prop · H103143 · 2014-03-11 00:00:00 — kommer framförallt kommunerna att behöva för att förbereda sin verksamhet. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att författningsändringarna lämpligen bör träda i kraft . Enligt nuvarande bestämmelse i 5 § lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap förvärvas svenskt medborgarskap av ett barn som fötts utomlands och som inte har förvärvat svenskt medborgarskap enligt 1 eller 4 §, om barnets far sedan barnets födelse är svensk medborgare och innan barnet har fyllt anmäler önskemål om att barnet blir svensk medborgare. Detsamma gäller barn till en förälder enligt 1 kap. 9 § . Av 10 § följer vidare att även barn till den som förvärvar medborgarskap enligt 5 § under vissa förutsättningar blir svenska medborgare. Enligt nuvarande 4 § medborgarskapslagen förvärvas svenskt medborgarskap av ett barn till en svensk man och en utländsk kvinna genom att föräldrarna ingår äktenskap med varandra, om barnet har fötts före äktenskapet utan att förvärva svenskt medborgarskap enligt 1 § samt är ogift och inte har fyllt (legitimation). Enligt regeringens förslag i avsnitt 7.1 kommer de barn som omfattas av nuvarande bestämmelse i 5 § att förvärva svenskt medborgarskap automatiskt redan vid födelsen. Detsamma gäller många av de barn som Prop. 2013/14:143 omfattas av nuvarande bestämmelse om legitimation i 4 §. föreslår i avsnitt 7.1 att dessa bestämmelser ska upphävas. Regeringen gör följande bedömning. För barn som föds innan lagändringarna träder i kraft bör möjligheten till förvärv av svenskt medborgarskap genom legitimation eller anmälan finnas kvar. I en övergångsbestämmelse bör därför föreskrivas att 4 och 5 §§ fortfarande ska gälla för ett barn som har fötts före ikraftträdandet. Av samma skäl bör ett barn till den som förvärvar svenskt medborgarskap enligt 5 §, på samma sätt som tidigare, förvärva svenskt medborgarskap som biperson enligt 10 § om förutsättningarna i den paragrafen är uppfyllda. Enligt 10 § förvärvas svenskt medborgarskap av barn till den som blir svensk medborgare enligt 5, 7, 8 eller 9 § om barnet är ogift, har hemvist här i landet och inte har fyllt . Som ytterligare förutsättning gäller att den förälder som förvärvar svenskt medborgarskap ska ha ensam vårdnad om barnet eller ha gemensam vårdnad med en förälder som är svensk medborgare. Detsamma gäller om barnets båda föräldrar förvärvar svenskt medborgarskap genom anmälan enligt nämnda lagrum och barnet står under föräldrarnas gemensamma vårdnad. Regeringen föreslår att svenskt medborgarskap, under de förutsättningar som i övrigt gäller enligt 10 §, ska förvärvas även av barn till föräldrar som återfår svenskt medborgarskap enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. I övrigt finns inte något behov av övergångsbestämmelser. Konsekvenser för nya medborgare Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. Regeringen bedömer att införandet av medborgarskapsceremonier och en portalparagraf bidrar till att nya medborgare i ökad grad blir medvetna om de rättigheter och skyldigheter som följer med medborgarskapet, vilket främjar möjligheterna att nå det integrationspolitiska målet. Förslaget att alla kommuner ska anordna medborgarskapsceremonier innebär en viss begränsning i det kommunala självstyret. Regeringen bedömer dock att begränsningen är proportionerlig med hänsyn till ändamålet att erbjuda alla nya medborgare en möjlighet att delta vid en ceremoni för att högtidlighålla det nya medborgarskapet. Förslaget innebär också att kostnader uppkommer för kommunerna för vilka de enligt finansieringsprincipen bör ersättas. Utgångspunkten är att kommunerna ska erhålla ersättning från staten för de kostnader som är direkt nödvändiga för att uppfylla det som åläggs dem. Kommunerna bör därför ersättas för utgifter som t.ex. arbetskostnader för att förbereda och genomföra medborgarskapsceremonierna, kostnader för att inhämta namn- och adressuppgifter för nya medborgare i kommunerna