prop · H10394 · 2014-03-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:94 Regeringen överlämnar denna proposition till . I de fall brott inte kan förebyggas måste samhällets resurser rikta in sig på att minska skadeverkningarna av brott och att hjälpa brottsdrabbade. Ekonomisk ersättning är en viktig del i detta arbete och det är därför angeläget att systemet med brottsskadeersättning fungerar väl. I propositionen föreslår regeringen en ny brottsskadelag. Förslaget syftar till att stärka brottsoffrens ställning, skärpa gärningsmännens ansvar och förbättra systemet med brottsskadeersättning. För att stärka det enskilda brottsoffrets rätt till brottsskadeersättning föreslås att inte längre ska kunna bestämma brottsskadeersättning för kränkning till ett lägre belopp än det en domstol har dömt ut i skadestånd. Brottsoffer föreslås vidare få en utökad rätt till brottsskadeersättning, bl.a. genom att nuvarande begränsning av vad som högst kan betalas i kränkningsersättning tas bort. Vidare förlängs tiden för att ansöka om brottsskadeersättning från två till . Om brottsoffret är ett barn, ska ansökan kunna ske fram till den dag han eller hon fyller . Det ska också bli enklare för barn som har drabbats av brott begånget av en vårdnadshavare att ansöka om brottsskadeersättning. För att öka återbetalningsgraden hos de gärningsmän som är skadeståndsskyldiga ska ges ett tydligare och mer effektivt regelverk för sin verksamhet. Större utrymme skapas för att återkräva utbetalad ersättning från gärningsmannen. Det föreslås också att som huvudregel ska kvitta en utbetalning av brottsskadeersättning mot en regressfordran för tidigare utbetalad ersättning. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till brottsskadelag .................................................. Förslag till lag om ändring i ..................... Ärendet och dess beredning ............................................................ En modernare brottsskadelag .......................................................... En ny brottsskadelag införs .............................................. Brottsskadeersättningens roll och funktion ...................... En stärkt rätt till brottsskadeersättning............................................ Beloppsgränserna för brottsskadeersättning ..................... Barn som drabbas av brott................................................ Preskription av anspråk på brottsskadeersättning............. Förbud mot överlåtelse och utmätning av fordringar ....... Gärningsmannens ansvar skärps ..................................................... Återkrav mot gärningsmannen (regress) .......................... Ränta på regresskrav samt avtal om hur regresskulden ska betalas ................................................. Eftergift av regressfordran................................................ Regress och kvittning ....................................................... Solidariskt skadeståndsansvar för minderåriga ................ Andra åtgärder för en bättre brottsskadehantering .......................... Den skadelidandes medverkan ......................................... Jämkning av brottsskadeersättning................................... Grundavdrag och den nedre gränsen för Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Ekonomiska och andra konsekvenser ............................................. Förslaget till brottsskadelag.............................................. Förslaget till lag om ändring i .................. Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet En ny brottsskadelag (SOU 2012:26)...................................................................... Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna (SOU 2012:26) ......... Förteckning över remissinstanserna (promemorian) .......... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 2.lag om ändring i . Regeringen har följande förslag till lagtext. Härigenom föreskrivs följande. 1 § Till den som har drabbats av skada till följd av brott betalas ersättning av staten (brottsskadeersättning) enligt denna lag. 2 § Brottsskadeersättning betalas om brottet har begåtts i . Brottsskadeersättning enligt 4 och 5 §§ betalas även om brottet har begåtts utomlands, om den skadelidande för brottet hade hemvist i . Brottsskadeersättning enligt 9 § betalas även till ett barn som har bevittnat brott utomlands, om barnet för brottet hade hemvist i . 3 § Brottsskadeersättning betalas inte om brottet och den skadelidande har så ringa anknytning till att det inte är rimligt att skadan ersätts av staten. Första stycket gäller inte i fråga om uppsåtliga våldsbrott som har begåtts i , om den skadelidande för brottet var medborgare eller hade hemvist i en annan medlemsstat i Europeiska unionen. 