prop · H103154 · 2014-03-18 00:00:00 — Klimatanpassning och miljöteknik för hållbara miljöer är också viktiga inslag i flera av de samarbeten som och underliggande myndigheter bedriver med flera länder som t.ex. , och . arbetar inom ett informellt EU-samarbete kring hållbara städer, bl.a. med ett verktyg för att underlätta kommuners arbete med hållbar stadsutveckling. Vid om hållbar utveckling (+20), , bidrog till att hållbar stadsutveckling finns med i slutdokumentet från konferensen. Slutdokumentet innehåller även beslut om det tioåriga ramverket av program för hållbar konsumtion och produktion där ett av programmen handlar om hållbart byggande. Till stöd för ramverkets genomförande i utvecklingsländer har en fond upprättats till vilken har bidragit finansiellt. har inom ministerprocessen Clean Energy Ministerial, tillsammans med , och , beslutat att utveckla ett nätverk för hållbara energilösningar i städer. Detta nätverk ska fokusera på erfarenhetsutbyte inom avfallsförbränning för energi samt på efterfrågestyrning. Inom ramen för CCAC (Climate and ) samarbetar med staden del i med ett programm som syftar till att minska avfallsmängderna och metanläckaget från avfallsdeponier. Detta tyder sammantaget på att regeringen fortfarande har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. har en informell interdepartemental arbetsgrupp bildats för att förbättra informationsutbytet, stärka samordningen och öka förståelsen för hållbar stadsutveckling. och (Business ) genomför, tillsammans med flera myndigheter, företag och branschorganisationer, internationella samarbetsprojekt kring hållbara städer genom det s.k. SymbioCityarbetet. Samordnat med SymbioCity-arbetet kommer Kommuner och Landsting, tillsammans med kommuner och andra organisationer, att vidareutveckla, förvalta och använda den manual för integrerad, hållbar stadsutveckling som myndigheten tagit fram. För att förbereda deltagande i de s.k. () som FN:s program för boende- och bebyggelsefrågor (UN-HABITAT) anordnar, sker en nära samverkan mellan , myndigheter, organisationer och näringsliv. Inom WUF utbyter olika aktörer erfarenheter samt diskuterar utmaningar och möjligheter inom hållbar stadsutveckling. Gemensamma insatser inom fokusområdet mellan , myndigheter, näringsliv och andra relevanta aktörer är väl utvecklade men kan ytterligare stärkas för att bidra till ett integrerat perspektiv på hållbar stadsutveckling, inklusive utvecklingsperspektivet. Därmed bedöms regeringen fortsatt ha kommit relativt långt när det gäller samordning och samverkan. Delegationen för hållbara städer har bidragit till fördjupad samlad kunskap om hållbar stadsutveckling samt formulerat behov av ytterligare satsningar på forskning och utveckling. Detta har bl.a. lett till att anslaget till forskning om hållbart samhällsbyggande inom för miljö, areella näringar och samhällsbyggande kommer att öka (prop. 2012/13:30 Forskning och innovation). Inom miljöteknikstrategin finns också ett uppdrag till som delvis handlar om forskning och innovationsstöd för hållbar stadsutveckling. Detta tyder på att regeringen fortfarande har kommit långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: Även i fortsättningen är det viktigt att driva hållbar stadsutveckling internationellt. Förberedelserna för den tredje FN- konferensen om boende och hållbar stadsutveckling (HABITAT III) är en viktig process. Konferensen kommer att samla världens ledare för att diskutera och definiera den globala agendan för 20 år 2013/14:154 framåt. UN-HABITAT:s sjunde WUF i blir också viktigt att bevaka. På EU-nivå är utvecklingen av det informella EU-samarbetet kring hållbara städer central. Framtida centrala frågor inom hållbar stadsutveckling är bl.a. tillgång till infrastruktur, vatten, sanitet, energi och livsmedel samt hur olika tekniska försörjningssystem kan integreras med varandra. Global utmaning: Konflikter och sviktande situationer Mål: En legitim säkerhetssektor under demokratisk kontroll i konflikt- och postkonfliktländer såväl som i sviktande situationer Regeringens bedömning är att säkerhetssektorreformer (SSR) fortsatt är viktiga för att förbättra förutsättningarna för fattigdomsbekämpning och utveckling i konflikt- och postkonfliktländer samt sviktande situationer. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. Regeringen fortsätter att verka för ökad internationell samordning av SSR-insatser, med bäring på rättsområdet och övrig förvaltning. bidrar till EASBRIG (Eastern African Standby Brigade) som är ett gemensamt nordiskt åtagande att stödja uppbyggandet av den Afrikanska Unionens östafrikanska snabbinsatsstyrka. , tillsammans med de nordiska och baltiska länderna, fortsätter också SSR-stödet gentemot , och där bl.a. svensk polis och övriga delar av rättsväsendet deltar. bidrar till EUTM (European Union Training Mission in ) som är en EU-ledd insats till stöd för den maliska regeringens försvarsmakt, liksom till EU:s utbildningsinsats i till stöd för den somaliska regeringens säkerhetsstyrkor. I är en aktör inom rättsväsendet, genom ett polisstöd till UNMIL och i säkerhetssektorn inte minst inom ramen för det s.k. New Deal-arbetet. antog New vid högnivåmötet om biståndseffektivitet i och överenskommelsen innebär en samlad ansats till freds- och statsbyggande, inklusive politikutformning, rätts- och säkerhetsaspekter, offentliga tjänster och styrning av staters ekonomiska resurser. ingår i ett pilotsamarbete med och om New genomförande i . bidrar till EU:s arbete med SSR för att öka synergierna mellan krishantering och biståndsinstrument. Ett