prop · H2031d9 · 2014-10-23 00:00:00 — bosatta efter anvisning av Arbetsförmedlingen i samma takt som beviljade uppehållstillstånd. Vid utgången av 2013 var antalet inskrivna med uppehållstillstånd 5 800 fler än vid slutet av 2012. Antalet inskrivna med lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut har legat relativt stabilt på runt 11 000 personer och så även vid slutet av 2013. Andelen kvinnor uppgick till och andelen män till . Sammantaget uppgick antalet personer inskrivna i mottagandet med beslut om uppehållstillstånd alternativt lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning till av antalet inskrivna vid utgången av 2013. Trenden att en allt större andel sökande väljer att bo i anläggningsboende förstärktes som fler sökte asyl. Antalet platser i anläggningsboende ökade därför från ca 27 000 till nästan 37 000. Liksom skedde ökningen i princip uteslutande genom upphandling av s.k. tillfälliga platser till följd av brist på ordinarie hyreslägenheter. De tillfälliga platserna är dyrare än ordinarie platser i anläggningsboende. Kostnaden för boende (exklusive boendekostnaden för ensamkommande barn) steg därför från till , dvs. Den sammantagna kostnaden steg från till , dvs. Att utgifterna inte ökade mer 2013, trots att antalet asylsökande kraftigt översteg den prognos som låg till grund för anslagna medel, förklaras i huvudsak av att en så hög andel av sökande kom och att kostnaderna för mottagandet för dem som kom i första hand faller ut . Personer som väljer att bo i eget boende bosätts med automatik i den kommun de bor i när de beviljas uppehållstillstånd. För denna kategori styrs vistelsetiden i mottagandet enbart av handläggningstiden för asylärendet. Att kunde bibehålla samma nivå på genomsnittlig handläggningstid som föregående år dämpade kostnadsutvecklingen. Genomsnittskostnaderna för mottagandet av ensamkommande asylsökande barn är väsentligt högre än för asylsökande i övrigt. Utgifterna för ensamkommande barns boende utgör därför en flerdubbelt högre andel av anslaget än vad andelen inskrivna ensamkommande barn utgör av det sammantaget antalet inskrivna. Ändringen i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. som trädde i kraft innebär ökade möjligheter för att anvisa en plats i en kommun för ensamkommande barn. Antalet överenskommelser om mottagande av asylsökande ensamkommande barn har ökat med drygt 300 platser och antalet kommuner med överenskommelser har ökat från 274 till 288. ändrades förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. vilket innebär att kommuner ersätts för kostnader för ensamkommande barns boende främst enligt en schablon i stället för faktiska kostnader. Detta tillsammans med det ökade antalet överenskommelser kommer att leda till minskade boendekostnader. I diagram 2.6 nedan redovisas vad utgifterna på anslaget består av: Diagram 2.6 Fördelning av utgifter på anslag 1:2 Ersättningar och bostadskostnader 2013 barn) 22, God man 1, Den största enskilda posten utgörs av utgifter för ensamkommande barns boende som uppgick till (exkl. skola och sjukvård m.m.). Därefter kommer boende för övriga inskrivna i mottagandet. Jämfört med 2012 har utgifterna som går till ensamkommande barns boende minskat , medan utgifterna för övrigt boende ökat . I första hand beror dessa förändringar på att antalet platser i tillfälliga boenden ökat, se ovan. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 Anslag 1:3 Migrationspolitiska åtgärder har i uppdrag att svara för organiserad uttagning och överföring av flyktingar och andra skyddsbehövande som befinner sig på flykt utanför sitt hemland. hade i uppdrag att överföra 1 900 kvotflyktingar. En av de främsta utmaningarna med uppdraget var att anvisa de som överförs till boende i en kommun. uppnådde målet fullt ut när det gäller antalet vidarebosatta. Ersättningar till kommuner för att ta emot dessa personer utgör av utgifterna på anslaget. Utfallet motsvarade i princip anslagna medel. Anslag 1:4 Domstolsprövning i utlänningsärenden Utgifterna för