prop · H103143 · 2014-03-11 00:00:00 — Någon konkretisering av vilka rättigheter och skyldigheter som följer på medborgarskapet anser regeringen inte lämpligt att ange i portalparagrafen, då dessa förekommer i en mängd författningar och till stor del i grundlag. Som anges ovan återspeglar reglerna om förvärv och upphörande av svenskt medborgarskap i sin helhet grundtanken om ett medborgarskap som utgår från samhörighet. Med andra ord utgör samhörighet med en röd tråd i dagens regler om förvärv och upphörande av svenskt medborgarskap. För att synliggöra medborgarskapet som en symbol för medborgarnas samhörighet med bör det i portalparagrafen också anges att medborgarskapet förenar alla medborgare och står för samhörighet med . Det bör slutligen även framgå att medborgarskapslagen reglerar hur en person blir och upphör att vara svensk medborgare. 2013/14:143 6 Regeringens förslag: Varje kommun ska minst en gång anordna ceremonier för nya svenska medborgare för att högtidlighålla deras nya medborgarskap. Till en medborgarskapsceremoni ska kommunen bjuda in dem som för inbjudan är folkbokförda i kommunen och under de har förvärvat svenskt medborgarskap på annat sätt än vid födelsen och inte tidigare bjudits in till en sådan ceremoni. Vid medborgarskapsceremonierna ska innehållet i portalparagrafen förmedlas när det gäller medborgarskapets betydelse. Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens, men utredningen föreslår en delvis annan lydelse av bestämmelsen. Remissinstanserna: , i , i , kommun, kom- mun, kommun, kommun, kommun, kommun, Diskrimineringsbyrån i , Samarbetsorgan för etniska för Invandrarkvinnor är positiva till förslaget. anför att det saknas övertygande belägg för att medborgarskaps- ceremonier utgör ett effektivt redskap att stärka individens subjektiva förhållande till staten och samhället. högskola, och kommun anser att det bör vara staten genom läns- styrelserna, inte kommunerna, som ansvarar för ceremonierna, eftersom det handlar om medlemskap i staten. Kommuner och Landsting avstyrker att det ska vara obligatoriskt att anordna ceremonier med hänvisning till att det är ett intrång i det kom- Kommuner och Landsting har dock anfört att om medborgarskapsceremonier ska genomföras är kommunerna den naturliga platsen att högtidlighålla dessa. Skälen för regeringens förslag Ceremonier i syfte att högtidlighålla det nya medborgarskapet I arrangerades de första medborgarskapsceremonierna i början av anordnar omkring hälften av landets kommuner med- Förekomsten av särskilda ceremonier för nya medborgare har ökat i . ceremoni kan syfta till att markera övergången från ett medborgarskap till ett annat. Detta är framför allt relevant i länder som inte tillåter Det kan också finnas en önskan från staten att officiellt välkomna nya medborgare och att högtidligt fira medborgar- I vissa fall kan staten även ha en önskan om att påverka de nya medborgarnas framtida handlande. Det kan exempelvis ske genom det budskap som förmedlas vid ceremonin i kombination med ett krav på avläggande av en trohetsed eller motsvarande för att medborgar- skap ska beviljas. Enligt regeringens uppfattning är ett mycket viktigt steg i integrations- processen att nya svenska medborgare upplever att de är en del av den Att bli svensk medborgare är en stor händelse i många människors liv. Genom att hålla en ceremoni för att högtidliggöra detta, markeras medborgarskapets tyngd. Ett välkomnande i form av en ceremoni kan även bidra till att stärka de nya medborgarnas känsla av samhörighet med och att de känner att de betraktas som svenskar och accepteras fullt ut av samhället. Regeringen anser därför att medborgarskapsceremonier bör anordnas för att signalera medborgarskapets tyngd och betydelse. Ceremonierna ska ge uttryck för tanken att det svenska medborgarskapet är ett bevis för att en person är svensk. för Invandrarkvinnor anser att det bör vara obligatoriskt för nya medborgare att delta i en medborgarskapsceremoni. har pekat på att medborgarskapsceremonierna syftar till att ge symboliska effekter och genom att betona frivillighet minskar ritualen i trovärdighet. Som anförts ovan bör ceremonierna vara inriktade på att välkomna de nya medborgarna som svenska medborgare och högtidlighålla medborgarskapsförvärvet. Enligt regeringens mening ligger det i sakens natur att ett välkomnande ska ske på frivillig basis. Regeringen anser därför att deltagande vid ceremonierna bör vara frivilligt och de bör, på samma sätt som de ceremonier många kommuner anordnar , äga rum efter att medborgarskap har förvärvats. Medborgarskapet är ett rättsligt förhållande mellan medborgaren och staten. Det är och i vissa fall länsstyrelserna som beslutar om medborgarskap. Det kan därför anses naturligt, såsom några av remissinstanserna har påpekat, att en statlig myndighet högtidlighåller medborgarskapsförvärvet och välkomnar de nya svenska medborgarna vid en ceremoni. Det finns dock även andra aspekter som måste beaktas när det gäller frågan om vem som bör anordna ceremonierna. För att medborgarskapsceremonierna i praktiken ska vara tillgängliga för alla nya medborgare bör ceremonierna hållas på regional eller lokal nivå. Den statliga myndighet på regional nivå som ligger närmast till hands är . anordnas ceremonier av ungefär hälften av landets 290 kommuner, men endast av några enstaka länsstyrelser. Det finns således stor erfarenhet av att anordna dessa ceremonier i många av landets kommuner. Kommunerna har dessutom en betydligt större närhet till de nya medborgarna än länsstyrelserna. Detta gäller inte enbart geografiskt utan kommunerna har i regel också en närmare kontakt med de nya medborgarna än vad länsstyrelserna har. Inte heller finns något som tyder på att nya svenska medborgare skulle värdera ett välkomnande av en länsstyrelse högre än ett välkomnande av en kommun. Geografisk närhet till ceremonierna är ytterst betydelsefullt och gör det enklare för nya svenska medborgare att delta. Med beaktande av att kommunerna har bäst möjlighet att tillgodose detta och med hänsyn till vad som i övrigt anförts ovan bedömer regeringen att uppgiften att anordna medborgarskapsceremonier bör ges till kommunerna. Denna uppgift bör vara obligatorisk. Skälen för att ge kommunerna uppgiften är enligt regeringen så starka att de motiverar det intrång i den kommunala självstyrelsen som en sådan skyldighet innebär. Medborgarskapsceremonierna bör vara tillgängliga för alla nya svenska medborgare. Samtliga personer som efter födelsen förvärvar svenskt medborgarskap – oavsett om det sker genom naturalisation eller på annat sätt – bör alltså inbjudas att delta vid en ceremoni. i anser att i de fall medborgarskapsceremonier ska hållas även för dem som har återförvärvat svenskt medborgarskap bör ingen åtskillnad göras mellan dem som är bosatta i respektive utomlands. Regeringen finner inte skäl att generellt undanta dem som återfår svenskt medborgarskap från ceremonierna. Mot bakgrund av att det är kommunerna som anordnar ceremonierna för de nya svenska medborgare som är folkbokförda i kommunen bedömer regeringen att det är lämpligt att endast de som bor i omfattas av kommunernas skyldighet att bjuda in till ceremoni. Som framgår ovan är medborgarskapsceremonierna avsedda att innebära ett högtidlighållande av medborgarskapsförvärvet. Det är därför viktigt att det inte går alltför mellan medborgarskapsförvärvet och ceremonin. Regeringen delar utredningens bedömning att ceremonier bör anordnas minst en gång . Till dessa ceremonier bör bjudas in alla personer som för inbjudan är folkbokförda i kommunen och som förvärvat svenskt medborgarskap på annat sätt än vid födelsen. På så sätt minskar risken att exempelvis personer som beviljas medborgarskap eller flyttar till kommunen precis innan en årlig ceremoni äger rum, går miste om en inbjudan. Dessa personer kan naturligtvis själva vända sig till sin kommun med sin önskan att delta. De personer som har erbjudits