prop · H10391 · 2014-02-25 00:00:00 — 2013/14:91 länkar till annat material och grundläggande information om barnkon- I enlighet med handlingsplanen har åtgärder även vidtagits inom fyra fördjupningsområden, kunskapsspridning till barn och unga, fördjupade insatser mot kränkande behandling, dialog med barn och unga och insatser för att motverka våld mot barn. SKL:s slutrapport överlämnades till () . I rapporten redovisas resultat och effekter av de genomförda insatserna. Av rapporten framgår att arbetet inom ramen för överenskommelsen lett till kunskapshöjande aktiviteter, attitydförändringar, förändrat arbetssätt och att handlingsplaner och strategier i högre utsträckning tar sin utgångspunkt i konventionen. En slutsats som dras är att konventionen på många håll är implementerad men att det finns ett behov av mer kunskap för att rättigheterna ska kunna tillämpas i praktiken. SKL lyfter också fram att de inom organisationen behöver arbeta mer med frågan. Den utvärdering som gjorts inom ramen för överenskommelsen pekar bl.a. på att arbetet bidragit till att föra upp frågorna på den politiska agendan och skapat möjligheter till både formella och informella nätverk kring arbetet med barnets rättigheter. Vidare framgår att ett implementeringsarbete har påbörjats, och att det finns ett starkt önskemål om fortsatt stöd hos medlemmarna. Regeringen kan utifrån rapporten konstatera att arbetet med barnets rättigheter har intensifierats men att det varit svårt att inom ramen för överenskommelsen skapa en långsiktigt hållbar struktur för utveckling och spridning av kunskap på lokal och regional nivå. Mot bakgrund av att det finns ett fortsatt behov av kunskap och för att ta tillvara den kunskap och de erfarenheter som kommit till genom överenskommelsen inneburit bör tas till vara har regeringen och SKL ingått en ny överenskommelse om att stärka barnets rättigheter t.o.m. (S2013/8812/FST). Sprida och kommunicera strategin För att strategin för att stärka barnets rättigheter ska kunna vara ett verktyg i arbetet med att förverkliga barnets rättigheter, behöver den spridas och kommuniceras. fick som ett första steg i uppdrag av regeringen ta fram ett förslag till kommunikationsstrategi med konkreta åtgärder, samt att genomföra en konferens för statliga myndigheter (S2011/8293/FST). genomförde en tvådagars konferens för representanter från ett fyrtiotal myndigheter som fick inspireras, byta erfarenheter och diskutera hur de arbetar med barnrättsfrågor och hur man inom myndigheterna kan arbeta enligt den nationella strategin för att stärka barnets rättigheter i . kommunikationsstrategi, Pejling och dialog, lämnades till . Med utgångspunkt i förslaget fick i uppdrag att genomföra insatser för att sprida och kommunicera Strategin för att stärka barnets rättigheter i (prop.2009/10:232) –2014. Uppdraget i sin helhet syftar bl.a. till att sprida kunskap om den nationella strategin som ett verktyg att säkerställa och stärka barnets rättigheter i berörda verksamheter, att driva på arbetet i dialog med kommuner, landsting och statliga myndigheter och att konkretisera barnets rättigheter, bl.a. genom dialog med barn och unga. Vidare syftar uppdraget till att skapa möjligheter till erfarenhetsutbyte för kommuner, landsting och statliga myndigheter och att erbjuda stöd till dessa. Goda exempel på arbetssätt och metoder, för att omsätta barnets rättigheter i praktiken ska också spridas. Fem tematiska områden pejlas Grundläggande i pejlingarna är att lyssna på barn och unga och deras erfarenheter av det område som ska pejlas i den aktuella kommunen. Barnen och ungdomarna får sedan möjlighet att själva framföra sina synpunkter och förslag till beslutsfattarna. Pejlingarna går som en budkavle från kommun till kommun, myndighet och landsting. Resultaten publiceras på webbplats. Startskottet för Pejling och dialog gick . Ett antal av kommuner kommer att pejlas utifrån fem tematiska områden –2014: -placerade barn, -ekonomisk utsatthet, -våld mot barn i nära relationer, -psykisk ohälsa och -mobbning och kränkande behandling. Utifrån temat psykisk ohälsa har fem landsting pejlats , resultaten kommer att presenteras i . För statliga myndigheter har ytterligare en konferens anordnats som en uppföljning myndighetskonferens, Ett lyft för barnets rättigheter. Temat för konferensen var att lyssna på barn och en fördjupning i metoden Unga direkt. har en kontinuerlig dialog med ett antal myndigheter dels genom frukostmöten med ett 20-tal generaldirektörer dels genom det nätverk för barn- och ungdomsfrågor som bildats tillsammans med och och som består av ett 20-tal myndigheter. Vidare ska Kriminalvården pejlas utifrån temat barns upplevelser av att besöka en frihetsberövad förälder. Regeringen har i regleringsbrev givit myndigheten i uppdrag att inom ramen för Pejling och dialog genomföra en nationell konferens i syfte att uppmärksamma 25-årsjubileet av genom att sprida kunskap och erfarenheter om att genomföra barnets rättigheter i praktiken. Uppdraget att kommunicera Skr. 2013/14:91 Strategin för att stärka barnets rättigheter ska i sin helhet redovisas till () . För att öka beslutsfattares och relevanta yrkesgruppers kunskap om barnets rättigheter och hur kunskapen kan omsättas i berörda verksamheter har regeringen också bidragit med medel till uppbyggnaden av de årligt återkommande Barnrättsdagarna som anordnas av , Stiftelsen och vid . Barnrättsdagarna syftar till att sprida kunskap och inspirera till ett fördjupat arbete med att genomföra och samlar politiker, tjänstemän, verksamhetsföreträdare och andra aktörer. Uttalanden och rekommendationer från internationella granskningsorgan är en viktig kunskapskälla för att säkerställa barnets rättigheter. publicerar allmänna kommentarerna, så kallade General , för vägledning i hur olika artiklar och teman i ska tolkas. Att tillgängliggöra och låta översätta allmänna kommentarer är angeläget för att regeringen ska kunna stödja genomförandet av i . Regeringen har därför gett i uppdrag att översätta och tillgängliggöra samtliga allmänna kommentarer från (S2012/7439/FST, S2013/6487/FST). Regeringen har på så sätt bidragit till att möjliggöra att allmänna kommentarer ska finnas tillgängliga på svenska. Vidare avser regeringen med anledning av att firar att ta fram en jubileumsskrift av konventionen om barnets rättigheter. 3.5Ett system för att stödja offentliga aktörer Sammanfattande beskrivning: Den av antagna strategin för att stärka barnets rättigheter i är en gemensam utgångspunkt för att stödja offentliga aktörer i deras arbete med att tillgodose barnets rättigheter och att bidra till att nå målet för barnrättspolitiken. har fortsatt en central roll i arbetet med att driva på genomförandet och bevaka efterlevnaden av . Regeringen ser dock ett behov av en regional stödstruktur för att bidra till kunskapsspridning och uppföljning, med utgångspunkt i strategin för att stärka barnets rättigheter i . Regeringen har därför denna dag beslutat att ge i i uppdrag att i samverkan med övriga länsstyrelser lämna förslag på hur länsstyrelserna skulle kunna utgöra en regional stödstruktur för att bidra till att barnets rättigheter kan tillgodoses på lokal och regional nivå samt lämna förslag på hur utvecklingen av arbetet med att genomföra på lokal och regional nivå med utgångspunkt i strategin kan följas upp. Eftersom barnrättspolitiken är sektorsövergripande och rör alla nivåer i samhället kommer samordning och dialog på nationell nivå fortsatt att vara viktig för regeringen, inte minst med det civila samhället och det privata näringslivet. Ansvaret för att genomföra och stärka barnets rättigheter ligger ytterst hos regering och riksdag, men alla myndigheter och andra organ har inom sina respektive ansvarsområden ett ansvar att fullfölja de förpliktelser som staten tagit på sig genom att ansluta sig till konventionen. ska därför ha ett system som ger bästa möjliga