prop · H103225 · 2014-04-24 00:00:00 — Vid intresseavvägningen behöver kravet för att en god man ska anses ha skälig orsak att frånträda sitt uppdrag ofta inte vara fullt så högt ställt som när det gäller en förvaltare. Behovet av att det kontinuerligt finns en ställföreträdare är normalt inte lika stort vid godmanskap som vid förvaltarskap, eftersom den enskilde vid ett godmanskap har kvar sin rättshandlingsförmåga och t.ex. själv får sköta sin ekonomi. Sker det ett entledigande enligt första stycket, ska ställning även tas till om godmanskapet eller förvaltarskapet ska upphöra. En förutsättning för att godmanskapet eller förvaltarskapet ska upphöra i det fallet är, enligt andra stycket, att överförmyndaren har vidtagit alla rimliga åtgärder för 2013/14:225 att hitta någon som är lämplig och som vill ta på sig uppdraget. Det krävs att överförmyndaren i varje enskilt fall har gjort aktiva efterforskningar och i princip uttömt de möjligheter som finns att hitta en ersättare. Det kan t.ex. krävas att myndigheten tillfrågat samtliga personer som anmält intresse för ställföreträdaruppdrag och, i förekommande fall, kommunens förvaltarenhet. Om det rör sig om ett krävande uppdrag bör det dock inte krävas att överförmyndaren har frågat personer som saknar eller har begränsad erfarenhet av ställföreträdaruppdrag eller av någon annan anledning inte bedöms klara av eller vara lämpliga för ett sådant uppdrag. 19 b § Ett beslut om att ett godmanskap enligt 4 § eller ett förvaltarskap ska upphöra och ett beslut om att entlediga en god man eller förvaltare med stöd av 19 a § fattas av rätten. I övriga fall fattar överförmyndaren beslut om upphörande av ett godmanskap eller förvaltarskap och om entledigande av en god man eller förvaltare. Paragrafen, som är ny, reglerar vem som fattar beslut i frågor om upphörande av godmanskap och förvaltarskap och om entledigande av en god man eller förvaltare. Övervägandena finns i avsnitt 7. Enligt paragrafen ska, i enlighet med vad som gällt, beslut om upphörande av godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap fattas av rätten. Detsamma gäller beslut om entledigande enligt 19 a § första stycket, dvs. entledigande på grund av att ställföreträdaren har skälig orsak att frånträda sitt uppdrag innan en ersättare utsetts. I ett sådant fall ska rätten i samband med frågan om entledigande ta upp frågan om huruvida ställföreträdarskapet ska bestå. I fall där ställföreträdarskapet ska bestå ska överförmyndaren utse en ställföreträdare så skyndsamt som möjligt. I övrigt gäller som att upphörande av godmanskap enligt 1, 2 eller 3 §, liksom entledigande av ställföreträdare i andra situationer än den som anges i 19 a § första stycket, beslutas av överförmyndaren. 14 kap. Förordnade förmyndares, gode mäns och förvaltares vård av egendom Ställföreträdares död eller konkurs 24 § Om en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare dör, ska dödsboet svara för att den enskildes egendom redovisas och åtgärder vid förvaltningens upphörande vidtas enligt detta kapitel. Om ställföreträdaren försätts i konkurs, ska konkursförvaltaren fullgöra dessa uppgifter. Om det med hänsyn till dödsboets och den enskildes förhållanden, tillgångarnas art eller värde eller omständigheterna i övrigt finns särskilda skäl, får överförmyndaren befria dödsboet från skyldigheten att lämna årsräkning eller slut- räkning eller besluta att sådana räkningar får lämnas i förenklad form. Paragrafen innehåller bestämmelser om dödsbos och konkursförvaltares skyldighet att redovisa den enskildes egendom och vidta åtgärder vid för- Andra stycket om befrielse från eller lättnad i denna skyldighet är nytt. Övervägandena finns i avsnitt 8. Enligt andra stycket får överförmyndaren befria ett dödsbo efter en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare från skyldigheten att lämna årsräkning eller sluträkning eller besluta att de får lämnas i för- Befrielse eller lättnad får beslutas om det med hänsyn till dödsboets och den enskildes förhållanden, tillgångarnas art eller värde eller omständigheterna i övrigt finns särskilda skäl. för dödsboet bör i första hand kunna medges om huvudmannen saknar tillgångar eller om de inte är av större omfattning. t.ex. på grund av sjukdom eller hög ålder inte har förutsättningar att klara av uppgiften kan också vara av betydelse. Det bör i varje enskilt fall göras en samlad bedömning av om särskilda skäl föreligger. rande möjlighet till befrielse eller lättnad för en ställföreträdare finns i En sluträkning från ett dödsbo kommer ofta att vara mindre utförlig än när en sådan lämnas av en ställföreträdare, eftersom ett dödsbo inte har möjlighet att begära ut kontoutdrag etc. från banker och andra värde- Bestämmelsen är tillämplig även i ärenden enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn, se 12 § i den lagen. 