att närvara vid en medborgarskapsceremoni bör inte behöva bjudas in igen. De flesta kommunerna har valt att anordna sina medborgarskapsceremonier på nationaldagen, antingen separat eller som en del av nationaldagsfirandet. Regeringen anser att det saknas skäl att i detalj reglera när ceremonierna ska äga rum. Genom att tidpunkten för ceremonierna inte detaljregleras får kommunerna också en möjlighet att dela upp ceremonin , om det bedöms vara lämpligt. har anfört att det är viktigt att ceremonierna är lika oavsett var i landet dessa hålls. Enligt regeringens mening är emellertid det väsentliga att ceremonierna förmedlar samma grundläggande budskap. Regeringen har i avsnitt 5 föreslagit att lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap ska inledas med en portalparagraf som ger uttryck för medborgarskapets betydelse. Kommunerna bör vid ceremonierna anknyta till innehållet i bestämmelsen. Om budskapet förmedlas genom att den föreslagna portalparagrafen läses upp eller om innebörden av den bestämmelsen utvecklas närmare i ett tal eller motsvarande bör kommunerna själva få avgöra. Kommunerna bör i övrigt få frihet att själva bestämma ceremoniernas innehåll och anpassa ceremonierna efter i kommunerna skiftande förutsättningar och förhållanden. En företeelse som förekommer vid vissa ceremonier, även i , är att det överlämnas någon form av diplom eller minnesbevis till de nya När det gäller denna typ av dokument bör framhållas att den som beviljas svenskt medborgarskap genom anmälan eller naturali- sation får ett formellt bevis om detta från eller läns- styrelsen, i samband med att beslutet om medborgarskap meddelas, enligt 10 § medborgarskapsförordningen (2001:218). de svenska ceremonierna föreslås vara frivilligt och sakna juridisk betydelse, anser regeringen att distributionen av formella medborgar- skapsbevis även framöver bör hanteras av eller läns- Att eller utfärdar ett med- borgarskapsbevis i samband med beslutet om medborgarskap hindrar naturligtvis inte att det även vid en frivillig medborgarskapsceremoni överlämnas någon form av skriftligt minnesbevis. Det är dock viktigt att sådana dokument inte ger intryck av att vara annat än ett minnesbevis 7 Medborgarskap för barn och unga 7.1Mödrar och fäder likställs vid överföring av svenskt medborgarskap Regeringens förslag: Ett barn ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen om en förälder till barnet är svensk medborgare eller om en avliden förälder till barnet var svensk medborgare vid sin död. Bestämmelsen om att ett barn vars far, men inte mor, är svensk medborgare ska förvärva svenskt medborgarskap genom att fadern ingår äktenskap med modern ska upphävas (legitimation). Vidare ska bestämmelsen som ger ett barn som fötts utomlands och vars far, men inte mor, är svensk medborgare, möjlighet att genom anmälan förvärva svenskt medborgarskap upphävas. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av ett flertal remissinstanser, däribland , , i , kommun, kommun, Kommuner och Landsting och Samarbetsorgan för etniska organisationer i . Ingen av remissinstanserna avstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag Förvärv av svenskt medborgarskap vid födelsen för barn med en förälder som är svensk medborgare Reglerna om förvärv och upphörande av svenskt medborgarskap återspeglar som helhet grundtanken om ett medborgarskap som utgår från Denna grundtanke gör sig i hög grad gällande beträffande barns förvärv av medborgarskap. Ett barn med en förälder som är svensk medborgare kan ofta förväntas växa upp i som en del av det svenska samhället, eller åtminstone ha betydande kontakt med landet. Barnet kan därför förutses få en sådan samhörighet med att han eller hon bör vara svensk medborgare. Enligt dagens regler är inte kvinnor och män likställda när det gäller att föra över svenskt medborgarskap till sitt barn. Enligt 1 § lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap blir ett barn, vars mor är svensk medborgare vid barnets födelse, alltid svensk medborgare vid födelsen. I den situationen att fadern, men inte modern, är svensk medborgare, blir barnet svensk medborgare vid födelsen endast om barnet föds i eller om modern och fadern är gifta med varandra. Det krävs inte något beslut för att barnet ska förvärva svenskt medborgarskap. Om förutsättningarna för förvärv är uppfyllda blir barnet automatiskt svensk medborgare. I samband med att ett barn ska registreras i folkbokföringen bedömer om barnet har förvärvat svenskt medborgarskap enligt bestämmelsen. Det finns enligt 5 § medborgarskapslagen en möjlighet för fadern att efter barnets födelse anmäla till att barnet ska bli svensk medborgare. Bestämmelsen anger att ett barn, som har fötts utomlands och som inte har förvärvat svenskt medborgarskap vid födelsen eller enligt 4 §, men vars far sedan barnets födelse är svensk medborgare, förvärvar svenskt medborgarskap genom att fadern anmäler önskemål om det innan barnet har fyllt . Det som ovan sagts om en far gäller även den som är förälder enligt 1 kap. 9 § . Bestämmelsen reglerar föräldraskap för barn som kommer till genom assisterad befruktning i äktenskap, registrerade partnerskap eller samboförhållanden mellan två kvinnor. Enligt 4 § medborgarskapslagen förvärvar ett barn i vissa fall svenskt medborgarskap genom föräldrarnas äktenskap, se nedan. Utredningen har föreslagit att svenskt medborgarskap alltid ska föras över från förälder till barn oavsett förälderns kön och andra omständigheter. Regeringen gör följande överväganden. dom i målet Genovese mot (reg. 53124/09) är av intresse i sammanhanget. fann i domen att hade brutit mot diskrimineringsförbudet i Europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), artikel 14, i kombination med artikel 8 om rätten till privatliv, genom att ett barn som fötts utanför äktenskapet hade sämre möjligheter att få maltesiskt medborgarskap än andra barn i det fall endast barnets far var medborgare i . Även konvention om barnets rättigheter (, SÖ 1990:20) bör beaktas i sammanhanget. Enligt artikel 7 i konventionen ska ett barn från födelsen bl.a. ha rätt att förvärva ett medborgarskap. I artikeln betonas särskilt betydelsen av att säkerställa denna rättighet i de fall då barnet annars skulle vara statslöst. Ett barn som inte blivit svensk medborgare vid födelsen riskerar att bli statslöst. Det är endast barnets far som kan göra en anmälan om svenskt medborgarskap enligt 5 §. Om en far inte kan eller vill medverka till att barnet blir svensk medborgare, och barnet inte kan få ett annat medborgarskap, förblir barnet statslöst. Om barnet däremot skulle förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen undviks risken att barnet blir stats- Prop. 2013/14:143 löst. Det ska också framhållas att en ordning med en anmälan som förutsättning för förvärv av svenskt medborgarskap medför att barnet kan ha sämre möjligheter att förvärva båda föräldrarnas medborgarskap, eller dubbelt medborgarskap över huvud taget, än vid ett automatiskt förvärv. Detta beror på att medborgarskapsförvärv genom anmälan av många stater ses som frivilligt. Stater som försöker undvika dubbelt medborgarskap har i regel bestämmelser om förlust av statens medborgarskap vid ett frivilligt förvärv av ett annat medborgarskap, medan dubbelt medborgarskap genom automatiskt förvärv, t.ex. på grund av födelse, accepteras. Detta kan innebära att ett barn som är fött utomlands med föräldrar som inte är gifta med varandra inte kan bli svensk medborgare genom anmälan utan att förlora ett utländskt medborgarskap. Ett barn som är fött inom äktenskapet kan däremot få både faderns svenska medborgarskap och ha kvar ett utländskt medborgarskap. Regeringen anser att det generellt finns starka skäl för att svenskt medborgarskap alltid ska överföras från förälder till barn. Det bör med andra ord finnas tungt vägande skäl för att det ska vara motiverat att göra skillnad på föräldrars möjligheter att till sitt barn föra