prop · H10369 · 2014-01-21 00:00:00 — Regeringens förslag innebär att det i lagtexten uttryckligen sägs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer prövar frågor om sådana särskilda tillstånd för slutförvaring som avses i de berörda bestämmelserna. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: Det behöver förtydligas att det är regeringen som prövar frågor om tillstånd till slutförvaring i ett annat land än det land som kärnavfallet eller kärnämnet kommer från. Regeringen bör även kunna delegera prövningen av sådana tillståndsfrågor till en myndighet. Därför föreslås att en sådan bestämmelse införs. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet och strålskyddslagen (1988:220) träder i kraft . Promemorian hade inget förslag om ikraftträdande. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på tidpunkten för Skälen för regeringens förslag: Den svenska lagstiftning som behövs för att genomföra kärnavfallsdirektivet skulle ha varit i kraft . Eftersom arbetet med lagändringarna blivit försenat bör dessa träda i kraft . Förslagen innebär att regeringen eller en myndighet som regeringen bestämmer, exempelvis , kan komma att få pröva tillståndsansökningar om slutförvaring utomlands men dessa bedöms bli mycket få till antalet. De kostnader som detta kan medföra kan finansieras genom avgifter. Förslagen kommer därför inte att medföra några statsfinansiella kostnader. De företag som mest berörs av förslaget om tillståndskrav och avtal som villkor för export är de som på olika sätt hanterar strålkällor. Uttjänta strålkällor återsänds normalt till utländska leverantörer för omhändertagande. Eftersom de förslagna tillståndsbestämmelserna undantar just återsändande av kasserade strålkällor till utländska leverantörer och tillverkare bör förslaget inte medföra några konsekvenser. Export av annat radioaktivt avfall, kärnavfall eller kärnämne som inte är avsett att användas på nytt sker ytterst sällan. Därför bör förslagen inte heller medföra några konsekvenser i den delen. Den föreslagna regleringen får inga effekter av betydelse för företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt enligt 7 § förordningen om konsekvensutredning vid regelgivning. Förslagen om krav på tillstånd och avtal med visst innehåll mellan och ett annat land om att utnyttja en anläggning för slutförvaring som är i drift i det andra landet kan få positiva konsekvenser för miljön då denna fråga inte varit reglerad tidigare. I praktiken förväntas förslagen inte medföra några konsekvenser eftersom i stort sett inte heller tidigare utomlands slutförvarat kärnavfall, kärnämne som inte är avsett att användas på nytt eller annat radioaktivt avfall. Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:3) I inledningen av första stycket förtydligas att det är regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som prövar frågor om tillstånd en- ligt 5 a §. Stycket får en annan redaktionell utformning genom en punkt- uppställning där den första punkten motsvarar det nuvarande första stycket med den förändringen dels att sista meningen i det nuvarande första stycket utgår och flyttas till 5 b §, dels att uttrycket använt kärnbränsle ändras till uttrycket kärnämne som inte är avsett att användas på nytt. Punkten handlar om tillstånd till slutförvaring eller mellanlagring i avvaktan på slutförvaring. Eftersom slutförvaring alltid avser avfall eller ämnen som inte är avsedda att användas på nytt, får omformuleringen ingen praktisk betydelse. I bestämmelsen ändras uttrycket här i landet till i . Första stycket andra punkten är en ny bestämmelse med innebörd att det även är förbjudet att utan tillstånd utomlands slutförvara kärnavfall eller kärnämne som inte är avsett att användas på nytt, om avfallet eller ämnet kommer från en kärnteknisk anläggning eller annan kärnteknisk verksamhet i . Kravet på tillstånd är en förutsättning för att på ett ändamålsenligt sätt genomföra artikel 4.4 i kärnavfallsdirektivet som ställer krav på att det som i direktivet definieras som radioaktivt avfall (och som i i benämns kärnavfall, kärnämne som inte är avsett att används på nytt eller annat radioaktivt avfall) ska slutförvaras i den medlemsstat där det genererades såvida det inte har ingåtts ett avtal som uppfyller vissa villkor med ett annat land om att använda en anläggning för slutförvaring där. Genom kravet på tillstånd säkerställs att krav på avtal kan upprätthållas av den som prövar ansökan om tillstånd. Sådana kärnämnen som