prop · H103151 · 2014-03-11 00:00:00 — Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget att skattereduktionen ska ges till fysiska personer som vid beskattningsårets utgång har fyllt och är obe- gränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret, dödsbon samt juridiska personer. , LRF och Svensk Vindenergi anser att skatte- reduktionen inte ska ges till de som har elcertifikat enligt lagen (2011:1200) om elcertifikat. Detta eftersom skattereduktionen kan komma att störa handeln med elcertifikat. , , Svensk energi, SSE, () och anser att elcertifikatsystemet ska ändras så att det blir lättare och billigare för mikroproducenter att få elcertifikat. Skälen för regeringens förslag: Skattereduktionen tar sikte på mikro- producenter av förnybar el. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att skattereduktionen ges till de som uppfyller fyra villkor. För det första föreslår utredningen att skattereduktionen ska ges till den som framställer förnybar el. Regeringen ansluter sig till utredningens för- Samma bedömning görs också av majoriteten av remissinstanserna. För det andra föreslår utredningen att skattereduktionen ska ges till den som i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag. också majoriteten av remissinstanserna. och OE anser att rätten till skattereduktionen ska kopplas till innehavet av produktionsan- anser att rätten till skattereduktionen ska kopplas till, förutom inmatning och uttag av el i anslutningspunkten, inmatning och uttag av el i centralbeteckningen, dvs. slutning till det i fastigheten interna s.k. IKN-nätet. emellertid att det i detta lagstiftningsärende saknas beredningsunderlag för att ta ställning till ett sådant förslag. För det tredje föreslår utredningen att skattereduktionen ska ges till den som har en säkring om högst i anslutningspunkten. en av de remissinstanser som har yttrat sig anser att säkringsgränsen är Detta eftersom den leder till att många företag inte kommer i åtnjutande av skattereduktionen. Utgångspunkten bör vara att så många mikroproducenter som möjligt ska ha rätt till skattereduktionen. möjliggöra att andra än mikroproducenter får skattereduktionen. denna bakgrund ansluter sig regeringen till utredningens bedömning att skattereduktionen bör begränsas. Utgångspunkten för lösningen är att nätkoncessionshavaren ska lämna kontrolluppgift om skattereduktionen (se avsnitt 9.2). anser att säkringsgränsen ska ersättas av en effektgräns. Nätkoncessionshavaren – som ska lämna kontrolluppgift om skattereduktionen – har emellertid tillgång till säkringens amperetal enligt elabonnemanget. Mot denna bakgrund anser regeringen, till skillnad från , att skatte- reduktionen bör begränsas med en säkringsgräns. I fråga om säkrings- gränsens storlek har flertalet hushåll säkringar om 16–. kommer att många företag har säkringar som understiger . Flera företag har emellertid – som majoriteten av remissinstanserna framhållit – normalt säkringar som överstiger . ytterligare stödja mikroproduktion av förnybar el och den miljönytta som den medför, anser regeringen att säkringsgränsen bör vara . i förhållande till utredningens förslag innebär den föreslagna höjningen av säkringsgränsen till att fler och något större produktionsanläggningar omfattas av skattereduktionen. Det är endast mikroproducenten själv som känner till om framställd el Mot denna bakgrund föreslår utredningen att skattereduk- tionen ska ges till den som har anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. ansluter sig till utredningens förslag. Samma bedömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Fastighetsägarna och OE anser att det är oklart vem som kan göra anmälan till nätkoncessionshavaren. Regeringen vill i detta avseende framhålla att det är den, eller de, som innehar elabonnemanget som kan göra anmälan till nätkoncessionshavaren. Om flera personer delar anslutningspunkt, har den rätt till skattereduktionen som har anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. Utredningen bedömer att skattereduktionen ska ges till så många mikroproducenter som möjligt. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att skattereduktionen ska ges till fysiska personer som vid beskatt- ningsårets utgång har fyllt och är obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret, dödsbon samt juridiska personer. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag att skattereduktionen ska ges till fysiska personer, dödsbon och juridiska personer. Som Lagrådet förordat kan åldersgränsen slopas. Regeringen lämnar därför inget sådant förslag. Regeringen anser vidare att skattereduktionen bör ges också till begränsat skattskyldiga fysiska personer (se t.ex. EU- domstolens mål C 450/09, , p. 37, 38 och 40) och svenska handelsbolag (2 kap. 3 § första stycket inkomstskattelagen [1999:1229], förkortad IL). Begreppet juridiska personer i IL omfattar utländska juridiska personer, däribland i utlandet delägarbeskattade juridiska personer (2 kap. 2 § andra stycket, 2 kap. 3 § femte stycket och 6 kap. 8 § IL). Vad som sägs om svenska handelsbolag i IL gäller också i fråga om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (5 kap. 2 § andra stycket IL). Utredningen bedömer att eventuella förändringar av elcertifikatsystem- et bör avvaktas till dess att det står klart vilka effekter skattereduktionen får. , LRF och Svensk Vindenergi anser att skattereduktionen inte ska ges till de som har elcertifikat enligt lagen (2011:1200) om elcertifikat. Detta eftersom skattereduktionen kan komma att störa handeln med elcertifikat. , , Svensk energi, SSE, SP och anser att elcertifikatsystemet ska ändras så att det blir enklare och billigare för mikroproducenter att få elcertifikat. i förhållande till utredningens förslag innebär den föreslagna höjningen av säkringsgränsen till att fler och något större produktions- anläggningar omfattas av skattereduktionen. I likhet med utredningen anser emellertid regeringen att eventuella förändringar av regelverken bör avvaktas till dess att det står klart vilka effekter skattereduktionen får. Regeringen avser att följa frågan och vid behov återkomma till den. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 67 kap. 27 § IL, införs. 2013/14:151 6 Regeringens förslag: Med förnybar el avses elektrisk kraft som fram- ställs från sol, vind, vågor, tidvatten eller jordvärme, från vatten- baserad energi som är alstrad i vattenkraftverk, från biomassa eller produkter som framställs från biomassa eller från bränsleceller. Med nätkoncessionshavare avses den som innehar nätkoncession. Med anslutningspunkt avses en och samma inmatnings- och uttags- punkt på elnätet där förnybar el matas in och el tas ut. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. anser att el som framställs från vattenbaserad energi alstrad i vatten- kraftverk inte ska omfattas av skattereduktionen. Detta eftersom detta slag av produktion skulle kunna ge skador på vattendrag. Statens energi- myndighet erinrar i detta sammanhang om arbetet med att verkställa och rådets direktiv /60/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område, förkortat ramvattendirektivet. anser att begreppet anslutningspunkt bör ersättas av begreppet leveranspunkt. Skälen för regeringens förslag: Skattereduktionen tar sikte på mikroproduktion av förnybar el. Enligt artikel 15.1 b) i rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemen- skapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, förkortat energiskattedirektivet, får medlemsstaterna tillämpa fullständig eller partiell skattebefrielse i följande fall i fråga om el: -från sol, vind, vågor, tidvatten eller jordvärme, -från vattenbaserad energi alstrad i vattenkraftverk, -som framställs från biomassa och ur produkter som framställs från biomassa, -som framställs från metan från nedlagda kolgruvor, och -som alstras från bränsleceller. Mot denna bakgrund bedömer utredningen att som utgångspunkt lämpligen bör gälla att med förnybar el ska avses el som framställs från sådana energikällor som anges i artikel 15.1 b) i energiskattedirektivet. Utredningen bedömer emellertid att det inte finns skäl att el som fram- ställs från metan från nedlagda kolgruvor ska omfattas av definitionen. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att med förnybar el avses elektrisk kraft som framställs från sol, vind, vågor, tidvatten eller jord- värme, från vattenbaserad energi alstrad i vattenkraftverk, från biomassa och ur produkter som framställs från biomassa eller från bränsleceller. anser att el som framställs från vattenbaserad energi alstrad i vattenkraftverk inte ska omfattas av skattereduktionen. Detta eftersom detta slag av produktion skulle kunna ge betydande skador på vattendrag. erinrar i detta samman- hang om arbetet med att verkställa ramvattendirektivet. Det är angeläget att skattereduktionen utformas på ett sådant sätt att den underlättar för privatpersoner och företag att investera i framställning av el från förnybara energikällor för egen förbrukning. är det av central betydelse att skattereduktionen omfattar så många förny- Prop. 2013/14:151 bara energikällor som möjligt. Mot denna bakgrund anser regeringen, i likhet med utredningen, att det framstår som naturligt att som utgångs- punkt bör gälla att med förnybar el avses el som framställs från sådana energikällor som anges i artikel 15.1 b) i energiskattedirektivet, dock inte