över svenskt medborgarskap. Många får barn utan att vara gifta med varandra. Om föräldrarna är gifta med varandra eller inte bör inte ha någon betydelse när det gäller deras möjligheter att föra över sitt svenska medborgarskap till barnet. I sammanhanget bör även regeln om preskription i 14 § beaktas. Enligt bestämmelsen förlorar en person, som är född utomlands, aldrig haft hemvist i och inte heller varit här under förhållanden som tyder på samhörighet med landet, som huvudregel sitt svenska medborgarskap när han eller hon fyller . Mot bakgrund av ovanstående bör enligt regeringens mening en förälder med svenskt medborgarskap alltid föra över medborgarskapet till sitt barn. Regeringen föreslår därför att ett barn alltid ska förvärva svenskt medborgarskap vid födelsen, om en förälder till barnet är svensk medborgare. Detsamma föreslås gälla om en avliden förälder till barnet var svensk medborgare vid sin död. Detta bör även gälla barn till en förälder enligt 1 kap. 9 § . Bestämmelsen i 5 §, som ger möjlighet för en far att efter barnets födelse anmäla till att barnet ska bli svensk medborgare, kommer därmed inte att fylla någon funktion. Regeringen föreslår därför att bestämmelsen upphävs. Betydelsen av föräldrarnas äktenskap Enligt 4 § gäller att om en man med svenskt medborgarskap ingår äktenskap med en kvinna som inte är svensk medborgare, blir ett barn till makarna, som har fötts före äktenskapet och som inte har förvärvat svenskt medborgarskap vid födelsen, svensk medborgare om barnet är ogift och inte har fyllt . Huvudsyftet med denna bestämmelse får anses vara att möjliggöra ett automatiskt förvärv av medborgarskap för ett barn till en far med svenskt medborgarskap, i det fall barnet inte blev svensk medborgare vid födelsen till följd av att fadern vid barnets födelse inte var gift med modern och att barnet fötts utomlands. 2013/14:143 Enligt regeringens förslag ovan kommer ett barn som har en förälder med svenskt medborgarskap alltid att bli svensk medborgare vid födelsen. Därigenom uppfylls det som får anses vara det huvudsakliga syftet med 4 §. Detta talar för att 4 § bör upphävas. Regeringen gör i detta sammanhang ytterligare överväganden. Ett begränsat antal barn som omfattas av 4 § kommer inte att få svenskt medborgarskap vid födelsen även med beaktande av regeringens förslag ovan. Det gäller barn vars föräldrar inte är svenska medborgare vid barnets födelse, om barnets far efter barnets födelse förvärvar svenskt medborgarskap utan att barnet gör det, och sedan gifter sig med modern innan barnet har fyllt . Regeringen bedömer att det torde handla om ett mycket litet antal barn. Dessa barn har möjlighet att förvärva medborgarskap genom anmälan eller genom självständig naturalisation. I avsnitt 7.2 och 7.3 föreslår regeringen dessutom att de nämnda möjligheterna till medborgarskapsförvärv genom anmälan ska utökas. För ett upphävande av 4 § talar vidare det faktum att det, med hänsyn till att barn bör ha lika rätt till medborgarskap oberoende av föräldrarnas äktenskap, framstår som främmande att ett barn ska förvärva svenskt medborgarskap enbart på grund av att fadern gifter sig med modern. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att 4 § ska upphävas. Ett barn vars far är svensk medborgare, men som inte själv har svenskt medborgarskap, föreslås alltså inte längre förvärva svenskt medborgarskap genom att barnets far ingår äktenskap med barnets mor. Förlängd tidsperiod för anmälan om svenskt medborgarskap för statslösa barn Regeringens förslag: Möjligheten till förvärv av svenskt medborgar- skap genom anmälan för ett barn som har fötts i och sedan födelsen är statslöst samt har permanent uppehållstillstånd och hem- vist här i landet, ska gälla till dess att barnet har fyllt . Ett ogift barn som har hemvist i landet och inte har fyllt ska förvärva svenskt medborgarskap när vårdnadshavaren eller vårdnads- havarna blir medborgare enligt detta anmälningsförfarande. ska gälla när en av