prop · H103164 · 2014-03-18 00:00:00 — Kan kravet riktas mot fler än en person, har dessa ett solidariskt ansvar. ska underrätta innehavaren av ett beslut om sitt beslut enligt artikel 11.3, 13 eller 16 i förordning (EU) nr 608/2013. En sådan underrättelse ska lämnas efter det att 1.fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 11.3 eller 16 i den förordningen, eller 2.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 13 i den förordningen. I artiklarna 9.2 och 9.3 i förordningen (EG) nr 1383/2003 finns bestämmelser om tullmyndighets skyldighet att lämna uppgifter till rättighetshavaren. ska underrätta innehavaren av ett beslut om följande beslut som verket fattar enligt förordning (EU) nr 608/2013: 1.beslut enligt artikel 12.1 att avslå eller avvisa en begäran om förlängning, eller 2.beslut enligt artikel 12.5 att återkalla eller ändra ett beslut om förlängning. En sådan underrättelse ska lämnas efter det att 1.tagit emot en sådan begäran som avses i artikel 12.1, eller 5Senaste lydelse 2006:423. 6Senaste lydelse 2006:423. Rättighetshavaren ansvarar för skada på varuprov som uppkommer vid sådan inspektion av varor som får göras enligt artikel 9.3 i förordningen (EG) nr 1383/2003. 2. fått kännedom om de omständigheter som kan ligga till grund för ett beslut enligt artikel 12.5. Uppkommer en skada på en vara vid en sådan inspektion som avses i artikel 19.1 i förordning (EU) nr 608/2013, ansvarar den som inspekterar varan för skadan. Frågor om huruvida en vara gör intrång i en immateriell rättighet och hur det skall förfaras med varorna i sådant fall prövas av domstol enligt vad som gäller för den immateriella rättigheten i fråga. Domstolen får meddela interimistiskt beslut om att uppskov med frigörande eller kvarhållande av varor skall upphöra. skall verkställa lagakraftvunna domar och beslut från domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varor vars frigörande uppskjutits eller som kvarhålls av . Om domstolens dom eller beslut enligt 6 § innebär att varorna skall ändras, skall ändringen bekostas av den som har rätten till varorna. Svaranden ansvarar för kostnader för förstöring av varor. Om ersättning inte kan utsökas hos svaranden, ansvarar sökanden emot staten för kostnaderna. Frågor om huruvida en vara gör intrång i en immateriell rättighet och hur det ska förfaras med varorna i sådant fall prövas av domstol enligt vad som gäller för den immateriella rättigheten i fråga. Domstolen får meddela interimistiskt beslut om att uppskov med frigörande eller kvarhållande av varor ska upphöra. ska verkställa lagakraftvunna domar och beslut från domstolen om frigörande, ändring eller förstöring av varor vars frigörande uppskjutits eller som kvarhålls av . När det finns en lagakraftvunnen dom eller ett beslut om förstöring av eller annan åtgärd med varor vars frigörande har skjutits upp eller som hålls kvar av , har innehavaren av ett beslut rätt till ersättning för sina kostnader i samband med ingripande mot varorna. Ersättningsskyldig enligt första stycket är den som domstolens beslut har gått emot. Kan ersättningskravet riktas mot flera personer, har dessa ett solidariskt ansvar att ersätta innehavaren av be- 7Senaste lydelse 2006:423. 8Senaste lydelse 2006:423. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar 1. de tidsperioder som avses i 1. den begäran som avses i artikel 8 i förordningen (EG) nr artikel 13 i förordning (EU) nr 1383/2003, 608/2013, 2. förvaring av varor enligt 3 §, 2. provtagning enligt artikel 19.2 i förordning (EU) nr 608/2013, 3. provtagning enligt artikel 9.3 3. samtycke enligt artikel 26.5 i i förordningen (EG) nr 1383/2003, förordning (EU) nr 608/2013, 4. verkställighet av domar och beslut enligt 6 § tredje stycket. Ett beslut av enligt tullagstiftningen eller artikel 5 i förordningen (EG) nr 1383/2003 eller beslut om förlängning enligt artikel 8 i nämnda förordning eller artikel 4.2 i förordningen (EG) nr 1889/2005 får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. eller annan förvaltningsmyndighets beslut om nedsättning eller befrielse enligt 5 kap. 13 § fjärde stycket eller 19 § överklagas hos regeringen. Följande beslut av får överklagas till allmän förvaltningsdomstol: 1.beslut enligt tullagstiftningen, 2.beslut enligt artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1889/2005, och 3.beslut enligt artikel 7.2, 9.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.5, 13 eller 16 i förordning (EU) nr 608/2013 samt beslut att avvisa en ansökan som inte uppfyller villkoren i artikel 5.3 eller annan förvaltningsmyndighets beslut om ned- 19 § överklagas hos regeringen. beslut om revision enligt 6 kap. 28 § får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. ma gäller vid överklagande i mål som avses i 8 kap. 13 §. Föreskrifter om överklagande av beslut om föreskrifter med stöd av ett bemyndigande enligt denna lag meddelas av regeringen. 9Senaste lydelse 2006:423. 10Senaste lydelse 2011:1258. Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift i oaktsamhet bryter mot föreskrift i tullagstiftningen, mot förbudet i tullagstiftningen eller mot anmäl- artikel 16 i förordningen (EG) nr ningsplikten i artikel 3 i förord- 1383/2003 eller mot anmälnings- ningen (EG) nr 1889/2005 jämförd plikten i artikel 3 i förordningen med 7 a kap. 2 § döms för tullför- (EG) nr 1889/2005 jämförd med 7 seelse till böter. a kap. 2 § döms för tullförseelse den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot beslut som som uppsåtligen eller av oaktsam- meddelat med stöd av het bryter mot beslut som Tull- verket meddelat med stöd av tull- 1. om skyldighet att föra anteckningar och lämna uppgifter om varor som förvaras i tillfälligt lager, tullager, frizon eller frilager eller som är föremål för förenklat förfarande vid tillämpning av ett tullförfarande, 2. om skyldighet i övrigt att lämna uppgift eller handling till 3. om användningen eller förbrukningen av en icke-gemenskapsvara. I ringa fall skall inte dömas till I ringa fall ska det inte dömas Denna lag träder i kraft . 11 Senaste lydelse 2007:271. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 27 kap. 9 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. I rådets förordning (EG) nr 1383/2003 av om tullmyndigheternas ingripande mot varor som misstänks göra intrång i vissa immateriella rättigheter och om vilka åtgärder som ska vidtas mot varor som gör intrång i vissa immateriella rättigheter1 finns bestämmelser om att uppgift i vissa fall får lämnas till en enskild. I och rådets förordning (EU) nr 608/2013 av om tullens säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter och upphävande av rådets förordning (EG) nr 1383/20032 finns bestämmelser om att uppgift i vissa fall får lämnas till en enskild. Denna lag träder i kraft . 1EUT L 196, , s. 7. 2EUT L 181, 29.6.2013, s. 15. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt Nya bestämmelser om säkerställande av skyddet för Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i tullagen (2000:1281), 2. lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i tullagen Lagrådsremissen innehåller ändringsförslag med anledning av den nya EU-förordningen om tullens säkerställande av skyddet för immateriella I förslagen används av praktiska skäl vissa uttryck som förekommer i förordningen, varvid uttrycken får samma innebörd som där (se 7 kap. 1 § andra stycket). Mot detta finns i princip inte något att Ett av de uttryck som föreslås bli övertaget från förordningen får dock anses mindre lämpligt. I 7 kap. 3 § sägs