prop · H10384 · 2014-02-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:84 Tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro Regeringen överlämnar denna proposition till . trädde och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 i kraft (Sepa-förordningen). Genom ikraftträdandet är förordningen till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater inom Europeiska unionen. Sepa-förordningen syftar till att skapa gemensamma regler för betalningar och autogireringar i euro inom Europeiska unionen. Samma villkor ska gälla oavsett om en transaktion i euro är nationell eller gränsöverskridande. Sepa-förordningen innehåller vissa bestämmelser som förpliktar medlemsstaterna att vidta kompletterande åtgärder i nationell rätt. I propositionen föreslås att förordningen kompletteras genom ändringar i lagen (2010:751) om betaltjänster. Ändringarna innebär bl.a. att utses till behörig myndighet enligt Sepaförordningen. Lagändringen föreslås träda i kraft . I propositionen föreslås även en förlängd övergångsperiod för understödsföreningar. Lagen (1972:262) om understödsföreningar upphävdes i samband med införandet av den nya försäkringsrörelselagen. Enligt lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) får befintliga understödsföreningar fortsätta att driva sin verksamhet enligt lag till utgången av 2014. Innan övergångsperiodens slut måste föreningarna ansöka om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen eller träda i likvidation. Förslaget innebär att övergångsperioden för 2013/14:84 understödsföreningar förlängs till utgången av 2017. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) ............ Ärendet och dess beredning ........................................................... Förlängd övergångsperiod för understödsföreningar ....... Kompletteringar till Sepa-förordningen .......................... Ändringar införs i betaltjänstlagen ................. Tillsyn och samarbete ..................................... Ingripande vid överträdelse av Förfaranden för klagomål och tvistlösning Förlängd övergångsperiod för understödsföreningar ..................... Bakgrund och gällande rätt.............................................. Förlängd övergångsperiod för understödsföreningar ....... 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:751) om 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) .......... och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 ................................................................. Lagförslag i promemorian Tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro ..................... Förteckning över remissinstanserna ..................................... Lagförslag i promemorian Förhållandet mellan Solvens II-direktivet och tjänstepensionsdirektivet ............................ Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster, 2.lag om ändring i lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043). Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:751) om betaltjänster dels att 8 kap. 1, 8 och 23 §§ ska ha följande lydelse, dels att det närmast före 8 kap. 23 § ska införas en rubrik av följande har tillsyn över att bestämmelserna i denna lag och i och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001 följs. För betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer omfattar tillsynen även att deras betaltjänstverksamhet drivs enligt andra författningar som reglerar dess verksamhet, bolagsordning, stadgar samt interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar dess verksamhet. I fråga om tillsynen över övriga betaltjänstleverantörer enligt 1 kap. 3 § gäller bestämmelserna i de lagar som reglerar deras verk- har tillsyn över att bestämmelserna i denna lag följs, liksom bestämmelserna i och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/20011 och i och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/20092. För betalningsinstitut och registrerade betaltjänstleverantörer omfattar tillsynen även att deras betaltjänstverksamhet drivs enligt andra författningar som reglerar deras verksamhet, bolagsordning, stadgar samt interna instruktioner som har sin grund i en författning som reglerar deras verksamhet. I fråga om tillsynen över övriga betaltjänstleverantörer enligt 1 kap. 3 § gäller bestämmelserna i de lagar som reglerar deras verk- 1EUT L 266, 9.10.2009, s. 11 (Celex 32009R0924). 2EUT L 94, 30.3.2012, s. 22 (Celex 32012R0260). samhet, om inte annat följer av samhet, om inte annat följer av ska samråda med innan en tillsynsåtgärd eller ett ingripande vidtas mot någon som har ansvar för betalningssystem för överträdelse av 7 kap. 1 och 2 §§. denna lag, och denna lag, och 924/2009, andra författningar som 924/2009, och rådets förordning (EU) nr 260/2012, andra författningar som instruktioner som har sin grund i institutets verksamhet, ska Finans- instruktioner som har sin grund i institutets verksamhet, ska Finans- ska då utfärda ett föreläggande att begränsa verksamheten i något avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen, ett förbud att verkställa beslut eller en anmärkning. Om överträdelsen är allvarlig ska betalningsinstitutets tillstånd återkallas eller, om det är tillräckligt, varning meddelas. Om en registrerad betaltjänst- Om en registrerad betaltjänst- leverantör eller den som ansvarar leverantör eller den som ansvarar för ett betalningssystem har åsido- satt sina skyldigheter enligt denna denna lag, Europa-parlamentets lag, och rådets och rådets förordning (EG) nr förordning (EG) nr 924/2009, 924/2009 eller andra författningar som reglerar dess verksamhet, ska förordning (EU) nr 260/2012 eller dess verksamhet, ska Finans- tören eller den som ansvarar för ett vidta åtgärder för att komma till tören eller den som ansvarar för ett rätta med situationen eller att upphöra med verksamheten. vidta åtgärder för att komma till rätta med situationen eller att upphöra med verksamheten. Om en registrerad betaltjänstleverantör som avses i 2 kap. 5 § inte inkommer med ansökan om tillstånd, ska förelägga 2013/14:84 betaltjänstleverantören att inkomma med en ansökan. Om betaltjänstleverantören inte rättar sig efter föreläggandet ska inspektionen förelägga denne att upphöra med verksamheten. Om det är osäkert om tillståndsplikt föreligger beträffande viss betaltjänstverksamhet, får förelägga den som driver verksamheten att lämna de upplysningar om verksamheten som behövs för att bedöma om så är fallet. Denna lag träder i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) ska ha följande lydelse. En understödsförening som före En understödsförening som före enligt lagen (1972:262) om under- enligt lagen (1972:262) om under- driva verksamheten och ska då driva verksamheten och ska då omfattas av bestämmelserna i den omfattas av bestämmelserna i den lagen till utgången av lagen till utgången av eller, om en ansökan om tillstånd eller, om en ansökan om tillstånd gen (2010:2043) då har getts in, gen (2010:2043) då har getts in, till dess att ett beslut med anled- till dess att ett beslut med anled- ning av en sådan ansökan har ning av en sådan ansökan har vunnit laga kraft. vunnit laga kraft. Om en ansökan om tillstånd Om en ansökan om tillstånd enligt första stycket inte har getts enligt första stycket inte har getts in före utgången av eller in före utgången av eller om den avslås, ska föreningen om den avslås, ska föreningen träda i likvidation. träda i likvidation. Likvidationen ska handläggas enligt bestämmelserna i lagen om understödsföreningar. Har sådant förhållande inträffat som påkallar likvidation enligt andra stycket och har inte i understödsföreningsregistret införts uppgift om att föreningen trätt i likvidation, ska rätten på anmälan av och efter föreningens hörande förklara att föreningen ska träda i likvidation. Bestämmelserna i 44 § lagen om understödsföreningar ska tillämpas vid rättens handläggning av en anmälan enligt fjärde stycket. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning och rådet antog förordning (EU) nr 260/2012 om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 (Sepa-förordningen). Förordningen finns i bilaga 1. Förordningen trädde i kraft . En faktapromemoria om förslaget till EU-förordning överlämnades till (2010/11:FPM61). remitterade en promemoria med titeln affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro. I promemorian föreslås ändringar i lagen (2010:751) om betaltjänster för att komplettera Sepa-förordningens bestämmelser. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Fi2013/3501). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har ett nytt avsnitt om betaltjänstlagen införts (avsnitt 4.2). Vidare har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. 3.2Förlängd övergångsperiod för understödsföreningar Lagen (1972:262) om understödsföreningar, UFL, upphävdes i samband med införandet av den nya försäkringsrörelselagen (2010:2043), FRL. Enligt lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043), införandelagen, får befintliga understödsföreningar fortsätta att driva sin verksamhet enligt UFL till utgången av 2014. Innan övergångsperiodens slut måste föreningarna ansöka om tillstånd enligt FRL eller träda i likvidation. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag om hur och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II), kallat Solvens II-direktivet, ska genomföras i svensk rätt (dir. 2010:14). I uppdraget ingick att särskilt analysera och föreslå hur försäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet ska regleras i svensk rätt. Utredningen antog namnet Solvens . Rörelsereglering för försäkring och tjänstepension (SOU 2011:68). Utredningen föreslår bl.a. att övergångsperioden för samtliga Prop. 2013/14:84 understödföreningar ska förlängas från utgången av 2014 till utgången av För att komplettera beredningsunderlaget har upprättat promemorian Förhållandet mellan Solvens II-direktivet och tjänstepensionsdirektivet. I promemorian föreslås bl.a. att övergångsperioden för understödsföreningarna ska förlängas till utgången av 2017 i avvaktan på en revidering av och rådets direktiv /41/EG av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut, kallat tjänstepensionsdirektivet. Promemorians lagförslag finns i bilaga 6. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2011/4348). För att möjliggöra nybildning av har regeringen beslutat att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till en ny reglering för sådana institut (dir. 2013:32). I uppdraget ingår även att ta fram förslag till övergångs- och ombildningsregler för befintliga institut som kan omfattas av tjänstepensionsdirektivets definition av tjänstepensionsinstitut. Utredningen skulle ha lämnat sitt betänkande , men har fått förlängd tid till (dir. 2013:117). I denna proposition behandlar regeringen endast frågan om en förlängd övergångsperiod för understödsföreningar. Den ändring som föreslås i införandelagen är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Sepa (Single Euro Payments Area) är ett gemensamt eurobetalnings- område för Europeiska unionen (EU). Inom Sepa ska gemensamma regler och rutiner gälla för betalningar och autogireringar som görs i Det betyder att samma villkor ska gälla för såväl nationella som Arbetet med att ta fram gemensamma standarder startades genom det Projektet var ursprungligen avsett att vara i huvudsak Det bedrevs av organisationen Council (EPC), som bildades av europeiska banker och bankföreningar i samarbete med Europeiska kommissionen och (ECB). Syftet med projektet var att skapa enhetliga system för gränsöverskridande och nationella betalningar i euro, vilket skulle leda till en effektiv konkurrens och innebära fördelar för hela EU:s ekonomi. EU:s konsumenter och företag skulle därmed ges konkurrenskraftigt prissatta, användarvänliga och tillförlitliga betaltjänster för betalningar i Den europeiska banksektorns självreglerande åtgärder och övergången till Sepa ansågs emellertid gå för långsamt. Kommissionen presenterade därför ett förslag till en förordning om antagande av tekniska krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 (KOM[2010] 775 slutlig). Sepa-förordningen utgör ett komplement till och rådets direktiv (2007/64/EG) av om betaltjänster på den inre marknaden och om ändring av direktiven /7/EG, 2002/65/EG, 2005/60/EG och 2006/48/EG samt upphävande av direktiv /5/EG (betaltjänstdirektivet). Betaltjänstdirektivet utgör den rättsliga ramen för, eller annorlunda uttryckt, en harmoniserad rättslig grund för Sepa (se KOM[2010] 775 slutlig s. 3 och 4). Direktivet ställer upp verksamhetskrav för de aktörer som tillhandahåller betaltjänster, regler om marknadstillträde för nya betaltjänstleverantörer, regler om krav på information samt regler om såväl betaltjänstanvändares som betaltjänstleverantörers rättigheter och skyldigheter. Direktivets syfte är att uppnå en mer harmoniserad inre marknad för betaltjänster inom EU. Betalningar inom EES-området