prop · H2031d2 · 2014-10-23 00:00:00 — –2018 har prognosen för det finansiella sparandet reviderats ned med 21–, eller 0,5–0,av BNP. Den finansiella nettoställningen beräknas bli lägre och bruttoskulden högre än bedömningen i vårpropositionen, i enlighet med den sammanlagda revideringen av det finansiella sparandet. Tabell 9.18 Offentliga sektorns inkomster och utgifter. Aktuell prognos och förändringar jämfört med ekonomiska vårproposition Miljarder kronor, procent av BNP. -1,3 -1,6 -0,3 -0,7 -0,8 -0,5 -0,7 -0,7 -1,3 -2,2 -1,1 -0,3 1 Avser bruttoförändringar som sammantaget är neutrala för det finansiella sparandet. Utöver denna effekt har övergången till ENS 2010 inneburit att det finansiella sparandet försämrats med 2–2014–2018. Källor: och egna beräkningar. I förhållande till prognosen i vårproposition har den offentliga sektorns inkomster reviderats upp med och utgifterna har reviderats upp med ca . Den offentliga sektorns underskott beräknas bli högre än i vårpropositionen. Övergången till det nya regelverket för NR har inneburit att både inkomster från skatter och utgifter ökar med ca 9–2013–2018, vilket beror på att EU-mer- värdesskatt och skattenedsättningar nu redovisas brutto i stället för netto som . Vidare innebär omklassificeringen av konsumtionsutgifter för forskning och utveckling samt av Försvarets varaktiga varor till investeringsutgifter att omslutningen i den offentliga sektorn ökar. Både utgifter och inkomster ökar med kapitalförslitningens värde av dessa investeringar motsvarande 50–55 mil- jarder kronor . Även omläggningen av pensioner i staten medför en effekt på både inkomster och utgifter som beräknas uppgå till ca samtliga år. Tabell 9.19 Offentliga sektorns inkomster och utgifter. Aktuell prognos och jämfört med ekonomiska vår- proposition förändringar exkl. ändrad bruttoredovisning till följd av ENS 20101 Miljarder kronor, procent av BNP. -1,3 -1,6 -0,3 -0,7 -0,8 -0,5 -0,7 -0,7 -1,3 -2,2 -1,1 -0,3 1Avser bruttoförändringar som sammantaget är neutrala för det finansiella sparandet. Utöver bruttoeffekten har övergången till ENS 2010 inneburit att det finansiella sparandet försämrats med 2–2014–2018. 2Inklusive räntor på pensionsskulden. Anm.: Revideringar som påverkar det finansiella sparandet till följd av övergången till ENS 2010 är inkluderade i jämförelsen. Källor: och egna beräkningar. Justerat för den ändrade bruttoredovisningen förklaras den nedreviderade prognosen för det finansiella sparandet 2014 av att inkomsterna från skatter beräknas bli lägre. Den lägre prognosen rör skatt på såväl arbete som på kapital och konsumtion. Även utgifterna bidrar till den beräknade försämringen av det finansiella sparandet. Det är framför allt kommunsektorns investeringar som bedöms bli högre. De offentliga finanserna bedöms också försämras 2015–2018 i förhållande till be- räkningarna i vårpropositionen. sparandet har reviderats ned med för vart och ett av dessa år. –2018 medför de reformer som föreslås och aviseras i denna proposition att såväl skatteinkomster som utgifter ökar. Merparten av de förväntat högre skatteinkomsterna beror på den slopade nedsättningen av socialavgifterna för unga som beräknas medföra att skatte- inkomsterna ökar med ca 11–i förhållande till prognosen i vårpropositionen. Även inkomsterna från skatt på konsumtion beräknas öka till följd av ändrade regler. Övriga inkomster har reviderats ned i förhållande till beräkningarna i vårpropositionen. I huvudsak är det kapitalinkomsterna som beräknas bli lägre. Detta beror dels på ändrade regler för redovisningen av inleverans som minskar utdelningarna , dels på att den lägre ränteprognosen medför att kapitalinkomsterna blir lägre för hela perioden. Utgifterna beräknas bli successivt högre –2018. En stor del av de högre utgifterna beror på de reformer som föreslås och aviseras i denna proposition, i huvudsak satsningar inom arbetsmarknads- och utbildningsområdet. Även utgifterna för migrationen och ohälsa beräknas bli högre. De ovan