vårdnadshavarna blir svensk medborgare enligt detta anmälningsförfarande och den andra vårdnadshavaren redan är Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks av bl.a. i , kommun, kommun, kommun, kommun, , Samarbets- organ för etniska organisationer i och Skälen för regeringens förslag: Enligt 6 § medborgarskapslagen kan barn som är födda i och som sedan födelsen är statslösa samt har hemvist och permanent uppehållstillstånd här i landet, genom anmälan förvärva svenskt medborgarskap. Anmälan ska göras innan barnet har Statslösa barn födda utomlands kan i vissa fall förvärva Prop. 2013/14:143 svenskt medborgarskap genom anmälan enligt 7 § medborgarskapslagen, se avsnitt 7.3. Det är enligt regeringens uppfattning angeläget att underlätta för barn som föds i , och som inte förvärvar något medborgarskap vid födelsen, att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan. Ett sätt att underlätta förvärv genom anmälan är att förlänga den tid under vilken anmälan kan ske. Regeringen föreslår därför att anmälan enligt 6 § ska kunna ske till dess att barnet har fyllt . Enligt 10 § förvärvas svenskt medborgarskap av barn till den som blir svensk medborgare enligt 5, 7, 8 eller 9 § om barnet är ogift, har hemvist här i landet och inte har fyllt . Som ytterligare förutsättning gäller att den förälder som förvärvar svenskt medborgarskap ska ha ensam vårdnad om barnet eller ha gemensam vårdnad med den andre föräldern och denne är svensk medborgare. Barnet blir, under samma omständigheter i övrigt, också svensk medborgare om barnets båda föräldrar förvärvar svenskt medborgarskap genom anmälan och barnet står under föräldrarnas gemensamma vårdnad. Om anmälan enligt 6 § kan ske till dess att den anmälan gäller har fyllt , är det möjligt att personen i fråga själv har fått barn. Regeringen föreslår därför att, under de förutsättningar som i övrigt gäller enligt 10 §, svenskt medborgarskap ska kunna förvärvas även av barn till föräldrar som förvärvar medborgarskap enligt 6 §. 7.3Kortare hemvisttid vid anmälan om svenskt medborgarskap för vissa barn med hemvist i Regeringens förslag: Ett barn ska kunna förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan om barnet har permanent uppehållstillstånd i och hemvist här i landet eller, om barnet är statslöst, . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i , Bodens kommun, kommun, kommun, kommun, , Kommuner och Landsting, Samarbetsorgan för etniska organisationer i och för Invandrarkvinnor tillstyrker förslaget. ställer sig positiv till att förkorta hemvisttiden, men menar att tiden bör vara ännu kortare, för att fullt ut ska tillgodose barnets rätt till medborgarskap enligt . anför att det är en positiv utveckling att barns möjligheter till medborgarskap stärks. anför att tiden då ett barn ska ha haft hemvist i för att anmälan om medborgarskap ska få göras, bör kortas ner ytterligare, i synnerhet när det gäller statslösa barn. UNHCR välkomnar förslaget som innebär mer generösa regler än Europeiska konventionen om medborgarskap när det gäller statslösa. 2013/14:143 Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 § medborgarskapslagen förvärvar ett barn som har permanent uppehållstillstånd i svenskt medborgarskap genom anmälan av den eller dem som har vårdnaden om barnet, om barnet har hemvist här i landet eller, om barnet är statslöst, . Utredningen har föreslagit att hemvisttiden ska förkortas. Regeringen gör följande överväganden. Som huvudregel är hemvistkravet för medborgarskapsförvärv genom anmälan enligt paragrafen detsamma som för naturalisering av vuxna. Barn som växer upp i kan dock i allmänhet än förväntas ha en sådan samhörighet med landet att de bör kunna bli svenska medborgare. Detta gäller särskilt barn som är födda i eller som har bott här sedan låg ålder. Regeringen bedömer att medborgarskapslagen, utifrån grundtanken om ett medborgarskap som utgår från samhörighet, inte är tillräckligt inkluderande i förhållande till dessa barn.