prop · H103163 · 2014-03-12 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:163 Ramavtal om partnerskap och samarbete mellan Prop. Europeiska unionen och dess medlemsstater, å 2013/14:163 ena sidan, och , å andra sidan Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner ramavtalet om ett partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan. Förhandlingarna om ett ramavtal inleddes och avslutades . Den intensifierade relationen mellan och återspeglas i att det har ingåtts en rad partnerskaps- och samarbetsavtal med flera länder i regionen. med är ännu ett steg i denna riktning mot ett förstärkt politiskt och ekonomiskt engagemang i . Genom avtalet inrättas ett ramverk för de bilaterala förbindelserna mellan och . Som grund för ramavtalet ligger rättsligt bindande åtaganden om respekten för mänskliga rättigheter, rättsstatsprincipen, demokrati och skyldigheter i fråga om icke-spridning av massförstörelsevapen. omfattar även migration och ekonomiska frågor, inklusive handel och investeringar. Dessutom breddas samarbetet till en rad andra områden, såsom utvecklingssamarbete, miljö och klimatförändringar, utbildning och kultur samt bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Avtalets art och räckvidd (artiklarna 1–2).......................... Fred och säkerhet (artiklarna 3–6)...................................... Bilateralt, regionalt och internationellt samarbete (artiklarna 7–9)................................................................... Hållbar utveckling (artiklarna 10–13) ................................ Handel och investeringar (artiklarna 14–28) .................... Rättvisa, frihet och säkerhet (artiklarna 29–34) ............... Samarbete på andra områden (artiklarna 35–54).............. Institutionell ram och slutbestämmelser (artiklarna 55–65) ............................................................. Godkännande av avtalet .................................................................. Ramavtal om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan............................................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Regeringen föreslår att godkänner ramavtalet om ett partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och , å andra sidan (avsnitt 7). 2013/14:163 2 Ärendet och dess beredning Genom ett beslut i rådet bemyndigades Europeiska kommissionen att inleda förhandlingar med om ett ramavtal om partnerskap och samarbete. Förhandlingarna inleddes samma månad och avslutades . Avtalet paraferades och undertecknades . Genom avtalet inrättas ett ramverk för de bilaterala förbindelserna mellan och , vilka styrts av ett annat handels- och samarbetsavtal mellan parterna. utgör ett blandat avtal, dvs. både EU och medlemsstaterna är avtalsparter tillsammans med . Enligt artikel 63 i avtalet ska parterna ratificera avtalet i enlighet med respektive lands interna procedurer. träder i kraft i den månad som följer på att parterna har slutfört sina ratificeringsprocedurer och underrättat varandra om detta. Avtalet i svensk lydelse finns som bilaga till propositionen. är ett steg i riktningen mot ett förstärkt politiskt och ekonomiskt engagemang i från EU:s sida och avser främja ett breddat samarbete med inom ett stort antal områden. Det omfattar Europeiska unionens standardklausuler om de mänskliga rättigheterna, , massförstörelsevapen, handeldvapen, lätta vapen och terrorismbekämpning. Avtalet syftar till att stärka bilateralt, regionalt och internationellt samarbete genom att främja utveckling, handel, investeringar, rättvisa, frihet och säkerhet. Det inkluderar även samarbetsområden såsom råvaror, näringspolitik, miljö, turism, migration samt kampen mot korruption och organiserad brottslighet. EU och upprättade formella förbindelser 1991. Ett första handels- och samarbetsavtal ingicks 1993. etablerade Europeiska kommissionen ett tekniskt kontor i . Kommissionens förbindelser med har