prop · H103210 · 2014-05-30 00:00:00 — ska även hantera en eventuell finansiell kris så att återverkningarna på tillväxt och sysselsättning begränsas och eventuella kostnader för skattebetalarna minimeras. Inom ramverkets olika delar pågår ett kontinuerligt arbete för att stärka det finansiella systemet. De viktigaste delarna i ramverket är: Nedan lämnas en redogörelse för de olika delarna inom ramverket och vilka åtgärder som regeringen och dess berörda myndigheter vidtagit inom ramen för detta. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att skapa större motståndskraft hos bankerna för att på så sätt motverka finansiella kriser. Krav på mer och bättre kapital i finansiella institut Nya regler för kapitaltäckning har föreslagits (prop. 2013/14:228) som en följd av kapitaltäckningsdirektivet (CRD 4) som antogs av och ministerrådet . Regelverket är baserat på den s.k. 3-överenskommelsen. Det övergripande syftet med de nya reglerna är att skapa större motståndskraft mot förluster hos bankerna för att på så sätt motverka finansiella kriser. Det sker bl.a. genom höjda kapitalkrav för banker och andra finansiella institut, höjda likviditetskrav, bättre riskkontroll samt ökade möjligheter för tillsyn och sanktioner. Genomförandet av kapitaltäckningsdirektivet kommer att göra det möjligt att stärka det finansiella systemet ytterligare. Kapitalkrav minskar även ett instituts motiv att ta risker genom att ägarna har mer att förlora om institutet skulle fallera. Extra kapitalkrav på systemviktiga institut . Regeringen har aviserat att de svenska storbankerna ska ha högre kapitalkrav än vad som slås fast av EU-reglerna. Åtgärden motiveras av att den svenska banksektorn är så stor i förhållande till BNP, är beroende av utländsk marknadsfinansiering samt att ett fåtal banker dominerar marknaden. Det är i linje med den överenskommelse mellan , och (novemberöverenskommelsen), i vilken man kommunicerade att de fyra kapitaltäckningsregelverket, som ska träda ikraft i , tillåter högre kärnprimärkapitalkrav än novemberöverenskommelsen. har i en promemoria meddelat att man avser att tillämpa kärnprimärkapitalkrav på de svenska storbankerna som är högre än vad som indikerades i överenskommelsen. EU-reglerna slår fast generella minimiregler motsvarande ett kärnprimärkapitalkrav på (inklusive en kapitalkonserveringsbuffert på ). Detta kärnprimärkapitalkrav kan dock förstärkas beroende på bl.a. systemviktighet hos institiutet i fråga samt kredittillväxten i det finansiella systemet. Höjda riskvikter på bolån införde 2013 ett golv för riskvikterna på bankernas bolån. Det innebär att bolåneinstituten behöver hålla mer kapital när de lånar ut till hushåll som vill köpa bostad. Detta för att bättre spegla de kreditrisker som finns i bostadsutlåningen. Ett krav för större finansiella institut att hålla en viss buffert av likviditet började gälla i . De kvantitativa likviditetskraven var ett svenskt initiativ och gäller finansiella institut med en balansomslutning . En delegerad akt ska antas av kommissionen . Denna ska börja gälla i och övriga EU fullt ut . Syftet med likviditetsbuffetrar är att de finansiella instituten ska kunna hantera situationer med finansiell stress bättre. Arbete för att främja väl fungerande finansmarknader Väl fungerande marknader är viktiga för den reala ekonomin. Inom EU bedrivs ett arbete för att främja stabila, säkra och effektiva marknader samt för att säkerställa ökad enhetlighet mellan finansmarknaderna. Regeringen har i detta arbete ambitionen att säkerställa att regelverket även anpassas för den mindre svenska marknadens behov och struktur. De lagstiftningsåtgärder som genomförts eller förslag som presenterats syftar bl.a. till att öka genomlysningen av marknaderna, stärka den inre marknaden, reducera finansiella systemrisker och stärka investerarskyddet. 