det finns en avsedd användning för omfattas inte av direktivets artikel 4.4. Det nuvarande andra stycket utgår ur paragrafen och flyttas till 5 b § andra stycket. I det nya andra stycket införs undantag från kravet på tillstånd där första punkten motsvarar kärnavfallsdirektivets artikel 2.4 och andra punkten motsvarar artikel 2.3 b. Enligt artikel 2.4 påverkar inte direktivet den rätt en medlemsstat har att efter bearbetning återsända det radioaktiva avfallet (i benämnt kärnavfall, kärnämne som inte är avsett att används på nytt eller radioaktivt avfall) till dess ursprungsland, om radioaktivt avfall ska sändas till den medlemsstaten för bearbetning eller annat material ska sändas till den medlemsstaten för återvinning av det radioaktiva avfallet. I första punkten anges därför att tillståndsplikten enligt första stycket 2 inte gäller kärnavfall eller kärnämne som efter behandling eller upparbetning i ska slutförvaras i det land där avfallet har uppkommit eller ämnet har sitt ursprung. I kärnavfallsdirektivets artikel 2.3 a–c finns undantag från tillämpligheten av artikel 4.4. Undantaget i artikel 2.3 a om återsändande av kasserade slutna strålkällor har, när det gäller tillverkare som omfattas av svensk jurisdiktion, sin motsvarighet i 13 § första stycket 2 strålskyddslagen (1988:220). Undantaget i artikel 2.3 b har tagits in i andra stycket andra punkten som anger att tillståndsplikten inte gäller använt kärnbränsle från forskningsreaktorer som i enlighet med tillämpliga internationella avtal sänds till ett land som tar emot bränsle för forskningsreaktorer eller tillverkar sådant bränsle. Annat radioaktivt avfall än kärnavfall eller kärnämne som inte är avsett att används på nytt regleras i strålskyddslagen. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.1 och 5.3. Första stycket innebär en sammanslagning av de nuvarande första och andra styckena. Det nuvarande tredje stycket utgår ur paragrafen och flyttas till 6 §. Andra stycket motsvarar det nuvarande andra stycket i 5 a § som har flyttats hit. Bestämmelsen innebär att tillstånd inte kan ges för transporter av kärnämne som inte är avsett att användas på nytt eller kärnavfall till platser eller länder som anges i 20 a § strålskyddslagen (1988:220). I det nya tredje stycket första meningen anges att tillstånd till slutförvaring eller mellanlagring i avvaktan på slutförvaring i enligt 5 a § första stycket 1 endast får ges om det finns synnerliga skäl och det s.k. forsknings- och utvecklingsprogrammet inte försvåras. Detta motsvarar sista meningen i 5 a § första stycket som har flyttats hit. Vidare införs i tredje styckets andra mening, i enlighet med kärnavfallsdirektivets artikel 4.4 första stycket, ett krav på att tillstånd för slutförvaring utomlands enligt 5 a § första stycket 2 endast får ges om det mellan och det andra landet finns ett avtal om sådan förvaring. Vidare anges i andra meningen att ett tillstånd till slutförvaring utomlands enligt 5 a § första stycket 2 endast får ges om fördelarna med slutförvaring utomlands från kärnsäkerhetssynpunkt tydligt överväger fördelarna med slutförvaring i . Detta är ett uttryck för huvudprincipen om att radioaktivt avfall ska slutförvaras i den medlemsstat där det genererades enligt artikel 4.4 i kärnavfallsdirektivet. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen ändras genom att andra och tredje styckena utgår och flyttas till den nya 5 e § respektive den nya 5 f §. Paragrafen är ny. I paragrafen införs ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om vad som krävs av ett avtal om slutförvaring i ett annat land för att det avtalet ska kunna godtas som grund för ett tillstånd. Bakgrunden till bemyndigandet är kärnavfallsdirektivets krav i artikel 4.4 om att ett avtal om slutförvaring i ett annat land ska ta hänsyn till de kriterier som fastställts av kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i rådets direktiv /117/Euratom av om övervakning och kontroll av transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle. De detaljerade bestämmelser som återfinns i dessa kriterier, dvs. kommissionens rekommendation 2008/956/Euratom av om kriterier för export av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle till tredjeland, lämpar sig bättre för reglering på förordningsnivå. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att det ska upprättas en miljökonsekvensbeskrivning även i andra ärenden om tillstånd enligt denna lag. Bestämmelsen motsvarar det nuvarande Prop. 2013/14:69 andra stycket i 5 c § som har flyttats hit. Bestämmelsen har fått en något annan språklig utformning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny och innehåller en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om innehållet i och utformningen av en ansökan om tillstånd enligt denna lag. Bestämmelsen motsvarar det nuvarande tredje stycket i 5 c § som har flyttats hit. Bestämmelsen har fått en delvis annan utformning genom att uttrycket tillstånd till kärnteknisk verksamhet har ändrats till uttrycket tillstånd enligt denna lag. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny och innehåller en upplysning om att det finns bestämmelser om krav på tillstånd i 7 kap. 28 a–29 b §§ . Bestämmelsen motsvarar det nuvarande tredje stycket i 5 b § som flyttas hit. 8.2Förslaget till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) I paragrafens första stycke införs en ny femte punkt som innebär att tillstånd enligt strålskyddslagen krävs för att utomlands slutförvara radioaktivt avfall eller annat radioaktivt ämne som det inte finns någon planerad och godtagbar användning för, om avfallet kommer från en verksamhet med strålning i . Ett nytt andra stycke införs med bestämmelser om undantag från tillståndsplikten enligt den nya femte punkten i första stycket. Tillståndsplikten gäller inte radioaktivt avfall som efter behandling eller upparbetning i ska slutförvaras i det land där avfallet har uppkommit eller ämnet har sitt ursprung. Undantaget i kärnavfallsdirektivets artikel 2.3 a om återsändande av kasserade slutna strålkällor har, när det gäller tillverkare som omfattas av svensk jurisdiktion, sin motsvarighet i 13 § första stycket 2 strålskyddslagen (1988:220). Direktivet medger att slutna strålkällor skickas till tillverkare eller leverantörer i ett annat land, dvs. även om tillverkaren eller leverantören inte omfattas av svensk jurisdiktion. Tillståndsplikten gäller därför inte för kasserade slutna strålkällor som återsänds till en leverantör eller en tillverkare av sådana strålkällor. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.1. Paragrafen är ny. I enlighet med kärnavfallsdirektivets artikel 4.4 första stycket innebär bestämmelsen i första punkten att tillstånd för slutförvar- 2013/14:69 ing enligt 20 § första stycket 5 endast får ges om det mellan och det andra landet finns ett avtal om sådan förvaring. I andra punkten anges dessutom att ett tillstånd till slutförvaring utomlands enligt 20 § första stycket 5 endast får ges om fördelarna med slutförvaring utomlands från strålskyddssynpunkt tydligt överväger fördelarna med slutförvaring i . Detta är ett uttryck för kärnavfallsdirektivets huvudprincip om att radioaktivt avfall ska slutförvaras i den medlemsstat där det genererades (artikel 4.4). Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny och innebär att regeringen får meddela föreskrifter om vad som krävs för att ett avtal om slutförvaring enligt 20 b § ska kunna godtas som grund för ett tillstånd. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 5.2. Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Det är förbjudet att utan särskilt tillstånd här i landet slutförvara använt kärnbränsle eller kärnavfall från en kärnteknisk anläggning eller en annan kärnteknisk verksamhet i ett annat land. Detsamma gäller sådan lagring som sker i avvaktan på slutförvaring (mellanlagring). Tillstånd får ges endast om det finns synnerliga skäl och genomförandet av det program som avses i 12 § inte försvåras. Det är förbjudet att utan särskilt tillstånd här i landet slutförvara använt kärnbränsle, kärnämne som inte används på nytt eller kärnavfall från en kärnteknisk anläggning eller en annan kärnteknisk verksamhet i ett annat land. Detsamma gäller sådan lagring som sker i avvaktan på slutförvaring (mellanlagring). Tillstånd får ges endast om det finns synnerliga skäl och genomförandet av det program som avses i 12 § inte försvåras. Det är inte tillåtet att utan särskilt tillstånd slutförvara använt kärnbränsle, kärnämne som inte används på nytt och kärnavfall som har uppkommit i i ett annat land. Tillstånd får endast ges om 1.det vid en samlad bedömning framstår som klart mer lämpligt att slutförvaringen sker utomlands, och 2.det finns ett avtal, som tar hänsyn till de kriterier som har fastställts av kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i direktiv /117/Euratom, mellan och det land där slutförvaringen ska ske. Andra stycket gäller inte 1.återvunnet använt kärnbränsle eller kärnavfall som återsänds till sitt ursprungsland efter behandling eller upparbetning i , eller 2. sändningar av använt kärnbränsle från forskningsreaktorer till ett land dit bränsle för forskningsreaktorer levereras eller där det tillverkas. Frågor om särskilt tillstånd enligt första eller andra stycket prövas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Tillstånd enligt denna lag får inte avse transporter av använt kärnbränsle eller kärnavfall till platser eller länder som anges i 20 a § strålskyddslagen (1988:220). 2013/14:69 Bilaga 1 Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) Det är inte tillåtet att utan särskilt tillstånd slutförvara radioaktivt avfall som har uppkommit i i ett annat land. Tillstånd får endast ges om 1.det vid en samlad bedömning framstår som klart mer lämpligt att slutförvaringen sker utomlands, och 2.det finns ett avtal, som tar hänsyn till de kriterier som har fastställts av kommissionen i enlighet med artikel 16.2 i direktiv /117/Euratom, mellan och det land där slutförvaringen ska ske. Första stycket gäller inte 1.radioaktivt avfall som återsänds till sitt ursprungsland efter bearbetning eller återvinning i , eller 2.kasserade slutna strålkällor som återsänds till en leverantör eller tillverkare. , , , , , länsstyrelserna i , , , , , och , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , och kommuner, Kommuner och Landsting, , Kungl. Tekniska högskolan, , , , Miljöorganisationernas kärnavfallsgranskning, Miljörörelsens kärnavfallssekretariat, , , , , för nuklearmedicin, , . Förslag till lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet dels att 5 a–5 c §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 d och 6 §§, av följande lydelse. Det är förbjudet att utan särskilt tillstånd här i landet slutförvara använt kärnbränsle eller kärnavfall från en kärnteknisk anläggning eller en annan kärnteknisk verksamhet i ett annat land. Detsamma gäller sådan lagring som sker i avvaktan på slutförvaring (mellanlagring). Tillstånd får ges endast om det finns synnerliga skäl och genomförandet av det program som avses i 12 § inte försvåras. Det är förbjudet att utan särskilt tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 1.i slutförvara eller i avvaktan på slutförvaring mellanlagra kärnavfall eller kärnämne som inte är avsett användas på nytt, om avfallet eller ämnet kommer från en kärnteknisk anläggning eller annan kärnteknisk verksamhet i ett annat land, eller 2.utomlands slutförvara kärnavfall eller kärnämne som inte är avsett att användas på nytt, om avfallet eller ämnet kommer från en kärnteknisk anläggning eller annan kärnteknisk verksamhet i . Tillståndsplikten enligt första stycket 2 gäller inte 1.kärnavfall eller kärnämne som efter behandling eller upparbetning i ska slutförvaras i det land där avfallet har uppkommit eller ämnet har sitt ursprung, 1Jfr rådets direktiv /70/Euratom av om inrättande av ett gemenskapsramverk för ansvarsfull och säker hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (EUT L 199, , s. 48, Celex 32011L0070). 2Senaste lydelse 2010:948. 2. sådant använt kärnbränsle från forskningsreaktorer som i enlighet med tillämpliga internationella avtal sänds till ett land som tar emot bränsle för forskningsreaktorer eller tillverkar sådant bränsle. Tillstånd enligt denna lag får inte avse transporter av använt kärnbränsle eller kärnavfall till platser eller länder som anges i 20 a § strålskyddslagen (1988:220). Vid prövning av ärenden enligt denna lag ska 2 kap. och 5 kap. 3 § tillämpas. Vid prövning av tillstånd att uppföra, inneha och driva en ny kärnkraftsreaktor ska även 17 kap. 6 a § tillämpas. Bestämmelser om att tillstånd krävs för vissa verksamheter och åtgärder finns i 7 kap. 28 a– 29 b §§ . Vid prövning av ärenden enligt denna lag ska 2 kap. och 5 kap. 3 § tillämpas. Vid prövning av tillstånd att uppföra, inneha och driva en ny kärnkraftsreaktor ska även 17 kap. 6 a § tillämpas. Ett tillstånd enligt denna lag får inte avse transporter av använt kärnbränsle eller kärnavfall till platser eller länder som anges i 20 a § strålskyddslagen (1988:220). Ett tillstånd enligt 5 a § första stycket 1 får ges endast om det finns synnerliga skäl och genomförandet av det program som avses i 12 § inte försvåras. Ett tillstånd enligt 5 a § första stycket 2 får ges endast om det mellan och det andra landet finns ett avtal om slutförvaring och fördelarna med slutförvaring i det andra landet från kärnsäkerhetssynpunkt tydligt överväger fördelarna med slutförvaring i . 