utmärkts av utvecklingssamarbete, bl.a. genom att tilldelades resurser genom TACIS-programmet (programmet för länderna som ingick i det forna samt ). har kvalificerat sig för stöd från EU genom ALA-programmet (Programmet för och ) som ersattes 2007 av DCI (Development Cooperation Mechanism). EU lanserade 2010 ett storskaligt projekt för utveckling av landets små och medelstora företag. Europeiska unionens utvecklingssamarbete med fokuserade under 2011-2013 på yrkesutbildning och kapacitetsbyggande insatser inom centrala och regionala myndigheter, där EU bidrar med finansiering till en rad utvecklingsprojekt som drivs av internationella organisationer i , bl.a. Röda Korset. EU är tredje största Den Mongoliska utropades , då landet blev en enpartistat under Mongolian Peoples Revolutionary Party (MPRP) och en satellitstat till . Fram till förekom ekonomiska och sociala reformförsök under kommunistregimen, vilket medförde ett förtryck av religiösa personer samt av politiskt oliktänkande. Det sovjetiska inflytandet bestod även efter 1945, då stödde i den kinesisk-sovjetiska maktkampen. Landet blev medlem i FN 1961. I samband med att föll 1989 ägde de första demonstrationerna mot regimen rum, vilket ledde till bildandet av . De fredliga och storskaliga demonstrationerna utmynnade i en författningsändring, varvid flerpartisystem och fria val infördes . Efter parlamentsvalet bildades en ny koalitionsregering bestående av partierna MPRP och DP (). Inför parlamentsvalet och presidentvalet var de stora frågorna ekonomiska reformer, korruptionsbekämpning sysselsättning samt fördelning av inkomster som genererats av de rika tillgångarna på naturresurser. Miljö har blivit ett allt viktigare tema i den allmänna debatten. utmärker sig i regionen som en relativt välfungerande demokrati med högt valdeltagande och en aktiv samhällsdebatt. Demokratiseringsprocessen och anpassningen till marknadsekonomi har varit utdragen, men trots detta visar fortsatt reformvilja. Landet har ratificerat ett antal om mänskliga rättigheter, vilket är i linje med uttalade ambition att anpassa den inhemska lagstiftningen till internationella normer. införde president ett moratorium avseende tillämpningen av dödsstraffet. Parlamentet fattade beslut om att ratificera det andra protokollet till FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter, bland annat i syfte att avskaffa dödsstraffet. utrikespolitik domineras av relationerna med grannländerna och , vilka är goda. Ett stort framsteg i relationen med skedde efter avskrivningen av den statsskuld hade till f.d. . har gjort stora investeringar i gruvindustri. För att balansera relationen till de båda länderna eftersträvar att stärka relationerna med EU, , och . hade ordförandeskapet i Community of Democracies . Förhållandet till EU och dess medlemsstater har traditionellt grundats på utvecklingssamarbete, men har i allt högre utsträckning blivit en viktig handelspartner, inte minst på grund av den snabbt växande gruvnäringen. har även ett gott förhållande till , vilket återspeglas i bland annat militärt samarbete. Landet har även deltagit med trupper i och i , samt därutöver i ett flertal FN-insatser. är den största enskilda biståndsgivaren till och även en viktig handelspartner. är tredje största importland, medan är landets största exportmarknad och därtill näst största importland. utvecklingsland, där en lever under fattigdomsgränsen. Trots en god årlig ekonomisk tillväxt på lever fortfarande en stor del av befolkningen i fattigdom och de sociala klyftorna växer, vilket skapar spänningar i Ekonomin väntas även framöver uppvisa en god tillväxt. Tillväxten har drivits av en växande export, främst från gruvindustrin, men även från boskapsnäring. Ett problem är dock den fortsatt höga har mycket stora fyndigheter av bland annat koppar, kol, guld samt sällsynta jordartsmetaller som är av stor vikt för flera till stor del agrara ekonomi är exportprodukter är mineraler och textilier, framför allt kashmir. Regeringen fokuserar på att attrahera utländska direktinvesteringar i allmänhet och till gruvindustrin i synnerhet. Det finns en uttalad ambition att gå från en ekonomi baserad på råvaruexport till att istället satsa på inhemsk förädling. En annan central komponent i den ekonomiska politiken är utbyggnaden av infrastruktur. Diplomatiska förbindelser upprättades mellan och 1964. ambassadör i är sidoackrediterad till . inrättades ett svenskt honorärkonsulat i . etablerade en ambassad i och har haft ett honorärkonsulat i . premiärminister besökte 2003 och president besökte 2012. Statsminister besökte 2004 och utrikesminister besökte landet 2013. förbindelser med har sedan landets demokratiska omvandling 1990 varit goda och präglades främst av utvecklingssamarbete. Utvecklingssamarbetet med påbörjades och inriktades främst på stöd till den politiska och ekonomiska reformprocessen, demokratisk utveckling, mänskliga rättigheter och jämställdhet. Utvecklingssamarbetet fasades ut , till följd av den landfokuseringsprocess för bistånd som regeringen inledde 2006. Det finns ett växande intresse för inom svenskt näringsliv. De stora internationella gruvföretagen blir allt viktigare kunder för den svenska näringen. Därutöver finns ett antal svenska industriföretag som är aktiva på marknaden. Handelsutbytet mellan och har varit ganska . export till uppgår till ca . Exporten består huvudsakligen av maskiner och verkstadsprodukter. Importen från uppgår till ca och utgörs i första hand av elektroniska komponenter, kontorsmaskiner, skor och sportartiklar. 6.1Avtalets art och räckvidd (artiklarna 1–2) Artikel 1 fastställer de principer som ligger till grund för avtalet. Dessa omfattar respekten för de demokratiska principerna, de mänskliga rättigheterna och rättsstatsprincipen. Parterna är överens om att bestämmelsen i dessa delar utgör en väsentlig del av avtalet. Likaså bekräftas här den vikt som parterna fäster vid och dess värderingar. EU och är överens om att främja god samhällsstyrning, en hög nivå av miljöskydd och inkluderande sociala strukturer. Parterna fäster stor vikt vid hållbar utveckling och att samarbeta för att lösa problemen kopplade till klimatförändring och globalisering samt att bidra till att millennieutvecklingsmålen uppnås. Enligt artikel 2 är parterna överens om att stärka de bilaterala förbindelserna genom att föra en övergripande dialog och att upprätta samarbete inom alla områden av ömsesidigt intresse, med särskilt fokus på politiska och ekonomiska frågor inom alla relevanta regionala och internationella forum och organisationer, bekämpning av allvarliga brott som angår det internationella samfundet samt motverka spridning av massförstörelsevapen, handeldvapen och lätta vapen. Därtill avtalas att parterna ska upprätta samarbete på alla områden av gemensamt intresse som rör handel och investeringsflöden och avlägsna hinder på dessa områden. Avtalet lägger grunden till samarbete inom området för rättvisa, frihet och säkerhet baserat på rättsstatsprincipen. Parterna åtar sig att samarbeta rörande migration, skydd av personuppgifter samt i kampen mot organiserad brottslighet, terrorism, narkotika, penningtvätt och människohandel. Parterna ska vidare samarbeta inom makroekonomisk politik och finansiella tjänster, skatter och tullar, industripolitik, jordbruk och landsbygdsutveckling, vetenskap, teknik, energi och transport, miljö och naturresurser, små och medelstora företag samt avseende hälsa, sysselsättning och sociala frågor. Avtalet syftar vidare till att stärka parternas roll i varandras regioner genom att öka både EU:s och deltagande i subregionala och regionala samarbetsprogram som är öppna för deltagande av den andra parten. Utrotandet av fattigdom ska främjas inom ramen för hållbar utveckling och genom en stegvis integration av i världsekonomin. Parterna är överens om att öka samarbetet mellan tankesmedjor, universitet, medier och det civila samhället i form av seminarier, konferenser, ungdomsutbyte och annan verksamhet. 6.2 Fred och säkerhet (artiklarna 3–6) I artikel 3 framhålls spridningen av massförstörelsevapen som ett av de allvarligaste hoten mot internationell stabilitet och säkerhet. därför överens om att samarbeta för att bekämpa spridning av sådana vapen genom att till fullo uppfylla och på nationell nivå genomföra sina skyldigheter enligt internationella fördrag och överenskommelser om nedrustning och icke-spridning. Parterna är överens om att bestämmelsen om icke-spridning utgör en väsentlig del avtalet. parterna därutöver vidta åtgärder i syfte att underteckna, ratificera eller ansluta sig till andra relevanta internationella instrument och till fullo Parterna ska även upprätta ett effektivt system för nationell exportkontroll genom att kontrollera export och transitering av varor som kan användas till massförstörelsevapen, bland annat genom kontroll av slutanvändningen av teknik med dubbla användningsområden och genom effektiva sanktioner mot överträdelser av exportkontrollen. Parterna är överens om att upprätta en regelbunden politisk dialog som ska underbygga dessa delar av avtalet. Enligt artikel 4 ser parterna även olaglig tillverkning, överföring omsättning och okontrollerad spridning av handeldvapen, lätta vapen och ammunition som ett allvarligt hot mot internationell fred och säkerhet. Parterna förbinder sig att etablera en regelbunden politisk dialog och att samarbeta genom samordnade insatser på global, regional, subregional och nationell nivå för att bekämpa olaglig handel med sådana vapen. Artikel 5 fastslår parternas ståndpunkt att de allvarligaste brotten som angår hela det internationella samfundet inte bör förbli ostraffade och att åtal för dessa brott bör säkerställas genom att åtgärder vidtas antingen på nationell eller på internationell nivå, inklusive genom den Internationella brottmålsdomstolen (ICC). Parterna är överens om att vidta de åtgärder som är nödvändiga för en universell anslutning till Romstadgan för den I artikel 6 bekräftas parternas avsikt att samarbeta för att bekämpa terroristhandlingar i enlighet med internationell rätt och de internationella konventioner till vilka de är parter och utifrån sina respektive lagar samt med beaktande av FN:s globala strategi för terrorismbekämpning. Parterna är överens om att samarbeta genom att främja genomförandet av relevanta resolutioner från , utbyta information om terroristgrupper och deras stödnätverk, utbyta synpunkter om medel och metoder för att bekämpa terrorism, arbeta för en snar överenskommelse om en övergripande konvention om internationell terrorism, utbyta erfarenheter om metoder för skydd för de mänskliga rättigheterna i kampen mot terrorism samt främja ett ökat samarbete för terrorismbekämpning inom Asien-Europa-mötet (ASEM). 6.3 Bilateralt, regionalt och internationellt samarbete (artiklarna 7–9) Parterna är enligt artikel 7 överens om att främja en tillämpning av europeiska gemensamma principer, standarder och normer i samt att underlätta utbyte av experter och information i syfte att intensifiera dialog och samarbete mellan sina myndigheter rörande standardiseringsfrågor. I artikel 8 åtar sig parterna att samarbeta i regionala och internationella forum och organisationer såsom FN och dess relevanta organ, program och institutioner, (), Asean-fördraget om vänskap och samarbete samt ASEM. Parterna är överens om att Prop. 2013/14:163 främja samarbete mellan tankesmedjor, akademiker, icke-statliga organisationer och medier inom de områden som omfattas av avtalet. Samarbetet kan omfatta anordnande av utbildningsprogram, workshopar och seminarier, expertutbyten, studier och annan verksamhet som parterna kommer överens om. Båda parter är enligt artikel 9 överens om att, på bilateral eller regional nivå eller genom en kombination av båda, genomföra verksamhet som rör alla områden för dialog och samarbete inom ramen för detta avtal. Vid valet av lämplig nivå ska parterna sträva efter att uppnå största möjliga effekt för alla berörda parter, öka deras deltagande och göra bästa möjliga bruk av de resurser som står till förfogande. 6.4Hållbar utveckling (artiklarna 10–13) I artikel 10 fastslås att det främsta målet för utvecklingssamarbetet är att minska fattigdomen och uppnå millennieutvecklingsmålen inom ramen för en hållbar utveckling och integration i världsekonomin. Parterna är överens om att föra en regelbunden dialog om utvecklingssamarbete när det gäller frågor av gemensamt intresse. Parternas strategier för utvecklingssamarbete ska syfta till att främja mänsklig och social utveckling, att nå en hållbar ekonomisk utveckling samt att främja återställande av miljön och bästa praxis på miljöområdet. Samarbetet ska ske i syfte att bevara naturresurser samt förebygga och hantera klimatförändringens konsekvenser. Parterna åtar sig även att stödja politik och instrument som syftar till en ökad integration i världsekonomin och med det internationella handelssystemet. Parterna ska samarbeta för att främja biståndseffektivitet i enlighet med Parisförklaringen, Accra-handlingsplanen och andra internationella instrument som har till syfte att förbättra tillhandahållandet av bistånd och öka biståndets effektivitet. I artikel 11 bekräftas parternas strävan att främja en balanserad ekonomisk tillväxt samt en minskning av fattigdomen och av de socioekonomiska skillnaderna. Parterna bekräftar sitt åtagande att uppnå millennieutvecklingsmålen. I artikeln anges att handeln ska främja hållbar utveckling i alla dess aspekter och att det bör ske en utvärdering av handelns ekonomiska, sociala och miljömässiga konsekvenser. Parterna understryker i artikel 12 behovet av att den ekonomiska och sociala politiken ömsesidigt stärks. Vidare framhålls vikten av att skapa sysselsättning under anständiga villkor och parterna förpliktas att stödja dialogen mellan arbetsmarknadens parter. Internationella arbetsorganisationens () centrala arbetsnormer ska genomföras på ett verkningsfullt sätt. Parterna åtar sig att eftersträva en politik som syftar till att trygga tillgången på livsmedel för befolkningen och på foder för boskap på ett miljövänligt och hållbart sätt. I artikel 13 betonas behovet av ett miljöskydd på hög nivå för att bevara och förvalta naturresurser och biologisk mångfald med hållbar utveckling som mål. Parterna eftersträvar att främja att multilaterala avtal på miljöområdet ratificeras, genomförs och följs. Parterna är överens om 6.5Handel och investeringar (artiklarna 14–28) För att stärka de bilaterala handelsförbindelserna och främja framsteg i det multilaterala handelssystemet förbinder sig parterna i artikel 14 att inleda en dialog om bilaterala och multilaterala handelsfrågor. Parterna eftersträvar att uppnå förbättrade villkor för marknadstillträde genom att arbeta för avskaffandet av handelshinder samt att verka för en ökad transparens inom detta område. I detta syfte ska parterna främja dialog och samarbete i syfte att utveckla handel och investeringar samt för att lösa handelsproblem bland annat på de områden som avses i artiklarna 10–27. Med beaktande av att handel spelar en avgörande roll för utveckling och att bistånd i form av handelsförmåner har visat sig vara gynnsamt för utvecklingsländer, eftersträvar parterna att i större utsträckning använda samråd för denna typ av bistånd i full överensstämmelse med WTO- bestämmelserna. Parterna ska också hålla varandra underrättade om politiken på handelsrelaterade områden, såsom jordbrukspolitik, politik för säkra livsmedel, konsumentpolitik och miljöpolitik. Parterna ska i enlighet med artikel 15 samarbeta om livsmedelssäkerhet samt sanitära och fytosanitära frågor för att skydda människors, djurs eller växters liv eller hälsa på parternas