nämnda revideringarna rör både statens och kommunsektorns utgifter. En stor del av de högre utgifterna i kommunsektorn beror på ökade kostnader dels för utbildnings- satsningar, dels för integrationen som följer av den förväntade högre migrationen. Eftersom kommunerna erhåller finansiering för detta genom ökade statsbidrag, blir det statens finansiella sparande som belastas, medan den i stort sett är neutral för kommunsektorns sparande. Den offentliga sektorns bruttoskuld har reviderats upp samtliga år jämfört med bedömningen i vårpropositionen och den finansiella nettoförmögenheten beräknas bli lägre (se tabell 9.20). I stort sett följer revideringarna den försämring som beräknas för det finansiella sparandet. Nettoförmögenheten har dock reviderats upp med jämfört med bedömningen i vårpropositionen, vilket även höjer förmögen- hetsnivån under prognosåren. Tabell 9.20 Offentliga sektorns finansiella ställning. Aktuell prognos och förändringar jämfört med ekonomiska vårproposition Miljarder kronor, procent av BNP. Källor: och egna beräkningar. 9.5Finansiellt sparande enligt olika bedömare I detta avsnitt redovisas en jämförelse mellan de senaste prognoserna för det finansiella sparandet gjorda av regeringen i denna proposition, , , , , Europeiska kommissionen och (). Regeringens prognos är den enda som beaktar det nya regelverket för NR. De inhemska bedömarnas beräkningar av den offentliga sektorns finansiella sparande 2014 är överlag förhållandevis lika (se tabell 9.21). I förhållande till Europeiska kommissionen beräknar regeringen med större underskott i de offentliga finanserna. Skillnaderna mellan de olika prognoserna av det finansiella sparandet beror framför allt på olika bedömningar av den ekonomiska återhämtningen, konsumtionsefter- frågan, utvecklingen på arbetsmarknaden och inflationsutvecklingen. Även är regeringens prognos förhållandevis samstämmig med flertalet övriga bedömares syn på det finansiella sparandet. beräkning skiljer sig dock från övriga prognoser. Skillnaden gentemot regeringens prognos kan i stor utsträckning förklaras av att prognostiserar lägre inkomster från den under- liggande utvecklingen av skattebaserna. Prognosskillnaderna för det finansiella sparandet ökar successivt till följd av de skilda bedömningarna av den allmänna ekonomiska återhämtningen. Tabell 9.21 Prognosjämförelse finansiellt sparande 2014– 2018 Procent av BNP. -2,2 -1,1 -0,3 -2,4 -1,8 -1,2 -0,8 -0,3 -2,2 -1,3 -0,5 -2,2 -1,4 -0,8 -0,4 -1,9 -1,0 -2,1 -1,3 -0,6 -1,5 -0,8 -2,0 -0,8 -0,1 Anm.: huvudprognos inkluderar prognos på finanspolitik 2015–2018 som netto uppgår till budgetförstärkningar på totalt , varav inkomstreformer om , . Källor: , , , Europeiska kommissionen, samt (). 9.6Den offentliga sektorns finansiella sparande och skuld i EU, och Stora underskott i EU-länderna, och Den utdragna finans- och skuldkrisen innebar en kraftig försämring av de offentliga finanserna inom EU. –2010 försämrades den offentliga sektorns finansiella sparande med i genomsnitt av BNP för EU- länderna. Efter en viss förstärkning uppgick underskottet i det finansiella sparandet för EU- länderna som helhet till och för euroområdet till av BNP 2013. klarade 18 länder inom EU, däribland , underskottsgränsen enligt stabilitets- och tillväxtpakten på av BNP. I och har de offentliga finanserna försämrats ännu kraftigare. uppgick underskottet i till och i till av BNP (se diagram 9.10). Diagram 9.10 Den offentliga sektorns finansiella sparande i EU, och 2007–2013 Procent av BNP. Källa: (Europeiska kommissionen 2014). Enligt Europeiska kommissionens vårprognos 2014 väntas underskottet inom EU minska 2014 och understiga av BNP såväl för euro- området som EU-länderna som helhet.119 Hög och ökande skuld i EU-ländernas offentliga sektor Stöd i form av lån och kapitaltillskott, främst till det finansiella systemet, har medfört att den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i EU-länderna har ökat mer än vad som följt av underskotten i det finansiella sparandet. För EU-länderna som helhet ökade skulden , från av BNP till av BNP (se diagram 9.11). För euroområdet uppgick skulden av BNP. ökade skuldkvoten för alla EU- länder. För ökade skuldkvoten , vilket var den minsta ökningen bland EU-länderna. För uppgick skulden till av BNP. Även för , , , och översteg skulden av BNP 2013. Den beräknade stabiliseringen av de offentliga finanserna inom EU medför att skuldkvoten endast ökar marginellt . 