2013/14:210 Fortsatt reformering av reglerna för försäkringsföretagen Regeringens ambition är att ska ha en finansiellt stabil och effektiv försäkringsmarknad som tillgodoser konsumenternas intressen. Det är viktigt att försäkringsföretag har tillräckligt med tillgångar och likviditet för att uppfylla sina åtaganden. bidrar till ett gott konsumentskydd och till stabilitet i det finansiella systemet. Inom försäkringsområdet fortsätter därför reformeringen av solvensreglerna. Den nya solvensregleringen (Solvens II) för försäkringsföretagen börjar tillämpas . har fått ökade resurser anslag på statens budget har under treårsperioden 2012‒2014 stärkts med sammanlagt . Anslagsökningarna har bl.a. syftat till att stärka tillsyn, regelgivning och internationellt arbete. Under 2014‒2016 fortsätter satsningarna med ytterligare för bl.a. utvecklad tillsyn och stärkt konsumentskydd.2 Anslagsökningar finansieras genom företagen under tillsyn. Dessa företag betalar en årlig avgift till och avgiften ska totalt motsvara de anslagsfinansierade kostnaderna. Avgiftsintäkterna förs till inkomsttitel på statens budget. finansieras även genom avgifter för prövning av tillstånds- och anmälningsärenden. Dessa avgifter disponeras av myndigheten. Diagram 3.1 Utvecklingen av resurser 2 Satsningen medför följande resursökning för eller planerade sådana enligt följande; 2012, 2013, 31 plus 34 miljoner kronor 2014 (dubbla satsningar), 2015 och 2016. anslag har ökat Skr. 2013/14:210 mellan åren 2008‒2013, dvs. en nivåökning med . har de avgiftsintäkter som myndigheten disponerar ökat , dvs. I diagram 3.1 visas utvecklingen av resurser, såväl anslag som övriga intäkter (avgifter, bidrag och andra ersättningar). Resurserna har främst ökat med anledning av höjda tillsynsambitioner, nya regler och ökat internationellt arbete. Tabell 3.1 verksamhet fördelat på tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning (tusental timmar) -3,8 I tabell 3.1 visas hur antalet arbetade timmar inom fördelar sig över tillsyn, regelgivning och tillståndsgivning. –ökade insatserna totalt med . Antalet arbetade timmar med tillsyn har ökat , medan antalet arbetade timmar med regelgivning och tillståndsgivning har ökat respektive . Diagram 3.2 kostnader och antalet arbetade timmar Kostnad (tkr) Abetade timmar (i tusental) 2013/14:210 I diagram 3.2 jämförs antalet arbetade timmar med de totala kostnaderna för tillsyn, regelgivning och tillstånd. Under perioden 2008‒2013 har kostnaderna ökat , medan antalet arbetade timmar har ökat . En förklaring till att kostnader ökat mer än antalet arbetade timmar är att investeringarna i systemstöd ökat. Utvecklad makrotillsyn och inrättande av ett finansiellt stabilitetsråd Regeringen har gett det huvudsakliga ansvaret för makrotillsynsverktygen, inklusive kapitalbuffertar. Med den nya rollen blir ansvarsfördelningen mellan myndigheterna tydligare. Som ett led i den utvecklade makrotillsynen har regeringen inrättat ett finansiellt stabilitetsråd bestående av finansmarknadsministern och myndighetscheferna för , och . Syftet med stabilitetsrådet är att stärka både det förebyggande arbetet och samarbetet under en kris. Rådet ska vara ett diskussionsforum och inte ett beslutsfattande organ. Regeringen har vidtagit åtgärder för att öka transparensen på de finansiella marknaderna. fick i uppdrag att granska de åtgärder som beslutats i samband med lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut (förkortad stödlagen). Utgångspunkten var att löpande granska att åtgärderna också kommer hushållens och företagens berättigande intressen till del. Rapporteringen syftade också till att säkerställa att de statliga stabilitetsåtgärderna var effektiva. Med tätare rapportering om tillsyn, risker och bolån fortsätter att arbeta för en ökad transparens och öppenhet. En gemensam europeisk tillsynsstruktur och arbetar inom ramen för den gemensamma europeiska tillsynsstrukturen tillsammans med (), och tre europeiska tillsynsmyndigheter som inrättades 2011: Europeiska bankmyndigheten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Den gemensamma tillsynsstrukturen syftar till att harmonisera regler, samordna tillsynen inom EU och förhindra att nya kriser uppstår. Stödlagen ger regeringen rätt att ingripa med olika former av stöd till svenska banker och förhindra allvarliga störningar i det finansiella systemet. Stödet kan t.ex. ges i form av garantier eller kapitaltillskott. är stödmyndighet enligt stödlagen. Stabilitetsfonden ‒ en buffert för stödåtgärder beslutade att inrätta en stabilitetsfond för att finansiera stödinsatser vid finansiella kriser. Fonden utgörs av ett konto i till vilket staten tillförde när fonden inrättades. Till fonden förs även stabilitetsavgifter från kreditinstitut och andra finansiella företag. Konstruktionen med avgifter syftar till att de finansiella företagen i förväg finansierar eventuella stödåtgärder. Avsikten är att skattebetalarna ska slippa betala för de stödinsatser som staten genomför för att främja finansiell stabilitet. ansvarar för att administrera stabilitetsfonden och avgifterna till denna. I den ekonomiska vårpropositionen (prop. 2013/14:100) framgår att regeringen anser att stabilitetsfonden bör göras om till en fond med finansiella tillgångar, att målnivån för fondens omfattning tas bort och att stabilitetsfondsavgifterna ses över. Den årliga stabilitetsavgiften är av merparten av institutets skulder. Utöver den årliga stabilitetsavgiften går också avgifter för enskilda stödinsatser till stabilitetsfonden. Avgifter som betalas av de institut som har lån under det statliga garantiprogrammet är ett exempel på sådana avgifter. Tillgångar som staten får till följd av finansiellt stöd förs också till fonden, liksom återbetalat stöd eller sålda tillgångar. Om stabilitetsfondens medel inte skulle räcka, har fonden en obegränsad lånerätt hos . Vid slutet av uppgick stabilitetsfondens behållning till . I diagram 3.3 nedan illustreras prognos över stabilitetsfondens utveckling. Diagram 3.3 Stabilitetsfondens förväntade utveckling Stabilitetsfondens storlek (vänster axel) Andel av BNP (höger axel) De sista lånen inom det statliga garantiprogrammet förfaller 2015 Under åren 2008‒2011 hade banker, bostadsinstitut och vissa kreditmarknadsbolag möjlighet att avtala med staten om garantier för en del av sin upplåning. Syftet med garantiprogrammet var att underlätta bankernas och bostadsinstitutens upplåning och minska deras lånekostnader under finanskrisen. När de utställda garantierna var som störst, , garanterades inom programmet. I takt med att finansoron avtog började gamla garantier löpa ut i snabbare takt än nya ställdes ut. Vid utgången av uppgick de utestående garantierna till . De sista garantierna förfaller 2015 (diagram 3.4). Programmet väntas gå med ett samlat överskott om , vilket motsvarar de avgifter som betalats av de institut som utnyttjat garantin inom programmet. Diagram 3.4 Åtagandet inom bankgarantiprogrammet Prognos under antagande att inga nya Insättningsgarantin är ett konsumentskydd för sparande på konto som infördes . Den syftar till att dämpa oron vid en finansiell kris genom att minska risken för s.k. uttagsanstormningar. Sådana kan uppkomma om allmänheten får uppfattningen att man så snabbt som möjligt måste ta ut sina pengar från banken för att inte förlora dem. En bank kan då snabbt få finansiella problem. En väl fungerande insättningsgaranti är därmed av central betydelse för såväl konsumentskyddet som för den finansiella stabiliteten. Garantins omfattning och utformning styrs av regelverk inom och EU. höjdes det maximala ersättningsbeloppet i den svenska insättningsgarantin från till , vilket i det närmaste motsvarade en fördubbling. Höjningen omfattade hela EU och ökade därmed harmoniseringen på området. Regeringen har i förhandlingar om insättningsgarantidirektivet framfört att det bör ges möjlighet för länder utanför euroområdet att formulera det belopp som täcks av insättningsgarantin i annan valuta än euro. Regeringen har haft framgång i förhandlingarna och i direktivet som antogs framgår att täckningsbeloppet för del kommer att