att ska underrätta innehavaren av ett beslut om beslut enligt vissa artiklar i förordningen. Uttrycket återkommer i 4 och 7 §§ i kapitlet. förordningen (artikel 2.13) som innehavaren av ett beslut om beviljande Vilka som därmed kan komma i fråga framgår av artikel 3, där det anges vilka som får göra en ansökan om ett förfarande hos tullen Det är dels rättighetshavarna, dels vissa organisationer, organ, grupper, personer och enheter som på olika sätt bevakar de immateriella rättigheterna. En bättre lösning synes vara att använda ordet rättighetshavaren och på lämplig plats i lagen ange att därmed i förekommande fall avses de organisationer m.m. som räknas upp i artikel 3. kan placeras som en andra mening i 7 kap. 1 § andra stycket och förslagsvis ges följande lydelse. Med rättighetshavare avses i kapitlet i förekommande fall också de organisationer, organ, grupper, personer eller enheter som har rätt att lämna in en ansökan enligt artikel 3 i förordningen. 7 kap. 3 § Om ett tillägg görs i 7 kap. 1 § andra stycket i enlighet med vad som har sagts, bör uttrycket innehavaren av ett beslut ersättas med rättighetshavaren. 7 kap. 4 § Enligt paragrafen ska underrättelse lämnas om vissa beslut som fattar. Det gäller enligt första stycket 1 beslut enligt artikel 12.1 att avslå eller avvisa en begäran om förlängning. I artikel 12.1 sägs att den period inom vilken tullmyndigheterna ska ingripa får förlängas i vissa fall. Det sägs inget där om avslag eller avvisande (jfr p. Ordalydelsen i första stycket 1 bör därför ändras till beslut att avslå eller avvisa en begäran enligt artikel 12.1 om förlängning. Även i denna paragraf bör uttrycket innehavaren av ett beslut ersättas med rättighetshavaren om ovannämnda tillägg görs i 7 kap. 1 § andra stycket. 7 kap. 7 § Lagrådet hänvisar till vad som har sagts angående 7 kap. 3 och 4 §§ om att ersätta innehavaren av ett beslut med rättighetshavaren. 7 kap. 8 § Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela närmare före-skrifter i vissa avseenden. 3 får närmare föreskrifter meddelas om samtycke enligt artikel 26.5 i den aktuella förordningen. Vad som avses är ett samtycke från deklaranten eller varuinnehavaren till att varorna i s.k. småförsändelser förstörs. Enligt vad som sägs i remissen (s. 37) behövs verkställighetsföreskrifter angående formerna för samtycket enligt artikel 26.5. Anledningen anges vara att det inte sägs något i artikeln om dessa former, vilket avviker från artikel 23.1 första stycket c som gäller samtycke till förstöring av andra varor. Vid föredragningen har upplysts att vad som särskilt avses är att det enligt artikel 23.1 första stycket c fordras att samtycket ges skriftligen, medan något sådant krav inte ställs i artikel 26.5. Tanken har varit att det ska öppnas en möjlighet att genom verkställighetsföreskrifter införa ett skriftlighetskrav även i fråga om samtycke enligt den sistnämnda bestämmelsen. En EU-förordning gäller i medlemsstaterna enligt sin lydelse. Den får därför inte genomföras på nationell nivå. Av det följer att det inte heller får vidtas några lagstiftningsåtgärder för att ändra innebörden av bestämmelser i förordningen. Det betyder att det inte torde vara möjligt att med rättslig verkan precisera kravet på samtycke på det sätt som regeringen aviserar. Till saken hör att det ter sig fullt möjligt att kravet på samtycke medvetet har ställts något lägre för förstöring av varor i småförsändelser än för andra varor. Bemyndigandet att meddela verkställighetsföreskrifter om samtycke enligt artikel 26.5 bör därför utgå. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:164 Nya bestämmelser om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter. 2013/14:164 Rättsdatablad inför, ändrar, upp- Lag om ändring i tullagen