förutsättningar för att stödja dessa att genomföra och att bidra till att nå målet för barnrättspolitiken. Den av antagna Strategin för att stärka barnets rättigheter i ska vara en gemensam utgångspunkt för alla offentliga aktörer i deras arbete med barnets rättigheter. Strategin bidrar på så sätt till en ökad samordning och dialog om barnrättsfrågor på alla nivåer. Vidare bidrar det civila samhället på många sätt i det konkreta arbetet med barnets rättigheter. Även det privata näringslivet kan spela en viktig roll. Regeringen anser att dialogen med det civila samhället och det privata näringslivet fortsatt är viktig. Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. Målet grundar sig bl.a. på de åtaganden som gjort genom att ratificera . Regeringens barnrättspolitik kräver insatser inom politiken på alla de områden där barn är berörda. För att få genomslag för arbetet med att stärka barnets rättigheter finns en samordningsfunktion för barnkonventionsfrågor placerad i . Samordningsfunktionens uppgift är att utveckla arbetet med barnets rättigheter inom . Arbetet syftar bl.a. till att på ett övergripande plan stödja och samordna processer så att barnrättsperspektivet återspeglas i alla delar av regeringens politik och i de samhällsverksamheter som rör barn och unga. En viktig uppgift för samordningsfunktionen är att delta i den gemensamma beredningen av beslut som rör barn. Eftersom barnrättspolitiken är sektorsövergripande och rör alla nivåer i samhället kommer samordning och dialog inom barnrättspolitiken fortsatt att vara viktig för regeringen. Genom att roll förstärktes (prop. 2001/02:96) finns det en myndighet med uppdraget att företräda barns och ungas intressen mot bakgrund av , samt att bevaka efterlevnaden och driva på genomförandet av konventionen i dialog med statliga myndigheter, kommuner och landsting. har genom sitt uppdrag enligt lag en central roll i arbetet med barnets rättigheter och kan bidra till att nå målet för barnrättspolitiken. Regeringens åtgärder för att stärka barnets rättigheter inom olika områden ska utgå från kunskap om barns och ungas levnadsvillkor och genomsyras av ett strategiskt och systematiskt arbetssätt i syfte att nå målet för barnrättspolitiken. har getts ökade möjligheter att bidra till att samla och sprida kunskap om barns och ungas levnadsvillkor genom ett ökat anslag på sammanlagt för uppföljningssystemet Max18 (s. 28 och 45). Av förarbetena som behandlar nuvarande roll och uppgifter framgår att en förutsättning för att ska kunna företräda barns och ungas intressen och bevaka deras rättigheter i samhället är att ombudsmannen baserar sin verksamhet på direkta och indirekta kontakter med barn och unga. Vidare att innebörden av att bevaka efterlevnaden är att ges en mer aktiv roll gentemot myndigheter, kommuner och landsting. Vilket innefattar dels att följa lagstiftningen och dess tillämpning, dels att uppmärksamma att myndigheter, kommuner och landsting i övrigt förverkligar konventionen i sin verksamhet. Av förarbetena framgår också att ska vara pådrivande gentemot myndigheter, kommuner och landsting när det gäller genomförandet av i alla delar av samhället. Vilket innebar att den pådrivande roll som hade haft genom det tidigare s.k. strategiuppdraget lagfästes. Enligt en ändring i förordningen (2007:1021) med instruktion för som trädde i kraft ska myndigheten vid fullgörande av dessa uppgifter systematiskt och återkommande följa upp och utvärdera tillämpningen av i berörda verksamheter hos förvaltningsmyndigheter, kommuner och landsting. ska förmedla och föra en dialog om slutsatser och iakttagelser med de myndigheter och huvudmän som är berörda. Utifrån sådana uppföljningar och utvärderingar ska också genomföra insatser som bidrar till att utveckla och sprida kunskap om tillämpningen av . Detta innebär bl.a. att har en nyckelroll i arbetet med att sprida och kommunicera strategin för att stärka barnets rättigheter i (s. 8). Regeringen