kunna anges i svenska kronor. Garantin finansieras genom avgifter från de anslutna instituten. De sammanlagda avgifterna ska vara av de totala garanterade insättningarna vid slutet av föregående år. fakturerades avgifter på totalt . Avgifterna placeras i en fond som förvaltas av Kammarkollegiet på uppdrag. Det samlade värdet på tillgångarna i insättningsgarantifonden var vid slutet av 2013. Inga ersättningsfall inträffade . Investerarskyddet är ett konsumentskydd för värdepapper och pengar som banker och värdepappersbolag hanterar för kunders räkning. En kund kan få ersättning för förlorade tillgångar upp till ett värde av per institut. Investerarskyddet finansieras genom avgifter från de anslutna instituten. De institut som är anslutna till investerarskyddet betalar en årlig avgift för administrationen av skyddet. Om investerarskyddet aktiveras och utbetalningar görs till investerarna, tar även ut avgifter av täcka kostnaderna för ersättningsfallet. tog ut avgifter för administrativa kostnader om . Inga ersättningsfall inträffade . Översyn av regelverk för krishantering tillsatte regeringen (Fi 2011:02) med uppgift att bl.a. se över det svenska regelverket för hantering av finansiella kriser samt myndigheternas möjlighet att ingripa vid en hotande kris. Kommittén ska föreslå åtgärder för att förbättra regelverket så att framtida finansiella kriser i första hand kan mildras och i andra hand kan lösas på ett effektivt sätt. Utgångspunkten är att skattebetalarnas intressen ska värnas och att allmänhetens förtroende för det finansiella systemet ska stärkas. överlämnade delbetänkandet Att förebygga och hantera finansiella kriser (SOU 2013:6) till regeringen. Tyngdpunkten i betänkandet ligger på att förebygga finansiella kriser och hantera likviditetsstörningar. I slutbetänkandet som ska lämnas kommer bl.a. ett förslag till genomförande av EU:s direktiv om ett krishanteringsramverk att presenteras. valutareserv har utökats och en översyn pågår För att ska vara bättre rustat för finansiella störningar och kriser har utökat valutareserven mellan början och slut. Den utökade valutareserven har finansierats genom att lånat upp utländsk valuta och lånat dessa vidare till . betalar den kostnad som har för upplåningen. Den utökade valutareserven har främst motiverats av det svenska banksystemets omfattande marknadsfinansiering i utländsk valuta. 2013/14:210 tillsattes regeringen en utredning om finansiella oberoende och balansräkning, bl.a. med uppgift att lämna förslag till hur finansiella oberoende kan säkerställas och bankens valutareserv och eget kapital dimensioneras. Utredningen lämnade sitt betänkande (SOU 2013:9). Betänkandet har remissbehandlats och är under beredning i . Erfarenheter från den senaste finanskrisen visar att statsskuldspolitiken kan ha betydelse för den finansiella stabiliteten. Det var bl.a. därför regeringen tillsatte en utredning med uppdrag att se över statsskuldspolitiken. överlämnade sitt betänkande Översyn av statsskuldspolitiken till regeringen (SOU 2014:8). I betänkandet analyseras bl.a. hur kommande regelkrav på de finansiella marknaderna kan komma att påverka efterfrågan på statspapper. I betänkandet lämnas också förslag om att ska ges möjlighet att överupplåna i syfte att säkerställa god låneberedskap i perioder när lånebehovet är lågt och statsskulden liten. Betänkandet har skickats ut på remiss och svaren ska lämnas . 3.2Insatser för stärkt konsumentskydd För att de finansiella marknaderna ska fungera väl är det viktigt med ökad genomlysning. Det är även viktigt med ökad kunskap hos enskilda konsumenter och ökad kompetens hos de finansiella aktörerna och producenterna. För att nå målen inom området stärkt konsumentskydd har en rad insatser prioriterats. 