samt för att skicka ut inbjudningar och svarskort. Kommunernas kostnader för det utökade åtagandet att anordna medborgarskapsceremonier beräknas till . De ekonomiska konsekvenserna är beaktade i budgetpropositionen (se prop. 2013/14:1 utgiftsområde 13, s. 31). Bland förslagen att underlätta för barn och unga att förvärva svenskt medborgarskap finns såväl förslag som beräknas leda till färre ärenden hos som förslag som förväntas leda till fler ärenden. Kostnaderna för handläggningen av ärendena baseras på antaganden om mängden ärenden, vilket är svårt att uppskatta. Sammantaget bedöms förslagen leda till en minskning av antalet ärenden andra året efter genomförande vilket medför en kostnadsminskning för om cirka 237 000 . Ett genomförande av förslaget att uppehållsrätt likställs med permanent uppehållstillstånd förväntas leda till att antalet naturaliseringsansökningar ökar efter införandet. Den ökade arbetsbördan för uppskattas leda till en kostnadsökning om . bör ersättas för den ökade kostnaden för ärendehantering. Regeringen avser att återkomma angående finansieringen i denna del i budgetpropositionen . Förslaget om återfående av svenskt medborgarskap beräknas leda till en kostnadsökning för med efter införandet, med under det därpå följande året och därefter med fram . bör ersättas för den ökade kostnaden för ärendehantering. Regeringen avser att återkomma angående finansieringen i denna del i budgetpropositionen . Konsekvenser för jämställdhet mellan kvinnor och män Förslaget att ett barn vars ena förälder är svensk medborgare alltid ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen innebär att det inte längre görs någon skillnad mellan kvinnors och mäns möjligheter att föra över svenskt medborgarskap till barn. Vidare får det inte längre någon betydelse för ett barns förvärv av svenskt medborgarskap om barnets föräldrar är gifta med varandra. Förslaget innebär en positiv effekt på jämställdhet mellan kvinnor och män. Konsekvenser för barn och ungdomar Förslagen om sänkt hemvisttid vid anmälan om svenskt medborgarskap för barn innebär att barn som växer upp i får möjlighet att förvärva svenskt medborgarskap tidigare än och att barns och ungas rätt till svenskt medborgarskap därigenom förstärks. Likaså stärks barns och ungas möjlighet att förvärva svenskt medborgarskap genom förslaget om förlängd tid för anmälan om medborgarskap. Sammantaget innebär förslagen som gäller barn och unga att möjligheterna att nå det integrationspolitiska målet stärks. beslut i ärenden om medborgarskap kan överklagas till de allmänna förvaltningsdomstolarna. Regeringen bedömer att de före- slagna lagändringarna kommer att medföra ingen eller endast en margi- nell ökning av arbetsbördan, vilket medför att kostnaden för den ryms inom befintliga anslag. Förslagen bedöms varken få några konsekvenser för företagande eller små företags förutsättningar eller för miljön. Paragrafen, som är ny, är en s.k. portalparagraf om medborgarskapets betydelse. 1 § benämns nu 2 §. Av första stycket framgår medborgarskapets grundläggande betydelse. Bestämmelsen påverkar inte tillämpningen av lagens materiella bestäm- melser angående förvärv och upphörande av svenskt medborgarskap. 29 § tredje stycket framgår att innehållet i 1 § första stycket ska för- medlas till nya svenska medborgare vid medborgarskapsceremonier. I andra stycket upplyses om att lagen innehåller bestämmelser om hur en person blir och upphör att vara svensk medborgare. Förslaget behandlas i avsnitt 5. Paragrafen innehåller bestämmelser om under vilka förutsättningar ett barn vid födelsen förvärvar svenskt medborgarskap. tidigare i 1 §. Enligt första punkten förvärvar ett barn svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet är svensk medborgare. bygger på tidigare 1 § första stycket, första till tredje punkten, och andra Ändringen innebär att ett barn som föds utomlands förvärvar svenskt medborgarskap även om föräldrarna inte är gifta med varandra och endast