25 § Dödsboet efter en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare har rätt till ersättning för de utgifter som har varit skäligen påkallade för att fullgöra de uppgifter som anges i 24 §. För sådan ersättning gäller i övrigt vad som före- skrivs i 12 kap. 16 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om den rätt till ersättning som ett dödsbo efter en förordnad förmyndare, god man eller förvaltare har för utgifter för att redovisa den enskildes egendom. finns i avsnitt 8. Av bestämmelserna framgår att dödsboet har rätt till ersättning för utgifter som har varit skäligen påkallade för redovisning av den enskildes egendom och för åtgärder vid förvaltningens upphörande. fall ska det bedömas om utgiften har varit nödvändig och rimlig för döds- boets fullgörande av sina skyldigheter. Omständigheter som bör beaktas vid en sådan bedömning är hur omfattande eller komplicerad uppgiften har varit och vilka förutsättningar de efterlevande har haft att själva klara Det torde ofta röra sig om fall där den enskilde har om- fattande tillgångar eller redovisningen av andra skäl är komplicerad. paragrafen följer också att regler om vad som i övrigt gäller för ersättning finns i 12 kap. 16 §. Av den paragrafen framgår att överförmyndaren fattar beslut och att ersättning i vissa fall betalas av den enskilde och i andra fall av kommunen (se även prop. 1993/94:251 s. 221 f. och prop. 2005/06:117 s. 33). Även om bestämmelserna formellt blir tillämpliga i förhållande till ett dödsbo efter en god man för ett ensamkommande barn, se 12 § lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn, får de i praktiken liten betydelse, eftersom barnet sällan har några tillgångar. 19 kap. Om överförmyndare 18 § Överförmyndaren eller överförmyndarnämnden ansvarar för att gode män och förvaltare erbjuds den utbildning som behövs. Paragrafen, som är ny, föreskriver att överförmyndaren eller överförmyn- darnämnden ansvarar för att gode män och förvaltare erbjuds den utbild- ning som behövs. Övervägandena finns i avsnitt 6. 2013/14:225 Utbildningsinsatserna bör omfatta introduktion för nya ställföreträdare så att de får grundläggande kunskaper för utförandet av sitt uppdrag. Introduktionen kan bl.a. avse innehållet i relevant lagstiftning, hur räkenskaper ska föras och hur en årsräkning ska utformas, liksom annan praktisk information. Det bör även finnas möjlighet till viss påbyggnadsutbildning som ger ställföreträdaren möjlighet att skaffa sig djupare kunskaper inom ett speciellt område. Det kan t.ex. syfta till ökad kännedom om demenssjukdomar eller olika former av funktionshinder. Vidare kan information lämnas om ny lagstiftning. Utbildningen kan ges av överförmyndaren i samarbete med frivilligorganisationer. Det behöver inte vara överförmyndaren som håller i själva utbildningen. Det är tillräckligt att överförmyndaren hänvisar ställföreträdarna till utbildning som andra tillhandahåller. kan det vara tillräckligt att ställföreträdarna ges webbaserad utbildning. Det är inte obligatoriskt för ställföreträdare att delta i den utbildning som erbjuds, men kunskapsnivån hos en ställföreträdare kan ha betydelse vid den lämplighetsprövning som ska göras enligt 11 kap. 12 § andra stycket. Bestämmelsen är tillämplig även i förhållande till gode män som förordnats enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn, se 12 § i den lagen. 19 § Överförmyndaren eller överförmyndarnämnden ska till lämna de uppgifter som är nödvändiga för att ska kunna föra statistik över överförmyndarnas och överförmyndarnämndernas verksamhet. Enligt paragrafen, som är ny, ska överförmyndaren eller överförmyndarnämnden till lämna sådana uppgifter om sin verksamhet som behövs för framställning av statistik. Övervägandena finns i avsnitt 13. Av 20 § framgår att regeringen meddelar närmare föreskrifter om uppgiftsskyldigheten och om statistikföringen. 20 § Regeringen meddelar föreskrifter om vilken eller vilka länsstyrelser som ansvarar för uppgifter enligt detta kapitel. Regeringen meddelar även närmare föreskrifter om vilka uppgifter överförmyndaren eller överförmyndarnämnden ska lämna för att ska kunna föra statistik och vilken statistik ska föra. Paragrafen innehåller upplysningar om att regeringen meddelar närmare föreskrifter om länsstyrelsernas och överförmyndarnas uppgifter enligt förevarande kapitel. Den första meningen motsvarar hittillsvarande 18 § medan den andra meningen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 13. Andra meningen innehåller en upplysning om att regeringen meddelar föreskrifter om vilken statistik som ska föra över överförmyndarnas verksamhet och vilka uppgifter överförmyndarna eller överförmyndarnämnderna ska lämna till för att sådan statistik ska kunna tas fram (jfr 19 §). Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen i 11 kap. 17 a § första stycket ska endast gälla i Prop. 2013/14:225 ärenden som inleds vid tingsrätten efter ikraftträdandet. Enligt första punkten ska lagändringarna börja gälla . I ett ärende om godmanskap enligt 11 kap. 4 § eller för- valtarskap, som har anhängiggjorts vid tingsrätten före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser gälla i fråga om inhämtande av yttranden och annan utredning. Det följer av andra punkten. I sådana ärenden får rätten inte uppdra åt överförmyndaren att inhämta utredning. Däremot står det rätten fritt att begära in förslag på lämpliga ställföreträdare. Övervägandena finns i avsnitt 14. 16.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild i verksamhet som rör annan tillsyn, granskning, övervakning, m.m. 4 § Sekretess gäller hos överförmyndare eller överförmyndarnämnd i ärende enligt eller lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde lider skada eller men. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen, som enligt hittillsvarande ordning innehåller bestämmelser om sekretess i ärenden enligt , ändras på så sätt att sekretess hos överförmyndare eller överförmyndarnämnd även ska gälla i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn. Övervägandena finns i avsnitt 12. avses även gemensam överförmyndarnämnd, se 19 kap. 16 § och 6 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). Bestämmelsen omfattar uppgifter såväl om huvudmannen som om ställföreträdaren (jfr rättsfallen RÅ 1992 not. 331 och RÅ 1993 not. 5 § Sekretessen enligt 4 § hindrar inte att uppgift lämnas till en enskild enligt vad som föreskrivs i eller lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. Paragrafen, som innebär att uppgifter i ärenden hos överförmyndaren enligt 4 § i vissa fall får lämnas ut till enskilda, ändras till att gälla även i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn. Övervägandena finns i avsnitt 12. Vilka uppgifter som kan begäras ut och vem som får göra en sådan begäran framgår av 16 kap. 7 § , vilken är tillämplig även i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn, se 12 § i den Ändringen i paragrafen innebär bl.a. att ett ensamkommande barn 2013/14:225 som har god man har rätt att ta del av de handlingar som rör ställföreträdarskapet och som förvaras hos överförmyndaren. Sekretess till skydd för enskild i vissa mål och ärenden hos domstol, i vissa fall av medling, i ärenden om rättshjälp, m.m. Vissa mål och ärenden hos domstol samt vissa fall av medling Familjerättsliga mål eller ärenden 1 § Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i 1.ärende enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn, 2.ärende om adoption enligt 4 kap. , 3.ärende om anordnande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § , 4.ärende om förvaltarskap, eller 5.ärende enligt lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om en part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i 2.mål eller ärende enligt i annat fall än som anges i första stycket, 3.ärende enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, 4. mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 eller ärende enligt 8 § lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II-förordningen, 5.mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet och enligt av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar, eller 6.mål eller ärende enligt lagen (2012:318) om 1996 års . För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess för vissa uppgifter i familjerättsliga mål och ärenden hos domstol. Övervägandena finns i avsnitt 12. I första stycket läggs en femte punkt till. Tillägget innebär att sekretess ska gälla hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i ärenden enligt lagen om god man för ensamkommande barn. Sådan sekretess gäller dock bara om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:000) om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) Skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonal m.fl. 9 § En läkare eller tandläkare som är verksam inom den offentligt bedrivna hälso- och sjukvården är skyldig att, i den omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte hindrar det eller det annars inte finns särskilda skäl mot det, utföra undersökningar och ge utlåtanden över dessa på begäran av länsstyrelse, domstol, åklagarmyndighet, eller överförmyndare. En läkare som är verksam inom den offentligt bedrivna hälso- och sjukvården är på begäran av polisman skyldig att, i den omfattning övriga skyldigheter i yrkesutövningen inte hindrar det eller det annars inte finns särskilda skäl mot det, utföra en undersökning som innebär kroppsbesiktning av någon som är misstänkt för ett brott som kan ge frihetsstraff. Begränsningen i skyldigheten att utföra undersökningar och ge utlåtanden gäller inte för läkare som är verksam huvudsakligen inom öppen vård och, när det gäller undersökning och utlåtande om alkoholpåverkan, inte heller för någon annan läkare. I lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott finns det särskilda bestämmelser om utlåtanden i vissa fall. I paragrafen anges i vilken utsträckning läkare och tandläkare är skyldiga att utföra undersökningar och ge utlåtanden på begäran av vissa myndigheter. Övervägandena finns i avsnitt 5. I enlighet med den tidigare ändringen av paragrafen träder den nu föreslagna ändringen i kraft . Första stycket ändras så att den omfattar en skyldighet att utföra undersökningar och ge utlåtanden även på begäran av överförmyndaren. Sammanfattning av betänkandet Frågor om förmyndare och ställföreträdare för vuxna (SOU 2004:112) mäns och förvaltares lämplighet, kvalifikationer och utbildning. Den enskildes inflytande i frågor rörande ställföreträdarskapet, m.m. mäns och förvaltares lämplighet och kvalifikationer Utredningen föreslår att det av lagtexten skall framgå att överförmyndaren skall kontrollera den tilltänkte ställföreträdarens lämplighet i erforderlig utsträckning innan denne förordnas till god man eller förvaltare. Härigenom ges signal till överförmyndarna att aktivt söka information för att undvika att någon olämplig person förordnas till ställföreträdare. Det kan röra sig om att begära referenser, ta in uppgifter från kronofogdemyndigheten för att förvissa sig om att den tilltänkte ställföreträdaren inte är registrerad där för några skulder eller att begära ett utdrag ur belastningsregistret. Dessa åtgärder är nödvändiga för att i möjligaste mån säkerställa att den hjälpbehövande får en ställföreträdare som är kompetent att klara av uppdraget och att han inte riskerar att utnyttjas av ställföreträdaren. saknas bestämmelser om vem som ansvarar för att gode män och förvaltare får utbildning och fortbildning. I praktiken är det dock överförmyndarna som ser till att de som har uppdrag som ställföreträdare får utbildning för sin uppgift. Utredningen föreslår att det i införs en bestämmelse i vilken det föreskrivs att det är överförmyndaren som skall se till att gode män och förvaltare får erforderlig utbildning. Även om en sådan bestämmelse i viss mån kan sägas vara en kodifiering av en redan gällande ordning utgör regleringen ett viktigt avstamp i frågan om vem som skall ta initiativ till och samordna utbildningsinsatserna. Utbildningen av gode män och förvaltare bör delas in i en grundtbildning som behandlar grundläggande och praktiska frågor om ställföreträdarskap och en specialutbildning som syftar till att ge kunskaper inom ett smalare område, t.ex. demenssjukdomar. Specialutbildningen bör ses som en påbyggnadsutbildning. Länsstyrelserna bör vidare utarbeta riktlinjer för vilka moment som utbildningen av gode män och förvaltare bör innehålla. Utredningen föreslår att det i 19 kap. införs en bestämmelse i vilken det föreskrivs att skall tillse att utbildningen av överförmyndare är tillfredsställande. Den enskildes inflytande vid valet av god man och förvaltare kan den hjälpbehövande ha en uppfattning om vem han eller hon vill ha som god man eller förvaltare. För att markera den enskildes inflytande vid valet av ställföreträdare föreslår utredningen att det i 11 kap. 21 § införs en bestämmelse i vilken det före- skrivs att den person som den enskilde föreslår skall utses till ställföre- trädare under förutsättning att den som föreslås uppfyller lämplighets- kraven och vill åta sig uppdraget. Den enskildes rätt till muntlig förhandling Enligt nuvarande 11 kap. 16 § är huvudregeln att rätten skall höra den enskilde muntligen i ett ärende om anordnande av förval- tarskap eller godmanskap enligt 11 kap. 4 § . huvudregel finns det undantag. Sålunda kan rätten underlåta att hålla muntlig förhandling om det med hänsyn till den enskildes tillstånd är meningslöst att hålla en sådan förhandling