ska vara lika enkla, effektiva och säkra som nationella betalningar (prop. 2009/10:220 s. 71). Betaltjänstdirektivet har införlivats med svensk rätt huvudsakligen genom lagen (2010:751) om betaltjänster (betaltjänstlagen). På betaltjänstområdet finns också och rådets förordning (EG) nr 924/2009 om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001. Förordningen innehåller bl.a. bestämmelser om att lika avgifter ska tas ut för nationella och gränsöverskridande betalningar i euro. Förordningen innehåller också bestämmelser som innebär att medlemsstaterna måste komplettera nationell rätt med regler om bl.a. behörig myndighet. Förordningen har kompletterats genom att bestämmelser införts i betaltjänstlagen. Sepa-förordningen utgör, som redogjorts för i avsnitt 4.1, ett komplement till betaltjänstdirektivet. Direktivet har införlivats med svensk rätt huvudsakligen genom betaltjänstlagen. Betaltjänstlagen innehåller bl.a. bestämmelser om vilken information som ska ges i samband med tillhandahållande och genomförande av betaltjänster och vilka krav som ställs i samband med att betalningstransaktioner genomförs. Med betaltjänster avses bl.a. tjänster som gör det möjligt att göra insättningar på och uttag av kontanter från ett betalkonto, genomförande av betalningstransaktioner genom autogiro, kontokort eller andra betalningsinstrument och kontobaserade betalningar samt penningöverföringar. Med betaltjänstleverantör avses tillhandahållare av betaltjänster, exempelvis banker och kreditmarknadsföretag, pengar, betalningsinstitut eller registrerade betaltjänstleverantörer. För att tillhandahålla en eller flera betaltjänster krävs tillstånd av Prop. 2013/14:84 . Tillstånd enligt betaltjänstlagen behövs emellertid inte för banker och kreditmarknadsföretag, pengar och företag som har undantagits från tillståndsplikt enligt lagen (2011:755) om eletroniska pengar, myndigheter samt motsvarande utländska företag eller organ. Fysiska och juridiska personer som driver betaltjänstverksamhet i mindre omfattning kan undantas från kravet på tillståndsplikt. De ska i så fall i stället registreras hos . Sepa-förordningen syftar till att harmonisera reglerna för betalningar och autogireringar i euro inom EU. Syftet är också att fastställa ett sista datum (slutdatum) för när sådana transaktioner ska genomföras i enlighet med kraven i förordningen. Sepa-förordningen omfattar betalningstransaktioner och autogireringstransaktioner i euro inom EU. Från förordningens tillämpningsområde undantas flera typer av transaktioner, exempelvis betalningstransaktioner som hanteras och utförs i system för betalning av större belopp och penningöverföringstransaktioner (artikel 1.2). En betalningsmottagares betaltjänstleverantör som kan ta emot, är nåbar för, en nationell betalning måste även vara nåbar för betalningar som initierats av en betalare genom en betaltjänstleverantör etablerad i någon av unionens medlemsstater (artikel 3). Motsvarande krav på nåbarhet gäller för autogireringar. Av förordningen följer också krav på interoperabilitet. Förenklat beskrivet innebär detta krav på att betalningssystemen ska vara kompatibla utan tekniska hinder för marknadsaktörernas hantering av betalningarna (artikel 4). Förordningens tekniska krav för betalningar och autogireringar i euro innebär bl.a. att Iban-nummer ska användas vid transaktioner och att ISO 20022 XML-standard ska användas som meddelandeformat. Dessutom ställs en mängd krav i fråga om den information som ska medfölja transaktionen. Exempelvis ska BIC-koden för betalarens betaltjänstleverantör lämnas till betalningsmottagarens betaltjänstleverantör (artikel 5). Slutdatum för när betalningar och autogireringar ska utföras i enlighet med Sepa-förordningen är (artikel 6). Det finns emellertid möjlighet för medlemsstaterna att , fram till , tillåta undantag från vissa av de tekniska kraven. För medlemsstater som inte har euron som valuta följer det av övergångsbestämmelserna att de tekniska kraven och även kraven på nåbarhet och interoperabilitet, måste vara uppfyllda (artikel 16). Sepa-förordningen innehåller också regler om giltighet för medgivanden och rätt till återbetalningar, om förmedlingsavgifter för autogireringstransaktioner och om betalningars tillgänglighet (artiklarna 7–9). I Sepa-förordningen finns vissa bestämmelser