fadern, eller en förälder enligt 1 kap. 9 § , är Det saknar alltså betydelse vilken av föräldrarna som har svenskt medborgarskap. Av 1 kap. framgår vilka som ska anses vara barnets föräldrar. Vem som är mor till ett barn följer, utom i de fall en kvinna föder ett barn som tillkommit genom äggdonation, av en oskriven moderskapspresumtion enligt vilken den kvinna som föder barnet i rättsligt hänseende alltid betraktas som barnets mor (jfr 1 kap. 7 § ). Ändringen medför att barn som tidigare kunde för- värva medborgarskap genom anmälan enligt 5 §, vilken nu upphävs, i stället förvärvar medborgarskap vid födelsen. Detsamma gäller vissa av de barn som tidigare förvärvade svenskt medborgarskap genom s.k. legitimation enligt 4 §, vilken nu upphävs. Enligt andra punkten förvärvar ett barn svenskt medborgarskap vid födelsen om en avliden förälder till barnet var svensk medborgare vid sin Bestämmelsen bygger på tidigare 1 § första stycket, fjärde och 2013/14:143 femte punkterna, och andra stycket. Ändringen innebär att om endast fadern, eller en förälder enligt 1 kap. 9 § , är svensk medborgare och denne avlider innan barnet föds, förvärvar barnet svenskt medborgarskap även om barnet föds utomlands och den avlidne inte var gift med barnets mor. Ändringen innebär vidare att det av bestämmelsen framgår att barnet förvärvar svenskt medborgarskap även om endast modern är svensk medborgare och hon avlider innan barnet föds, jfr 2 a § lagen (1987:269) om kriterier för bestämmande av människans död. För barnets förvärv av svenskt medborgarskap saknar det alltså betydelse vilken av barnets föräldrar som varit svensk medborgare men avlidit före barnets födelse. Om förutsättningarna för förvärv är uppfyllda blir barnet svensk medborgare vid födelsen. Något särskilt beslut om detta krävs alltså inte. När det gäller barn som ska folkbokföras i registrerar barnets medborgarskap. Om inte någon av föräldrarna kan visa att förutsättningarna för förvärv är uppfyllda kan inte registrera svenskt medborgarskap för barnet. Detta behöver emellertid inte innebära att barnet inte är svensk medborgare. Om förutsättningarna för förvärv är uppfyllda blir barnet svensk medborgare även om medborgarskapet inte registreras i folkbokföringen. Se 21 § om rätten att hos begära förklaring att någon är svensk medborgare för det fall detta är oklart. Förslaget behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen reglerar möjligheten för statslösa barn, som fötts i , att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan. Bestämmelsen i andra stycket ändras så att en anmälan kan göras till dess att barnet har fyllt . skulle anmälan ske innan barnet Även barn till den som förvärvar svenskt med- borgarskap enligt 6 § blir i vissa fall svenska medborgare, se 10 §. I övrigt ändras paragrafen språkligt och redaktionellt, utan att någon ändring i sak är avsedd. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen ger barn som har permanent uppehållstillstånd i en möjlighet att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan efter viss tids hemvist här i landet. Ändringen i första stycket andra punkten innebär att kravet på hemvist i sänks från till och för statslösa barn till I övrigt ändras bestämmelsen språkligt, utan att någon ändring i sak är Förslaget behandlas i avsnitt 7.3. Paragrafen ger vissa personer en möjlighet att för- värva svenskt medborgarskap genom anmälan. Bestämmelsen ändras så att en anmälan kan göras till dess att personen i fråga har fyllt . gällde att anmälan skulle ske innan personen hade fyllt . Ändringen innebär en anpassning till artikel 1.2 i konvention om begränsning av stats- löshet (SÖ 1969:12). Förslaget behandlas i avsnitt 7.4. Paragrafen reglerar förvärv av svenskt medborgarskap för ogifta barn till dem som förvärvar svenskt medborgarskap genom anmälan. Bestämmelserna i första och andra stycket ändras så att även barn till den som förvärvar svenskt medborgarskap enligt 6 § blir svensk med- borgare om de i