prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — sådana konton vid granskningen. I punkten B finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska Enligt rubriken till punkten B gäller detta inte konton vars saldo eller värde inte uppgår till de lägre gränsvärden som anges i punkten A. Denna del av rubriken kan dock uppfattas som missvisande, eftersom bestämmelserna i punkten B gäller även konton som inte behöver granskas enligt punkten A, om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ändå väljer att granska dem. När det gäller de konton som avses i punkten B ska granskningen inledas med en elektronisk sökning i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets databaser. Om det vid denna sökning framkommer indikationer på att en kontohavare har hemvist i , ska kontot anses vara rapporteringspliktigt om enheten inte innehar eller inhämtar viss dokumentation som motsäger den indikation på att kontohavaren har hemvist i som framkommit vid den elektroniska sökningen. som utgör indikationer på att kontohavaren har hemvist i framgår av punkten B.1 och innefattar bl.a. att kontohavaren har en amerikansk adress, ett amerikanskt telefonnummer eller föddes i . B.2 och B.3 framgår att ett konto inte ska anses vara ett rapporteringspliktigt konto och inte behöver granskas ytterligare om inga sådana indikationer som anges i punkten B.1 framkommer vid den Detta gäller fram till dess att förhållandena ändras på ett sådant sätt att indikationer på hemvist i tillkommer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser eller fram till dess att kontots saldo eller värde överstiger gränsen för högvärdekonton och därför ska granskas i enlighet med procedurerna för Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet behöver således på något sätt bevaka förändringar av de uppgifter som finns i de elektroniska databaser som är relevanta för granskningen. B.4 framgår att ett konto inte behöver betraktas som ett rapporteringspliktigt konto trots att det framkommit indikationer på hemvist i , under förutsättning att den eller de indikationer som rapporteringsskyldiga finansiella institutet får välja om det ska betrakta ett sådant konto som ett rapporteringspliktigt konto eller först tillämpa punkten B.4 för att sedan bedöma om kontot är ett rapporteringspliktigt Datainspektionen ifrågasätter om den behandling av personuppgifter som blir följden av att ett konto är rapporteringspliktigt står i proportion till ändamålet med den behandlingen i de fall då den enda indikationen som framkommit är en c/o- eller poste restante-adress som inte behöver vara amerikansk. Datainspektionens mening är att ett konto, i den mån avtalet medger det, bör vara rapporteringspliktigt endast om det finns en tydlig indikation på att kontohavaren har hemvist i . Regeringen konstaterar att de omständigheter som ska anses vara tillräckliga indikationer på hemvist i framgår av avtalet och inte kan frångås i den svenska lagstiftningen om avtalet ska efterlevas. För att minimera de situationer då ett konto blir att anse som rapporteringspliktigt trots att kontohavaren inte har faktisk skatterättslig hemvist i bör det enligt regeringens mening i stället göras obligatoriskt för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten att inte behandla ett konto som rapporteringspliktigt om de har tillgång till eller kan inhämta sådan relevant motsägande dokumentation som anges i punkten B.4. Enligt avtalet är detta, som ovan angetts, valfritt för de rapporteringsskyldiga finansiella instituten, men det kan inte anses stå i strid med avtalet att göra det obligatoriskt i den svenska lagstiftningen. Vad gäller det som Datainspektionen anför om att skyldigheten att informera kontohavare bör regleras mer detaljerat, vill regeringen erinra om att bestämmelserna i om information till den registrerade gäller även när personuppgifter behandlas med anledning av den nu föreslagna lagstiftningen. Enligt regeringens mening saknas behov av att reglera denna informationsskyldighet även här. anför att det behöver förtydligas vad som avses med att en person ”är en specificerad amerikansk person”. När det gäller fysiska personer är samtliga amerikanska personer specificerade amerikanska personer. En fysisk person är en amerikansk person om han eller hon är medborgare eller har hemvist i . Även begreppet ”hemvist i ” föreslås definieras i IDKL och innebär att personen är skattskyldig i på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning, bolagsbildning eller annan liknande omständighet. En person ska dock inte anses ha hemvist i om han eller hon är skattskyldig där endast för inkomst från källa i eller endast för inkomst som är hänförlig till fast driftställe i . När skattskyldigheten i på grund av