhet av att arbeta med ekonomi och bokfö- ring. I en enkätundersökning som lät göra bland landets idrottsföreningar uppgav 54 pro- cent av de tillfrågade kassörerna att de tror att det är mycket eller ganska vanligt med omed- vetna regelbrott som är orsakade av t.ex. okun- skap, slarv eller brist på tid. Det resultatet bör kopplas till att de tillfrågade kassörerna har upp- gett att de har en låg formell kompetens i frågor som rör ekonomi och bokföring. Av kassörerna uppgav att de tror att det är vanligt med medvetna regelbrott i syfte att gynna den egna föreningen. Vidare uppgav att de tror att det är mycket eller ganska vanligt med medvetna regelbrott för personlig skull. Nationell samordning för att stärka den positiva supporterkulturen och motverka idrottsrelaterad brottslighet Den förra regeringen tillsatte 2011 en särskild utredare (nationell samordnare) med uppdrag att motverka brottslighet i samband med idrotts- arrangemang (dir. 2011:22). Utredaren lämnade delbetänkandet Mindre våld för peng- arna (SOU 2012:23). lämnades slut- betänkandet Mera glädje för pengarna (SOU 2013:19) och en hearing för att diskutera betän- kandet genomfördes . Med anledning av delbetänkandets förslag vidtog den förra regeringen ett antal åtgärder. togs ersättningsskyldigheten för kostnader för polisbevakning bort (prop. 2013/14:1). Ändringen innebär att den som anordnar match i normalfallet inte längre behö- ver betala för polisens insatser. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 fått i uppdrag att utvärdera effekterna av refor- men. Den längsta tid som ett tillträdesförbud vid idrottsarrangemang kan meddelas har förlängts från till (prop. 2013/14:68). Lagänd- ringen trädde i kraft . Den förra regeringen har överlämnat en proposition med förslag om ett nationellt register över tillträdesförbud vid idrottsarrangemang (prop. 2013/14:254). Lagändringen föreslås träda ikraft . Enligt förslaget ska idrottsorganisationer ha att rätt att ta del av och behandla uppgifter som finns i registret i syfte att hindra att personer med tillträdesförbud kommer in på arenorna. Vidare har en utredare fått i uppdrag att utreda om det bör införas ett maskeringsförbud för att förhindra ordningsstörningar vid idrottsarrangemang. Uppdraget ska redovisas . utsågs en nationell samord- nare för att stärka den positiva supporter- kulturen och motverka idrottsrelaterad brotts- lighet. En redovisning av det genomförda arbetet ska lämnas . största folkrörelse, idrotten, fortsätter att engagera på bred front. Det ideella arbetet är omfattande och andelen barn och unga som är med i en idrottsförening är stort. Statens stöd till idrotten har varit stabilt . Av stödet har varit öronmärkt till Idrottslyftet med syfte att attrahera fler barn att delta i före- ningsidrotten. Mot bakgrund av det statistiska underlag som LOK-stödet ger kan konstateras att antalet deltagartillfällen har minskat och det är främst flickors deltagande som har minskat. Det underlag som finns att tillgå ger ingen tydlig bild, men en förklaring till detta kan vara att pojkar deltar vid fler tillfällen än flickor. En anledning till att deltagandet inom före- ningsidrotten minskar bland ungdomar kan vara att utbudet och deltagandet i icke-före- ningsdrivna motionsaktiviteter ökar. Av RF:s mätningar framgår att de tio mest populära motions- och idrottsaktiviteterna för barn och ungdomar 2013 var löpning, promenad/power walk, fotboll, styrketräning, cykling/mountain- bike, simning, gruppträning/aerobics, dans, 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 17 skidor/snowboard och innebandy. En stor del av dessa motionsaktiviteter bedrivs enskilt eller i andra former än föreningsform. Detta kan bero på att föreningsidrotten inte alltid erbjuder verk- samhet på en nivå som passar ungdomsgruppens förändrade ambitioner och livssituation. Regeringen noterar även att kostnaderna för att delta i barn- och ungdomsidrotten har ökat, bl.a. genom tillkommande avgifter för exempel- vis cuper och träningsläger. Det kan även vara så att föreningarnas krav på det idrottsliga engage- manget hos den enskilde deltagaren har ökat. Ur ett folkhälsoperspektiv är det positivt att människor motionerar, oavsett form. Förenings- idrotten har dock andra mervärden, så som demokratisk delaktighet, social gemenskap och idealitet, vilket färre får ta del av om deltagandet inom föreningsidrotten minskar. Idrottsrörelsen fyller även en mycket viktig funktion genom att lägga en grund för framtida motionsvanor. Där- för är det viktigt att så många som möjligt får möjlighet att delta inom idrotten. ska rapportera till regeringen resultatet av en fördjupad analys av i vilken utsträckning idrotts- rörelsen gör det möjligt för alla människor att utöva idrott och motion. I det ingår att särskilt analysera utifrån vilka kriterier och synsätt olika delar av idrottsrörelsen väljer att fastställa nivån på sina medlems- och träningsavgifter. Idrotts- rörelsens egen inriktning på verksamheten är betydelsefull för att få fler att delta och motion- era längre upp i åldrarna. Ur ett europeiskt perspektiv rör svenska be- folkningen på sig i stor utsträckning och det är förhållandevis många som väljer att motionera . En av utgångspunkterna för statens stöd till idrotten är att idrotten ska vara öppen för alla, oavsett ålder, kön, könsidentitet, könsuttryck, sexuell läggning samt social, etnisk och kulturell bakgrund och funktionsnedsättning. Trots detta är det många grupper som inte deltar i före- ningsidrotten. Det finns en tendens att socio- ekonomiskt svaga grupper faller utanför idrottsrörelsens verksamhet. Mot bak- grund av det minskande deltagandet, den fort- satta ojämställdheten och ojämlikheten inom föreningsidrotten bedömer regeringen att det strategiska arbete som RF har påbörjat är mycket angeläget. Arbetet för att stärka barn- rättsperspektivet inom barn- och ungdoms- idrotten och arbetet med att attrahera personer från socioekonomiska grupper som är underrepresenterade inom föreningsidrotten, samt arbetet med hbt-frågor, bedömer regeringen vara av särskild vikt. Idrottens föreningar och förbund är olika i storlek och förutsättningar. Enligt CIF:s analys är svensk idrott alltjämt en påtagligt småskalig och ideell folkrörelse. konstaterar att den svenska idrottsrörelsen har en rad frågor som måste hanteras för att undvika en förtroendekris för den svenska föreningsidrotten. Den upplevda nivån av regelbrott i samband med hanteringen av föreningarnas ekonomi, vilket i stor utsträck- ning verkar bero på bristande kunskap bland kassörer, är en allvarlig signal. Information och utbildning är viktiga redskap för att minska ris- ken för ekonomiska regelbrott i idrottsför- eningar. Idrottsrörelsen bör öppet och aktivt diskutera och arbeta för att stävja de negativa konsekvenserna för både idrottsrörelsen och samhället av ekonomiska regelbrott. Regeringen kommer att följa utvecklingen på området. Den förhållandevis jämställda fördelning som kännetecknar idrottsrörelsens aktiva medlemmar återspeglas inte i styrelserummen. Som ett led i idrottsrörelsens arbete med att förverkliga mål- sättningarna om demokrati, delaktighet och allas rätt att vara med är denna fråga något som idrotten måste fortsätta att arbeta med. Idrottens antidopningsarbete är viktigt för att stärka idrottens grundläggande värden där dop- ning är ett oacceptabelt fusk, som förutom att skada idrottens själ och trovärdighet även hotar utövares liv och hälsa. RF pekar på att brist på resurser medför att antalet dopningskontroller fortsätter att minska och att bildandet av en ny nationell antidopningsorganisation är angeläget. Vidare pågår ett intensivt arbete med att införa den nya världsantidopningskoden i idrottens regelverk. Det är viktigt att idrottens antidop- ningsverksamhet fortsätter och utvecklas. Den nationella samordnaren har arbetat för att stärka den goda supporterkulturen och att motverka brottslighet i anslutning till idrottsar- rangemang. har tillsammans med samordnaren och andra berörda intressen- ter utarbetat en nationell strategi för att be- kämpa idrottsrelaterad brottslighet. Den nation- ella strategin ska gälla . Brotts- lighet i anslutning till idrottsevenemang har varit ett stort problem . Frågan är alltjämt aktuell. Mot bakgrund av den senaste tidens rapporter om uppgjorda matcher bedömer regeringen att det fortsatta arbetet för att stävja detta problem är av stor vikt. Ett brett samarbete mellan här berörda aktörer, såväl nationellt som internat- ionellt, bedöms nödvändigt. Avslutningsvis konstaterar regeringen att det statliga stöd som RF har att fritt disponera ger idrottsrörelsen ett utrymme och ett ansvar att aktivt arbeta med ovanstående frågor. Rege- ringen kommer mot denna bakgrund att följa det fortsatta arbetet med dessa frågor. antog mål för fri- luftslivspolitiken (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Friluftslivspolitikens övergripande mål är att stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv där allemans- rätten är en grund för friluftslivet. Alla männi- skor ska ha möjlighet till naturupplevelser, väl- befinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. gav den förra regeringen i uppdrag att komplettera det över- siktliga målet för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Den förra regeringen åter- rapporterade till i skrivelsen Mål för friluftslivspolitiken (skr. 2012/13:51, bet. 2012/13:KrU4, rskr. 2012/13:278). är ansvarig myndighet för friluftslivsfrågor. roll har stärkts och myndighetens uppdrag att samordna friluftslivet på myndighetsnivå har förtydligats. ska enligt förordningen (2012:989) med instruktion för Naturvårdsver- ket verka för att förutsättningarna för friluftsli- vet bevaras och utvecklas. ska vidare samordna myndigheternas arbete när det gäller friluftsliv och samverka med andra berörda organisationer.