paragrafen angivna villkoren är uppfyllda. hänvisningarna till 5 § bort, eftersom den upphävs. paragrafen språkligt och redaktionellt, utan att någon saklig ändring är Se avsnitt 9 om bestämmelsens tillämpning när någon återfår svenskt medborgarskap enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. Förslaget behandlas i avsnitt 7.2. Enligt paragrafen kan medborgare i , , och under vissa förutsättningar förvärva svenskt medborgarskap genom I paragrafen uppställdes tidigare krav på att sökanden skulle ha för- värvat sitt medborgarskap i , , eller på annat sätt än efter ansökan (naturalisation). Ändringen i första stycket innebär att det kravet inte längre gäller. Även den som har förvärvat sitt medborgarskap i ett annat nordiskt land genom naturalisation kan alltså, under de förutsättningar som anges i paragrafen, förvärva svenskt med- borgarskap genom anmälan. Andra stycket ändras språkligt, utan att någon ändring i sak är avsedd. Förslaget behandlas i avsnitt 8.3. Paragrafen innehåller undantag från kravet på permanent uppehålls- tillstånd för vissa personer (se 6–9 och 11 §§). Enligt första stycket, vilket endast ändras språkligt, gäller lagens krav på permanent uppehållstillstånd inte för medborgare i de nordiska I andra stycket, som gäller övriga EES-medborgare och sådana familjemedlemmar som avses i 3 a kap. 2 § utlänningslagen (2005:716), anges att uppehållsrätt ska likställas med ett permanent uppehållstillstånd vid tillämpningen av medborgarskapslagen. I stycket angavs tidigare att permanent uppehållsrätt skulle likställas med ett permanent uppehålls- tillstånd vid tillämpningen av medborgarskapslagen. dessa personer skulle anses uppfylla lagens krav på permanent uppe- hållstillstånd om de hade permanent uppehållsrätt i , vilket i regel förutsätter att man har vistats lagligt i utan avbrott under minst , se 3 a kap. 6 och 7 §§ utlänningslagen och 3 a kap. 5 och 6 §§ utlänningsförordningen (2006:97). Ändringen innebär att det inte längre krävs att dessa personers uppehållsrätt i är permanent. Om de har uppehållsrätt i och övriga förutsättningar för medborgarskap är uppfyllda, kan de alltså beviljas svenskt medborgarskap trots att deras uppehållsrätt i ännu inte är permanent. Det innebär bl.a. att barn i vissa fall kan bli svensk medborgare genom anmälan hemvist i vad gäller statslösa barn och beträffande övriga, se Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om medborgarskapsceremonier för nya svenska medborgare. Av första stycket framgår att varje kommun minst en gång ska anordna en ceremoni för nya svenska medborgare för att högtidlighålla deras nya medborgarskap. I andra stycket anges vilka som ska bjudas in till en ceremoni. De som för inbjudan är folkbokförda i kommunen och som har förvärvat svenskt medborgarskap på annat sätt än vid födelsen ska erbjudas att delta. Skyldigheten att bjuda in till en ceremoni omfattar inte dem som har bjudits in till en ceremoni. Bestämmelsen om ceremonier omfattar alltså personer som förvärvat medborgarskap genom naturalisation, anmälan eller adoption. Även de barn som blir svenska medborgare genom föräldrarnas äktenskap (s.k. legitimation) omfattas, se övergångsbestämmelserna. Det är frivilligt att delta i en ceremoni och en närvaro vid en ceremoni påverkar inte förvärvet av medborgarskap. Ansvaret mellan kommunerna är fördelat på så sätt att de ska bjuda in personer som är folkbokförda i respektive kommun. Det saknar betydelse om personen i fråga var folkbokförd i en annan kommun när svenskt medborgarskap förvärvades. Om en person folkbokförs i en annan kommun efter förvärvet av medborgarskap, övergår skyldigheten alltså på den nya kommunen. Även i denna situation gäller att skyldigheten inte omfattar personer som har erbjudits att närvara vid en medborgarskapsceremoni. Om den tidigare kommunen har erbjudit medborgaren att närvara vid en ceremoni som denne var folkbokförd där, finns alltså ingen skyldighet för den nya kommunen att bjuda in medborgaren