som förpliktar medlemsstaterna att vidta kompletterande åtgärder i nationell rätt. 2013/14:84 på att varje medlemsstat ska utse behöriga myndigheter som ska utöva tillsyn över att förordningen efterlevs, att de behöriga myndigheterna har de befogenheter som krävs för att de ska kunna utföra sina uppgifter och att de samarbetar med varandra på visst sätt (artikel 10). Dessutom ska medlemsstaterna fastställa bestämmelser om vilka sanktioner som ska tillämpas vid överträdelse av förordningen (artikel 11) och inrätta förfaranden för klagomål och tvistlösning utanför domstol (artikel 12). Kommissionen har i förordningen getts befogenhet att anta delegerade akter (artiklarna 13 och 14) och ska kommissionen för , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, ECB och Europeiska bankmyndigheten () presentera en rapport om tillämpningen av förordningen, om lämpligt tillsammans med ett förslag (artikel 15). 4.4.1Ändringar införs i betaltjänstlagen Regeringens förslag: Sepa-förordningen kompletteras genom att ändringar införs i betaltjänstlagen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar Skälen för regeringens förslag: En EU-förordning är direkt tillämplig i varje medlemsstat. En sådan rättsakt varken ska eller får inkorporeras i eller transformeras till nationell rätt. Några särskilda åtgärder för att införliva Sepa-förordningen i svensk rätt får därför inte vidta. förordningen anges dock att vissa nationella regler måste införas för att Det krävs att varje medlemsstat utser en behörig myndighet med ansvar för efterlevnaden av förordningen (artikel 10.1). Vidare fordras att denna myndighet ges de befogenheter som krävs för utförandet av tillsynsuppgiften (artikel 10.3). staterna ska också fastställa bestämmelser om vilka sanktioner som ska tillämpas vid överträdelser av reglerna i förordningen (artikel 11) och inrätta förfaranden för klagomål och tvistlösning utanför domstol (artikel 12). varandra i enlighet med artikel 24 i direktiv /64/EG (betaltjänst- nr 1093/2010 förordning [EU] nr 1093/2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet [Europeiska bankmyndigheten], om ändring av beslut nr 716/2009/EG beslut /78/EG) (artikel 10.4). Sepa-förordningen utgör ett komplement till det harmoniserade regel- verket för betaltjänster, dvs. till betaltjänstdirektivet och förordningen om Betaltjänstdirektivet har införlivats med svensk rätt huvudsakligen genom betaltjänstlagen. gränsöverskridande betalningar har kompletterats genom att bestäm- bl.a. behörig myndighet enligt Som skäl för att föra in kompletteringarna där angavs Prop. 2013/14:84 det starka samband som finns mellan de aktiviteter som regleras i för- ordningen och de som regleras i betaltjänstdirektivet (prop. Sepa-förordningen bedöms ha motsvarande starka koppling till det som regleras i betaltjänstdirektivet. Även de bestämmelser som syftar till att komplettera Sepa-förordningen bör därmed tas in i betaltjänstlagen. Regeringens förslag: ska vara behörig myndighet enligt Sepa-förordningen. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10.1 i Sepaförordningen ska medlemsstaterna utse behöriga myndigheter med ansvar för efterlevnaden av EU-förordningen. Som behöriga myndigheter kan utses offentliga myndigheter, organ som erkänns genom nationell lagstiftning eller offentliga myndigheter som genom nationell lagstiftning uttryckligen har fått befogenhet till detta, inbegripet nationella centralbanker. Medlemsstaterna får utse befintliga organ som behöriga myndigheter. Sepa-förordningen reglerar frågor på området för tillhandahållande av betaltjänster. har enligt 8 kap. 1 § första stycket betaltjänstlagen tillsyn över att bestämmelserna i betaltjänstlagen och EG-förordningen om gränsöverskridande betalningar följs. Som redogjorts för i avsnitt 4.4.1 finns det ett starkt samband mellan dessa regelverk och Sepa-förordningen. Tillsynsansvaret i fråga om dessa regelverk bör därför hållas ihop. Hos finns personal med kunskap om och insyn i finansmarknaden och myndigheten har utsetts till behörig myndighet enligt flera tidigare EU-rättsakter på det finansiella området. Sammantaget bör därför utses som behörig myndighet med ansvar för efterlevnaden av Sepaförordningen. Betaltjänstlagen bör därför ändras på så sätt att tillsyn även omfattar efterlevnaden av Sepa-förordningen.