domicil, bosättning etc. upphör är en fysisk person alltså inte längre en specificerad amerikansk person. I punkten C finns ytterligare bestämmelser om åtgärder som ska vidtas avseende den typ av konton som avses i punkten B. I punkten C anges bl.a. att granskningsproceduren ska ha slutförts . Som framgår ovan i avsnitt 6.1.1 ska ett konto inte betraktas som rapporteringspliktigt innan det har identifierats som sådant vid genomförande av granskningsproceduren. Bestämmelsen om tidsfrist för granskningsproceduren får närmast ses som en verkställighetsföreskrift. Den bör, när det är fråga om en enda specifik tidpunkt då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av en övergångs- bestämmelse. Av punkten C framgår också att ett konto ska anses rapporteringspliktigt om det inte identifierades som ett sådant vid den inledande granskningen men omständigheterna därefter förändras på ett sådant sätt att det skulle vara ett rapporteringspliktigt konto vid en ny Detta innebär att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att i ett senare skede upptäcka sådana ändrade omständigheter. Vidare anges det i punkten C att ett konto som har identifierats som rapporteringspliktigt ska anses vara det fram till dess att kontohavaren upphör att vara en specificerad Om det vid den elektroniska sökningen eller sökningen i pappersarkiv framkommer indikationer på att kontohavaren har hemvist i , kan de indikationerna dock läkas genom att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämtar eller har tillgång till sådan dokumentation som avses i punkten B.4. Om en sådan läkning sker ska kontot inte anses vara rapporteringspliktigt och det ska inte heller anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto fram till dess att läkningen När det är fråga om att en person var en specificerad amerikansk person, med sedan har upphört att vara det, ska kontot dock anses ha varit ett rapporteringspliktigt konto fram till dess att kontohavaren upphörde att vara en specificerad amerikansk person. En indikation på att kontohavaren har hemvist i som framkommer vid granskningen kan inte läkas genom att indikationen upphör. En kontohavare som tidigare uppgivit ett amerikanskt telefonnummer kan alltså inte förhindra att kontot rapporteras genom att meddela det rapporteringsskyldiga finansiella institutet att det amerikanska telefonnumret inte längre gäller. I punkten D finns bestämmelser om den mer ingående granskning som ska göras om kontots saldo eller värde översteg den Även när det gäller sådana konton ska en sökning göras i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets elektroniska databaser. För sådana konton är en elektronisk sökning dock endast tillräcklig om de elektroniskt sökbara databaserna innehåller fält för och fångar upp de omständigheter som utgör indikationer på att kontohavaren har hemvist i och som räknas upp. De omständigheter som räknas upp här är desamma som de som räknas upp i punkten B, men de formuleras på ett något annorlunda sätt eftersom det här mer specifikt handlar om krav på databasernas struktur och dessa troligen sällan är designade för att kunna skilja ut om en kontohavare har anknytning till . sökbara databaserna ska alltså typiskt sett vara tillräckliga för att bedöma om sådana omständigheter föreligger. Om databaserna inte innehåller rätt information för detta, måste det finansiella institutet också eftersöka sådana omständigheter bland dokumentation som inte är elektroniskt Det räknas upp vilken dokumentation som i så fall ska granskas. Som Kammarrätten i och har påpekat är den lista på dokumentation i pappersarkiven som finns i punkten D.2 uttömmande och någon avslutande punkt avseende ”annan liknande dokumentation” bör därför inte, såsom föreslås i promemorians förslag, tas in i motsvarande bestämmelse i IDKL. avses i punkten D ska också anses vara rapporteringspliktiga om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med en kontohavare och tjänstemannen har vetskap om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person. När det gäller högvärdekonton där det finns indikationer på att kontohavaren har hemvist i behöver inte någon rapportering ske om det finansiella institutet har tillgång till eller inhämtar sådan relevant dokumentation som anges i punkten B.4 som Även när det gäller högvärdekonton bör ett rapporteringspliktigt konto upphöra att vara rapporteringspliktigt om det i efterhand tillkommer sådan relevant dokumentation som anges i punkten B.4, i de fall då kontot blev rapporteringspliktigt på grund av att det framkom indikationer på hemvist i vid sökning i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets databaser eller pappersarkiv. Om det finns en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren och den tjänstemannen har kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person, är det dock inte tillräckligt med sådan ytterligare dokumentation. Den omständigheten att en kontohavare upphör att vara en specificerad amerikansk person innebär alltid att kontot upphör att vara rapporteringspliktigt. I punkten E finns bestämmelser om ytterligare förfaranden som ska tillämpas på högvärdekonton. Granskningen av dessa högvärdekonton ska ha genomförts . Det finns också en särskild bestämmelse om tidsfrist för den mer ingående granskning som krävs av konton med högt värde, när det gäller konton vars saldo eller värde inte översteg men vars saldo eller värde gör det vid utgången av ett senare år. Bestämmelser om tidsfrister för granskningen bör, när det är fråga om en specifik tidpunkt då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av en övergångsbestämmelse. Den förstärkta granskning som görs av ett högvärdekonto behöver bara göras en gång för varje konto och behöver inte upprepas efterföljande år. Den omständigheten att en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren har kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person medför dock att kontot är rapporteringspliktigt även om tjänstemannen får denna kännedom först efter att granskningen har gjorts. Även när det gäller högvärdekonton måste enheten bevaka om sådana omständigheter uppkommer som gör att ett konto blir att anse som rapporteringspliktigt. Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut behöver ha processer och rutiner för att säkerställa att en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren identifierar varje ändring i förhållandena med avseende på kontot. I punkten F anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut som tidigare, i enlighet med ett avtal med IRS om att agera som t.ex. en behörig betalningsförmedlare (s.k. Qualified Intermediary-avtal eller QI- avtal), inhämtat dokumentation som fastställer att kontohavaren varken är medborgare eller har hemvist i , inte behöver göra någon sökning i sina elektroniskt sökbara databaser eller i sina pappersarkiv avseende sådana konton. Den åtgärd som då återstår för det rapporteringsskyldiga finansiella institutet att vidta är, när det gäller högvärdekonton, förfrågan till en tjänsteman som har särskilt ansvar för kontakterna med kontohavaren om dennes eventuella kännedom om att kontohavaren är en specificerad amerikansk person. hemställer att motsvarande bestämmelse införs för de enheter som redan intygat sin amerikanska skattehemvist och lämnat amerikanskt skatte- registreringsnummer i enlighet med reglerna för behörig betalningsförmedlare. Någon motsvarande bestämmelse när det gäller enheter finns emellertid inte och att ta in en sådan i den svenska lagstiftningen skulle därför enligt regeringens mening stå i strid med avtalet, varför det inte kan göras. 6.1.3Avsnitt III Nya konton som innehas av fysiska personer Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om den granskning av nya konton som innehas av fysiska personer som regleras i avsnitt III i bilaga I. Bestämmelserna om vilka konton som inte behöver granskas ska utformas på ett sådant sätt att det är valfritt för det rapporteringsskyldiga finansiella institutet om det ska granska sådana eller inte. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det ska tas in bestämmelser om att ett konto inte ska öppnas om ett intygande från kontohavaren inte inkommer eller om intygandet inte innehåller det amerikanska skatte- registreringsnumret för en person som har hemvist i . Promemorian innehåller också förslag om att det ska tas in bestämmelser om att ett konto som efter att det öppnats blir ett rapporteringspliktigt konto ska avslutas om ett intygande från kontohavaren som innehåller det amerikanska skatteregistreringsnumret inte inkommer. I promemorian används begreppet ”egenförsäkran” i stället för begreppet ”intygande från kontohavaren”. Remissinstanserna: Vad gäller frågan om skyldighet att inhämta intygande och amerikanskt skatteidentifikationsnummer innan ett konto öppnas avstyrks förslaget med bestämdhet av och Svensk Försäkring. Dessa remissinstanser menar att förslaget inte står i överensstämmelse med lydelsen av . översättningen av avtalet står det ”vid kontots öppnande”. Till Svenska Bankföreningens yttrande har och anslutit sig. anför härutöver bl.a. följande. De svenska bankerna har i framtagandet av gransknings- och identifieringsprocesserna utgått från att inhämtande av intygande ska ske parallellt med kontoöppnandet. En konsekvens av den föreslagna ordningen är att det finansiella institutet ska vägra att öppna ett konto om individen inte kommer in med ett intygande och skatteregistreringsnummer, vilket kommer i konflikt med den kontraheringsplikt som föreligger både på bank- och försäkringsområdet. Endast om särskilda skäl föreligger kan en bank vägra en kund att öppna ett inlåningskonto. I promemorian saknas en bedömning av hur det föreslagna förbudet att i vissa fall öppna konton förhåller sig till kontraheringsplikten. Svensk Försäkring ifrågasätter om kravet på ett intygande innan kontot öppnas står i överensstämmelse med den lagstadgade rätten till en personförsäkring. Även vad gäller frågan om skyldighet att avsluta konton i vissa fall avstyrker och Svensk Försäkring med bestämdhet promemorians förslag och anför att förslaget allvarligt kan ifrågasättas ur ett konsumentskyddsperspektiv i och med de långtgående konsekvenser en uppsägning av ett inlåningskonto, annat konto eller en livförsäkring kan ha för individen i det enskilda fallet. Dessutom kan det enligt dessa remissinstanser ifrågasättas om det finns stöd i för ett Förslaget att finansiella institut i vissa situationer ska avsluta pensionsparkonton står i konflikt med bestämmelserna om individuellt pensionssparande och för redan tecknade livförsäkringar finns ingen laglig möjlighet för försäkringsbolag att säga upp försäkringen . Det finns, enligt dessa remissinstanser, en konflikt mellan lagförslaget och grundläggande försäkringsrättsliga avtalsprinciper och förslagsvis kan lösa frågan om utebliven information genom att kunden i fråga rapporteras till . Även påtalar det problematiska med att avsluta konton och anser att det i sådana fall är bättre att spärra det aktuella kontot. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt III finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska genomföras avseende nya konton som innehas av fysiska personer. Av punkten A i avsnitt I följer att ska ålägga svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut att tillämpa dessa bestämmelser. Bestämmelser bör därför tas in i IDKL om denna granskning. Bestämmelsen i punkten A i avsnitt I ska dock inte tolkas på så sätt att bestämmelserna i avsnitt III ordagrant behöver tas in i lagen. Bestämmelserna i bör när det är möjligt formuleras på ett sätt som närmare överensstämmer med den teknik som normalt används i svensk lagstiftning. I den mån det är möjligt bör bestämmelserna därför utformas på ett enklare och mer lättillgängligt sätt. I punkten A i avsnitt III finns bestämmelser om vilka konton som inte behöver granskas, identifieras eller rapporteras. Bestämmelser om detta bör tas in i IDKL och formuleras på ett sådant sätt att det är valfritt för ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut om det ska granska sådana konton eller inte (jfr vad som sägs om detta under avsnitt 6.1.2 ovan). Av punkten B framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, när det gäller andra konton än de som avses i punkten A, vid kontots öppnande eller senast efter utgången av det kalenderår under vilket kontot upphör att vara ett sådant konto som inte behöver granskas enligt punkten A, ska inhämta ett intygande från en fysisk person som öppnar eller öppnat ett konto. Intygandet ska innehålla sådana uppgifter som gör att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet kan avgöra om kontohavaren har skatterättslig hemvist i . Intygandet innebär att den som öppnar ett konto själv intygar de relevanta omständigheterna. En amerikansk medborgare ska i detta sammanhang anses ha skatterättslig hemvist i även om han eller hon har skatterättslig hemvist även i en annan stat eller jurisdiktion. Rimligheten av uppgifterna i intygandet ska bekräftas på grundval av de övriga uppgifter som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har inhämtat i samband med kontots öppnande, inklusive dokumentation som inhämtats i samband med AML-KYC-förfarandena (dvs. de åtgärder för kundkännedom som enligt nationell lagstiftning ska vidtas för att bekämpa penningtvätt, eller liknande nationella krav som måste uppfyllas). I punkten B.1 anges att ett konto är rapporteringspliktigt om det av intygandet som inhämtats enligt punkten B framgår att kontohavaren har skatterättslig hemvist i och att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet i så fall ska inhämta ett intygande från kontohavaren som innehåller hans eller hennes amerikanska skatteregistreringsnummer. Av artikel 2 i följer en skyldighet för ett 2014/15:41 rapporteringsskyldigt finansiellt institut att inhämta och rapportera det amerikanska skatteregistreringsnumret för specificerade amerikanska personer som innehar rapporteringspliktiga konton. När det gäller befintliga konton gäller denna skyldighet dock, enligt artikel 3.4, inte om det amerikanska skatteregistreringsnumret inte registreras hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Någon motsvarande bestämmelse finns inte när det gäller nya konton. Det amerikanska skatteregistreringsnumret ska även inhämtas när ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut inhämtar ett intygande från en person i samband med att personen öppnar ett konto och det i ett senare skede framkommer ny information som gör att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska behandla kontot som ett rapporteringspliktigt konto. När det gäller vad , och Svensk Försäkring anför avseende promemorians krav på att avsluta konton, konstaterar regeringen följande. innehåller uttryckliga krav på att konton ska avslutas endast i de övergångsbestämmelser som finns i avsnitt VI.G i bilaga I. De konton som enligt de bestämmelserna ska avslutas är sådana som öppnats efter och före avtalets ikraftträdande och avseende vilka intyganden från kontohavarna eller de kontrollerande personerna inte har kunnat inhämtas och bedömas från att avtalet trädde i kraft. För att undvika retroaktiv lagstiftning avseende granskning av sådana konton är det nödvändigt att tillämpa dessa övergångsbestämmelser vid genomförandet av avtalet i svensk rätt. Bestämmelserna ger inte utrymme för ett genomförande utan krav på att konton i vissa fall ska avslutas. Kravet på att i vissa fall avsluta konton som öppnats efter och före avtalets ikraftträdande måste därför tas in i den svenska lagstiftningen. Bestämmelserna kring detta behandlas i avsnitt 6.1.6 och 7.1. I övrigt finns emellertid inga uttryckliga krav i på att konton ska avslutas. Med hänsyn till vad remissinstanserna anfört bör det därför inte heller i den svenska lagstiftningen tas in några sådana krav. Med anledning av vad och Svensk Försäkring anför med avseende på att ett intygande avseende nya konton ska inhämtas innan ett konto öppnas, konstaterar regeringen att det av punkten B framgår att intygandet ska inhämtas ”vid kontots öppnande”. Det innebär inget krav på att intygandet ska ha kommit in ”innan” kontot öppnas. Det starkaste skälet för att ett intygande ska inhämtas innan ett konto öppnas är att det minimerar det antal fall då ett konto öppnas och sedan måste avslutas till följd av att ett intygande inte kommer in. Med hänsyn till att något sådant krav på att i detta sammanhang avsluta konton inte tas in i lagen (se dock vad som sägs ovan när det gäller avslutande av konton som öppnats efter och före avtalets ikraftträdande) och vad remissinstanserna anfört, bör det i lagen inte heller tas in något krav på att intygande avseende nya konton som innehas av fysiska personer ska inhämtas innan kontot öppnas. Det bör i stället anges att ett sådant intygande ska inhämtas ”i samband med att kontot öppnas”. I punkten B.2 anges att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, om omständigheterna förändras på ett sådant sätt att det ursprungliga intygandet som inhämtats enligt punkten B inte är tillförlitligt, ska inhämta ett nytt intygande. Om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte lyckas inhämta ett nytt intygande som är tillförlitligt, ska Prop. 2014/15:41 kontot behandlas som ett rapporteringspliktigt konto. Se även avsnitt 6.1.7 vad avser nya konton som i stället får granskas enligt bestämmelserna om granskning av befintliga konton. 6.1.4Avsnitt IV Befintliga konton som innehas av enheter och identifiering av icke FATCA- deltagande finansiella institut Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA- avtalet om den granskning av befintliga konton som innehas av enheter som regleras i avsnitt IV i bilaga I. Bestämmelserna om vilka konton som inte behöver granskas ska utformas på ett sådant sätt att det är valfritt för det rapporteringsskyldiga finansiella institutet om den ska granska sådana eller inte. Bestämmelser ska också tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av om hur icke FATCA-deltagande finansiella institut ska identifieras. Bestämmelser om tidsfrister för granskningen ska, när det är fråga om en specifik tidpunkt då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av en övergångsbestämmelse. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anför att det är oklart hur granskningen ska dokumenteras och menar att det krävs ett klarläggande i den delen. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt IV finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska genomföras avseende befintliga konton som innehas av enheter. I avsnittet finns även bestämmelser om hur icke FATCA-deltagande finansiella institut ska identifieras. punkten A i avsnitt I följer att ska ålägga svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut att tillämpa dessa bestämmelser. Bestämmelser bör därför tas in i IDKL om denna granskning. Bestämmelsen i punkten A i avsnitt I ska dock inte tolkas på så sätt att