prop · H10379 · 2014-02-03 00:00:00 — tjänster enligt det tecknade abonnemanget. Hit hör även andra begräns- 2013/14:79 ningar som krävs med hänsyn till funktioner eller egenskaper hos den elektroniska kommunikationstjänsten eller med hänsyn till säkerheten i det elektroniska kommunikationsnätet. När den inledande bindningstiden har gått ut ska konsumenten enligt tredje stycket första meningen på ett tydligt sätt underrättas om sin rätt att begära att ett operatörslås ska tas bort kostnadsfritt och utan dröjsmål. Bestämmelsen i andra meningen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Sammanfattning av promemorian Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster (Ds 2013:9) , , har i ett par rapporter konstaterat att det finns starka skäl att begränsa längden på uppsägningstid i konsumentabonnemang och att SIM-kortslås kostnadsfritt bör upphöra att gälla efter bindningstidens slut. PTS har också dragit slutsatsen att det bör övervägas att lagstifta om en maximal bindningstid för konsumentabonnemang som är kortare än nuvarande 24 månader. har myndigheten konstaterat att det saknas underlag för att bedöma vilken effekt det får på kundrörligheten på marknaden. Även menar i rapporter att den maximala bindningstiden, liksom en uppsägningstid , är för lång. anser därför att lagen borde ses över. Finns det problem och i så fall, vilka är de? Kundnöjdheten inom telekomsektorn har enligt Svenskt Kvalitetsindex (SKI) kontinuerligt förbättrats och privatkunder inom samtliga delmarknader är sammantaget nöjda. Dock har den positiva utvecklingen stannat av eller försämrats något . Prisbilden har sannolikt en viss betydelse. Enligt OECD-statistik ligger svenska priser för elektronisk kommunikation allmänt sett i den lägsta kvartilen bland medlemsstaterna. Priserna i har också sjunkit betydligt . Vid en jämförelse mellan konsumentundersökningar kan man konstatera att en majoritet av kunderna anger att de är nöjda. I undersökningar som jämför marknader inom olika sektorer ligger kundnöjdheten inom just elektronisk kommunikation dock runt eller under genomsnittet av alla marknader. Även om de flesta kunder anger att de är nöjda finns ändå ett betydande antal kunder som inte är det, vilket framkommer både i konsumentundersökningarna och av det faktum att det inkommer klagomål till olika instanser. De problem som framförallt kommer fram är följande. Många konsumenter upplever problem i samband med själva bytet av leverantör, särskilt att det är krångligt, tar och att man förlorar pengar till den första leverantören. Erbjudanden och avtalsvillkor upplevs av kunder som svårgenomträngliga, vilket gör att konsumenterna utan full insikt om konsekvenserna riskerar att låsas in i långa avtalsperioder och genom SIM-kortslås. Leverantörerna har inte lyckats infria löften i fråga om upplevelse av täckning och datakapacitet. Många konsumenter upplever en osäkerhet om vad det är man köper respektive vad man får och har svårt att jämföra olika erbjudanden. Ett antal åtgärder för att underlätta möjligheten att byta leverantör av elektroniska kommunikationstjänster har föreslagits av PTS eller som lösningar på de problem som nämns ovan. Till det kommer transparensskapande åtgärder som hjälper konsumenterna att välja bättre. En del av dessa är redan under genomförande men har inte hunnit få genomslag. Nedan sammanfattas den bedömning som görs i promemorian av åtgärderna, och där det är relevant ges rekommendationer och lagförslag. Åtgärder för att öka rörligheten PTS och menar att uppsägningstiden bör vara kortare än de som är vanligt på stora delar av marknaden. Även om de flesta konsumenter är ganska nöjda med sina leverantörer har de betydligt sämre erfarenheter av leverantörsbyten. Konsumenterna fokuserar när de väljer leverantör på de grundläggande villkoren i ett erbjudande och fäster mindre uppmärksamhet vid andra villkor. Som ett resultat av det finns det begränsade incitament för företagen att konkurrera med andra delar av avtalsvillkoren än de mest centrala. Uppsägning av avtal ligger dessutom ofta fram i tiden. Det är sammantaget mindre troligt att problemet skulle lösas av marknadens aktörer själva genom konkurrens. Uppsägningstiden bör därför genom lagstiftning begränsas till en månad. har föreslagit att den maximala tillåtna avtalstiden för konsumenter, 24 månader, sänks till 12 eller 6 månader. Konsumenterna som grupp är heterogent sammansatt och har sinsemellan olika efterfrågan på elektroniska kommunikationstjänster. Den genomsnittliga svenska konsumenten som vill ha en smart telefon föredrar ett 24-månaders kontrakt, eftersom det allmänt bedöms vara det ekonomiskt mest fördelaktiga. Andelen sådana abonnemang har ökat kraftigt främst på grund av prisnivån på smarta telefoner. Svenska leverantörer erbjuder rabatt på telefonen i utbyte mot 24- månadersavtal jämfört med att köpa telefon och teckna abonnemang separat. Att begränsa den maximala avtalslängden eller kortare skulle minska valmöjligheterna för konsumenterna som helhet. Det finns indikationer på att leverantörsrabatterna påtagligt skulle minska eller tas bort om den maximala bindningstiden förkortades. En kortare bindningstid riskerar också att få negativa effekter på investeringar och genomslag för ny teknik. I jämförelse med , som har sex månaders maximal bindningstid, har större sprid- ning av smarta telefoner, mer mobil datatrafik per användare och har infört och rullat ut 4G-nät tidigare och snabbare än i Mot bakgrund av det ovanstående överväger skälen mot att ytterligare förkorta den maximala inledande bindningstiden för ett avtal mellan en konsument och leverantörer av elektroniska kommunikationstjänster. Leverantörslåsta telefoner (SIM-kortslås) PTS rekommenderar att SIM-kortslås, som innebär att telefonen bara kan användas med ett abonnemang från en viss leverantör, endast bör tillåtas och under förutsättning att låset kostnadsfritt upphör att gälla efter bindningstidens slut. Så länge terminalen i någon mening ägs av leverantören, dvs. innan den är avbetalad av konsumenten, är det rimligt att leverantören har rätt att vidta åtgärder för att säkerställa att terminalen används på det sätt som avses enligt abonnemangsavtalet. Det förutsätter att det såväl i marknadsföring och annan information innan avtalet ingås som i själva avtalet tydligt framgår vilka begränsningar SIM-kortslåset medför i fråga om användningen av terminalen. Det är rimligt att sådana begränsningar tas bort utan dröjsmål eller ytterligare kostnader för konsumenten när den ursprungliga avtalstiden löpt ut och terminalen ägs av konsumenten. SIM-kortslås bör därför bara vara tillåtet under den inledande bindningstiden, och under förutsättning att det tydligt framgår av marknadsföring och avtal vilka begränsningar det medför när det gäller användningen av terminalen. Åtgärder för att öka transparensen Lagförslagen i denna promemoria ska ses i ett sammanhang tillsammans med de transparensåtgärder som presenteras nedan. Båda typerna av åtgärder behövs för att lösa de problem som identifierats, genom att göra det lättare att välja och byta leverantör av elektroniska kommunikationstjänster. Konkurrens är avgörande för att konsumenterna får ett bra tjänsteutbud. måste erbjudanden och annan information vara så tydliga att konsumenter utifrån informationen enkelt kan byta tjänsteleverantör. Informationskrav vid marknadsföring och avtal PTS har remitterat utkast till verkställighetsföreskrifter och allmänna råd till bestämmelsen i lagen om elektronisk kommunikation om vad ett konsumentavtal ska innehålla. Utkasten rör bl.a. vilken information som ska finnas i avtal kring priser, tjänsters kvalitet och eventuella begränsningar i tjänsterna samt i vilken form informationen bör ges. har ändrat sina föreskrifter om prisinformation så att de bl.a. omfattar särskilda krav på prisuppgifter vid försäljning av mobiltelefoner med tillhörande abonnemang. har angett att man tänker följa upp effekten av föreskrifterna . Tydlighet och transparens i avtalsvillkor och annan information är nödvändigt för att skapa förutsättningar för konsumenterna att skaffa sig överblick och kunna göra jämförelser mellan olika alternativ på marknaden. Det är troligen också den åtgärd som har störst direkt verkan och för med sig den minsta risken för negativa externa effekter. De åtgärder som myndigheterna nu vidtar är en viktig del av arbetet för att öka konsumenternas möjligheter att byta leverantör av elektroniska kommunikationstjänster. Tjänst för att kunna följa kostnader för konsumtion i realtid har föreslagit att regeringen initierar en analys av förutsättningarna för att visa kostnader för konsumtion av elektroniska kommunikationstjänster i realtid. Sedan publicerade sin rapport har den typen av tjänster som myndigheten efterfrågar utvecklats. För mobila terminaler finns t.ex. applikationer som mäter och kontinuerligt visar överförda datamängder och som hämtar sin information från tjänster motsvarande Mina sidor. Det är däremot osäkert hur väl kända dessa tjänster är . De bör lyftas fram av leverantörer och myndigheter genom existerande kanaler. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation dels att 5 kap. 15 a § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 5 kap. 15 b §, av följande lydelse. Den som tillhandahåller elektro- Den som tillhandahåller elektro- avtal med en längsta giltighetstid avtal med en längsta giltighetstid en konsument och den som till- nikationstjänster får inte ha en Ett avtal mellan en konsument ska också gälla för andra slut- användare som begär det. tjänster får inte ha ningstid än 24 månader, eller 2. en längre uppsägningstid än Andra stycket 1 ska också gälla 1 Senaste lydelse 2011:590. avtal mellan en konsument och den som tillhandahåller all- gäller användningen av terminal- Denna lag träder i kraft . , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Hovrätten för övre , , , (), , , Verket för innovationssystem, , , , Myndigheten för Radio och TV, C , , , , , Net 1 AB, , , , , , , , Konsumenter, , , , , , , Telefonaktiebolaget , , , . Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 kap. 15 b och 15 c §§, av följande lydelse. Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster får i avtal med en konsument inte ställa upp villkor som innebär att uppsägningstiden för konsumenten är längre än en månad. I fråga om avtal med bindningstid får villkoren inte innebära att konsumenten måste säga upp avtalet tidigare än en månad före bindningstidens utgång för att avtalet ska upphöra att gälla . Den som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster och som har träffat avtal med en konsument om abonnemang med bindningstid, i kombination med tillhandahållande av terminalutrustning, ska efter den inledande bindningstiden på begäran av konsumenten ta bort operatörslås kostnadsfritt och utan dröjsmål. Med operatörslås avses sådana begränsningar när det gäller användningen av terminalutrustning som en tjänsteleverantör har 1 Jfr och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 398L0034), senast ändrat genom och rådets förordning (EU) nr 1025/2012 (EUT L 316, 14.11.2012, s. 12, Celex 32012R1025). infört eller låtit införa för hindra att utrustningen används för nyttjande av andra leveran- bart efter den inledande bind- ningstidens utgång på ett tydligt dennes rätt enligt första stycket. meddela föreskrifter om på vilket sätt underrättelsen ska lämnas. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: 5 kap. 15 c § I tredje stycket anges att tjänsteleverantören ska tydligt underrätta konsumenten om dennes rätt att enligt första stycket få ett befintligt I andra meningen anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om på vilket sätt underrättelsen ska lämnas. Bestämmelsen är alltså ett bemyndigande enligt 8 kap. 3 § regeringsformen. Emellertid synes fråga här vara om en typisk verkställighetsföreskrift, som regeringen enligt 8 kap. 7 § första stycket 1 regeringsformen får meddela utan stöd av något bemyndigande (jfr Lagrådets yttrande i prop. 2002/03:110 s. 594 f.). Vid föredragningen har det upplysts att bemyn- digandeformen har valts i lagen därför att tveksamhet kan uppkomma om huruvida kommande föreskrifter verkligen endast utgör verkställighets- Något utkast till föreskrifter föreligger inte för Lagrådet. går således inte att bedöma om den kommande regleringen på just denna punkt, sättet för lämnande av underrättelse, kan anses innebära mera än Det förefaller inte sannolikt att så skulle vara fallet; skulle det däremot vara så, bör till grund för ett bemyndigande läggas åtminstone någon redovisning av vad bemyndigandet avser. föreliggande underlag förordar Lagrådet att andra meningen utformas som en upplysningsbestämmelse (där alltså får meddela byts mot Sådana upplysningsbestämmelser är inte främmande för den aktuella lagen (se t.ex. 5 kap. 6 §). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , Hatt, Ek, , , , . Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2013/14:79 Lätt byte – enklare att välja ny leverantör av elektroniska kommunikationstjänster.