4 § Brottsskadeersättning betalas för personskada. Som personskada ersätts även skada på kläder, glasögon och liknande föremål som den skadade bar på sig vid skadetillfället. Brottsskadeersättning för personskada bestäms enligt 5 kap. 1–3 §§ skadeståndslagen (1972:207). Ersättning för framtida inkomstförlust eller förlust av underhåll betalas med ett engångsbelopp eller i form av livränta eller med ett engångsbelopp jämte livränta. Livränta betalas dock endast när ersättningen är av väsentlig betydelse för den skadelidandes framtida vård eller försörjning. Livränta värdesäkras enligt lagen (1973:213) om ändring av skadeståndslivräntor. 5 § Brottsskadeersättning betalas för den skada det innebär att någon allvarligt kränker någon annan genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid (kränkning). Brottsskadeersättning för kränkning bestäms enligt 5 kap. 6 § första stycket skadeståndslagen (1972:207). I den utsträckning en domstol i sak har prövat ett yrkande om skadestånd för kränkning får brottsskadeersättningen i denna del inte bestäm- 2013/14:94 mas till ett lägre belopp än vad som följer av domstolens avgörande, om inte annat följer av denna lag. 6 § Brottsskadeersättning betalas för sakskada, om brottet har begåtts av någon som var –intagen i kriminalvårdsanstalt, –intagen för vård i ett hem som avses i 22 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, –intagen för vård i ett hem som avses i 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, eller –häktad enligt beslut som hade verkställts. Brottsskadeersättning för sakskada bestäms enligt 5 kap. 7 § skadeståndslagen (1972:207). 7 § Brottsskadeersättning betalas för ren förmögenhetsskada i de fall som anges i 6 §, om det finns särskilda skäl. 8 § Brottsskadeersättning betalas för sakskada och ren förmögenhetsskada även i andra fall än som anges i 6 och 7 §§ i den utsträckning den skadelidandes möjligheter att försörja sig allvarligt har försvårats genom skadan eller ersättningen annars framstår som särskilt angelägen. 9 § Brottsskadeersättning betalas till ett barn som har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i hans eller hennes förhållande till en närstående person. Brottsskadeersättning till barn som har bevittnat brott bestäms efter vad som är skäligt med hänsyn till hur grovt brottet är. Förhållandet till annan ersättning 10 § Brottsskadeersättning betalas till den del skadan inte täcks av annan ersättning som den skadelidande har rätt till på grund av skadan. Vid bestämmande av brottsskadeersättning avräknas skadestånd dock endast till den del skadeståndet har betalats eller bedöms bli betalat. Europeisk brottsskadeersättning enligt 35 § eller annan ersättning av utländska statliga medel avräknas endast till den del den utländska ersättningen har betalats. Ersättning som motsvarar ett sparande på den skadelidandes sida ska inte avräknas från brottsskadeersättningen. 11 § Vid bestämmande av brottsskadeersättning för sakskada avseende egendom som inte var försäkrad mot skaderisken och som den skadelidande måste antas ha avstått från att försäkra på grund av omfattningen av sina tillgångar och riskspridningen i sin verksamhet avräknas försäkringsersättning som skulle ha betalats om försäkring hade funnits. Vid bestämmande av brottsskadeersättning för sakskada avseende egendom som enligt vedertaget bruk borde ha hållits försäkrad mot skaderisken men som den skadelidande har försummat att försäkra avräknas i skälig omfattning försäkringsersättning som skulle ha betalats om försäkring hade funnits. 12 § Brottsskadeersättning får jämkas om det är skäligt med hänsyn till att den skadelidande eller, om skadan har lett till döden, den avlidne genom sitt uppträdande i samband med brottet eller på annat liknande sätt uppsåtligen eller av oaktsamhet har ökat skaderisken. Brottsskadeersättning för sakskada eller ren förmögenhetsskada får även jämkas om det är skäligt med hänsyn till att den skadelidande genom att inte vidta sedvanliga försiktighetsåtgärder uppsåtligen eller av oaktsamhet har ökat skaderisken. 13 § Vid bestämmande av brottsskadeersättning ska ett grundavdrag göras. Ett avdrag ska inte göras om brottet har begåtts av någon som avses i 6 § och brottet har begåtts på eller i närheten av en anstalt eller annan plats där han eller hon var intagen eller häktad. Ett avdrag ska inte heller göras i fråga om ersättning till barn som har bevittnat brott, eller om det i övrigt finns särskilda skäl. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om avdragsbeloppet. 14 § Brottsskadeersättning för personskada som fastställs i form av ett engångsbelopp betalas med högst tjugo gånger det prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken som gäller ersättningen bestäms. Brottsskadeersättning för personskada som fastställs i form av livränta betalas med högst det prisbasbelopp som gäller ersättningen bestäms. Brottsskadeersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada betalas med sammanlagt högst tio gånger det prisbasbelopp som gäller ersättningen bestäms. Brottsskadeersättning betalas inte om den sammanlagda ersättningen är lägre än . Förutsättningar för att pröva en ansökan om brottsskadeersättning 15 § Om allmänt åtal har väckts, ska en ansökan om brottsskadeersättning göras från det att dom eller slutligt beslut vann laga kraft. Om allmänt åtal inte har väckts men förundersökning inletts, ska en ansökan göras från det att förundersökningen lades ned eller beslut fattades i åtalsfrågan. I övriga fall ska en ansökan göras från det att brottet begicks. Om brott har begåtts mot ett barn eller om ett barn har bevittnat brott enligt 9 §, får barnet trots första stycket göra en ansökan fram till den dag han eller hon fyller . Om det finns synnerliga skäl, får en ansökan prövas även om den har kommit in . 2013/14:94 16 § En ansökan om brottsskadeersättning får prövas endast om 1.brottet har anmälts till en brottsutredande myndighet eller sökanden visar giltig anledning till att någon sådan anmälan inte har gjorts, samt 2.den skadelidande i skälig utsträckning har bidragit till att det anmälda brottet kan utredas. 17 § Rätten till brottsskadeersättning för personskada enligt 5 kap. 1 § första stycket 3 skadeståndslagen (1972:207) och för kränkning faller bort om den skadelidande avlider innan en ansökan om brottsskadeersättning har gjorts. Detta gäller dock inte om han eller hon har framställt krav på skadestånd för sådan skada. 18 § En ansökan om brottsskadeersättning till ett barn får göras av endast en vårdnadshavare, om den andra vårdnadshavaren har begått brottet eller det annars finns särskilda skäl. Preskription av anspråk på brottsskadeersättning 19 § I fråga om preskription av ett anspråk på brottsskadeersättning gäller 2 och 3 §§ preskriptionslagen (1981:130). Ett anspråk på brottsskadeersättning ska då anses som en fordran på skadestånd i anledning av brott. Om brott har begåtts mot ett barn eller om ett barn har bevittnat brott enligt 9 §, preskriberas barnets anspråk på brottsskadeersättning tidigast den dag han eller hon fyller . 20 § Preskription av ett anspråk på brottsskadeersättning avbryts genom att den skadelidande med anledning av brottet framställer krav på skadestånd, försäkringsersättning eller brottsskadeersättning. Ett krav enligt första stycket verkar avbrytande på preskriptionen för samtliga skadeposter som kan ersättas genom brottsskadeersättning med anledning av brottet. 21 § En ansökan om brottsskadeersättning prövas av . 22 § Hos Brottsoffermyndigheten finns en nämnd (som avgör ärenden om brottsskadeersättning som är av principiell betydelse eller annars av större vikt. Nämnden får avgöra även andra ärenden om brottsskadeersättning. Nämndens ordförande och vice ordförande ska vara eller ha varit ordinarie domare. Nämnden utses av regeringen. 23 § hålla muntlig förhandling, om sökanden begär det och det inte är uppenbart obehövligt. En muntlig förhandling ska vara offentlig. Om det kan antas att det vid Prop. 2013/14:94 en förhandling kommer att lämnas någon uppgift för vilken det hos gäller sekretess enligt offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400), får ordföranden besluta att förhandlingen ska hållas inom stängda dörrar. Detsamma gäller om sökanden är eller lider av en psykisk störning. 24 § beslut får inte överklagas. 25 § Om Brottsoffermyndigheten finner att ett beslut om brottsskadeersättning är oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, ska myndigheten ändra beslutet, om det kan ske utan att det blir till nackdel för sökanden. 26 § Om ett beslut i ett ärende om brottsskadeersättning har fattats av en tjänsteman vid , ska beslutet omprövas av sökanden begär det. Beslutet behöver dock inte omprövas av nämnden, om det är uppenbart att beslutet ska ändras i enlighet med sökandens begäran. 27 § får besluta om ersättning av allmänna medel för biträde och för utredning i ett ärende om brottsskadeersättning, om det finns särskilda skäl med hänsyn till sökandens ekonomiska förhållanden och övriga omständigheter. får också besluta om ersättning av allmänna medel för kostnader avseende resa och uppehälle i samband med sökandens inställelse till en muntlig förhandling, om sådana kostnader skäligen bör ersättas. Myndigheten får även bevilja förskott på sådan ersättning. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning och förskott. 