3 Senaste lydelse 2010:948. En miljökonsekvensbeskrivning ska ingå i en ansökan om tillstånd att uppföra, inneha eller driva en kärnteknisk anläggning. I fråga om förfarandet för att upprätta miljökonsekvensbeskrivningen och kraven på denna samt planer och planeringsunderlag gäller 6 kap. . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det i andra ärenden om tillstånd enligt denna lag ska upprättas en miljökonsekvensbeskrivning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om innehållet i och utformningen av en ansökan om tillstånd till kärnteknisk verksamhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. vad som krävs för att ett sådant avtal om slutförvaring som avses i 5 b § tredje stycket ska kunna godtas som grund för ett tillstånd, och 2. att det ska upprättas en miljökonsekvensbeskrivning även i andra ärenden om tillstånd enligt denna lag än sådana som avses i 5 c §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om innehållet i och utformningen av en ansökan om tillstånd enligt denna lag. 4 Senaste lydelse 2010:948. 2013/14:69 Bilaga 3 Bestämmelser om att tillstånd krävs för vissa verksamheter och åtgärder finns i 7 kap. 28 a–29 b §§ . Denna lag träder i kraft . 5 6 § upphävd genom 2006:339. 2013/14:69 Bilaga 3 Förslag till lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220) Härigenom föreskrivs1 i fråga om strålskyddslagen (1988:220) dels att 20 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 20 b och 20 c §§, av följande lydelse. Tillstånd krävs för att 1.tillverka, till landet införa, transportera, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, deponera, återvinna eller återanvända ett radioaktivt ämne eller ett material som innehåller radioaktiva ämnen, 2.tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, installera eller underhålla en teknisk anordning som kan och är avsedd att sända ut joniserande strålning eller sådan del av anordningen som är av väsentlig betydelse från strålningssynpunkt, 3.tillverka, till landet införa, saluföra, överlåta, upplåta, förvärva, inneha, använda, installera eller underhålla andra tekniska anordningar än sådana som avses i 2 och som kan alstra joniserande strålning och för vilka regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrivit krav på tillstånd, 4. från landet utföra radioaktivt ämne, om inte tillstånd finns enligt lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. 4.från landet utföra radioaktivt ämne, om inte tillstånd finns enligt lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, eller 5.utomlands slutförvara radioaktivt avfall eller annat radioaktivt ämne som det inte finns någon planerad och godtagbar användning för, om avfallet eller ämnet kommer från en verksamhet med strålning i . Tillståndsplikten enligt första stycket 5 gäller inte 1.radioaktivt avfall som efter behandling eller upparbetning i ska slutförvaras i det land 1Jfr rådets direktiv /70/Euratom av om inrättande av ett gemenskapsramverk för ansvarsfull och säker hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (EUT L 199, , s. 48, Celex 32011L0070). 2Senaste lydelse 2000:1068. där avfallet har uppkommit eller ämnet har sitt ursprung, eller 2. kasserade slutna strålkällor som återsänds till en leverantör eller en tillverkare av sådana strålkällor. Ett tillstånd för slutförvaring utomlands enligt 20 § första stycket 5 får ges endast om 1. det mellan och det andra landet finns ett avtal om slutförvaring, och 2. fördelarna med slutförvaring i det andra landet från strålskyddssynpunkt tydligt överväger fördelarna med slutförvaring i . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad som krävs för att ett sådant avtal om slutförvaring som avses i 20 b § ska kunna godtas som grund för ett tillstånd. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Säker och ansvarsfull hantering av radioaktivt avfall – genomförande av kärnavfallsdirektivet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet, 2.lag om ändring i strålskyddslagen (1988:220). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet . Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , Hatt, Ek, , , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:69 Säker och ansvarsfull hantering av radioaktivt avfall – genomförande av kärnavfallsdirektivet inför, ändrar, upp- Lag om ändring i lagen 5 c §, 5 d § och 5 e § (1984:3) om kärnteknisk Lag om ändring i strål- skyddslagen (1988:220)