till ytterligare en ceremoni. För att inte behöva undersöka hur det förhåller sig med detta kan dock en kommun välja att bjuda in även dessa personer till en ceremoni. Det finns alltså inte något hinder mot att den nya kommunen bjuder in även personer som tidigare erbjudits att närvara vid en ceremoni i någon annan kommun. Den som önskar delta i en ceremoni, men inte fått någon inbjudan kan vända sig till sin kommun med sin önskan. Bestämmelsen ska förstås så att det inte föreligger någon skyldighet att anordna en ceremoni om ingen som är folkbokförd i kommunen har förvärvat svenskt medborgarskap efter födelsen från tidpunkten för en planerad inbjudan, eller om de personer som förvärvat svenskt medborgarskap inom den angivna tiden redan har erbjudits att närvara vid en ceremoni. Detsamma gäller om ingen av dem som bjudits in anmält att de önskar närvara. För att kommunen ska kunna bjuda in de nya medborgarna behöver de information om vilka kommuninvånare som har beviljats svenskt medborgarskap och deras adresser. Denna information kan hämtas in från folkbokföring. erbjuder vissa kommuner den nya medborgaren att ta med sig familj och andra närstående till ceremonin. Det finns inte något hinder mot att kommuner gör så även framöver. Det kan vara svårt för kommunen att bedöma hur många som kommer att delta vid en ceremoni, oavsett om även närstående bjuds in eller inte. En kommun kan därför exempelvis till inbjudan bifoga ett svarskort med ett frankerat kuvert. Av tredje stycket framgår att innehållet i 1 § första stycket ska förmedlas vid ceremonierna. Kommunerna får dock själva avgöra om innehållet i bestämmelsen ska förmedlas genom att den läses upp, eller om budskapet ska utvecklas närmare i ett tal eller motsvarande. Kommunerna har dock, utöver vad som framgår av andra stycket, stor frihet att själva bestämma ceremoniernas närmare innehåll och anpassa dem efter i kommunerna skiftande förutsättningar och förhållanden. Förslaget behandlas i avsnitt 6. Punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap Bestämmelsen ger vissa personer som förlorat sitt svenska medborgarskap en möjlighet att återfå det genom anmälan. Enligt första stycket ska den som vid förvärv av annat medborgarskap har förlorat sitt svenska medborgarskap enligt 7 § i den upphävda lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap kunna återfå detta genom anmälan. I nämnda paragraf angavs att svenskt medborgarskap förlorades av den som förvärvade utländskt medborgarskap efter ansökan eller uttryckligt samtycke och av den som förvärvade utländskt medborgarskap genom att inträda i allmän tjänst i annan stat. Enligt samma bestämmelse förlorades svenskt medborgarskap även av ett ogift barn , om barnets vårdnadshavare förvärvade utländskt medborgarskap på något av ovan nämnda sätt och därmed förlorade sitt svenska medborgarskap. Som ytterligare förutsättning gällde att barnet förvärvat samma utländska medborgarskap som biperson till vårdnadshavaren. Före förlorade ett ogift barn även svenskt medborgarskap om barnet blev utländsk medborgare genom att föräldrarna ingick äktenskap med varandra. Om ett sådant barn hade hemvist i förlorades dock medborgarskapet endast om barnet flyttade utomlands innan barnet fyllt och då hade utländskt medborgarskap. Nämnda personer kan således återfå sitt svenska medborgarskap genom en anmälan till . fanns enligt bestämmelsen möjlighet att återfå detta om anmälan till gjordes . Möjligheten att återfå sitt svenska medborgarskap gäller även dem som tidigare haft möjlighet att återfå sitt svenska medborgarskap. Av andra stycket framgår att om den person som anmälan avser för anmälan står under annans vårdnad, görs anmälan i stället 2013/14:143 av den eller dem som är vårdnadshavare. Om anmälan avser ett barn som har fyllt och har utländskt medborgarskap, krävs enligt tredje stycket för förvärv av svenskt medborgarskap att barnet samtycker till det. Sådant samtycke behövs dock inte om barnet är varaktigt