exempel är EU:s insats för säkerhetssektorreform i . Detta tyder sammantaget på att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. har myndighetsrådet för samverkan inom internationellt fredsfrämjande skapats med syfte att bidra till ett enhetligt och samordnat svenskt agerande. Den nationella kontaktgruppen för SSR, som är en myndighetsöverskridande mekanism för samordning av internationella SSR-stödjande insatser, träffas regelbundet Bedömningen är att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller samordning och samverkan. God kunskap finns om fokusområdets koppling till utveckling mer övergripande, och myndigheter involveras i stor utsträckning i kunskapsgenererandet. Frågan om utvecklandet av indikatorer och metoder för att mäta resultat av SSR-arbete hanteras både nationellt och globalt. I framtagandet av de bilaterala resultatstrategierna för svenskt utvecklingssamarbete kommer indikatorer på myndighetsnivå för att mäta framsteg inom SSR-insatser kopplade till specifika resultatstrategier att arbetas fram. På global nivå har varit aktivt i New Deals tekniska arbetsgrupp där man tagit fram indikatorer för att mäta framsteg inom SSR-området. Detta tyder sammantaget på att regeringen kommit relativt långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: Ett framtida steg inom fokusområdet är att SSR- relaterade indikatorer integreras i landspecifika resultatstrategier för svenskt bilateralt utvecklingssamarbete. Kvinnor, fred och säkerhet Mål: Förbättra situationen för kvinnor i konflikt- och postkonfliktsituationer Regeringens bedömning är att kvinnors aktiva deltagande och inflytande i det internationella freds- och säkerhetsfrämjande arbetet fortsatt är centralt för att förbättra förutsättningarna för fattigdomsbekämpning och utveckling i konfliktdrabbade områden. Regeringens politik för kvinnor, fred och säkerhet handlar om att inkludera kvinnor och därmed öka förutsättningarna för en hållbar fred och utveckling. För att skapa större tydlighet omformulerar regeringen därför målet för fokusområdet till Ökat aktivt deltagande och inflytande av kvinnor i det internationella freds- och säkerhetsfrämjande arbetet samt stärkt skydd för kvinnor och flickor i konflikt- och postkonfliktsituationer. Detta mål följer det övergripande målet för nationella handlingsplan för FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1820 om kvinnor, fred och säkerhet. Regeringens samlade bedömning av bidrag till området kvinnor, fred och säkerhet och dess mål är följande. Regeringens prioriterar och inkluderar frågor om kvinnor, fred och säkerhet i relevant politikutformning. Ett exempel är arbetet med genomförandet av den nationella handlingsplanen för FN:s säkerhetsråds resolutioner och 1820 om kvinnor, fred och säkerhet. beslutade regeringen om indikatorer för att bättre kunna mäta och utvärdera genomförandet av den nationella handlingsplanen. Indikatorerna är både kvantitativa och kvalitativa. arbetar aktivt inom EU för att stärka genomförandet av 1325, framför allt i utvecklandet av EU:s policy och riktlinjer för resolutionernas genomförande. har på uppdrag av regeringen genomfört en utvärdering av hur 1325 beaktas i planering och genomförande av EU-insatser. Detta tyder sammantaget på att regeringen fortfarande har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. Beredningsgrupper för frågorna finns inom och myndigheter har fått särskilda uppdrag inom området. Samordningsformerna kan dock förbättras. Inom det s.k. Genderforce-samarbetet samarbetar myndigheter för att stärka kvinnors deltagande i konfliktdrabbade områden på olika sätt. Inom det Nationella samverkansforumet , som leds av , sker samverkan och informationsutbyte mellan myndigheter, civilsamhälle och . Regeringens samlade bedömning är att arbetet fortsatt har kommit relativt långt när det gäller samordning och samverkan. Inom bl.a. Genderforce genomför myndigheterna löpande utbildningar inom området kvinnor, fred och säkerhet, t.ex. insatsförberedande kurser. Genderforce har även initierat det s.k. Gender Coach-programmet, där högre chefer på nyckelpositioner i relevanta myndigheter utbildas i jämställdhetsintegrering och om resolution . Det nordiska centret för jämställdhetsfrågor i militära insatser vid Försvarsmaktens internationella centrum () har utsetts till Nato Department Head för genderfrågor. På uppdrag av regeringen genomförde en studie som undersökte hur 1325 genomförs i den pågående fredsprocessen i . NCGM och har, med stöd av internationella experter, även genomfört en studie över genomförandet av resolution i Natos insatser i och Kosovo. Studien genomfördes på uppdrag av Nato. Sammantaget är bedömningen att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: kommer regeringen att inleda ett revideringsarbete av den nationella handlingsplanen för resolutionerna och 1820, och dess uppföljningsresolutioner. Målet är att en ny handlingsplan träder ikraft . Revideringsarbetet kommer att bygga på utvärdering av den nuvarande handlingsplanen, erfarenhetsinhämtning från andra länder och konsultationer med relevanta aktörer. kommer fortsatt verka för att stärka EU:s implementering av 1325 och relaterade resolutioner. Detta görs bl.a. på basis av rekommendationerna i studie om genomförandet av 1325 i EU- insatser. Från konflikt till stabil fred och långsiktig hållbar utveckling Mål: Att bidra till att överbrygga gapet mellan konflikt och långsiktigt hållbar utveckling Regeringens bedömning är att det fortsatt är centralt att överbrygga gapet mellan konflikt och långsiktig hållbar utveckling. