prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — bestämmelserna i avsnitt IV ordagrant behöver tas in i lagen. Bestämmelserna i bör när det är möjligt formuleras på ett sätt som närmare överensstämmer med den teknik som normalt används i svensk I den mån det är möjligt bör bestämmelserna därför utformas på ett enklare och mer lättillgängligt sätt. Av punkterna A och B framgår att konton inte behöver granskas om dess saldo eller värde inte uppgick till mer än den och inte heller uppgår till mer än vid utgången av 2015 eller ett senare år. Detta innebär att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut inledningsvis inte behöver granska något konto vars saldo eller värde inte uppgick till mer än Sådana konton behöver därefter inte granskas förrän dess saldon eller värden uppgår till mer än 1 000 000 US-dollar vid utgången av ett senare år. Bestämmelser om detta bör tas in i IDKL på ett sådant sätt att det är valfritt för det rapporteringsskyldiga finansiella institutet om konton som inte behöver granskas ändå ska granskas (jfr vad som sägs om detta under avsnitt 6.1.2 ovan). Av punkten C framgår att ett konto vars saldo eller värde överstiger gränsbeloppen i punkterna A och B ska anses rapporteringspliktigt om det innehas av en eller flera enheter som är specificerade amerikanska personer eller av enheter som är passiva NFFE:er om en eller flera fysiska personer som är medborgare eller har hemvist i har bestämmande inflytande över enheten. Definitionen av begreppet passiv NFFE finns i punkten B.3 i avsnitt VI i bilaga I. begreppet specificerad amerikansk person finns i artikel 1.1 ff i FATCA- I punkten C framgår även att konton som innehas av icke- deltagande finansiella institut ska behandlas som sådana konton avseende vilka rapportering ska ske enligt artikel 1.1 b i avtalet (se vidare om detta under avsnitt 6.2.4 nedan). I punkten D finns bestämmelserna om den granskningsprocedur som de rapporteringsskyldiga finansiella instituten ska genomföra för att identifiera de konton som är rapporteringspliktiga enligt punkten C. För att fastställa om en kontohavare är en specificerad amerikansk person, ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet granska de uppgifter som dokumenterats i reglerings- eller kundrelationssyfte (dvs. syfte att uppfylla nationella bestämmelser om åtgärder mot penningtvätt eller finansiering av terrorism, eller liknande nationella krav) för att fastställa om uppgifterna tyder på att så är fallet. Om uppgifterna tyder på det (t.ex. om enheten har bildats i eller i enlighet med amerikansk lagstiftning eller om den har en adress i ) ska kontot behandlas som rapporteringspliktigt om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inte inhämtar ett intygande från kontohavaren om att den inte är en specificerad amerikansk person. Ett sådant intygande behöver dock inte inhämtas om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, utifrån information som det har tillgång till eller som är allmänt tillgänglig, kan fastställa att kontohavaren inte är en specificerad amerikansk person. För att fastställa om en icke-amerikansk enhet är ett finansiellt institut, ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet granska de uppgifter som dokumenterats i reglerings- eller kundrelationssyfte för att fastställa om uppgifterna tyder på att så är fallet. Om sådana uppgifter finns är kontot inte rapporteringspliktigt (ett konto som innehas av en icke- amerikansk enhet kan bara vara rapporteringpliktigt om kontohavaren är en passiv NFFE). När det gäller att fastställa om ett annat finansiellt institut är ett icke- deltagande finansiellt institut (till vilken sammanlagda betalningar är rapporteringspliktiga enligt artikel 4.1 b i avtalet), framgår det att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska fastställa om det andra finansiella institutet är ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som är hemmahörande i en annan partnerjurisdiktion (dvs. annan stat eller jurisdiktion som ingått ett med ) på grundval av att det finansiella institutets identifieringsnummer som internationell förmedlare () finns med i IRS lista över icke- amerikanska finansiella institut eller på grundval av andra uppgifter som finns allmänt tillgängliga eller som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har tillgång till. Ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som är hemmahörande i en annan partnerjurisdiktion ska anses vara ett icke-deltagande finansiellt institut endast om det betraktas som ett sådant av IRS (för svensk del, med tillämpning av artikel 5.2 i avtalet). För andra finansiella institut kan huvudregeln sägas vara den motsatta. Ett finansiellt institut som inte är svenskt eller hemmahörande i en annan partnerjurisdiktion ska anses vara ett icke-deltagande finansiellt institut om inte det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämtar ett intygande från det andra finansiella institutet där det intygar att det är ett finansiellt institut som bedöms följa FATCA-reglerna (deemed- compliant FFI) eller en undantagen faktisk innehavare (exempt beneficial owner) i enlighet med de relevanta amerikanska författningarna U.S. Treasury Regulations eller, om det är fråga om ett deltagande finansiellt institut (Participating FFI) eller ett registrerat finansiellt institut som bedöms följa FATCA-reglerna (Registered Deemed-compliant FFI), visar att det andra finansiella institutets identifieringsnummer som internationell förmedlare () finns med på IRS lista över icke- amerikanska finansiella institut. Dock följer det av definitionen av icke- deltagande finansiellt institut i artikel 1.1 r i att ett amerikanskt finansiellt institut inte ska anses vara ett icke-deltagande finansiellt institut. För att fastställa vilka personer som är personer med bestämmande inflytande i en enhet får det rapporteringsskyldiga finansiella institutet förlita sig på information som det innehar på grund av tillämpning av AML/KYC-förfarandena. I avsnitt VI i bilaga I definieras begreppet AML/KYC-förfaranden som de åtgärder för kundkännedom som ett svenskt rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska vidta för att bekämpa penningtvätt eller liknande svenska krav, dvs. i enlighet med lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. För att fastställa om en kontohavare är en passiv NFFE (dvs. en passiv icke-finansiell enhet), ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från kontohavaren avseende detta. Ett sådant intygande behöver dock inte inhämtas om det av uppgifter som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet förfogar över eller som är allmänt tillgängliga rimligen kan antas att kontohavaren är en aktiv NFFE (dvs. en aktiv icke-finansiell enhet). När det är fråga om att fastställa om en person med bestämmande inflytande är medborgare eller har hemvist i , får det rapporteringsskyldiga finansiella institutet förlita sig på information som den fått tillgång till vid tillämpning av lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism när det gäller konton vars saldo eller värde uppgår till eller mindre. När det gäller andra konton måste ett intygande från kontohavaren eller personerna med bestämmande inflytande inhämtas om detta. I punkten E anges att granskningsproceduren avseende konton vars saldo eller värde uppgick till mer än ska vara genomförd . När det gäller konton vars saldo eller värde uppgick till eller mindre men vars saldo eller värde vid utgången av 2015 eller ett senare kalenderår uppgår till mer än , ska granskningen genomföras från utgången av det kalenderår då kontots saldo eller värde kom att överstiga . Dessa tidsfrister gäller verkställighet och bör, när det är fråga om en specifik 2014/15:41 tidpunkt då den inledande granskningen ska vara genomförd, tas in i form av en övergångsbestämmelse. I punkten E finns också en bestämmelse om vad som gäller om förhållandena ändras på ett sådant sätt att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ges skäl att anta att ett intygande eller annan dokumentation med avseende på kontot är oriktig eller inte är tillförlitlig. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska då åter granska kontot i enlighet med bestämmelserna i punkten D. Med anledning av vad anför att det är oklart hur granskningen ska dokumenteras, vill regeringen erinra om att det i 39 kap. 3 § SFL anges att den som är uppgiftsskyldig enligt 15– 35 kap. i skälig omfattning genom räkenskaper, anteckningar eller annan lämplig dokumentation ska se till att det finns underlag för att fullgöra uppgiftsskyldigheten samt för kontroll av uppgiftsskyldigheten och beskattningen. 6.1.5Avsnitt V Nya konton som innehas av enheter Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA- avtalet om den granskning av nya konton som innehas av enheter som regleras i avsnitt V i bilaga I. Bestämmelser ska även tas in om att ett intygande från kontohavaren eller personerna med bestämmande inflytande som innehåller de specificerade amerikanska personernas amerikanska skatteregistreringsnummer ska inhämtas av det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. En bestämmelse ska tas in om att konton som är kreditkortskonton eller rullande krediter under vissa förutsättningar ska vara undantagna från granskningsplikt. Regeringens bedömning: Några specifika bestämmelser behöver inte tas in i svensk lag om att ett konto inte är rapporteringspliktigt om kontohavaren är en amerikansk person som inte är en specificerad amerikansk person, ett svenskt finansiellt institut eller en enhet som har hemvist i en annan partnerjurisdiktion, en aktiv NFFE, en passiv NFFE där ingen av personerna med bestämmande inflytande är medborgare eller har hemvist i eller ett icke-deltagande finansiellt institut. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag och bedömning. I promemorian föreslås inte att det ska tas in en bestämmelse om att konton som är kreditkortskonton eller rullande krediter under vissa förutsättningar ska vara undantagna Remissinstanserna: Kammarrätten i påpekar att enligt får kreditkortskonton och rullande krediter undantas från granskning i vissa fall medan detta inte gäller enligt den föreslagna lagstiftningen och att det handlar om ett undantag till fördel för de svenska finansiella instituten. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I avsnitt V finns bestämmelser om den granskningsprocedur som ska genomföras avseende nya konton som innehas av enheter. Av punkten A i avsnitt I följer att ska ålägga svenska rapporteringsskyldiga finansiella institut att tillämpa dessa bestämmelser. Bestämmelser bör därför tas in i IDKL om denna granskning. Bestämmelsen i punkten A i avsnitt I ska dock inte tolkas på så sätt att bestämmelserna i avsnitt V ordagrant behöver tas in i lagen. Bestämmelserna i bör när det är möjligt formuleras på ett sätt som närmare överensstämmer med den teknik som normalt används i svensk lagstiftning. I den mån det är möjligt bör bestämmelserna därför utformas på ett enklare och mer lättillgängligt sätt. I punkten A anges vilka konton som inte behöver granskas, identifieras eller rapporteras. Det gäller för kreditkortskonton och rullande krediter under förutsättning att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som tillhandahåller kontot tillämpar regler och förfaranden för att förhindra att kontohavarens kontosaldofordran överstiger . Kammarrätten i påpekar att denna bestämmelse är till fördel för de svenska finansiella instituten, men att det ändå inte finns någon motsvarande bestämmelse i promemorians förslag. Eftersom bestäm- melsen är till fördel för svenska finansiella institut och den finns med i avtalet, bör enligt regeringens mening en bestämmelse tas in i IDKL om att konton som är kreditkortskonton eller rullande krediter under vissa förutsättningar ska vara undantagna från granskningsplikt, om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har infört riktlinjer och förfaranden för att förhindra att en kontohavare har ett tillgodohavande som uppgår till mer än på kontot. I punkten B räknas de omständigheter upp som det rapporterings- skyldiga finansiella institutet, för andra konton än sådana som avses i punkten A, behöver fastställa för att kunna bedöma om ett konto är rapporteringspliktigt. Detta framgår dock även av de efterföljande bestämmelserna i avsnittet. Av punkten B.1 framgår att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut kan betrakta kontohavaren som en aktiv NFFE, ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som har hemvist i en annan partnerjurisdiktion om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet rimligen kan fastställa att kontohavaren är en sådan på grundval av att kontohavarens identifieringsnummer som internationell förmedlare finns med på den amerikanska federala skattemyndighetens lista över icke- amerikanska finansiella institut eller på grundval av annan information som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet förfogar över eller som är allmänt tillgänglig. I punkten B.2 klargörs att ett konto inte är rapporteringspliktigt om kontohavaren är ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som är hemmahörande i en annan partnerjurisdiktion och som betraktas som ett icke-deltagande finansiellt institut av IRS. Detta följer dock redan av andra bestämmelser i avsnitt V. Ett konto som innehas av ett finansiellt institut som inte är en amerikansk specificerad person är nämligen aldrig ett rapporteringspliktigt konto. Det anges också att ett konto som innehas av ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som är hemmahörande i en annan partnerjurisdiktion som betraktas som ett icke-deltagande finansiellt institut av IRS, i stället ska rapporteras i enlighet med vad som anges i artikel 4.1 b i FATCA- avtalet. Detta framgår dock redan av den nämnda bestämmelsen (se vidare avsnitt 6.2.4). Av punkten B.3 framgår att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet i alla andra fall ska inhämta ett intygande från kontohavaren för att fastställa de omständigheter som är av betydelse för om kontot är I punkten B.3 a anges att ett konto är ett rapporteringspliktigt konto om kontohavaren är en specificerad amerikansk person. I punkten B.3 b anges att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska fastställa vilka personer som är personer med bestämmande inflytande över en passiv NFFE (dvs. enhet som inte är en aktiv icke-finansiell enhet) i enlighet med AML/KYC-förfarandena. Det rapporteringsskyldiga finansiella institutet ska sedan på grundval av ett intygande från kontohavaren eller någon av personerna med bestämmande inflytande fastställa om någon av personerna med bestämmande inflytande är medborgare eller har hemvist I punkten B.3 c anges att ett konto inte är ett rapporteringspliktigt konto om kontohavaren är 1) en amerikansk person som inte är en specificerad amerikansk person, 2) ett svenskt finansiellt institut eller en enhet som har hemvist i en annan partnerjurisdiktion, 3) ett deltagande finansiellt institut, ett finansiellt institut som bedöms följa FATCA- reglerna eller en undantagen faktisk innehavare i enlighet med hur dessa begrepp definieras i de relevanta amerikanska författningarna U.S. Treasury Regulations, 4) en aktiv NFFE eller 5) en passiv NFFE där ingen av personerna med bestämmande inflytande är medborgare eller har hemvist i . Eftersom det redan framgått att ett konto är rapporteringspliktigt endast om det innehas av en specificerad amerikansk person eller en passiv NFFE med en eller flera personer med bestämmande inflytande som är medborgare eller har hemvist i , är det bara det som sägs i 3) som tillför någonting nytt. Skälet till att det som sägs i 3) tillför någonting nytt är att de deltagande finansiella instituten, finansiella instituten som bedöms följa FATCA-reglerna och undantagna faktiska innehavarna som åsyftas där är de som definieras som sådana i de relevanta amerikanska författningarna U.S. Regulations och inte i enlighet med definitioner. Definitionerna av finansiellt institut (financial institution) är inte identiska i avtalet och i U.S. Det kan därför finnas skäl att i IDKL tydliggöra att konton som innehas av ett deltagande finansiellt institut, ett finansiellt institut som bedöms följa FATCA- reglerna eller en undantagen faktisk innehavare i enlighet med hur dessa begrepp definieras i de relevanta amerikanska författningarna U.S. Treasury Regulations inte är rapporteringspliktiga konton. bestämmelser motsvarande övriga delar av punkten B.3 c behöver inte tas in i svensk rätt. I punkten B.3 d anges att ett konto inte är rapporteringspliktigt om kontohavaren är ett icke-deltagande finansiellt institut (inklusive ett svenskt finansiellt institut eller ett finansiellt institut som har hemvist i en annan partnerjurisdiktion, som behandlas av IRS som ett icke-deltagande finansiellt institut). Som framgår ovan följer det dock redan av övriga bestämmelser att ett konto aldrig är ett rapporteringspliktigt konto om det innehas av ett finansiellt institut. Några bestämmelser som motsvarar punkten B.3 d behöver därför inte tas in i svensk rätt. Det framgår inte uttryckligen av bestämmelserna att ett intygande ska Prop. 2014/15:41 inhämtas som innehåller kontohavarens amerikanska skatteregistrerings- nummer om den är en specificerad amerikansk person eller amerikanska skatteregistreringsnummer för personer med bestämmande inflytande, om de är specificerade amerikanska personer och kontohavaren är en passiv NFFE. Av artikel 2 och 3 i avtalet följer dock, när det gäller nya konton, att det redan vid rapporteringen avseende uppgifter finns en ovillkorlig skyldighet att inhämta sådana nummer och överföra uppgift om dem till IRS. Det behöver därför tas in bestämmelser om att de rapporteringsskyldiga finansiella instituten ska inhämta intyganden som innehåller amerikanska skatteregistreringsnummer med avseende på rapporteringspliktiga konton. Med amerikanskt skatteregistrerings- nummer avses amerikanskt Taxpayer Identification Number (). är ett samlingsbegrepp för några olika typer av nummer. För enheter kan det t.ex. finnas ett Employer Identification Number (EIN), som är en typ av . 6.1.6Avsnitt VI Särskilda regler och definitioner Regeringens förslag: En generell bestämmelse om att rapporterings- skyldiga finansiella institut inte får förlita sig på uppgifter i intyganden och annan dokumentation när det finns annan information som gör att dokumentationens riktighet kan ifrågasättas, ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av . I lagen ska även tas in bestämmelser om alternativa förfaranden för finansiella konton som innehas av fysiska personer som är förmånstagare till ett försäkringsavtal med kontantvärde. I form av övergångsbestämmelser till lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av , lagen om utbyte av upplysningar med anledning av och de föreslagna ändringarna i skatteförfarandelagen ska de alternativa förfaranden som ska gälla för nya konton som öppnats innan avtalet trätt i kraft regleras. Det ska i dessa bestämmelser klargöras att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut i samband med att ett intygande från en kontohavare begärs in ska informera kontohavaren om det är så att kontot kan komma att avslutas om intygandet inte kommer in och om hur medlen på kontot i så fall kommer att betalas ut samt begära att kontohavaren lämnar uppgift om vilket konto medlen ska betalas ut till om kontot avslutas. Ändringar behöver också göras i 58 kap. inkomstskattelagen för att möjliggöra återköp av en pensionsförsäkring och förtida utbetalning från ett pensionssparkonto i de fall då sådana måste avslutas enligt lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av . Ändringar ska därutöver göras i 11, 12 och 13 kap. försäkringsrörelselagen för att klargöra hur återbäring och avgifter ska bestämmas när ett konto som är en försäkring måste avslutas. I lagen ska definitioner som motsvarar definitionerna av begreppen passiv NFFE, aktiv NFFE och redan existerande konton tas in. 2014/15:41 ska även en bestämmelse om vad som får räknas som styrkande dokumentation tas in. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inga ändringar i inkomstskattelagen eller någon definition som motsvarar definitionen av passiv NFFE. I promemorian föreslås inte heller några ändringar i försäkringsrörelselagen. Remissinstanserna: Kammarrätten i anför att kravet att ett intyg om bosättning ska vara utfärdat av en skattemyndighet är snävare än kravet i motsvarande bestämmelse i som endast föreskriver att intyget ska vara utfärdat av ”behörigt myndighetsorgan”. Kammarrätten invänder vidare mot att det på flera ställen hänvisas till ”relevanta amerikanska författningar” och anser att det leder till en vag och oprecis lagreglering. Det bör enligt kammarrätten i vart fall konkretiseras i författningskommentaren vad som avses och var i den amerikanska lagstiftningen bestämmelserna återfinns. Även anser att det krävs extra tydlighet i den svenska lagstiftningen och dess förarbeten när det görs hänvisningar till ett annat lands lagstiftning. anför bl.a. följande. Det finns en överhängande risk att det inte kommer att vara möjligt att i efterhand få in ett intygande från alla som öppnat någon form av konto, t.ex. ett fondsparande. Kontot ska då avslutas trots att det ur ett näringsrättligt perspektiv inte finns någon möjlighet för ett fondbolag att tvångsinlösa andelar. Den tvångsinlösen som kan ske av fondandelar är i samband med att fonden upplöses. Utskiftningen av tillgångar görs då av fondens förvaringsinstitut, dvs. har inte rätt att innehålla medel för kunds räkning. Dessa praktiska frågor måste belysas och regleras i det fortsatta arbetet. anför att vissa bestämmelser blir svårbegripliga på ett sätt som kan medföra tolkningsproblem om begreppet ”passiv icke-finansiell enhet” inte på samma sätt som begreppet ”aktiv icke-finansiell enhet” definieras och används i IDKL. Föreningen anför även att det inte finns någon legal möjlighet för ett kontoförande institut att avsluta ett individuellt pensionssparkonto eller ett livförsäkringskontrakt samt att det kan ifrågasättas vad som ska hända med försäkringskapitalet och hur det ska beräknas om en försäkring avslutas i enlighet med IDKL. En förtida utbetalning från en pensionsförsäkring strider mot 58 kap. IL och skulle medföra en avskattning av kapitalet. Till Svenska Bankföreningens yttrande har anslutit sig. Även Svensk Försäkring anser att det är oklart vad som avses med enheter som inte är aktiva icke- finansiella enheter. ifrågasätter även att det görs hänvisningar till amerikansk rätt (se avsnitt 6.1.1). Skälen för regeringens förslag: I punkten A föreskrivs att ett svenskt rapporteringsskyldigt finansiellt institut inte får förlita sig på ett intygande från kontohavaren eller annan dokumentation om enheten har kännedom om eller ges skäl att känna till att dokumentationen är felaktig eller inte är tillförlitlig. En bestämmelse om detta bör tas in i IDKL. I punkten B finns definitioner av begreppen AML/KYC-förfaranden, NFFE, Passiv NFFE, Aktiv NFFE och redan existerande konto. Begreppet AML/KYC-förfaranden har berörts ovan under avsnitt 6.1.4 och någon motsvarande definition bör inte tas in i svensk lag, eftersom det med fördel i stället kan skrivas ut vad som avses med detta när det åsyftas i IDKL. Med NFFE avses en enhet som inte är amerikansk och inte är ett finansiellt institut. Även detta kan med fördel skrivas ut i IDKL när så behövs i stället för att ta in en definition. och Svensk Försäkring efterfrågar en definition i den svenska lagen som motsvarar definitionen av begreppet ”passiv NFFE” i En sådan definition bör tas in i IDKL.