domstolsprövning i migrationsmål uppgick till , vilket är eller högre än 2012. När det gäller migrationsdomstolarna minskade antalet avgjorda mål inkomna mål ökade . Avlägsnandemålen, som är den största och mest resurskrävande målkategorin, ökade . Kostnaden per mål ökade därmed, delvis till följd av en förändrad sammansättning av målen. Anslaget ökades 2013 för att finansiera inrättandet av en fjärde migrationsdomstol. Denna är knuten till Förvaltningsrätten i . Anslag 1.5 Kostnader för domstolsprövning i utlänningsärenden Utgifterna styrs främst av antalet mål som prövas i domstol och i hur många fall det sker en muntlig förhandling. Utgifterna på anslaget har sjunkit successivt och utfallet uppgick till , vilket är lägre än 2012. Minskningen 2013 är främst en följd av färre avgjorda mål. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 Anslag 1:6 Offentligt biträde i utlänningsärenden Utgifterna uppgick till , vilket är en ökning med jämfört med . Utgifterna styrs av antalet asylsökande, hur hög andel av dessa som offentligt biträde förordnas för och kostnaden per förordnat biträde. Utgiftsökningen var en följd av ett ökat antal asylsökande. Att utgifterna inte steg mer berodde på att sammansättningen av sökande och deras skäl förändrades. I normalfallet beviljas syrier uppehållstillstånd och de får därför oftast inte ett offentligt biträde. Anslag 1:7 Utresor för avvisade och utvisade Utgifterna uppgick till , vilket är en ökning med eller jämfört med . Behovet av medel översteg tilldelade medel och anslagskrediten ökades till . Utgifterna styrs av hur många som återvänder samt av kostnaden per utresa. Utresor med tvång kostar i genomsnitt mer än 10 gånger så mycket som utresor för personer som återvänder självmant. Ökade behov av bevakning i samband med resor samt fler avbrutna resor drev upp kostnaden per tvångsvis utresa ytterligare. Svårigheterna att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut medförde att antalet utresta med tvång minskade med från ca 3 950 till 3 750 i förhållande till 2012. Antalet personer som återvände självmant minskade från ca 12 300 till ca 10 400 vilket motsvarar en minskning . Det förklaras bland annat av att antalet asylsökande från västra , som i hög grad återvänder självmant, minskade . I förhållande till vad som prognostiserades i budgetpropositionen var antalet utresta däremot fler än beräknat, vilket framför allt förklaras av att antalet överföringar enligt Dublinförordningen ökade mer än förväntat. Anslag 1:8 Från EU-budgeten finansierade insatser för asylsökande och flyktingar Utfallet var väsentligt lägre än beräknat och uppgick till . Detta berodde främst på förseningar i utlysningar av fondmedel. Anslagna medel för projekt togs därmed inte i anspråk fullt ut. Medel utbetalades för projekt som drevs av exempelvis kommuner, frivilligorganisationer och och som beviljades medel inom ramen för Europeiska flyktingfonden samt Europeiska återvändandefonden. Medel användes även för statlig medfinansiering för vissa av dessa projekt och för administration av fonderna. Regeringen bedömer att behöver fortsätta vidta åtgärder för att förbättra återflödet av medel från EU. Målet för är att myndigheten ska bedriva en kostnadseffektiv verksamhet som präglas av kontinuerlig utveckling. Mot bakgrund av ökningen av antalet asylsökande 2013 och de påfrestningar det innebar, bedömer regeringen att effektiviteten i verksamheten upprätthölls på en godtagbar nivå. Produktiviteten i asylprövningen låg kvar på i princip samma nivå som , med bibehållen kvalitet i prövningen. minskade produktiviteten något för ansökningar om uppehållstillstånd för arbete, besök och bosättning , delvis som en konsekvens av att asylprövningen prioriterades. De åtgärder som vidtogs för att hantera det ökade antalet asylsökande och vidareutveckla verksamheten för ökad effektivitet, bedömer regeringen i huvudsak var relevanta, även om takten bl.a. i digitaliseringen av handläggningen inte motsvarade förväntningarna fullt ut. De genomsnittliga handläggningstiderna för arbetstillståndsansökningar förlängdes , vilket inte motsvarade regeringens förväntningar. Utvecklingen av vistelsetiderna i mottagandet är trots de förändrade förutsättningarna positiv i några avseenden, bl.a. vad gäller ärenden som prövades enligt Dublinförordningen som effektiviserades . De ökade vistelsetiderna för personer som återvände med tvång är däremot inte tillfredställande och effektiviteten i bosättningsarbetet motsvarade inte heller regeringens förväntningar. För att öka effektiviteten och utflödet ur mottagandet krävs ökade insatser av ansvariga myndigheter. Förbättrade förutsättningar att bedriva en effektiv verksamhet För att ska kunna utnyttja anslagsmedlen så effektivt som möjligt måste myndigheten ha kunskap om vilken effekt insatta resurser får och om var i verksamheten resurserna gör störst nytta vid varje givet tillfälle. Myndigheten måste också säkerställa att personalen har rätt kompetens och att det när behovet uppstår finns en tillräcklig flexibilitet att omallokera resurserna. Vidare krävs att myndigheten har kapacitet och kompetens att analysera förändringar i omvärlden som kan komma att påverka migrationen till samt en beredskap för att hantera dessa. har utveckling skett inom flera områden. har bedrivit ett systematiskt arbete för att höja effektiviteten i verksamheten. Särskilda insatser har gjorts för att öka flexibiliteten bl.a. genom att öka kompetensen hos myndighetens handläggare, möjliggöra asylutredning via videolänk, ökad möjlighet till elektronisk handläggning, central styrning av den operativa verksamheten samt principer för fördelning av ärenden. har vidtagit ytterligare åtgärder för att öka kostnadseffektiviteten i verksamheten. Åtgärderna har inriktats mot att öka organisationens förmåga till omvärlds- och migrationsanalys samt skapa verktyg för verksamheten att hantera dessa analyser. Till exempel inrättades ett nytt verksamhetsområde: Operativt samordningscentrum, som innefattar en ny omvärldsenhet med syfte att stärka verkets beredskap och förmåga att tidigt kunna förutsäga förändringar som kan påverka verksamheten. Vidare inledde myndigheten ett utvecklingsarbete, Bra ska bli bättre, för att se över verksamhet, organisation och styrning. Syftet är att förbättra myndighetens förmåga att utföra sitt uppdrag. presenterade generaldirektören den framtida inriktningen för , bl.a. en regional indelning av verksamhet . Regeringen bedömer att myndigheten bl.a. behöver fortsätta utveckla styrningen och upp- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 följningen så att det är möjligt att bedöma vilken effekt insatta resurser får. Det arbete som och övriga ansvariga myndigheter bedriver för att kartlägga och utveckla hela asylprocessen är centralt för fortsatt effektivisering av arbetsmetoderna. Antalet avgjorda ärenden per årsarbetare och kostnaden per avgjort ärende kan ge en indikation på hur väl resurserna har använts. Ofta hänger utvecklingen av dessa indikatorer ihop. När en årsarbetare avgör fler ärenden minskar kostnaden per avgjort ärende och omvänt. Kostnaden för att handlägga asylärenden påverkas av sammansättningen inom gruppen asylsökande och den varierar inte sällan kraftigt mellan åren. Många asylsökande från flera olika länder och regioner kräver normalt mer resurser än lika många asylsökande från få länder . Vidare är handläggningen av ansökningar som bifalls generellt sett mindre resurskrävande än handläggningen av ansökningar som avslås, med undantag från uppenbart ogrundade ansökningar och ärenden som handläggs enligt Dublinförordningen. Både kostnaden per avgjort asylärende och antalet avgjorda ärenden per årsarbetskraft, låg kvar på i princip samma nivå som , men var högre än 2011. Under både 2012 och ökade antalet beviljade asylansökningar, i huvudsak som en konsekvens av ett kraftigt ökat antal sökande från , vilket påverkade produktiviteten positivt. genomförde omfattande rekryteringar vilket sannolikt kortsiktigt påverkade produktivitetsutvecklingen negativt, eftersom det tar tid för ny personal att uppnå full produktivitet. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 Tabell 2.4 Produktivitet och styckkostnader vid 2011–2013 asylärende (kr) anslaget arbete, besök och ärende inom arbete besök och bosättning (kr) *sammanvägt index med hänsyn taget till sammansättning av ärenden När det gäller handläggningen av ansökningar om besök och bosättning har kostnaden per avgjort ärende ökat och antalet avgjorda ärenden per årsarbetare minskat. Resultatet har försämrats ytterligare i förhållande till 2011. Produktivitetsutvecklingen förklaras bl.a. av att det överfördes erfarna handläggare till asylprövningen vilket påverkade utvecklingen negativt. bidrog det fortsatta arbetet med att utveckla en elektronisk handläggning till viss ytterligare negativ påverkan på produktiviteten i ärendehandläggningen. De produktivitetsökningar som prognostiserats som en konsekvens av utvecklingsarbetet, framför allt med en ökad digitalisering av ärendehanteringen, infriades inte . Utveckling av vistelsetiderna i mottagandet ska enligt myndighetens instruktion verka för så korta vistelsetider som möjligt. Det eftersom att tiden är av stor betydelse för den sökande och en direkt kostnadsdrivande faktor. har tillsammans med domstolarna, polisen, Kriminalvården och Arbetsförmedlingen direkt påverkan på vistelsetidens längd. I redovisningen nedan anges i huvudsak vistelsetider för personer som lämnat mottagandet. Informationen kompletteras, där så är möjligt och relevant, med information om vistelsetiden för de som fortsatt har öppna ärenden i någon del av asylprocessen. Den totala genomsnittliga vistelsetiden för personer som lämnade mottagandet har succesivt förkortats , 2013. Vistelsetiden för inskrivna minskade , till vid slutet av 2013. En väsentlig förklaring till de förkortade tiderna är att i hög grad beviljade sökande från , som ökade markant i antal , uppehållstillstånd. Vistelsetiderna för personer som beviljar uppehållstillstånd är i regel kortare än för personer som får ett lagakraftvunnet avslag på sin asylansökan efter domstolsprövning. var den genomsnittliga vistelsetiden för personer som lämnat mottagandet och för inskrivna . Av diagram 2.7 framgår att den genomsnittliga vistelsetiden varierar betydligt mellan olika typer av asylärenden. Eftersom sammansättningen av sökande förändras mellan åren är förändringen inom en given kategori en bättre indikator på en effektiv process än genomsnittet för samtliga sökande. Därför är redovisningen av vistelsestid i kommande avsnitt indelad i olika ärendekategorier. Diagram 2.7 Genomsnittlig vistelsetid för asylsökande som lämnat mottagandet per ärendekategori 2011–2013 Betydande variationer i vistelsetid förekommer också inom respektive ärendekategori vilket är en indikator på en ineffektiv process. Variationen påverkas emellertid också av andra faktorer, t.ex. förändringar i antalet inkomna ärenden och dess sammansättning. För att kunna dra slutsatser om effektiviteten i myndigheternas handläggning i förhållande till variationen behöver därför orsakerna till variationen oftast analyseras närmare. Marginell förkortning av vistelsetiden för personer som beviljats uppehållstånd i första instans Diagram 2.8 Variation i vistelsetid för personer med beviljade asylansökningar första instans 2011–2013 Anm. Variationen avser genomsnittlig vistelsetid för personer som lämnade mottagandet samma vecka. Horisontell linje avser genomsnittlig tid . För personer som lämnade mottagandet genom bosättning i kommun efter att ha beviljats uppehållstillstånd av förkortades den genomsnittliga totala vistelsetiden marginellt, från 207 2012–2013. Jämfört med 2011 innebar utfallet att vistelsetiden förkortades med . Den stora variationen i vistelsetid , (se diagram 2.8) berodde framför allt på det ökande antalet asylansökningar från syrier som kom in . Genom att och de övriga myndigheterna prioriterade handläggningen av de nya ärendena förkortades de genomsnittliga vistelsetiderna till en början markant. Begränsningar i asylprövningens kapacitet i förhållande till det stora antalet sökande medförde i sin tur att många av de ärenden som kom in, avgjordes först . Detta medförde också att vistelsetiderna succesivt ökade under januariaugusti 2013. I takt med att de asylsökande från återigen ökade förkortades vistelsetiderna i slutet , liksom de gjorde . Den kraftiga ökningen av asylsökande innebar stora utmaningar för ansvariga myndigheter i asylprocessen. För att hantera de förändrade förutsättningarna anpassade bl.a. öppettider och arbetstider vid ansöknings- och mottagningsenheter för att på så sätt utnyttja lokaler och personal mer effektivt. Asylprövningen prioriterades också i förhållande till prövningen av anknyt- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 I förhållande till ökade tiden i prövning i genomsnitt, bl.a. som en konsekvens av ett stort antal äldre öppna ärenden . Vistelsetiderna för personer som fortfarande var inskrivna i mottagandet var kortare än 2012 men däremot fortsatt något längre än då vistelsetiden var . Tiden från beslut om uppehållstillstånd för personer i anläggningsboende till bosättning i kommun har successivt blivit längre . I förhållande till ökade den ytterligare, från 112 . Arbetsförmedlingen anvisade 3 450 personer från anläggningsboende kommunplats vilket var 1 750 färre än vad som antogs inför budgetpropositionen . Det ökade antalet personer som beviljades uppehållstillstånd, bostadsbrist, samt kommunernas vilja och kapacitet att öka sitt mottagande kan förklara utvecklingen. Jämfört valde betydligt fler personer 2013 att flytta från anläggningsboende till eget boende och ordna bosättning på egen hand. Sannolikt berodde det på att det tog för personer att få en anvisad plats av Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingens möjlighet att utföra bosättningsuppdraget försvåras av att det inte finns tillräckligt med kommunplatser att anvisa nyanlända till. Därtill påverkas arbetet av att personer som myndigheten ska anvisa boende till i vissa fall tackar nej till erbjuden anvisning eller avbryter bosättningsprocessen i ett tidigare skede. Som en konsekvens av det ökande antalet asylsökande som beviljades uppehållstillstånd samt svårigheterna med bosättningen fördubblades antalet personer som var inskrivna med uppehållstillstånd i mottagandet, till knappt 12 000 personer, varav ca 10 000 personer i anläggningsboende. Som en jämförelse var antalet inskrivna med uppehållstillstånd drygt 3 000 personer . Förlängda vistelsetider för ensamkommande barn Ensamkommande barn bosätts med automatik i den kommun de bor i när de beviljas uppehållstillstånd. Bifallsandelen för de ansökningar som prövade i sak uppgick till 2013, i likhet med de två föregående åren. Den totala vistelsetiden styrdes därmed i huvudsak av handläggningstid. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 Diagram 2.9 Variation i vistelsetid för ensamkommande barn 2011–2013 Anm. Variationen avser genomsnittlig vistelsetid för personer som lämnade mottagandet samma vecka. Horisontell linje avser genomsnittlig tid . ökade vistelsetiden, i genomsnitt. Av dessa utgjorde tid från ansökan till beslut i första instans, vilket i jämförelse med 2012 var en ökning av tiden med . Ökningen förklaras bl.a. av att antalet ensamkommande barn ökade markant . I förhållande till 2011 har däremot handläggningstid förkortats och variationen minskat kraftigt (se diagram 2.9). Oförändrad vistelsetid för personer som fick avslag1 Den genomsnittliga vistelsetiden från ansökan till återvändande för personer som fått avslag på sin asylansökan i första instans var 2013, vilket var en marginell minskning i förhållande till 2012 och 2011. skedde däremot en förskjutning av tiden i processen mot i prövningen hos och i domstol. Ökad svårighet att verkställa av- och utvisningsbesluten , framför allt när det gäller återvändande med tvång, bidrog i gengäld till att tiden från lagakraftvunnet beslut till återvändande ökade . För de personer som återvände med tvång var tiden från beslut till utresa i genomsnitt, vilket var en ökning 1 Exklusive beslut om avvisning med omedelbar verkställighet eller beslut om överföring enligt Dublinförordningen. jämfört med jämfört . Diagram 2.10 Variation i vistelsetid för personer med avslag på asylansökan i normalprocess 2011–2013 Anm. Variationen avser genomsnittlig vistelsetid för personer som lämnade mottagandet samma vecka. Horisontell linje avser genomsnittlig tid . Minskningen av antalet verkställda avvisnings- och utvisningsbeslut berodde i huvudsak på att ärendena blivit mer komplicerade. Exempelvis medverkade en lägre andel personer till att återvända och det var svårare att anskaffa nödvändiga identitets- och resehandlingar. Dessutom avbröts fler planerade utresor till följd av att den av- eller utvisade personens agerande innebar att säkerheten vid utresa inte kunde garanteras. ökade antalet personer som avvek och vars ärenden därmed överlämnades till polisen för eftersökning. Antalet avvisnings- och utvisningsbeslut som verkställdes av polisen var färre än vad som hade antagits i budgetpropositionen 2013. Förlängd vistelsetid för personer med beslut om avvisning med omedelbar verkställighet Den genomsnittliga vistelsetiden för personer med beslut om avvisning med omedelbar verkställighet ökade 2012 . Vistelsetiden, uttryckt som genomsnittlig tid , varierade mellan , vilket innebar att variationen ökade i förhållande till 2012 (se diagram 2.11). Liksom för personer som återvände efter prövning i normalprocessen (se ovan), minskade tiden i prövning för de personer som återvände efter beslut om omedelbar verkställighet . Däremot ökade tiden från beslut till återvändande. Skälet till ökningen var den ökade komplexiteten i ärendena (se ovan). För personer som återvände självmant var vistelsetiden , jämfört 2012. För den grupp som återvände efter att ärendet överlämnats till polisen ökade vistelsetiden från 2012 2013. Diagram 2.11 Variation i vistelsetid för personer med beslut om avvisning med omedelbar verkställighet 2011–2013 Anm. Variationen avser genomsnittlig vistelsetid för personer som lämnade mottagandet samma vecka. Horisontell linje avser genomsnittlig tid . Markant förkortad vistelsetid för personer vars ansökan handlagts enligt Dublinförordningen Till följd av införandet av det Europeiska viseringsinformationssystemet (VIS) ökade antalet ärenden handlagda enligt Dublinförordningen till ca 9 600 ärenden . Diagram 2.12 Variation i vistelsetid för personer med avslag enligt Dublinförordningen 2011–2013 Anm. Variationen avser genomsnittlig vistelsetid för personer som lämnade mottagandet samma vecka. Horisontell linje avser genomsnittlig tid . Den genomsnittliga vistelsetiden för personer som överfördes till annat land enligt Dublinförordningen minskade markant jämfört med , . Variationen i vistelsetid var under större delen av året dessutom 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 8 betydligt lägre än (se diagram 2.12). Den främsta förklaringen till den positiva utvecklingen var ett bättre samarbete med italienska myndigheter, vilket bl.a. bidrog till att kraftigt förkorta handläggningstiderna vid överföringar till . prioritering av överföringar enligt Dublinförordningen och bildandet av en ny Dublinenhet i bidrog till den positiva utvecklingen. Som en effekt av arbetet minskade även de genomsnittliga vistelsetiderna för personer som överfördes i enlighet med Dublinförordningen med tvång. Utvecklingen av handläggningstider för ansökningar om besök och bosättning Enligt instruktion ska myndigheten, med hänsyn till ärendets beskaffenhet, tillgodose sökandes behov vid prövning. Kravet innebär bl.a. att den sökandes behov av en rättsäker och skyndsam prövning ska tillgodoses. Handläggningstiden, från ansökan till beslut om uppehållstillstånd, har ofta stor betydelse för den sökande och för andra intressenter, t.ex. en arbetsgivare vid ansökan om arbetstillstånd. Därför utgör handläggningstiden för andra besök- och bosättningsärenden en viktig indikator för effektiviteten i verksamhet.