28 § Om brottsskadeersättning betalas, inträder staten i den skadelidandes rätt till skadestånd intill det betalade beloppet samt på beloppet löpande ränta från betalningsdagen. får helt eller delvis efterge statens regressfordran, om det finns synnerliga skäl. Staten inträder även i den skadelidandes rätt till annan förmån som inte avräknades när brottsskadeersättningen bestämdes fastän avräkning borde ha gjorts. 29 § ska av gärningsmannen, om denne är känd, kräva vad staten har rätt till enligt 28 § första stycket, om det inte är olämpligt med hänsyn till gärningsmannens personliga förhållanden eller till möjligheten att få fordran betalad. får ingå avtal med gärningsmannen om räntan och om hur betalning enligt första stycket ska ske. 2013/14:94 30 § Statens regressfordran enligt 28 § första stycket preskriberas efter det att brottsskadeersättningen betalades, om inte preskriptionen avbryts . Förbud mot överlåtelse av anspråk på brottsskadeersättning 31 § Ett anspråk på brottsskadeersättning får inte överlåtas innan ersättningen är tillgänglig för lyftning. Efter ansökan av den skadelidande får dock besluta att brottsskadeersättning avseende ännu inte uppkomna kostnader för nödvändig vård ska betalas till vårdgivaren när kostnaden har uppkommit. Detsamma gäller för andra nödvändiga kostnader av liknande slag. 32 § Ett anspråk på brottsskadeersättning enligt 4, 5 eller 9 § får inte utmätas för den skadelidandes skuld. Livräntebelopp får dock utmätas enligt 7 kap. utsökningsbalken. I fråga om förbud mot utmätning sedan brottsskadeersättning enligt 4, 5 eller 9 § har betalats ut tillämpas 5 kap. 7 § andra stycket utsökningsbalken. 33 § ska, i den utsträckning det inte är oskäligt, kräva tillbaka utbetalad brottsskadeersättning, om sökanden har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit förhållanden av betydelse för beslutet att betala brottsskadeersättning. Detsamma gäller om sökanden efter utbetalningen av brottsskadeersättning får annan ersättning för skadan. Första stycket gäller också om brottsskadeersättning i annat fall har betalats felaktigt eller med ett för högt belopp och den som har fått ersättningen har insett eller borde ha insett detta. 34 § Om den som har rätt till brottsskadeersättning enligt denna lag är betalningsskyldig enligt 28 § första stycket eller 33 §, ska ersättningen minskas med ett belopp som motsvarar betalningsskyldigheten. Trots första stycket får betala ut brottsskadeersättningen i den utsträckning det är skäligt. 35 § Europeisk brottsskadeersättning är en ersättning som på grund av föreskrift i en annan medlemsstat i Europeiska unionen betalas av den staten för skada till följd av brott som begåtts där. 36 § Om en ansökan om brottsskadeersättning gäller en skada till följd av ett uppsåtligt våldsbrott som har begåtts i en annan medlemsstat i Europeiska unionen, ska ansökan på sökandens begäran även behandlas som en ansökan om europeisk brottsskadeersättning. 37 § En ansökan om europeisk brottsskadeersättning ska av Brottsoffer- Prop. 2013/14:94 myndigheten överlämnas till en behörig myndighet i den andra medlems- får besluta om brottsskadeersättning även om ett överlämnande har skett enligt första stycket. Om en myndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen beslutar om europeisk brottsskadeersättning efter det att har betalat brottsskadeersättning, inträder staten intill det av betalade beloppet i den skadelidandes anspråk på ersättning från den utländska myndigheten. 1.Denna lag träder i kraft , då brottsskadelagen (1978:413) ska upphöra att gälla. 2.Bestämmelserna i 33 § om återbetalning av brottsskadeersättning tillämpas endast i fråga om brottsskadeersättning som har betalats ut efter ikraftträdandet. 3.Bestämmelserna i 34 § om kvittning tillämpas även i fråga om regressfordringar som har uppkommit före ikraftträdandet. 2013/14:94 2.2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 16 kap. 11 § föräldrabalken1 ska ha följande När en omyndig på grund av arv eller testamente har fått pengar till ett värde överstigande ett prisbasbelopp enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken eller med villkor om särskild överförmyndarkontroll, ska den som ombesörjer utbetalningen från dödsboet för den omyndiges räkning sätta in medlen hos bank eller kreditmarknadsföretag, med uppgift om att medlen inte får tas ut utan överförmyndarens tillstånd. Vad som sagts om skyldighet att betala till bank eller kreditmarknadsföretag ska även gälla 1.försäkringsgivare vid utbetalning av försäkringsbelopp som den omyndige har rätt till, 2.pensionssparinstitut vid utbetalning enligt lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande, brottsskadelagen (1978:413), brottsskadelagen (2014:000), 4.huvudman vid utbetalning av skadestånd enligt 6 kap. 12 § skollagen (2010:800), och 5.myndighet som betalar ut ersättning med anledning av skadeståndsanspråk mot staten. Om betalningen avser en periodisk förmån, gäller skyldigheten att betala till bank eller kreditmarknadsföretag endast när den första utbetalningen görs. När utbetalning enligt första eller andra stycket görs, ska den som ombesörjer utbetalningen genast göra anmälan till förmyndaren och överförmyndaren. En sådan anmälan ska också göras om en omyndig på grund av arv eller testamente har fått värdehandlingar till ett värde som överstiger i första stycket nämnt belopp eller med villkor om att värdehandlingarna ska stå under särskild överförmyndarkontroll. Bestämmelserna i första–fjärde styckena gäller inte vid utbetalning av medel som den omyndige får förvalta själv. Andra–fjärde styckena gäller inte heller om utbetalning görs från försäkring som har tagits inom ramen för en rörelse. 1Balken omtryckt 1995:974. 2Senaste lydelse 2010:1204. Bestämmelserna i denna paragraf gäller också vid betalning eller utgivande av värdehandlingar till någon för vilken det har förordnats god man med uppgift att förvalta egendom eller för vilken det har förordnats förvaltare. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av brottsskadelagen (1978:413). ningen, som antog namnet , presenterade i betänkandet En ny brottsskadelag (SOU 2012:26). fattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens lagförslag finns i Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstans- erna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2012/3508/L2). Med hänsyn till remissutfallet avseende utredningens förslag om att begränsa möjlighet att göra egna skadestånds- rättsliga bedömningar har det i utarbetats en prome- moria med ett justerat förslag i den delen. i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissyttrandena finns tillgängliga i I en gemensam skrivelse till har Kronofogdemyn- digheten och uppmanat regeringen att se över det solidariska skadeståndsansvaret för personer (Ju2010/5267/L2). Kompletterande uppgifter har lämnats av i Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.4, 7.1, 8.3 och 8.6 samt i I förhållande till lagrådsremissens lagförslag görs en språklig ändring. Brottsskadelagen innehåller framför allt bestämmelser om ersättning av statliga medel till ett brottsoffer för skada till följd av att han eller hon har utsatts för brott – brottsskadeersättning (1 § första stycket). inkommer cirka 10 000 ansökningar till och de flesta ärendena avgörs . Den sammanlagda brottsskadeersättning som betalats ut har varierat något, men uppgår till . Ersättning betalas för skada till följd av brott. Med brott avses gärningar som är beskrivna i eller i annan lag eller författning och för vilka straff är föreskrivet. Om straffbarhet i det enskilda fallet är utesluten, t.ex. på grund av nöd eller nödvärn, är gärningen inte ett brott och brottsskadeersättning kan inte betalas. inte kan dömas till påföljd är däremot inte något som hindrar att brotts- Den ersättningsgrundande skadan måste ha uppkommit till följd av brottet, vilket betyder att det måste finnas ett adekvat orsakssamband mellan brottet och skadan. Brottsskadeersättning betalas i första hand för personskada och för kränkning (2 § brottsskadelagen). Vidare betalas i vissa fall ersättning för sakskada och ren förmögenhetsskada (3 och 4 §§). Vad de olika skadetyperna omfattar framgår av 5 kap. skadeståndslagen (1972:207), till vilket brottsskadelagen hänvisar (5 §). Med personskada avses bl.a. sjukvårdskostnad, inkomstförlust samt fysiskt och psykiskt lidande av övergående natur (sveda och värk) eller av bestående art (lyte och men). Enligt brottsskadelagen ersätts som personskada även skada på kläder, glasögon och liknande föremål som den skadade bar på sig vid skadetillfället. Kränkning utgör ett angrepp på en människas personliga integritet. Ersättning för kränkning är en särskild form av s.k. ideellt skadestånd (skadestånd för en icke-ekonomisk skada). Brottsskadeersättning för kränkning betalas i fall då någon allvarligt har kränkt brottsoffret genom ett brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid. Brottsskadeersättning betalas även till barn som har bevittnat ett brott som varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos barnet i barnets förhållande till en närstående person (4 a §). Brottsskadeersättningen är subsidiär till andra ersättningar. Det innebär att den skadelidande först måste undersöka om det finns möjlighet att få ersättning från gärningsmannen eller från en försäkring (6–8 §§).