119 European Economic Forecast 2014 (Europeiska kommissionen EU-länderna bedöms 16 länder 2014 fortfarande ha skulder som ligger över referensvärdet på av BNP. Diagram 9.11 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i EU 2007 och 2013 Procent av BNP. Anm.: För avses förändringen 2009–2013. Genomsnittet för EU 27 är exklusive . Källa: (Europeiska kommissionen 2014). Även för och medför den beräknade stabiliseringen i de offentliga finanserna 2014 att skuldkvoten är oförändrad som andel av BNP jämfört med . Enligt Europeiska kommissionens vårprognos uppgick skulden för till av BNP och för till av BNP. Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning 10 Kommunsektorns finanser, sysselsättning och skuldsättning –Resursbehovet inom vård, skola och omsorg ökar till följd av demografiska förändringar. Framför allt ökar antalet barn och äldre i befolkningen. –De kommunala utgifterna för skatte- finansierade välfärdstjänster, dvs. den kommunala konsumtionen, väntas öka i fasta priser 2014 och med i genomsnitt 2015–2018. –Sammantaget bedöms den kommun- finansierade sysselsättningen öka med ca 70 000 personer 2013–2018. Detta medför att den ökar något som andel av den totala sysselsättningen i ekonomin. –Regeringens reformer inom framför allt utbildningsområdet bidrar tillsammans med införandet av traineejobb och extratjänster inom kommunerna till den starka syssel- sättningsutvecklingen. –Skatteinkomsterna beräknas öka relativt svagt 2014, med i löpande priser. I takt med att läget på arbets- marknaden förbättras bedöms skatte- inkomsterna öka med i genomsnitt 2015–2018. –Statsbidragen till kommunsektorn bedöms öka –2017, till följd av ett ökat antal asylsökande och regeringens satsningar i denna proposition. –Kommunerna redovisade sammantaget ett positivt resultat, före extraordinära poster, Landstingen redovisade sammantaget ett negativt resultat, före extraordinära poster, om nästan . Jämfört med 2012 var kommunernas resultat något högre. Landstingens resultat var däremot nästan lägre, vilket beror på en sänkning av diskonteringsräntan för beräkningen av pensionsskulden. –Kommunsektorns finansiella sparande och det ekonomiska resultatet försämras 2014. Detta beror främst på att kommuner och landsting inte får återbetalningar av från Försäkring 2014, till skillnad från de närmast föregående åren, och på att skatteunderlaget bedöms utvecklas för- hållandevis svagt. Det förbättrade konjunk- turläget och återhämtningen på arbets- marknaden –2018 väntas stärka finanserna och även ge utrymme för en ökad konsumtion. –Kommunsektorns långfristiga skulder uppgick till 2013 och utgjordes till största delen av lån i banker och kreditinstitut. I avsnittet beskrivs kommunsektorns finansiella utveckling och resursutvecklingen, inklusive utvecklingen av antalet kommunalt finansierade sysselsatta och arbetade timmar. Beskrivningen baseras på nationalräkenskaperna. I avsnittet redovisas även resultatutvecklingen och den finansiella ställningen i kommunsektorn i enlighet med den kommunala redovisningen. 10.1Kommunsektorn – en viktig del i en internationell jämförelse omfattande. Kommunsektorn (dvs. kommunerna och landstingen) ansvarar bl.a. för sjukvård, äldre- omsorg och skola, och organiserar därmed en stor och viktig del av de offentligfinansierade välfärdstjänsterna. Merparten av de kommunala verksamheterna avser uppgifter som kommuner och landsting i lag har ålagts att utföra. Vissa uppgifter, t.ex. kultur- och fritidsverksamhet, är däremot frivilliga. Kommunsektorns utgifter motsvarade av BNP 2013, varav utgjordes av utgifter för konsumtion, dvs. de skatte- finansierade välfärdstjänster som kommuner och landsting ansvarar för.120 Resterande utgjordes främst av transfereringar till hushåll och investeringsutgifter. Av den offentliga sektorns totala utgifter står kommunsektorn för närmare hälften. Kommunsektorn är genom sin storlek och sin personalintensiva verksamhet också en stor arbetsgivare. av alla syssel- satta i är kommun- eller landstings- anställda. av dessa är kvinnor. Utöver detta finns det anställda i privata företag som utför kommunalt finansierade tjänster. utgjorde de senare anställda av den totala sysselsättningen i ekonomin. Totalt var drygt 1,2 miljoner personer sysselsatta i kommunalt finansierade verksamheter. Utbetalda löner (lönesumman) utgör merparten av det kommunala skatteunderlaget. Inkomstskatt som tas ut av kommuner och landsting står för ungefär två tredjedelar av de totala inkomsterna. Statsbidragen utgör den näst största inkomstskällan för kommunsektorn. har en stor skattefinansierad produktion av välfärdstjänster, vilket ställer höga krav på budgetkontroll och effektivitet. Den kommunala självstyrelsen är reglerad i lag och är budgetpolitiska ramverket innefattar dock krav på kommuner och landsting att ha en budget i balans. Därutöver kräver kommunallagen (1991:900) att kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning.121 En annan del i det budgetpolitiska ramverket är överskotts- målet för hela den offentliga sektorn, där kommunsektorn ingår. Av kommunsektorns utgifter går till skattefinansierade välfärdstjänster inom främst vård, skola och omsorg. Kommun- erna och landstingen har även utgifter för investeringar och transfereringar, t.ex. ekonomiskt bistånd (tidigare kallat socialbidrag), samt räntor. I diagram 10.1 visas hur kommunsektorns utgifter fördelas mellan olika utgiftsområden. Störst andel av utgifterna går till omsorg (som främst utgörs av omsorg om barn, äldre och funktionshindrade), tätt följt av hälso- och sjukvård. Därefter följer utgifter för utbildning. 120 I nationalräkenskaperna (NR) används begreppet konsumtion för kommunsektorns utgifter för skattefinansierade välfärdstjänster. Den kommunala konsumtionen delas i NR in i olika ändamål, såsom hälso- och sjukvård, utbildning och socialt skydd (främst omsorg om barn, äldre och funktionshindrade). Konsumtionen beräknas enligt NR utifrån uppgifter om produktionen i den kommunala sektorn, försäljningsinkomster samt utgifter för inköp av verksamheter från näringslivet. 121 Enligt kommunallagen ska kommuner och landsting ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs av andra juridiska personer. Fullmäktige ska besluta om riktlinjer för god ekonomisk hushållning för kommunen eller . Ett vanligt mål är att årets resultat ska uppgå till av skatteintäkter och generella statsbidrag (se vidare avsnitt 5). Diagram 10.1 Kommunsektorns utgifter fördelade efter utgiftsområde Anm.: Allmän offentlig förvaltning inkluderar bl.a. kommunledning, nämnd- och styrelseverksamhet, samt utgifter för fastighetsförvaltning. I tabell 10.1 redovisas hur utgifterna för de skattefinansierade välfärdstjänsterna fördelar sig mellan olika resurser som används i produktionen. Välfärdstjänster är syssel- sättningsintensiva och löner inklusive arbets- givaravgifter och avtalsförsäkringar utgör den klart största delen av utgifterna. En betydande del går också till förbrukning av insatsvaror och till vissa tjänster som används i produktionen. I denna post ingår också kostnader för hyror. Tabell 10.1 Utgifter för välfärdstjänster 2013 fördelade efter typ av resurs Summa utgifter för produk- tion i regi (A) Utgifter för privata utförare av välfärdstjänster (B)3 Inkomster från avgifter (C)4 totalt (A)+(B)-(C) 1Här ingår löner, arbetsgivaravgifter samt allmän löneavgift. Dessutom har produktionssubventioner om dragits ifrån. 2Avskrivningar för användning av kapitalvaror. 3Här ingår dessutom landstingens utgifter för läkemedelsförmånen om ca . 