eller om det kan vara skadligt för den enskilde. Vidare kan förhandling underlåtas om den enskilde själv har gjort ansökan om att få en ställföreträdare eller medgett en För att ytterligare stärka den enskildes rätt föreslår utredningen att den hjälpbehövande skall ges en ovillkorlig rätt till muntlig förhandling, om han eller hon själv begär det. Frågor om ersättning till förordnade förmyndare, gode män, förvaltare och särskilt förordnade vårdnadshavare m.fl. Ersättningens bestämmande och storlek har i ett cirkulär lämnat rekom- mendationer i fråga om lämpliga ersättningsnivåer till gode män och för- Av utredningens undersökningar framgår dock att ersättningen till förordnade ställföreträdare varierar förhållandevis mycket från kom- mun till kommun. En del organisationer för gode män och förvaltare har mot bakgrund härav framställt krav på att det i författning närmare skall fastställas vilken ersättning en förordnad ställföreträdare har rätt till. Vidare har dessa organisationer krävt att ersättningen till förordnade ställföreträdare höjs generellt sett. Det synes vara konstitutionellt tveksamt att genom förordning bestäm- ma vilken ersättning som skall utges till förordnade ställföreträdare. Enligt utredningens uppfattning bör även överförmyndaren inom ramen för en tämligen allmänt hållen lagregel avgöra hur ersätt- ningen till förordnade ställföreträdare skall bestämmas, med möjlighet Nuvarande riktlinjer beträffande lämpliga arvodesnivåer bör dock, som allmänna råd, omarbetas under länsstyrelsernas ledning och göras mer Utredningen föreslår vidare att det i 12 kap. 16 § införs en bestämmelse att överförmyndaren bör ha fattat beslut om ersättning till förordnade ställföreträdare senast efter det att en års- räkning eller sluträkning har getts in till överförmyndaren. Tidpunkten för ingivande av årsräkning Enligt nuvarande bestämmelser skall en årsräkning omfatta kalenderåret. Denna ordning har emellertid lett till att vissa överförmyndare drabbas av en anhopning av årsräkningar kring . 2013/14:225 För att göra det möjligt för överförmyndarna att sprida ut granskningen Bilaga 1 av årsräkningar över föreslår utredningen att det skall vara möjligt att tillämpa brutna räkenskapsår, dvs. besluta att en förordnad ställföreträdare skall redovisa t.ex. tidsperioden till . Den enskildes skyldighet att betala sin ställföreträdares arvode m.m. gäller enligt 12 kap. 16 § att om inte särskilda skäl föranleder något annat, skall arvode och ersättning för utgifter till den förordnade ställföreträdaren betalas med den enskildes medel i den mån hans eller hennes beräknade inkomst under det år när uppdraget utförs eller hans eller hennes tillgångar under överstiger två gånger prisbasbeloppet. Den nuvarande ordningen har kritiserats på flera punkter. För det första framstår beloppsgränsen som alltför snäv för de personer som har inkomster strax över två prisbasbelopp. För det andra medför den omständigheten att det är den enskildes inkomst före skatt som avses i paragrafen att den hjälpbehövande drabbas av negativa tröskeleffekter. För det tredje har det nya pensionssystemet med beskattningsbar pension inneburit att pensionärer som tidigare hade inkomster understigande två prisbasbelopp har en bruttoinkomst överstigande denna gräns trots att den behållna inkomsten i praktiken är densamma som . För att komma till rätta med nu nämnda problem föreslår utredningen att den nuvarande beloppsgränsen i 12 kap. 16 § om två prisbasbelopp behålls, men denna beloppsgräns skall ta sikte på den enskildes inkomst efter skatt. Härigenom tillåts den enskilde behålla ett större disponibelt belopp än innan skyldigheten att ersätta ställföreträdaren inträder. undviker man de negativa tröskeleffekterna och oönskade effekter av det nya pensionssystemet. Utredningen föreslår vidare att det klargörs i 12 kap. 16 § att den socialavgift som belöper på den förordnade ställföreträdarens arvode inte skall inkräkta på det inkomstbelopp som den enskilde skall få behålla. Några speciella frågor angående arv och testamente, avveckling av bostad med hyresrätt, tystnadsplikt, m.m. Möjlighet för god man och förvaltare att avstå från arv eller testamente I nuvarande 15 kap. 6 § finns ett förbud för en god man eller förvaltare att avstå från arv eller testamente. Ett undantag görs dock för situationen då ett särkullbarn avstår från arv till förmån för den efterlevande maken. Förbudet att avstå från arv hindrar inte en god man eller en förvaltare från att godkänna ett testamente till förmån för någon annan än huvudmannen under förutsättning att testamentet är giltigt.