el som framställs från metan från nedlagda kolgruvor. Mot denna bak- grund ansluter sig regeringen till utredningens förslag. Samma be- dömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Det innebär att regeringen anser att det saknas skäl att frångå utredningens bedömning att också el som framställs från vattenbaserad energi alstrad i vatten- kraftverk bör omfattas av definitionen. Regeringen avser emellertid att i samband med beredningen av delbetänkandet Ny tid ny prövning – förslag till ändrade vattenrättsliga regler (SOU 2013:69) återkomma till frågan om vattenkraftsproduktionens miljöpåverkan. Utredningen föreslår vidare att med nätkoncessionshavare ska avses den som innehar nätkoncession enligt 2 kap. ellagen (1997:857) och att med anslutningspunkt ska avses en och samma inmatnings- och uttags- punkt på elnätet där förnybar el matas in och el tas ut. Regeringen an- sluter sig till utredningens förslag. anser att begreppet anslutningspunkt bör ersättas av begreppet leveranspunkt. Till skillnad från anser emellertid regeringen att det saknas skäl att frångå utredningens förslag. Samma bedömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 67 kap. 29 § inkomstskattelagen (1999:1229), införs. 7 Underlaget för skattereduktionen Regeringens förslag: Underlaget för skattereduktionen består av de kilowattimmar förnybar el som har matats in i anslutningspunkten under kalenderåret, dock högst så många kilowattimmar el som tagits ut i anslutningspunkten under . Om flera personer har anmält till nätkoncessionshavaren att de framställer och matar in förnybar el i en och samma anslutningspunkt, ska underlaget fördelas lika. Underlaget får inte överstiga , vare sig per person eller per anslutningspunkt. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att underlaget för skattereduktionen ska bestå av den mängd förnybar el som har matats in i anslutningspunkten under beskattningsåret (fysiska personer och dödsbon) eller det kalenderår som upphört med eller närmast före utgången av den skattskyldiges beskattningsår (juridiska personer), dock högst så mycket som tagits ut i Utredningen föreslår att gränsen för den el- förbrukning som kan ge skattereduktion (kWh-gränsen) ska vara Utredningen föreslår att mikroproducenter ska kunna välja vilka kilowattimmar som ska utgöra underlaget, om underlaget överstiger kWh-gränsen. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget att underlag för skatte- reduktion består av den mängd förnybar el som har matats in i anslut- ningspunkten under kalenderåret, dock högst så mycket som tagits ut i anser emellertid att underlaget i fråga om juridiska personer ska ta sikte anser att innebörden av begreppet be- skattningsåret behöver klargöras i detta avseende. Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget att om flera personer har anmält till nätkon- cessionshavaren att de framställer och matar in förnybar el i samma anslutningspunkt, ska underlaget för anslutningspunkten fördelas lika. , , , Energimarknadsinspek- tionen, Förvaltningsrätten i , Kammarrätten i , Kon- kurrensverket, , , svenska kraftnät, , Fortum and , , och tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget att underlaget för skattereduktionen inte ska få överstiga per person eller per anslutningspunkt. av de remissinstanser som har yttrat sig anser emellertid att kWh-gränsen är för låg. Skälen för regeringens förslag: Utredningen föreslår att underlaget för skattereduktionen ska bestå av den mängd förnybar el som har matats in i anslutningspunkten under kalenderåret, dock högst så mycket el som tagits ut i anslutningspunkten under . Skattereduktionen tar sikte på personer som kompletterar sitt uttag av el från elnätet med egenproduktion av förnybar el. ansluter sig regeringen till utredningens förslag att underlaget för skatte- reduktionen bör vara den mängd förnybar el som matats in i anslutnings- punkten, dock högst så mycket el som tagits ut i anslutningspunkten. Frågan är därefter om underlaget för skattereduktionen – inmatning och uttag av el – bör ta sikte på beskattningsåret eller kalenderåret. gångspunkten för lösningen är att nätkoncessionshavaren ska lämna kontrolluppgift om skattereduktionen (se avsnitt 9.2). Kontrolluppgifter ska enligt huvudregeln i 24 kap. 1 § skatteför- farandelagen (2011:1244), förkortad SFL, lämnas för varje kalenderår och ha kommit in till närmast följande Beskattningsår i SFL har, såvitt nu är av intresse, samma innebörd som i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL (3 kap. 4 § första stycket 1 SFL). Om en juridisk persons beskattningsår har en annan slutdag än , , eller är be- skattningsåret i stället den av följande perioder som går