prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Regeringen har i ett tidigare skede även haft alternativet att inte ingå ett avtal om FATCA med . Detta hade emellertid varit mycket negativt för såväl de finansiella instituten som de enskilda kontohavarna, något som även understryks av att ingen av remissinstanserna avstyrker ett genomförande av avtalet. Svensk Försäkring, Näringslivets skattedelegation (NSD) och konstaterar att det bilaterala som ingåtts på många sätt innebär att efterlevnaden av underlättas i förhållande till alternativet att direkt tillämpa amerikansk lagstiftning samt att förutsägbarheten och rättssäkerheten ökar eftersom rapportering ska ske till i stället för till den amerikanska skattemyndigheten. Till NSD:s yttrande har anslutit sig. 8.2 Konsekvenser för de offentliga finanserna Regeringens förslag syftar till att införa de bestämmelser om inhämtande och överföring av uppgifter som krävs enligt . berör enbart hur information ska lämnas till och därifrån vidarebefordras till den amerikanska federala skattemyndigheten Förslagen kommer således inte att medföra något förändrat skatteuttag i , och därmed inte heller några innebär även att uppgifter ska lämnas från till om finansiella konton i som innehas av svenska personer. Det kan inte uteslutas att de upplysningar som på det sättet kommer till del medför att skatt kan tas ut i något fler fall än . emellertid omöjligt att uppskatta hur stor sådan effekt kan bli till följd av de lämnade upplysningarna. Några offentligfinansiella effekter kan därför inte heller beräknas till följd av denna förändring. Konsekvensen av att inte införa bestämmelser för att uppfylla kraven i skulle bli mycket stora. Om inte villkoren i avtalet följs blir följden att skatt innehålls för den amerikanska federala skattemyndighetens räkning på all avkastning på amerikanska Prop. 2014/15:41 investeringar som betalas till svenska finansiella institut. avkastning uppgår till mycket stora belopp skulle effekterna av en sådan beskattning bli mycket omfattande för svenska företag och i förlängningen även få offentligfinansiella effekter. Genom förslagen i propositionen undviks denna effekt. 8.3Konsekvenser för enskilda och företag De finansiella institutens identifiering av rapporteringspliktiga konton Den granskningsprocedur som ska genomföras för att identifiera rapporteringspliktiga konton och icke FATCA-deltagande finansiella institut åligger de rapporteringsskyldiga finansiella instituten. För de rapporteringsskyldiga finansiella instituten medför således bestäm- melserna en ökad administrativ börda som medför kostnader. När bestämmelserna införs kommer det att medföra en initial kostnad för att granska alla befintliga konton hos ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut och bland dessa identifiera rapporteringspliktiga konton. Bestämmelserna innebär vidare en återkommande årlig kostnad för att identifiera rapporteringspliktiga konton bland de konton som öppnas och för att undersöka om något konto som öppnats har ändrat status och blivit rapporteringspliktigt. anser att de administrativa kostnaderna för berörda företag är ofullständigt beskrivna i promemorian och samma kritik riktas mot de övriga kostnaderna. Eftersom granskningsproceduren är helt ny är det emellertid inte möjligt att göra en rimlig uppskattning av vilka kostnader den kommer att medföra. Kostnaden kommer i stor utsträckning att variera mellan olika rapporteringsskyldiga finansiella institut beroende på bl.a. vilken verksamhet som bedrivs, hur många kontohavare institutet har och vilka uppgifter om kontohavarna som redan finns tillgängliga hos respektive institut. För att på ett effektivt sätt kunna genomföra granskningsproceduren kommer det att krävas förändringar av exempelvis it-system, vilket medför en engångskostnad för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten. Hur omfattande och kostsamma dessa förändringar blir är sannolikt mycket varierande beroende på