territorier i enlighet med bland annat WTO:s avtal om sanitära och fytosanitära frågor och Internationella växtskyddskonventionen (IPPC). Artikel 16 fastslår att parterna ska främja användningen av internationella standarder, samarbeta och utbyta förfaranden för bedömning av överensstämmelse och tekniska föreskrifter i enlighet med om tekniska handelshinder. Som stipuleras i artikel 17 avser parterna att lägga särskild vikt vid att öka säkerheten inom internationell handel, en effektiv tullövervakning av bland annat immateriella rättigheter samt eftersträva balans mellan underlättandet av handel och kampen mot bedrägerier. Parterna ska enligt artikel 18 undersöka möjligheterna till handelslättnader i syfte att förenkla import-, export-, transiterings- och andra tullförfaranden samt öka insynen i tull- och handelsregler. Parterna ska överväga ett framtida ingående av ett protokoll om tullsamarbete och undersöka möjligheterna att utveckla mekanismerna för ett effektivt ömsesidigt administrativt bistånd. Enligt artikel 19 ska parterna samarbeta för att utforska administrativa mekanismer i syfte att underlätta investeringsflödena och främja stabila, överskådliga, öppna och icke-diskriminerande regler för investerare. Artikel 20 fastställer att parterna ska verka för att konkurrensregler införs och tillämpas effektivt. En fortlöpande dialog ska inledas om tjänstehandel i enlighet med artikel 21. Parterna ska enligt artikel 22 även eftersträva att underlätta rörligheten för kapital. Parterna ska vidare, i enlighet med artikel 23, eftersträva att fastställa förfaranderegler för offentlig upphandling, såsom bestämmelser om insyn och möjlighet till överklagande. Parterna är ense om att verka för en ömsesidig öppning av de statliga upphandlingsmarknaderna. Parterna framhåller i artikel 24 Prop. 2013/14:163 betydelsen av öppenhet och korrekta rättsförfaranden i förvaltningen av sina lagar och andra författningar. I artikel 25 förbinder sig parterna att stärka samarbetet rörande råvaror vad gäller förvaltningen av intäkterna från gruvdriften för socioekonomisk utveckling samt regler för miljöskydd och säkerhet som rör gruv- och råvarusektorerna. En regelbaserad miljö utan diskriminering eller snedvridning eftersträvas av båda parter i syfte att främja utländska direktinvesteringar i produktionen av och handeln med råvaror. Enligt avtalet får vardera parten begära att särskilda sammanträden rörande råvaror sammankallas. Därutöver kan på begäran av endera parten frågor rörande handel med råvaror tas upp till diskussion vid gemensamma kommitténs och underkommittéernas sammanträden, som har befogenhet att fatta beslut i dessa frågor i enlighet med artikel 56. Parterna ska enligt artikel 26 främja en politik för regional utveckling. I artikel 27 åtar sig parterna att införa lämpliga åtgärder för skydd av immateriella rättigheter samt kontroll av efterlevnaden. Parterna är överens om att ingå ett bilateralt avtal om geografiska beteckningar. Utbyte av information ska ske rörande praxis och effektiv tillämpning av immateriella rättigheter, särskilt genom tullsamarbete i syfte att förebygga intrång. Genom artikel 28 inrättas en underkommitté om handel och investeringar. Den ska bistå den gemensamma kommittén genom att behandla alla områden som omfattas av denna avdelning. 6.5Rättvisa, frihet och säkerhet (artiklarna 29–34) I artikel 29 anges att parterna fäster särskild vikt vid att befästa rättsstaten och stärka institutioner på alla nivåer inom brottsbekämpning och samarbeta avseende ömsesidigt utbyte av information i fråga om rättssystem och lagstiftning. Parterna avser vidare enligt artikel 30 att förbättra skyddet av personuppgifter i enlighet med internationella normer, såsom FN:s riktlinjer för reglering av behandlingen av elektroniska dokument som innehåller personuppgifter (FN:s generalförsamlings resolution 45/95 av ). Samarbetet kan ske i form av tekniskt bistånd.