förhindrat att lämna samtycke på grund av en psykisk störning eller på grund av något annat liknande förhållande, t.ex. på grund av att kommunikation med barnet är utesluten på grund av en kroppslig sjukdom eller liknande (jfr Om samtycke och tillstånd till adoption, prop. 1980/81:112 s. 6 f.). Förslaget behandlas i avsnitt 8.2. Av första punkten framgår att lagen träder i kraft . Enligt andra punkten gäller de upphävda 4 och 5 §§ även efter nämnda datum för barn som fötts före ikraftträdandet. Av bestämmelsen framgår vidare att vid förvärv av medborgarskap enligt den upphävda 5 § tillämpas 10 § när det gäller medborgarens barn. Syftet med övergångsbestämmelserna är att säkerställa att barn som fötts före ikraftträdandet och inte har förvärvat svenskt medborgarskap, även framöver kan utnyttja möjligheten att förvärva medborgarskap enligt de upphävda bestämmelserna. Övergångsbestämmelserna påverkar inte tillämpningsområdet för bestämmelsen i den nya 4 § (tidigare 3 §). Även ett barn som fötts före ikraftträdandet kan alltså förvärva svenskt medborgarskap genom adoption enligt den nya 4 §. Övergångsbestämmelserna innebär att om en svensk man ingår äktenskap med en utländsk kvinna, blir ett barn till makarna, som fötts före ikraftträdandet och före äktenskapet och som inte har förvärvat svenskt medborgarskap vid födelsen enligt den tidigare 1 §, även framöver svensk medborgare om barnet är ogift och inte har fyllt . Bestämmelserna innebär även att ett barn, som är fött utomlands och inte har förvärvat svenskt medborgarskap vid födelsen enligt den tidigare 1 § eller genom föräldrarnas äktenskap enligt den upphävda 4 §, men vars far eller förälder enligt 1 kap. 9 § sedan barnets födelse är svensk medborgare, även framöver kan förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan innan barnet har fyllt . Av övergångsbestämmelserna framgår vidare att vid förvärv av medborgarskap enligt den upphävda 5 § tillämpas 10 § när det gäller medborgarens barn. Om ett barn som förvärvar medborgarskap enligt den upphävda 5 § själv har barn, blir alltså även det barnet under vissa förutsättningar svensk medborgare. Av tredje punkten framgår att vid återfående av medborgarskap enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna till lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap ska 10 § tillämpas när det gäller medborgarens barn. De barn vars föräldrar före nämnda dag återfått svenskt medborgarskap enligt punkt 4 i övergångsbestämmelserna omfattas alltså inte av bestämmelsen. Se avsnitt 8.2 om ändring av punkt 4 i övergångsbestämmelserna. Förslaget behandlas i avsnitt 9. Sammanfattning av SOU 2013:29 Utredningens uppdrag, överväganden och förslag Utredningen har haft i uppdrag att utreda och lämna förslag i vissa frågor som rör svenskt medborgarskap. I denna sammanfattning redovisas utredningens huvudsakliga överväganden och förslag. Dessa kan delas in i fyra övergripande områden: Det svenska medborgarskapets betydelse, medborgarskapsceremonier för nya svenska medborgare och ökade möjligheter till svenskt medborgarskap för barn och unga samt möjlighet till svenskt medborgarskap för den som behärskar det svenska språket (språkbonus). Inom ramen för flera av dessa områden har ett antal olika frågor behandlats. Utöver detta har utredningen övervägt frågor och lämnat förslag som har att göra med erfarenheterna av lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. Också vissa andra frågor har behandlats. Det svenska medborgarskapets betydelse Utredningen har haft i uppdrag att lämna förslag till en definition av det svenska medborgarskapets betydelse och om lämpligt föreslå hur definitionen skulle kunna regleras i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap. Utredningen föreslår att medborgarskapslagen ska inledas med en paragraf om medborgarskapets betydelse. En sådan portalparagraf bidrar till att tydliggöra och tillgängliggöra medborgarskapets innebörd samt till att markera dess betydelse.