har utöver detta beslutat om en särskild satsning för att sprida och kommunicera strategin genom ett uppdrag till , Pejling och dialog (S2011/8293/FST), vilket medfört en förstärkning på totalt –2014 (s. 37–38). Som ett led i att öka dialogen på nationell nivå har regeringen tagit initiativ till återkommande temadialoger med det civila samhället, SKL, och andra berörda myndigheter. Temadialogerna tar sin utgångspunkt i aktuella och för regeringen särskilt prioriterade frågor samt de senaste rekommendationerna som lämnat till . Temadialoger har genomförts om att stärka barns rättigheter genom lagstiftning, barn i ekonomisk utsatthet och framtida 2013/14:91 utmaningar för att stärka arbetet med barnets rättigheter. har en temadialog om våld mot barn genomförts samt en bred dialog om framsteg och utmaningar i arbetet med att stärka barnets rättigheter med anledning av femte periodiska rapport till . har en temadialog genomförts för att ta del av synpunkter och erfarenheter inför regeringens handlingsplan för skydd av barn mot människohandel, exploatering och sexuella övergrepp. Regeringen avser att fortsatt utveckla dialogen med olika aktörer i frågor som rör barn och kommer bl.a. att anordna en tematisk dialog med det privata näringslivet om barnets rättigheter. Det är i kommuner och landsting som de flesta beslut fattas som har direkt inverkan på barns vardag och deras livssituation. Beslutsfattare och olika yrkesgrupper bör ha kunskap om barns levnadsvillkor och om hur barnets rättigheter kan omsättas i beslut och åtgärder som rör barn och följa upp sådana beslut och åtgärder ur ett barnrättsperspektiv. Som tidigare nämnts visar erfarenheterna inom ramen för överenskommelsen mellan regeringen och SKL att det finns behov av mer kunskap om hur barnets rättigheter kan tillämpas i kommuner och landsting. Erfarenheterna av pågående arbete inom ramen för uppdraget att kommunicera strategin, Pejling och dialog, visar också att det finns behov av ett fortsatt stöd för att kunna omsätta barnets rättigheter i praktiken. Den av regeringen antagna Strategin för att stärka barnets rättigheter i är en gemensam utgångspunktför att stödja offentliga aktörer i deras arbete med att tillgodose barnets rättigheter och att bidra till att nå målet för barnrättspolitiken. har, som tidigare nämnts, bl.a. i uppgift att bevaka tillämpningen av och driva på genomförandet och har på så sätt en central roll i arbetet med att tillgodose barnets rättigheter. Regeringen anser att det därutöver finns ett behov av en regional stödstruktur för att bidra till att barnets rättigheter kan tillgodoses på lokal och regional nivå. Vidare finns det behov av att i högre grad följa upp utvecklingen av arbetet med genomförandet av på lokal och regional nivå med utgångspunkt i Strategin för att stärka barnets rättigheter i . Regeringen har därför denna dag beslutat att ge i i uppdrag att i samverkan med övriga länsstyrelser lämna förslag på hur länsstyrelserna skulle kunna utgöra en regional stödstruktur för att bidra till att barnets rättigheter kan tillgodoses på lokal och regional nivå. Vidare ingår i uppdraget att lämna förslag på hur utveckling av arbetet med genomförandet av på lokal och regional nivå med utgångspunkt i Strategin för att stärka barnets rättigheter i Sverigekan följas upp. Uppdraget ska ske i samråd med och i dialog med SKL och andra relevanta aktörer. 