ut närmast efter det egentliga beskattningsåret: –, –, –eller –. Det gäller bl.a. vid tillämp- ning av 32 kap. 2 § SFL (3 kap. 5 § SFL). Med juridisk person i SFL avses också dödsbon, svenska handelsbolag och i utlandet delägar- beskattade juridiska personer (3 kap. 11 § SFL). Fysiska personer och dödsbon ska lämna inkomstdeklaration året efter utgången av beskattningsåret (32 kap. 1 § SFL). Andra juridiska personer än dödsbon med beskattningsår som går ut ska lämna inkomstdeklaration (32 kap. 2 § första stycket SFL). För juridiska personer med brutet räkenskapsår ska inkomstdeklaration lämnas (om beskattningsåret går ut ), (om beskattningsåret går ut ) eller (om beskattningsåret går ut ). Anta att ett aktiebolag har ett s.k. brutet räkenskapsår som går ut år 5. Det innebär att aktiebolaget ska lämna inkomstdeklaration år 5. finns inga kontroll- uppgifter som avser januari – april år 5. Detta eftersom kontrolluppgifter för år 5 ska lämnas år 6. Mot denna bakgrund anser regeringen, till skillnad från LRF, att underlaget för skattereduktionen bör bestå av inmatning och uttag av el under kalenderåret. Samma be- dömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Fråga är då i vilken inkomstdeklaration som begäran om skatte- reduktionen ska göras. Utredningen föreslår att underlaget för skatte- reduktionen ska bestå av den mängd förnybar el som har matats in i anslutningspunkten under beskattningsåret (fysiska personer och döds- bon) eller det kalenderår som har upphört med eller närmast före utgången av beskattningsåret (juridiska personer), dock högst så mycket som tagits ut i anslutningspunkten . Utredningens förslag i fråga om juridiska personer får ses i ljuset av att juridiska personer kan ha s.k. brutet räkenskapsår (1 kap. 15 § IL). anser att innebörden av begreppet beskattningsåret behöver klargöras i detta avseende. Svenska handelsbolag är inte egna skattesubjekt i fråga om in- komstskatt men däremot beträffande bl.a. statlig fastighetsskatt och fastighetsavgift (5 kap. 1 § IL samt lagen [1984:1052] om statlig fastighetsskatt och lagen [2007:1398] om fastighets- avgift). Det innebär att det är svårt att koppla kalenderåret till beskattningsåret (1 kap. 13–15 §§ IL). Mot denna bakgrund anser regeringen, till skillnad från utredningen, att bestämmelserna bör utformas så att begäran om skattereduktionen ska göras i inkomst- deklarationen som ska lämnas efter utgången av det kalenderår som skattereduktionen avser (se avsnitt 9.1). Den nu föreslagna lösningen har den fördelen att en begäran om skattereduktion som huvudregel ska göras i inkomstdeklarationen som ska lämnas året efter utgången av kalenderåret. i förhållande till utredningens förslag innebär det att juridiska personer och svenska handelsbolag som har brutet räkenskapsår i flertalet fall inte får sin skattereduktion tidsmässigt förskjuten jämfört med fysiska personer samt juridiska personer och svenska handelsbolag som har kalenderår som räkenskapsår. För fysiska personer samt juridiska personer och svenska handelsbolag som har kalenderår som räkenskapsår innebär inte den föreslagna ändringen någon skillnad i förhållande till utredningens förslag. Den nu föreslagna lösningen har dessutom den fördelen att mikroproducenter som har förlängt räkenskapsår (3 kap. 3 § bok- 2013/14:151 föringslagen [1999:1078]) inte går miste om skattereduktionen för viss del av räkenskapsåret. Detta eftersom kalenderåret inte är kopplat till beskattningsåret. Underlaget för skattereduktionen tas i stället upp i den inkomstdeklaration som lämnas efter utgången av kalenderåret. I likhet med utredningens förslag kommer någon skattereduktion emellertid inte att kunna begäras för kalenderår där bokföringsskyldigheten upphör före det kalenderår som skattereduktionen avser. Detta eftersom begäran om skattereduktion ska göras i inkomstdeklarationen som ska lämnas efter utgången av det kalenderår som skattereduktionen avser. Det gäller t.ex. om räkenskapsåret är förkortat eller om bokförings- skyldigheten upphör. Om flera personer delar anslutningspunkt, har den rätt till skatte- reduktion som anmält till nätkoncessionshavaren att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten. Mot denna bakgrund före- slår utredningen att om flera personer har anmält till nätkoncessions- havaren att de framställer och matar in förnybar el i en och samma an- slutningspunkt, ska underlaget fördelas lika. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag. Skattereduktionen tar sikte på mikroproducenter av förnybar el. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att underlaget för skattereduktionen inte får överstiga per person eller per an- slutningspunkt. Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig anser att kWh-gränsen är för låg. Regeringen anser att det, sett mot bakgrund av syftet med skattereduktionen (se avsnitt 4 och 5), saknas skäl att frångå utredningens förslag om att en kWh-gräns bör fastställas. Av avsnitt 5 framgår att säkringsgränsen föreslås vara . För att ytterligare stödja mikroproduktion av förnybar el och den miljönytta som den med- för, bör dock kWh-gränsen höjas från 10 000 till . Förslaget föranleder att en ny paragraf, 67 kap. 30 § IL, införs. Regeringens förslag: Skattereduktionen uppgår till underlaget för skattereduktionen multiplicerat med . Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens. Utredningen föreslår att skattereduktionen ska uppgå till underlaget multiplicerat med 2,5 gånger den vid ingången av beskattningsåret (fysiska personer och dödsbon) eller kalenderåret (juridiska personer) gällande energiskattesatsen enligt 11 kap. 3 § 3 lagen (1994:1776) om skatt på energi () för an- slutningspunkter i kommuner som avses i 11 kap. 4 § lagen om skatt på energi () och 2 gånger den vid ingången av be- skattningsåret (fysiska personer och dödsbon) eller kalenderåret (juridiska personer) gällande energiskattesatsen enligt 11 kap. 3 § 4 lagen Prop. 2013/14:151 om skatt på energi () för an- slutningspunkter i övriga kommuner. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Kungliga tekniska hög- skolan (KTH), , , , , () och Svensk Fjärrvärme anser att skattereduktionens storlek är för låg. Skälen för regeringens förslag: Skattereduktionen är en ekonomisk kompensation för den överskottsel som mikroproducenter matar in på elnätet. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att skattereduktionens storlek ska kopplas till energiskattesatser för hushåll på visst sätt. Kung- liga tekniska högskolan (KTH), , , , Hushållningssällskapens för- bund, () och Svensk Fjärrvärme anser att skattereduktionens storlek är för låg. Till skillnad från utredningen anser regeringen att det saknas anledning att koppla skattereduktionens storlek till energiskattesatser för hushåll. Mot denna bakgrund anser regeringen att skattereduktionens storlek i stället bör kopplas till ett visst belopp . För att ytterligare stödja mikroproduktion av förnybar el och den miljönytta som den medför, anser regeringen att skattereduk- tionen bör uppgå till , dvs. underlaget för skatte- reduktionen multiplicerat med . En fördel med denna lösning är även att mikroproducenterna inte behöver välja vilka kilowattimmar som ska utgöra underlaget för skattereduktion, om underlaget överstiger kWh- gränsen. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 67 kap. 31 § inkomstskattelagen (1999:1229), införs. Regeringens förslag: Begäran om skattereduktion ska göras i in- komstdeklarationen som ska lämnas efter utgången av det kalenderår som underlaget för skattereduktionen avser. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Av utredningens föreslag framgår inte i vilken inkomstdeklaration som begäran om skattereduktion ska göras. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. , , Oberoende elhandlare (), Svensk Solenergi, SVEBIO, Telge 2013/14:151 och anser att skattereduktionen ska ges inom ramen för elräkningen. Skälen för regeringens förslag: Nätkoncessionshavaren ska lämna kontrolluppgift om skattereduktionen (se avsnitt 9.2). Det är emellertid endast mikroproducenten själv som känner till om framställd el är förny- bar (se avsnitt 5). Mot denna bakgrund, och för att upprätthålla ett rimligt mått av kontroll av att skattereduktionen kommer endast mikroprodu- center till del, föreslår utredningen att begäran om skattereduktionen ska göras i inkomstdeklarationen. Regeringen ansluter sig till utredningens förslag. Samma bedömning gör också majoriteten av remissinstanserna. Regeringen anser emellertid att bestämmelserna bör utformas så att begäran om skattereduktionen ska göras i inkomstdeklarationen som ska lämnas efter utgången av det kalenderår som underlaget för skatte- reduktionen avser (se avsnitt 7). , , , Svensk Solenergi, (), och anser att skattereduktionen ska ges inom ramen för elräkningen. Regeringen anser emellertid att det i detta lagstiftningsärende saknas beredningsunderlag för att kunna ta ställning till ett sådant förslag. Förslaget föranleder att en ny paragraf, 67 kap. 28 § inkomstskattelagen (1999:1229), införs. Regeringens förslag: Kontrolluppgift ska lämnas om skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el. Kontrolluppgift ska lämnas för fysiska personer och juridiska personer av nätkoncessionshavaren. I kontrolluppgiften ska uppgift lämnas om hur många kilo- wattimmar el som har matats in i anslutningspunkten , hur