4Avgifter för exempelvis barnomsorg och läkarbesök. Källor: och egna beräkningar. Välfärdstjänster tillhandahålls även av privata utförare. Även denna utgiftspost innehåller således lönekostnader.122 har andelen tjänster som produceras av privata utförare, men som finansieras med skattemedel, ökat. Exempelvis har antalet friskolor och privata äldreboenden blivit fler. utgjorde kostnaderna för privata utförare av kommunsektorns utgifter för välfärdstjänster. Delar av välfärdstjänsterna finansieras helt eller delvis med avgifter, t.ex. barnomsorg, fritidsverksamhet och viss sjukvård. Inkomster från sådana avgifter räknas av i redovisningen, så att endast den skattefinansierade delen av utgifterna återstår. 10.2.1Demografiskt betingat resursbehov 2000–2018 Den demografiska utvecklingen har stor påverkan på resursbehovet inom olika välfärdstjänster. Exempelvis innebär ett ökat elevantal att fler lärare behöver anställas om inte lärartätheten ska sjunka. I diagram 10.2 visas beräkningar för hur det demografiskt betingade resursbehovet inom olika välfärdstjänster har förändrats över tiden. beräknas resursbehovet inom nästan alla områden ha stigit till följd av befolkningsförändringar. Undantaget är grund- skolan där elevunderlaget har minskat. Ök- ningen inom gymnasieskolan var som störst , men har därefter minskat. Framöver kommer resursbehoven till följd av demografiska förändringar att vara stora inom framför allt , hälso- och sjukvården och äldreomsorgen. Det beror främst på att antalet barn och äldre i befolkningen ökar. Inom beräknas det demografiskt betingade resursbehovet öka 2014–2018. Inom äldreomsorgen samt hälso- och sjukvården beräknas resursbehovet öka till följd av demografiska förändringar. 122 har beräknat att lönekostnadsandelen i posten utgifter för privata utförare är i kommunerna och i landstingen. Baserat på dessa siffror utgör löner och arbetsgivaravgifter ca av kommunernas utgifter för privata utförare. gymnasieskolan minskar resursbehovet, med , till följd av ett minskat antal elever. Diagram 10.2 Demografiskt betingat resursbehov inom olika välfärdstjänster 2000–2018 Källor: och egna beräkningar. 10.2.2Den kommunala konsumtionen 2014–2018 Regeringens prognoser över utgifterna för de skattefinansierade välfärdstjänsterna, den kommunala konsumtionen, baseras i närtid dels på den demografiska utvecklingen, dels på kommunsektorns ekonomiska situation. antas kommunsektorn som helhet redovisa ett resultat som är i linje med god ekonomisk hushållning. Utgiftsprognosen baseras då mer på det ekonomiska utrymmet i kommunsektorn och mindre på den demo- grafiska utvecklingen. Prognoserna utgår från beslutad politik, inklusive aktuella reformförslag. Dessutom antas att den genomsnittliga kommunalskattesatsen är oförändrad framöver. Därmed blir den reala tillväxten i skatteunderlaget i prognosen viktig för den reala utvecklingen av välfärdstjänsterna. Stark ökning av konsumtionsvolymen väntas Kommunsektorns konsumtionsutgifter bedöms öka i fasta priser 2014, vilket är högre än genomsnittet (se diagram 10.3). Inom kommunerna drivs utgifterna bl.a. av att antalet barn i förskole- och grund- skoleålder ökar. Även antalet personer som är eller äldre ökar. Strukturella förändringar inom äldreomsorgen mot en allt större andel äldre med hemtjänst, och en allt mindre andel med särskilt boende, dämpar emellertid volymtillväxten. Ökningar av antalet barn och äldre innebär dock ett stigande resursbehov inom sjukvården, vilket väntas leda till en ökad konsumtionsvolym inom landstingen. –2018 bedöms konsumtionen öka med i genomsnitt i fasta priser, vilket är klart högre än genomsnittet . Regeringens satsningar inom både sjukvårds- och utbildningsområdet bidrar till den starka ökningen. Dessutom ökar kommunernas utgifter för migrations- och integrationsinsatser. Stigande efterfrågan i ekonomin medför att arbetsmarknaden förbättras 2015–2018. Skatte- underlaget ökar därmed realt, vilket skapar utrymme för ökade kommunala utgifter. Den kommunala konsumtionen bedöms i prognosen växa i en sådan takt att det demografiskt betingade resursbehovet tillgodoses. Detta sker som kommunsektorn som helhet uppnår ett resultat som är i linje med god ekonomisk hushållning. Produktiviteten i kommunsektorn antas inte öka nämnvärt i prognosen, varför volym- ökningen i huvudsak avspeglar hur resurs- insatsen i termer av arbetade timmar, insatta varor och tjänster förändras. Lönekostnaden i kommunsektorn bedöms öka med 2,8–3,2014– 2018. Måttliga pris- och löneökningar till följd av lågkonjunkturen medför att konsumtionsutgift- erna i löpande priser ökar med 4,1–4,, vilket är nära genomsnittet (se diagram 10.3). Diagram 10.3 Utgifter för välfärdstjänster 2000–2018 Årlig procentuell förändring. Utfall , prognos 2014– Medelvärde 2000–2013 Medelvärde 2000–2013 -1,0 Källor: och egna beräkningar. ENS 2010 – effekter på redovisningen av kommunsektorns finanser Utfallet från nationalräkenskaperna utgör grunden för prognosen för kommunsektorns finanser. redovisar national- räkenskaperna i enlighet med det av EU beslutade nya regelverket ENS 2010. Effekterna av införandet av regelverket är försumbara för det finansiella sparandet i kommunsektorn. ENS 2010 har inneburit en översyn av klassificeringen av kommunala bolag. I det nya regelverket tas hänsyn till den faktiska kontrollen av verksamheten. Några landstings- ägda sjukhus som drivs i bolagsform har därmed ansetts tillhöra den offentliga sektorn. Detta gäller bl.a. och Söder- sjukhuset i . Sammanlagt har 18 bolag omklassificerats. Det finansiella sparandet i kommunsektorn påverkas inte av om- klassificeringen, utan endast fördelningen av kostnader mellan löner och kostnader för köp av tjänster från näringslivet. De sysselsatta i dessa verksamheter redovisas numera i den kommunala sektorn i stället för i företags- sektorn. Den totala kommunfinansierade syssel- sättningen påverkas dock inte. Forskning och utveckling blir investering En betydande förändring i och med ENS 2010 är att utgifter för forskning och utveckling (FoU) redovisas som fasta bruttoinvesteringar i stället för som utgifter för insatsförbrukning. För den kommunala sektorn medför det nya regelverket att egenproducerad FoU, som tidigare ingått som en del av konsumtionen, numera bokförs som investeringar. Sammantaget flyttas ca från konsumtion till kommunala investeringar 2013. Ökade investeringar medför högre kapitalförslitning, vilket i sig höjer den kommunala konsumtionen med 2013. Den nya redovisningen av FoU leder därmed till högre investeringar, men också till något högre kommunala konsumtionsutgifter. Det finansiella sparandet påverkas emellertid inte eftersom kapitalförslitningen också ingår på inkomstsidan. 10.2.3Kommunalt finansierad sysselsättning och arbetade timmar Begreppet kommunalt finansierad sysselsättning omfattar dels personer som är sysselsatta i kommunsektorn, dels personer som är sysselsatta i näringslivet och producerar tjänster som finansieras med skattemedel, exempelvis på friskolor eller privata äldreboenden.123 Antalet sysselsatta i kommunalt finansierade verk- samheter uppgick till drygt 1,2 miljoner personer. har en allt större andel av den kommunalt finansierade verksamheten kommit att bedrivas av privata utförare. Detta har bidragit till att sysselsättningen i kommun- sektorn har ökat långsammare än den totala kommunfinansierade sysselsättningen (se diagram 10.4). Diagram 10.4 Kommunalt finansierad sysselsättning 1993–2018 Utfall 1993–2013, prognos 2014–2018. Anm.: Subventionerade anställningar som plusjobb, traineejobb och extratjänster ingår också i den kommunfinansierade sysselsättningen. ingick i kommunsektorn . Källor: , och egna beräkningar. Antalet arbetade timmar är ett bättre mått på den faktiska resursinsatsen i de kommun- finansierade verksamheterna än antalet syssel- satta. Antalet arbetade timmar i kommun- finansierade verksamheter har i stort sett varit som andel av totala arbetade timmar i