3.6Sverige i , och i övriga internationella sammanhang Sammanfattande beskrivning: Regeringens utgångspunkt är att ska fortsätta att bidra i utvecklingen av arbetet med barnets rättigheter såväl inom FN, EU, , som i övriga internationella sammanhang. Främjandet av kunskaps- och erfarenhetsutbyte om barnets rättigheter har också en internationell och global dimension. aktiva medverkan fokuserar särskilt på att åstadkomma en förbättrad praktisk tillämpning av de rättigheter barn har. är en aktiv aktör inom () för att uppmärksamma barns utsatthet och öka den politiska viljan att förverkliga deras rättigheter. Ett viktigt bidrag är aktiva medverkan i arbetet som pågår inom generalförsamlingens tredje utskott inför antagandet av den årliga barnrättsresolutionen. Detta innefattar bl.a. arbete med att stärka barns och ungas rätt till frihet från våld och tvång, och ungdomars rätt till sexualundervisning. Generalförsamlingens arbete innebär också stöd till initiativ om att motverka barnäktenskap om påtvingade äktenskap. Regeringen har dessutom gett politiskt och ekonomiskt stöd till generalsekreterarens särskilda representant för arbetet med att motverka våld mot barn (SRSG). SRSG:s mandat innebär ett arbete för att påverka regeringar och samhället i övrigt att på alla sätt motverka alla former av våld mot barn. Arbetet för att motverka våld mot barn sammanfaller med regeringens prioriteringar även när det gäller internationella insatser. Lissabonfördraget som trädde i kraft etablerade i art. 3 skyddet av barnets rättigheter som ett av unionens mål. Även Europeiska unionens (EU:s) stadga om de grundläggande rättigheterna har blivit rättsligt bindande genom det senaste fördraget. Enligt stadgans artikel 24 har barn i unionen rätt till det skydd och den omvårdnad som behövs för deras välfärd. De ska fritt kunna uttrycka sina åsikter och dessa ska beaktas i frågor som rör barnen i förhållande till deras ålder och mognad. Vidare ska vid alla åtgärder som rör barn, oavsett om de vidtas av offentliga myndigheter eller privata institutioner, barnets bästa komma i främsta rummet. Det slås också fast att varje barn har rätt att regelbundet upprätthålla ett personligt förhållande till och direkta kontakter med båda föräldrarna, utom då detta strider mot barnets bästa. EU:s agenda för barns rättigheter är ett instrument för genomförandet av för grundläggande rättigheter. I agendan redovisas kommissionens olika strategiska insatser för att genomföra barnets rättigheter inom unionen samt att EU kommer att fortsätta genomföra sina riktlinjer om barns rättigheter i unionens yttre åtgärder som fokuserar på att bekämpa alla former av våld. 2013/14:91 även behovet av insatser mot sexuellt utnyttjande av barn och barnhandel som viktiga prioriteringar. Som ett steg i genomförandet av strategin har Europeiska kommissionen etablerat en expertgrupp för barnets rättigheter, bestående av representanter från alla medlemsstater. deltar aktivt i arbetet som bedrivs inom ramen för expertgruppen och bidrar till det erfarenhetsutbyte som äger rum där. Regeringen avser att fortsatt bidra till EU:s arbete med barnets rättigheter. Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till paket med processuella rättigheter för att ytterligare stärka rättssäkerhetsgarantierna för enskilda i straffrättsliga förfaranden. Paketet består av tre direktiv och två rekommendationer. Ett av direktivförslagen rör rättssäkerhetsgarantier i straffrättsliga förfaranden för misstänkta eller tilltalade som är barn. Förslaget lägger fast minimiregler för att garantera alla, som är och misstänks eller anklagas för brott, vissa särskilda rättigheter, som t.ex. rätt att biträdas av försvarare, rätt att omgående informeras om sina rättigheter och att information även lämnas till vårdnadshavare eller annan lämplig person, rätt att innan åtal väcks få en individuell bedömning av de personliga förhållandena samt – om personen är frihetsberövad – rätt till läkarundersökning. Det innehåller vidare regler om att straffrättsliga förfaranden som involverar barn som huvudregel inte ska vara offentliga. Förslaget förhandlas i behörig rådsarbetsgrupp (KOM [2013] 822 slutlig). Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter inrättades . Byrån ska ge berörda institutioner och myndigheter i EU stöd och sakkunskap i fråga om grundläggande rättigheter vid genomförandet av EU-lagstiftningen. Byrån har bl.a. till uppgift att samla information och data, ge råd till EU och medlemsstaterna och göra allmänheten medveten om de grundläggande rättigheterna. Byrån har –2013 arbetat med flera frågor som rör barnets rättigheter, bl.a. indikatorer för barns rättigheter, asylsökande ensamkommande barn, barnvänliga rättssystem och trafficking med barn. Regeringen har inlett en dialog med byrån i syfte att identifiera möjligheterna att utnyttja resultaten av byråns arbete som berör barn och deras rättigheter. Programmet om att skapa ett för och med barn, a Europe for and with Children, beslutades vid toppmötet i . Under det svenska ordförandeskapet i ministerkommittén 2008 initierades arbetet med att ta fram en programstrategi för arbete om barns rättigheter . Stockholmsstrategin antogs och gällde för åren 2009–2011. Den fastställde tre prioriterade områden: att förhindra våld mot barn, åstadkomma barnvänliga rättsprocesser och säkerställa barns deltagande i samhället. antog en ny strategi för arbete om barns rättigheter –2015. Prioriterade områden är att främja barnvänliga system och tjänster, motverka alla former av våld mot barn, garantera rättigheter för barn i utsatta situationer och att främja barns och ungas delaktighet. Enligt strategin ska ett barnrättsperspektiv genomsyra alla verksamheter som rör barn. arbetat aktivt med att bidra till att utveckla rollen för Skr. 2013/14:91 nätverk kring barnets rättigheter, Network of National Coordinators on the Rights of the Child, som är en viktig länk mellan medlemsstaterna och program och strategi för barnets rättigheter. Regeringen avser att fortsatt bidra i arbete för barnets rättigheter. tillträdde konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp (den s.k. Lanzarotekonventionen). Inom finns mycket erfarenhet av arbetet med att genomföra barnets rättigheter. bjöd barn- och äldreministern in de nordiska grannländerna till ett nordiskt seminarium om rättsliga ställning. genomförde under sitt ordförandeskap ett expertmöte . Syftet var att skapa möjligheter för erfarenhetsutbyte kring arbetet med barnets rättigheter. Inom ramen för mötet fördes även en dialog med medlemmar i . Regeringen ser det som betydelsefullt med ett fortsatt erfarenhetsutbyte mellan de nordiska länderna. 4Uppföljningssystem för barns och ungas levnadsvillkor Det uppföljningssystem för barns och ungas levnadsvillkor som utvecklat en plattform för kallas för Max18 (s. 29). Max18 är ett webbaserat uppföljningssystem som visar statistik och information som gör det möjligt att följa hur barns levnadsvillkor utvecklas och hur barnets rättigheter tillgodoses i . Här beskrivs de aspekter av barns och ungas levnadsvillkor som regeringen bedömer är centrala ur ett barnrättsperspektiv. Dessa aspekter är också mätbara och i och med det också möjliga att jämföra, till exempel mellan kommuner.3 Regeringens övergripande mål för barnrättspolitiken har inom ramen för uppföljningssystemet brutits ned i sex områden som var för sig bidrar till måluppfyllelsen: -stöd och skydd. 2013/14:91 Varje område är direkt kopplat till . Inom varje område finns flera indikatorer som var för sig beskriver någonting om hur barn har det, totalt omkring 50 indikatorer. Indikatorerna kan delas upp utifrån kön och geografiskt område, men även andra bakgrundsvariabler såsom ålder, utländsk/svensk bakgrund och föräldrarnas utbildningsnivå. Statistiken är inte heltäckande och behöver fortsatt utvecklas för att kunna ge bättre information om framförallt situationen för barn på lokal och regional nivå och för vissa grupper av barn såsom barn med funktionsnedsättning. Statistiken som visas på produceras av flera olika myndigheter4. () samlar in och levererar all statistik som publiceras på Max18. Nedan följer en komprimerad redovisning av barns och ungas levnadsvillkor utifrån uppföljningssystem Max18. Sammanfattande beskrivning: Enligt har varje barn rätt till social trygghet och till den levnadsstandard som krävs för att kunna utvecklas. Föräldrarna har huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling.