prop · H103129 · 2014-03-12 00:00:00 — Mot denna bakgrund är det enligt vår uppfattning naturligt att MSB får ett mer preciserat uppdrag att bistå andra myndigheter inom det civila försvaret vid bedömningen av behovet av folkrättslig utbildning, att verka för att alla berörda myndigheter får den utbildning och information som svarar mot deras behov och att tillhandahålla resurser för genomförande av den utbildning som behövs. Vi avstår från att lämna förslag på i vilka former ett sådant uppdrag bör lämnas men betonar att det under alla förhållanden sträcker sig väsentligt längre än vad som följer av det samordningsansvar som myndigheten har enligt totalförsvarets folkrättsförordning och att en förutsättning för att uppdraget ska kunna genomföras väl därför är att myndigheten tillförs särskilda resurser för detta. Behövs en svensk manual i humanitär rätt (kap. 9) Begreppet manual används för att benämna ett antal olika publikationer av olika status. Efter ett inledande avsnitt om vårt uppdrag lämnar vi i avsnitt 9.2 en översikt över olika former av internationella och nationella manualer. Våra överväganden redovisar vi i avsnitt 9.3. Vi erinrar där inledningsvis om att det i våra direktiv framhålls att det främsta syftet med en manual är att den ska kunna användas praktiskt. En förutsättning för att ta fram en manual sägs vara att den medför ett mervärde för berörda myndigheter inom det svenska försvaret. En manual måste vara tydlig och användarvänlig och ska på ett överskådligt, men ändå utförligt sätt, förklara hur den militära personalen får agera. Vi gör utifrån dessa utgångspunkter den bedömningen att det för beslutsfattande på operativ nivå finns utrymme för en mer överskådlig och tydlig vägledning som lämpligen kan ta formen av en manual. Att det primära syftet med en manual är att ge vägledning för militärt beslutsfattande på operativ nivå utesluter inte att en manual också kan fylla andra viktiga funktioner och att utformningen av manualen också anpassas efter dessa. Enligt vår uppfattning måste också de folkrättsliga rådgivarna inom Försvarsmakten uppfattas som en viktig målgrupp för en manual. En väl utformad manual skulle utan tvekan också vara av stor betydelse vid utbildning och övningar i humanitär rätt. Att befäl, som ska kunna använda manualen i praktiskt beslutfattande, måste utbildas och övas i dess användning är uppenbart. Även vid sidan av detta behov kan en manual vara av betydelse för att utforma och genomföra utbildning i humanitär rätt inom de olika utbildningsstegen inom Försvarsmakten. Detta gäller även för den övriga personalen inom totalförsvaret som är i behov av kunskap i humanitär rätt. Sammanfattningsvis har vi funnit att en nationell manual i humanitär rätt möter en rad olika behov som sammantaget är så starka att de väl motiverar ett arbete med att utarbeta en manual. I våra direktiv sägs att om vi finner att det finns behov av en särskild nationell manual i humanitär rätt så ska vi också lämna förslag till en sådan. Vi har inte uppfattat vårt uppdrag i den delen på det sättet att vi skulle förväntas ta fram ett fullständigt och i detalj genomarbetat förslag till manual. Vad som varit möjligt inom ramen för de resurser och den tid som kommittén haft till sitt förfogande är endast att presentera ett utkast till en svensk manual i humanitär rätt (se bilaga 7). Utkastet kan underlätta bedömningen av i vad mån en manual kan tillgodose de behov som berörts ovan samt fungera som ett underlag när det gäller ställningstaganden kring vilken utformning som är lämplig. Vi berör också frågan om behovet av en manual för fredsinsatser mot bakgrund av att deltagande i sådana utgör en stor del av Försvarsmaktens operativa verksamhet. Den vanligaste situationen när det gäller fredsinsatser som svensk trupp deltar i är att insatsen inte deltar i en väpnad konflikt. Truppen är då inte formellt bunden av den humanitära rätten och en manual i humanitär rätt ger därför inte någon direkt vägledning. Enligt vår mening finns det emellertid ett minst lika stort behov av tydlig och strukturerad vägledning när det gäller fredsinsatser som det finns för väpnade konflikter. Starka skäl talar för att de rättsliga frågor som är kopplade till användandet av våld och tvång inom ramen för fredsinsatser i vilka svensk trupp inte deltar i en väpnad konflikt är så pass viktiga att det borde utarbetas en manual även för detta ändamål. Med hänsyn till att avsikten är att frågan om rättsliga grunder för vålds- och tvångsanvändning av svensk militär personal och poliser i fredsinsatser ska behandlas av en särskild utredning har vi inte ansett att det legat inom ramen för vårt uppdrag att närmare överväga frågan om hur en sådan manual borde utformas. Sammanfattningsvis anför vi vidare bl.a. följande: En manual bör inte primärt uppfattas som en redovisning av ställningstaganden i rent rättsligt hänseende utan som regler och riktlinjer för de egna väpnade styrkornas agerande vid väpnad konflikt. En manual bör ha som utgångspunkt att samma humanitärrättsliga bestämmelser ska beaktas vid genomförande av militära operationer oavsett om det är en internationell eller icke-internationell väpnad konflikt. En manual bör inte begränsas till rent humanitärrättsliga regler utan också inkludera regler som grundar sig på de mänskliga rättigheterna. Även neutralitets- och ockupationsrätten bör inkluderas i en manual. Detta har dock inte omfattats av vårt utredningsuppdrag på ett sådant sätt att vi funnit anledning att utarbeta förslag till hur en manualreglering skulle se ut i dessa delar. Försvarsmakten bör ha det formella ansvaret för både det fortsatta utarbetandet och publiceringen av en manual. En manual bör publiceras som en stabspublikation inom Försvarsmakten varigenom markeras att de i manualen uppställda reglerna inte är bindande i formell mening, men att militära befattningshavare är skyldiga att beakta manualens innehåll som riktlinjer. Försvarsmakten bör när de utarbetar manualen samråda med MSB, Försvarshögskolan och , och utföra arbetet under medverkan av akademiskt verksamma experter. Samråd bör också ske med experter från andra stater. Arbetet med en manual bör även utföras med insyn av företrädare för berörda departement. I vilken utsträckning intresset av att internationellt tydliggöra vad som enligt svensk syn utgör gällande internationell humanitär rätt bör tillgodoses med hjälp av regleringen i en manual bör bedömas när det finns en väl fungerande manual på plats. Förslag till lag om ändring i lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. dels att 1–5 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 6 och 7 §§ av följande lydelse. Rödakorsmärket, bestående av Följande märken och benäm- rött kors på vit botten, eller ningar får inte användas offentligt benämningen röda korset eller i andra fall än de som är tillåtna Genèvekorset må icke offent- enligt 2–5 §§: ligen brukas annat än som känne- 1. det röda korset bestående av tecken för militär sjukvård eller ett rött kors på vit botten, och för militärpräster eller i fall som benämningarna röda korset eller sägs i 2 §. stående av en röd halvmåne i ett vitt fält och benämningen röda bestående av ett rött lejon och en röd sol i ett vitt fält och benäm- ningen röda lejonet och solen, 4. den röda kristallen bestående av en röd ram i form av en kvadrat ställd på sin spets mot vit bakgrund och benämningen röda kristallen. De internationella rödakorsorganisationerna äga använda märke och benämning som avses i 1 §. Detsamma gäller utländsk nationell förening, som i sitt hemland äger offentligen bruka märket eller benämningen. Med regeringens tillstånd må De märken och benämningar som avses i 1 § får användas som kännetecken för militär sjukvård och för militär själavårdspersonal i överensstämmelse med vad som gäller enligt allmän folkrätt eller överenskommelse med annan stat som är bindande för . 1 Senaste lydelse (1979:744). föreningen korset och annan svensk förening, till vars uppgift hör att i krig biträda vid militär sjukvård, begagna sagda märke och benämning. Märke som sagts må ock med regeringens tillstånd användas som kännetecken för civil sjukvård under krig och för räddningstjänst vid kusten samt i fredstid för att utmärka fordon som nyttjas såsom ambulans och för att angiva hjälpstation som är uteslutande avsedd för avgiftsfri vård av sårade och sjuka. svensk del ska härvid det märke och de benämningar som anges i 1 § 1 användas. Annat märke eller annan benämning som avses i 1 § får dock användas tillfälligt om detta kan förstärka skyddet. Under väpnad konflikt gäller vad som sägs i första stycket första och andra meningen om märke även för civil sjukvård. För svensk del förutsätter sådan användning att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer lämnat tillstånd därtill. Om särskilda skäl föreligger får ett sådant tillstånd också avse användning i fredstid. Tillstånd förutsätter i det fallet att samtycke lämnats av föreningen . Märke, bestående av röd halv- måne på vit botten eller av rött lejon och röd sol på vit botten, inseende får svensk sjukvård och eller benämningen röda halv- månen eller röda lejonet och deltar i insatsen, efter tillstånd av solen må icke offentligen brukas, med mindre det är tillåtet enligt som regeringen bestämmer, an- avtal med främmande makt. vända ett av de märken och benämningar som avses i 1 § som för civilförsvar, bestående av en tén, Internationella rödakors- och därtill anknutna nationella för- användas offentligt utan med- eningarna får använda de märken givande av regeringen eller den och benämningar som avses i 1 § myndighet som regeringen be- samt de principer som fastställs vid de internationella rödakors- och röda halvmånekonferenserna. 2 Senaste lydelse (1994:1723). ska härvid använda det märke och de benämningar som avses i 1 § 1. Annat märke eller annan benäm- ning som avses i 1 § får dock användas tillfälligt om detta på grund av särskilda omständigheter är påkallat för att underlätta Den som saluhåller vara, därpå obehörigen anbragts märke, benämning eller annat kännetecken, som avses i 1, 3 eller 4 §, eller i firma obehörigen intager sådan benämning eller eljest bryter mot de i nämnda paragrafer stadgade förbuden, straffes med böter eller fängelse. Samma lag vare där någon offentligen brukar märke, benämning eller kännetecken som företer sådan likhet med märke, benämning eller kännetecken som avses i 1, 3 eller 4 § att förväxling lätt kan ske. Annan svensk förening än Svenska Röda Korset, som har till uppgift att biträda vid militär sjukvård under en väpnad konflikt får, efter tillstånd av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, använda det märke som avses i 1 § 1 som kännetecken för sin verksamhet. Följande märken får användas offentligt som kännetecken endast efter tillstånd av regeringen eller av den myndighet som regeringen bestämmer: 1.civilförsvarets internationella kännetecken, bestående av en liksidig blå triangel mot orangefärgad bakgrund, 2.det internationella kännetecknet för utmärkande av kulturegendom, bestående av en vapensköld med spetsen nedåt och med ett blåvitt snedkors, eller i en kombination av tre upprepade sådana kännetecken, och 3.det internationella kännetecknet för utmärkande av anläggningar och installationer som 3 Senaste lydelse (1979:744). innehåller farliga krafter, bestående av tre lysande orangefärgade cirklar placerade på samma axel. Den som i strid med bestämmelserna i 1–6 §§ använder märke eller benämning som där avses som kännetecken, eller annars för utmärkning på skylt, anslag, vara, förpackning, eller liknande döms till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som i näringsverksamhet bjuder ut vara som försetts med sådant märke eller benämning till försäljning eller som på annat sätt i näringsverksamhet använder sig av sådant märke eller benämning. Vad som i första stycket sägs om märke eller benämning som avses i 1–6 §§ gäller också i förhållande till märke eller benämning som företer en sådan likhet därmed att förväxling kan äga rum. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Förbudet mot användning av de i 1 § 4 samt 6 § 2 och 3 upptagna märkena och benämningarna ska inte tillämpas i förhållande till varu- eller näringskännetecken som har registrerats eller använts före ikraftträdandet, under förutsättning att användningen inte ger intryck av att ske i skyddande syfte under väpnad konflikt. Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av ombudsmän, , , Kammarrätten i , Justitiekanslern, , , Rikspolis- styrelsen, Säkerhetspolisen, , akademin, Sida, , Kommers- kollegium, Försvarsmakten, , Försvarets radioanstalt, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, myndigheten, , , Pensionsmyndig- heten, , i , i , i län, i län, i , Statskontoret, Nämnden för statligt stöd till trossamfund, , , Riksgälds- kontoret, , , , universitet, Försvarshögskolan, , Statens veterinär- medicinska anstalt, , , Strålsäkerhets- myndigheten, , , , Patentbesvärsrätten, , , kommun, , kommun, kommun, kommun, , läns landsting, , , Svenska Röda Korset , Kommuner och Landsting, Bodens kommun, , Falu kommun, , kommun, , kommun, kommun, kommun, , kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, kommun, kommun, , , och försvar, Civil Rights Defenders, Frivilliga försvarsorganisationernas samarbetskommitté, , Svenska avdelningen vid , Svenska FN- förbundet, och Svenskt Näringsliv har avstått från att yttra sig. Yttrande har också inkommit från Kristna Råd. 1Förslag till lag om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten Härigenom föreskrivs följande. 1 § Genom denna lag genomförs bestämmelser om kännetecken enligt följande internationella konventioner och protokoll i den internationella humanitära rätten: 1.Genèvekonventionen angående förbättrande av sårades och sjukas behandling vid stridskrafterna i fält (SÖ 1953:14), 2.Genèvekonventionen angående förbättrande av behandlingen av sårade, sjuka och skeppsbrutna tillhörande stridskrafterna till sjöss (SÖ 1953:15), 3.Genèvekonventionen angående skydd för civilpersoner under krigstid (SÖ 1953:17), 4.Tilläggsprotokoll I till rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter (SÖ 1979:22), 5.Tilläggsprotokoll II till rörande skydd för offren i icke-internationella väpnade konflikter (SÖ 1979:23), 6.Tilläggsprotokoll III till rörande antagande av ytterligare ett kännetecken, 7.Haagkonventionen om skydd för kulturegendom i händelse av väpnad konflikt jämte tilläggsprotokoll (SÖ 1985:7). 2 § Följande kännetecken är skyddade enligt denna lag: 1. ett märke som består av ett rött kors mot vit bakgrund, eller benämningen röda korset eller Genèvekorset, 2. ett märke som består av en röd ram i form av en kvadrat ställd på sin spets mot vit bakgrund, eller benämningen röda kristallen, 3. ett märke som består av en röd halvmåne mot vit bakgrund, eller benämningen röda halvmånen, 4. ett märke som består av ett rött lejon och en röd sol mot vit bakgrund, eller benämningen röda lejonet och solen, 5. ett märke som utmärker civilförsvar och som består av en liksidig blå triangel mot orangefärgad bakgrund, 6. ett märke som utmärker anläggningar och installationer som innehåller farliga krafter och som består av tre lysande orangefärgade cirklar placerade på samma axel, 7. ett märke som utmärker kulturegendom och som består av en vapensköld med spetsen nedåt och med ett blåvitt snedkors, eller en kombination av tre upprepade sådana märken i en triangel. Tillåten användning av kännetecknen 3 § Kännetecknen i 2 § får användas offentligt endast om det är förenligt med 4–8 §§, allmän folkrätt och de konventioner och protokoll som anges i 1 §. 4 § Militär sjukvård och militär själavårdspersonal får använda kännetecknen i 2 § 1–4. Svensk militär sjukvård och själavårdspersonal får endast använda kännetecknet i 2 § 1. Ett annat kännetecken i 2 § 2–4 får dock användas tillfälligt om det kan förstärka skyddet. 5 § , Internationella rödakors- och rödahalvmånefederationen och de nationella föreningar som är knutna till den internationella rödakors- och rödahalvmånerörelsen får använda kännetecknen i 2 § 1–4. Föreningen får endast använda kännetecknet i 2 § 1. Kännetecknet i 2 § 2 får dock användas tillfälligt om detta på grund av särskilda omständigheter är påkallat för att underlätta arbetet. Om föreningen biträder den militära sjukvården, får föreningen därutöver tillfälligt använda ett kännetecken som den militära sjukvården tillfälligt använder för att förstärka skyddet enligt 4 § andra stycket. Första stycket gäller också för andra föreningar som har till uppgift att biträda den militära sjukvården under en väpnad konflikt. En svensk förening får endast använda kännetecknet i 2 § 1. Sådan användning kräver tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillståndet får också avse tillfällig användning av ett annat kännetecken som den militära sjukvården tillfälligt använder för att förstärka skyddet enligt 4 § andra stycket. 6 § Civil sjukvård får använda märkena i 2 § 1–4 under en väpnad konflikt. Svensk civil sjukvård får endast använda märket i 2 § 1. Sådan användning kräver tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Om det finns särskilda skäl och föreningen har lämnat samtycke, får svensk civil sjukvård använda märket i 2 § 1 för utmärkning i fredstid av fordon som används som ambulanser och för att visa hjälpstationer som uteslutande är avsedda för avgiftsfri vård av sårade och sjuka. Sådan användning kräver tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 7 § Sjukvård och själavårdspersonal som deltar i en insats under överinseende får gemensamt använda ett av kännetecknen i 2§ 1–4. Svensk sjukvård och själavårdspersonal får använda ett sådant gemensamt kännetecken endast om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har lämnat samtycke till det. 8 § Kännetecknen i 2 § 5–7 får användas endast efter tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 9 § Den som i strid med denna lag använder ett kännetecken i 2 § för varor, tjänster eller verksamheter eller för utmärkning på skyltar, anslag eller liknande döms för otillåten användning av kännetecken i den internationella humanitära rätten till böter eller fängelse . Detsamma gäller den som i näringsverksamhet på annat sätt använder ett sådant kännetecken i strid med denna lag. Första stycket gäller också den som använder ett kännetecken som kan förväxlas med ett kännetecken i 2 §. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för prövningen av ansökningar om tillstånd att använda ett kännetecken enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Genom lagen upphävs lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m. 2.Bestämmelserna om användning av de kännetecken som avses i 2 § 3 och 4 ska inte tillämpas i förhållande till varu- eller näringskännetecken som har registrerats eller använts före ikraftträdandet av den upphävda lagen. 3.Bestämmelserna om användning av de kännetecken som avses i 2 § 2, 6 och 7 ska inte tillämpas i förhållande till varu- eller näringskännetecken som har registrerats eller använts före ikraftträdandet, under förutsättning att användningen inte ger intryck av att ske i skyddande syfte under en väpnad konflikt. 2Förslag till lag om ändring i firmalagen (1974:156) Härigenom föreskrivs att 10, 16 och 16 b §§ firmalagen (1974:156) ska ha följande lydelse. 10 §1 En firma får inte registreras om den 1.strider mot lag eller annan författning eller mot goda seder eller allmän ordning, 2.utan tillstånd innehåller en sådan statlig eller internationell beteckning som enligt lag eller annan författning inte får användas obehörigen som firma, eller något som lätt kan förväxlas med en sådan beteckning, 3.utan tillstånd innehåller ett sådant kännetecken som enligt lagen (2014:000) om skydd för kännetecken i den internationella humanitära rätten inte får användas obehörigen som firma, eller något som kan förväxlas med ett sådant kännetecken, 3. i annat fall är ägnad att vilseleda allmänheten, 4. är identisk med ett äldre näringskännetecken för verksamhet av samma slag, 5. är identisk med eller liknar ett äldre näringskännetecken för verksamhet av samma eller liknande slag, om det finns en risk för förväxling, inbegripet risken för att användningen av firman leder till uppfattningen att det finns ett samband mellan den som använder firman och innehavaren av näringskännetecknet, 6. är identisk med eller liknar ett äldre näringskännetecken som är känt inom en betydande del av omsättningskretsen, om användningen av firman skulle dra otillbörlig fördel av eller utan skälig anledning vara till skada för näringskännetecknets särskilj- 1 Senaste lydelse 2010:1889. 4.i annat fall är ägnad att vilseleda allmänheten, 5.är identisk med ett äldre näringskännetecken för verksamhet av samma slag, 6.är identisk med eller liknar ett äldre näringskännetecken för verksamhet av samma eller liknande slag, om det finns en risk för förväxling, inbegripet risken för att användningen av firman leder till uppfattningen att det finns ett samband mellan den som använder firman och innehavaren av näringskännetecknet, 7.är identisk med eller liknar ett äldre näringskännetecken som är känt inom en betydande del av omsättningskretsen, om användningen av firman skulle dra otillbörlig fördel av eller utan skälig anledning vara till skada för näringskännetecknets särskilj- ningsförmåga eller anseende, ningsförmåga eller anseende, 7. kan förväxlas med ett känne- 8. kan förväxlas med ett känne- tecken som användes här i landet tecken som användes här i landet eller i utlandet av någon annan vid eller i utlandet av någon annan vid tidpunkten för ansökan och som tidpunkten för ansökan och som fortfarande används, om sökanden fortfarande används, om sökanden var i ond tro för var i ond tro för innehåller eller består av innehåller eller består av något som är ägnat att uppfattas något som är ägnat att uppfattas efternamn, allmänt kända konst- efternamn, allmänt kända konst- närsnamn eller likartat namn, om närsnamn eller likartat namn, om medföra en nackdel för bäraren av medföra en nackdel för bäraren av namnet och om namnet uppenbar- namnet och om namnet uppenbar- ligen inte syftar på någon sedan ligen inte syftar på någon sedan innehåller något som kränker innehåller något som kränker annans upphovsrätt till ett litterärt annans upphovsrätt till ett litterärt eller konstnärligt verk, eller eller konstnärligt verk, eller innehåller något som är innehåller något som är ägnat att uppfattas som benämning ägnat att uppfattas som benämning på en stiftelse, ideell förening eller på en stiftelse, ideell förening eller De hinder för registrering som De hinder för registrering som anges i första stycket 4–6 gäller på anges i första stycket 5–7 gäller på registrerat enligt 2 kap. varu- registrerat enligt 2 kap. varu- märkeslagen (2010:1877) eller en märkeslagen (2010:1877) eller en ing som gäller i , ing som gäller i , som är registrerat enligt rådets som är registrerat enligt rådets förordning (EG) nr 207/2009 av förordning (EG) nr 207/2009 av skapsvarumärken eller en inter- skapsvarumärken eller en inter- som gäller i Europeiska unionen, som gäller i Europeiska unionen, 3. ett inarbetat varukännetecken. 3. ett inarbetat varukännetecken. Om den firma som ansökan om registrering avser ska gälla i hela landet och den äldre rättigheten utgörs av ett inarbetat näringskännetecken eller av ett sådant namn eller inarbetat varukännetecken som är skyddat enligt 2 a §, finns det hinder mot registrering endast om skyddet för den äldre rättigheten gäller inom en väsentlig del av landet.