bl.a. vilket system det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har , och det är därför inte heller möjligt att uppskatta kostnaderna för dessa. Eftersom granskningsproceduren, som redan nämnts, är helt ny har underlag för att göra beräkningar med tillräcklig tillförlitlighet inte kunnat inhämtas. Beräkningar gjorda under sådana förutsättningar riskerar enligt regeringens mening att bli mer missvisande än klargörande. Regeringen finner inte skäl att ifrågasätta vad ett antal remissinstanser, däribland Näringslivets skattedelegation och Svensk Försäkring, anför om att FATCA-lagstiftningen kommer att innebära en avsevärd ökning av den administrativa bördan för de finansiella instituten överlag eftersom den granskningsprocedur som krävs är mycket omfattande samt kräver betydande investeringar och innebär löpande kostnader för it-system och personal. Svensk Försäkring uppger att det rör sig om avsevärda belopp. Ökningen av den administrativa bördan för 2014/15:41 såväl företag som enskilda måste dock ses i ljuset av de konsekvenser det skulle medföra om åtgärder inte vidtogs för att uppfylla kraven enligt . Som tidigare nämnts skulle då 30 procents skatt innehållas på alla betalningar med amerikansk källa till svenska finansiella institut. Effekten av detta skulle bli kraftigt negativ för såväl de finansiella instituten som de enskilda kontohavarna. De finansiella institutens skyldighet att lämna kontrolluppgifter till Utöver identifiering av rapporteringspliktiga konton åligger det de rapporteringsskyldiga finansiella instituten att lämna kontrolluppgifter till som innehåller de uppgifter som framgår av bestämmelserna. Uppgifterna ska lämnas för varje rapporteringspliktigt konto och kan innehålla en mängd olika uppgifter, såsom saldo eller värde, sammanlagd ränta, utdelning och annan avkastning och sammanlagd ersättning vid försäljning eller inlösen av tillgångar. Vilka uppgifter som ska lämnas varierar beroende på vilken typ av rapporteringspliktigt konto det rör sig om. Generellt kan dock sägas att en kontrolluppgift som ska lämnas enligt de föreslagna bestämmelserna normalt är betydligt mer omfattande än de kontrolluppgifter som lämnas enligt dagens regler. Eftersom flera av de uppgifter som ska lämnas enligt förslagen i denna proposition inte lämnas är det svårt att fullt ut jämföra tidsåtgången för lämnande av en kontrolluppgift enligt dagens regler med de föreslagna kontrolluppgifterna. Vissa paralleller kan dock dras mellan de kontrolluppgifter som föreslås lämnas och de kontrolluppgifter som inte längre behöver lämnas efter avskaffandet av förmögenhetsskatten. I samband med att förmögenhetsskatten avskaffades gjordes beräkningar för vilken minskning av den administrativa bördan det medförde att vissa kontrolluppgifter inte längre behövde lämnas. De berörda kontrolluppgifterna var KU 20 (ränteintäkter och fodringsrätter), KU 25 (ränteutgifter och skulder) samt KU 31 (Kontrolluppgift från företagens affärssystem). De uppgifter som skulle lämnas i dessa kontrolluppgifter överensstämmer inte helt med de uppgifter som ska lämnas enligt de aktuella förslagen. I brist på bättre jämförelsematerial kan dock vissa slutsatser dras av den administrativa börda som dessa kontrolluppgifter bedömdes medföra. Företagens administrativa kostnader förknippade med de nämnda kontrolluppgifterna finns uppskattade i databas . Mätningen av dessa kontrolluppgifter, KU 20, KU 25 samt KU 31, är gjord utifrån en indelning efter hur många kontrolluppgifter som lämnas av varje berört företag. Gruppindelningen är: 1) de företag som lämnar mer än 1 000 kontrolluppgifter, 2) de som lämnar mellan 100 och 1 000 kontrolluppgifter, 3) de som lämnar mellan 50 och 100 kontrolluppgifter, 4) de som lämnar mellan tio och 50 kontrolluppgifter samt 5) de som lämnar högst tio kontrolluppgifter. Anledningen till att en uppdelning gjorts i olika grupper av kontrolluppgiftsskyldiga utifrån antalet lämnade kontrolluppgifter är att även om den totala tidsåtgången är högre för ett företag som lämnar många kontrolluppgifter, så sjunker tidsåtgången per lämnad kontrolluppgift i takt med att antalet lämnade uppgifter ökar. finns uppskattat den tidsåtgång som beräknas för att lämna kontrolluppgifter för var och en av de fem olika grupperna samt hur många berörda företag som återfinns i de olika grupperna. Gemensamt för samtliga grupper och kontrolluppgifter är antagandet att det kostar ca att utföra arbetet. Tidsåtgången är, för var och en av KU 20, KU 25 och KU 31, uppskattad till: för grupp 1) , för grupp 2) , för grupp 3) , för grupp 4) , samt för grupp 5) . Den absoluta majoriteten av berörda företag, , finns i den grupp som lämnar upp till tio kontrolluppgifter, för att sedan successivt bli allt färre i de grupper som lämnar fler kontrolluppgifter. Med hänsyn till att de kontrolluppgifter som föreslås lämnas kan antas bli betydligt mer omfattande än de som uppgifterna i avser finns det dock skäl för att uppskatta tidsåtgången till den dubbla i förhållande till den tid som anges för dessa kontrolluppgifter. Antalet företag som kan antas bli skyldiga att lämna kontrolluppgift enligt de föreslagna reglerna kan med stöd av uppgifter ur databasen uppskattas till drygt 8 000. I brist på annat underlag antas fördelningen mellan kontrolluppgiftsskyldiga som ska lämna många respektive få kontrolluppgifter överensstämma med fördelningen mellan de kontrolluppgiftsskyldiga som lämnade de nämnda kontrolluppgifterna om förmögenhet. Om det antas att även timkostnaden för att lämna kontrolluppgift enligt de nu föreslagna reglerna är , men att det tar dubbelt så att lämna en sådan kontrolluppgift i förhållande till dem som lämnades om förmögenhet, kan den nu föreslagna kontrolluppgiftsskyldigheten antas öka de sammanlagda administrativa kostnaderna för alla kontrolluppgiftsskyldiga med sammantaget. Denna kostnad bedöms utgöra endast en liten del av den sammantagna kostnaden som innebär för ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut. Den stora kostnaden för institutet ligger i genomförandet av granskningsproceduren för att identifiera rapporteringspliktiga konton och icke FATCA-deltagande finansiella institut. Enskilda kontohavare ska i vissa fall komma in med ett intygande som innehåller utländskt skatteregistreringsnummer till ett rapporterings- skyldigt finansiellt institut. Det kan även tänkas att kontohavaren i andra situationer måste svara på frågor eller komma in med dokumentation för att underlätta för ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut att identifiera rapporteringspliktiga konton. Det är inte möjligt att uppskatta den bördan som detta kan medföra för enskilda kontohavare, men ökningen bör vara relativt begränsad. Indirekt kan dock enskilda kontohavare även påverkas om de administrativa kostnader som förslagen medför för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten övervältras på kunderna genom exempelvis höjda avgifter. Det är dock inte heller möjligt att förutse eller uppskatta några sådana effekter. Frågor om behandlingen av personuppgifter och överföring av sådana till tredje land behandlas i avsnitt 5.3. 2014/15:41 8.4 Konsekvenser för och de allmänna åläggs en skyldighet att ta emot vissa uppgifter som ska lämnas som kontrolluppgifter och att vidarebefordra dessa uppgifter till den amerikanska federala skattemyndigheten. Dessa uppgifter måste kunna hanteras inom datasystem och hållas avskilda från andra uppgifter som inte omfattas av krav på informationsutbyte. Avtalet bygger på att det är de finansiella enheterna själva som genomför identifieringsproceduren och gör de bedömningar som krävs i samband med den. Även om i sig inte innebär något krav på att ska kontrollera att de finansiella enheterna har genomfört identifieringsproceduren på ett korrekt sätt och att risken för en bristande tillämpning av avtalet ligger hos den finansiella enheten så kommer sannolikt att få besvara frågor om hur lagstiftningen om uppgiftslämnandet och IDKL ska tolkas. Frågorna om tillämpningen kommer troligtvis främst att komma från finansiella företag, men även företag i andra branscher och privatpersoner kommer sannolikt att kontakta med frågor om vad FATCA innebär för dem. FATCA-lagstiftningen kommer att innebära att information om regelverket måste tas fram hos och göras tillgänglig såväl för finansiella institut som för enskilda. Införandet av FATCA-lagstiftningen medför kostnader av engångskaraktär för avseende anpassningar i befintliga it- system, framtagande av nya tekniska format, it-system och blanketter, samt extern information och utbildning m.m. Även kostnader för intern utbildning om regler och rutiner för handläggning och hantering av inlämnade kontrolluppgifter, utskick och mottagande av kontrolluppgifterna m.m. tillkommer. De initiala kostnaderna beräknas av till . Därtill beräknar kostnaderna för löpande drift och underhåll av it-system, tekniskt format, blanketter, information och kontroll m.m. till . Löpande årliga kostnader för tillämpning, handläggning, granskning av att regelverket efterföljs m.m. kommer att bero på antalet ärenden och komplexiteten i dessa. uppskattar den årliga kostnaden för detta till . Sammantaget bedöms FATCA-lagstiftningen öka kostnader med utöver de initiala kostnaderna. Utgångspunkten är att tillkommande utgifter för får hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar inom utgiftsområdet. Regeringen avser att följa utvecklingen avseende resursbehovet för arbetet. Förslagen bedöms inte påverka de allmänna förvaltningsdomstolarna. 9.1Förslaget till lag om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. I första stycket anges att lagen gäller för sådan identifiering av konton som finansiella institut ska göra och som avses i avtalet mellan och förenta staters regering för att förbättra internationell efterlevnad av skatteregler och för att genomföra FATCA (). Vad som avses med rapporteringspliktigt konto framgår av 2 kap. 21 §. Av 2 kap. 19 § tredje stycket framgår att ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses vara ett svenskt finansiellt institut och att ett svenskt finansiellt instituts fasta driftställe i en annan stat eller jurisdiktion inte ska anses vara ett svenskt finansiellt institut. Eftersom endast svenska finansiella institut kan vara rapporteringsskyldiga finansiella institut, kan bara finansiella konton hos eller hos fasta driftställen i vara rapporteringspliktiga konton enligt denna lag. Ett finansiellt konto hos ett svenskt instituts fasta driftställe i utlandet kan dock inte vara ett rapporteringspliktigt konto enligt denna lag. Här är det endast fråga om att identifiera sådana konton som i benämns ”amerikanska” rapporteringspliktiga konton. De konton som i avtalet benämns ”svenska” rapporteringspliktiga konton ska i stället identifieras av finansiella institut i . FATCA är en förkortning av den amerikanska lagstiftningen Foreign Account Tax Compliance Act. I andra stycket anges att lagen också gäller för sådan identifiering av icke-deltagande finansiella institut och vid sådant tillhandahållande av information om betalningar till sådana som avses i . Som framgår av 2 § finns bestämmelser om detta i 6 kap. 7 och 8 §§. Paragrafen har, liksom hela kapitlet, utformats i enlighet med I paragrafen anges lagens innehåll. Paragrafen har, liksom hela kapitlet, utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen finns en inledning till kapitlet samt en lista med begrepp, termer och uttryck som används i lagen. Listan är uppställd i bokstavsordning. Där finns de begrepp, termer och uttryck som är förklarade i detta kapitel och i 3 kap. I paragrafen tillsammans med 3 och 4 §§ finns definitionen av begreppet aktiv icke-finansiell enhet. Definitionen motsvarar definitionen av begreppet Aktiv NFFE i avsnitt VI.B 2–4 i bilaga I till . NFFE är en förkortning av den amerikanska motsvarigheten till begreppet icke-finansiell enhet som inte är en amerikansk enhet. används i stället det svenska begreppet. definitionen av NFFE har inte ansetts nödvändig att ta in i lagen. gemensamma förutsättningar för de enheter som räknas upp i punkterna 1–9 gäller att det rör sig om en enhet som inte har hemvist i och som inte är ett sådant finansiellt institut som avses i 6–10 §§. I första stycket 1 anges att en enhet vars bruttointäkter till mindre än hälften utgörs av intäkter från annan verksamhet än rörelse är en aktiv icke-finansiell enhet om de tillgångar som enheten innehade under föregående kalenderår eller föregående annan lämplig rapporterings- period till mindre än hälften utgjordes av tillgångar som genererar, eller innehas i syfte att generera, sådana intäkter. Med rörelse avses här även värdepappersrörelse enligt 1 kap. 5 § 28 lagen (2007:528) om Med annan lämplig rapporteringsperiod avses t.ex. enhetens räkenskapsår om det är ett annat än kalenderåret. I första stycket 2 anges att en enhet vars andelar är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad är en aktiv Vad som avses med att en andel är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad anges i 12 och I första stycket 3 anges att enheter är aktiva icke-finansiella enheter också om de är närstående till en icke-finansiell enhet vars andelar är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad. I första stycket 4 anges att en enhet är en aktiv icke-finansiell enhet om den har sitt säte i ett amerikanskt territorium och om samtliga personer med ägarintresse i enheten har sin faktiska hemvist i det amerikanska Begreppet amerikanskt territorium definieras i 21 §. I första stycket 5 anges att vissa offentliga organ m.m., däribland politiskt förvaltningsområde under en regering, ska anses vara aktiva I avsnitt VI.B 4 d i bilaga I till tydliggörs att politiska förvaltningsområden under en regering innefattar delstater, provinser, regioner och kommuner. I är det alltså fråga om kommuner och landsting. I första stycket 6 beskrivs s.k. holdingbolag som ska anses vara aktiva I andra stycket föreskrivs dock ett undantag från I första stycket 7 anges att enheter som bedriver nystartad näringsverksamhet under vissa förutsättningar ska anses vara aktiva icke- I första stycket 8 anges att vissa enheter som genomgår omorganisation ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. En av förutsättningarna för detta är att enheten inte avser att bedriva näringsverksamhet som utgör verksamhet i ett finansiellt institut. I första stycket 9 anges när ett koncerninternt s.k. treasurycenter ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet. I andra stycket anges att en enhet som avses i första stycket 6 inte ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet om den fungerar som eller utger sig för att vara en investeringsenhet vars syfte är att förvärva eller finansiera bolag och sedan inneha andelar i dessa bolag som anläggningstillgångar för investeringsändamål. Här avses bolag och fonder som utger sig för att vara riskkapitalbolag och riskkapitalfonder, såsom private equity-fonder, venture capital-fonder och leverage buyout- fonder. Det kan vara både svenska och utländska typer av investeringsenheter. Se även avsnitt 6.1.6. I paragrafen anges ytterligare enheter, utöver de som anges i 2 eller 4 §, som ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. Det rör sig här om enheter som ägnar sig åt välgörande ändamål eller i övrigt ägnar sig åt verksamhet som är till nytta för det allmänna samt vissa andra organisationer utan vinstsyfte. Punkten 4 har delvis utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen anges ytterligare enheter, utöver de som anges i 2 eller 3 §, som ska anses vara aktiva icke-finansiella enheter. I första stycket anges att sådana stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och andra juridiska personer som är undantagna från skattskyldighet enligt 7 kap. 3–17 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, är aktiva icke-finansiella enheter. Dessa enheter är ofta att betrakta som aktiva icke-finansiella enheter redan med tillämpning av 3 §. Här tydliggörs dock att även de enheter som avses här och som inte faller in under det som anges i 3 § ska betraktas som aktiva icke-finansiella enheter. I andra stycket anges att även en källskatteinnehållande enhet ska anses vara en aktiv icke-finansiell enhet. Begreppet källskatteinnehållande enhet definieras i 21 §. I paragrafen definieras begreppet deltagande finansiellt institut. Definitionen får betydelse för tillämpningen endast när det är fråga om att avgöra om ett finansiellt institut som varken är svenskt eller amerikanskt är ett deltagande finansiellt institut. Begreppet syftar på sådana finansiella institut som i den amerikanska lagstiftningen och i de mellanstatliga avtalen kallas ”Participating FFIs”. Av första stycket framgår även vad som avses med begreppet . Ett är ett avtal som ingås mellan ett finansiellt institut och den amerikanska federala skattemyndigheten om att det finansiella institutet ska rapportera amerikanska rapporteringspliktiga konton direkt till den amerikanska federala skattemyndigheten i enlighet med den amerikanska FATCA- lagstiftningen. Sådana avtal ska ingås av finansiella institut i stater och jurisdiktioner som har ingått mellanstatligt avtal enligt modell 2 och av finansiella institut i stater och jurisdiktioner som inte har ingått något mellanstatligt avtal. i stater och jurisdiktioner som har ingått mellanstatligt avtal enligt modell 1 ska dock inte ingå sådana avtal. Ett mellanstatligt avtal enligt modell 1 är ett sådant som har ingått och innebär att de finansiella instituten lämnar uppgifter om rapporteringspliktiga konton till sina nationella skattemyndigheter som sedan utbyter informationen med den amerikanska federala skattemyndigheten, i stället för att instituten lämnar uppgifter direkt till den amerikanska skattemyndigheten. I andra stycket anges att med deltagande finansiellt institut avses även ett finansiellt institut som beskrivs i ett mellanstatligt avtal enligt modell 2 och som har samtyckt till att uppfylla kraven i ett samt en sådan filial till ett rapporteringsskyldigt amerikanskt finansiellt institut som är behörig förmedlare om filialen inte är ett sådant rapporteringsskyldigt institut som avses i 20 §. I tredje stycket anges vad som avses med mellanstatligt avtal enligt modell 2. Paragrafen har delvis utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafens första stycke anges att det med begreppet finansiellt institut avses en enhet som anges i 7, 8, 9 eller 10 §. I punkten 1 tydliggörs att en enhet vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande består i sådan verksamhet som normalt förknippas med s.k. holdingbolag dock inte i något fall är ett finansiellt institut. I punkten 2 tydliggörs att en enhet vars verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande består i sådan verksamhet som normalt förknippas med koncerninterna s.k. treasurycenter inte i något fall är ett finansiellt institut. Punkterna 1 och 2 har tagits in endast som förtydliganden av att de nämnda enheterna inte är finansiella institut. Det förändrar inte att ingen annan enhet heller är ett finansiellt institut om den inte är en sådan enhet som avses i 7, 8, 9 eller 10 §. I andra stycket anges att det med finansiellt institut inte heller i något fall avses en enhet som är ett treasurycenter enligt definitionen av detta begrepp i relevanta amerikanska författningar i sin lydelse . är det datum då undertecknades. I artikel 4.7 i anges att motsvarande definitioner i den amerikanska lagstiftningen får användas vid genomförandet av avtalet i stället för definitionerna i avtalet. Bestämmelsen i andra stycket har tagits in med anledning av att begreppet treasurycenter har en vidare definition i U.S. Treasury Regulations än i , vilket är till fördel för svenska enheter. Denna definition finns i §1.1471-5(e)(5)(i)(D) i U.S. Treasury Regulations i sin lydelse .