3.2.1Ökad öppenhet och bättre rådgivning För att öka öppenheten om räntorna på bolån har haft i uppdrag att överväga åtgärder för att minska det informationsövertag som banker har gentemot konsumenter. I en rapport framgår att anser att insynen är bristfällig och att det finns behov av ytterligare transparens. arbetar därför med att ta fram nya föreskrifter på området. Regeringen arbetar även aktivt för att öka jämförbarheten och insynen i olika investeringsprodukter. Det görs bl.a. genom ett jämförelsebelopp som ska visa kostnadernas långsiktiga effekt på sparandet. används ett sådant jämförelsebelopp på den svenska marknaden i form av det s.k. Normanbeloppet. Jämförelsebeloppet har även införts i den förordning om faktablad för investeringsprodukter som förhandlats inom EU. Regeringen har även vidtagit flera åtgärder för att konsumenten ska få bra villkor och därmed mer förtroende för de finansiella marknaderna: Ett förslag har presenterats om krav på skriftlig bekräftelse vid vissa telefonavtal (Ds 2013:25) för att skapa större trygghet för konsumenterna vid telefonförsäljning. Utifrån förslaget har regeringen lagt fram ett förslag om telefonförsäljning på premiepensionsområdet (prop. 2013/14:71). Förslaget har antagits av och de nya reglerna träder i kraft . Regeringen arbetar också vidare med frågorna i ett bredare perspektiv. En utredning har tillsatts om telefonförsäljning i allmänhet (dir. 2013:15) och en utredning fokuserar på telefonförsäljning av av finansiella tjänster och produkter (dir. 2014:11). En särskild utredare har fått i uppdrag att analysera om det behövs mer lagstiftning, t.ex. för rådgivning av företag som inte omfattas av tillståndsplikt (dir. 2013:55). En särskild utredare har fått i uppdrag att se över konsumentens ställning på rådgivningsmarknaden. Utredaren ska bl.a. analysera regelverket för marknadsföring och för finansiell rådgivning. Utredaren ska också analysera hur tillsynen fungerar samt utreda om konsumenterna bör få bättre möjligheter att lösa tvister (dir. 2012:98). Ett betänkande har överlämnats till regeringen Det måste gå att lita på konsumentskyddet (SOU 2014:4). Betänkandet har remissbehandlats. införde ett bolånetak om . Bolånetaket framgår av ett allmänt råd riktat till banker och andra kreditinstitut att endast bevilja lån till av bostadens marknadsvärde. Bolånetaket innebär inte ett förbud för instituten att låna ut de resterande , men vid en högre belåningsgrad än bör bostaden inte användas som pant. motiverar bolånetaket utifrån ett konsumentskyddsperspektiv, men åtgärden har även en indirekt effekt på den finansiella stabiliteten då bankernas marginal mot kreditförluster ökar. Bolånetaket innebär minskad risk för att enskilda hushålls bostadslån ska bli större än husets värde vid en prisnedgång på fastighetsmarknaden. Målet med regleringen är att motverka en osund kreditgivning på bolånemarknaden och allt högre belåningsgrader med risk för överskuldsättning som följd. Ny modell för ränteskillnadsersättning överlämnade regeringen propositionen Rättvisare regler vid förtidsbetalning av bostadslån (prop. 2013/14:44). Förslagen i propositionen syftar till att skapa en mer rättvis modell för att beräkna ränteskillnadsersättning vid förtidsinlösen av bundna bostadslån. 2013/14:210 rättvis modell underlättar låntagarens möjlighet att byta bank och minskar inlåsningseffekterna. Förslagen antogs av och kommer att träda i kraft . För att ytterligare stärka hushållens motståndskraft anser regeringen att det behövs en sundare amorteringskultur i . Mot denna bakgrund fick i uppdrag att lämna förslag på hur amorteringskulturen i kan förbättras. , som lämnades , innehöll förslag om individuellt anpassade amorteringsplaner. Förslaget syftar till att öka låntagarnas kunskap om och förståelse för betydelsen av amortering. har i samverkan med utformat en rekommendation om amorteringsplaner för sina medlemsbanker. Syftet med en sådan rekommendation är att verka för en sund amorteringskultur där bankerna i varje lånerelation ska ta fram en individuell amorteringsplan som tar hänsyn till låntagarens långsiktiga intresse och finansiella situation. Amorteringsplanerna kommer att introduceras gradvis och tillämpas fullt ut fr.o.m. . utvecklade rekommendationer om amortering. Rekommendationerna innebär att nya lån med belåningsgrad av bostadens marknadsvärde ska amorteras ned på 10‒15 år, jämfört med dagens rekommendation som avser nya lån med en belåningsgrad som överstiger . Uppdrag om genomförande av EU-direktiv om bostadslåneavtal Regeringen har gett en utredare i uppdrag att föreslå hur EU-direktivet om bostadslåneavtal ska genomföras i (dir. 2014:13). EU- direktivet syftar till att främja en inre marknad för bostadskrediter med ett högt konsumentskydd. Direktivet innehåller bestämmelser om bl.a. information till konsumenten, kreditprövning och beräkning av den effektiva räntan. Uppdraget ska redovisas . 3.2.3Stärkt tillsyn för snabblån För att stärka konsumentskyddet vid kreditgivning och bidra till att minska problem med överskuldsättning har regeringen föreslagit en ny lag, lagen (2014:275) om viss verksamhet med konsumentkrediter. Lagen innebär reglering av företag som driver viss verksamhet med konsumentkrediter s.k. snabblåneföretag. Krav ställs bl.a. på att företagen ska driva rörelsen på ett sätt som är sunt och att större ägare i företagen, liksom deras ledning, är lämpliga. För att få driva verksamheten krävs tillstånd från . Genom att verksamheten görs tillståndspliktig och ställs under tillsyn kan inspektionen kontrollera att företagen följer den nya lagen och övriga författningar som reglerar deras verksamhet. Om ett företag åsidosätter sina skyldigheter, kan ingripa med sanktioner. Regeringens förslag (prop. 2013/14:107) antogs av och den nya regleringen träder i kraft . Genom den nya konsumentkreditlagen (2010:1846) som trädde i kraft Skr. 2013/14:210 år infördes bl.a. krav på kreditprövning även för krediter som avser mindre belopp, t.ex. snabblån. har, sedan de nya reglerna trädde i kraft, utövat tillsyn över snabblåneföretagens kreditprövning och utfärdat 19 varningar till företag som brustit i sin kreditprövning. För att ytterligare stärka tillsynen över företagens kreditprövning har regeringen överlämnat en proposition till (prop. 2013/14:34) med bestämmelser om att ska ta ut en sanktionsavgift på av näringsidkare som inte gör ordentliga kreditprövningar. De nya bestämmelserna, som trädde i kraft , syftar till att stärka konsumentskyddet och minska risken för överskuldsättning. 3.2.4Ökad kunskap hos konsumenter ‒ finansiell folkbildning Regeringen har även vidtagit flera åtgärder för att stärka allmänhetens kunskaper om finansiella tjänster och produkter. Privatekonomi har införts som ämne både i gymnasieskolan och i genom tillägg i läroplanen. har fått som mål att genom finansiell folkbildning stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden och har tilldelats särskilda medel för detta. Merparten av arbetet har bedrivits i samverkan med andra myndigheter, företag och organisationer via det nationella . a. med , , , Konsumenternas Bank- och samt i detta arbete. Insatserna med finansiell folkbildning har ökat och når allt fler. Nedan följer exempel på folkbildningsinsatser som genomfördes . Under beteckningen Trygga din ekonomiska framtid hölls kurstillfällen för fackliga ombud, lärare samt kommunernas konsumentvägledare. Studiehäften från har distribuerats och det samlade kursinnehållet har gjorts tillgängligt via webben och via sändningar i . TV-inspelningar har även gjorts tillgängliga som undervisningsmaterial för svenska universitet och högskolor via UR access. Tvådagarskursen Trygga din ekonomiska framtid har till exempel sänts i Kunskapskanalen (SVT). Kurser under namnet Tryggare ekonomi på äldre dar har påbörjats, för att utbilda vidareinformatörer från de fem stora pensionärsorganisationerna. deltar i projektet i samverkan med , och . Det ordnas utbildningstillfällen i kommuner över hela landet där unga arbetslösa bjuds in till tvådagarskurser i vardagsekonomi och konsumenträtt. Läroplanerna för skolans högstadium och gymnasium innebär att alla elever ska få del av undervisning i privatekonomi, främst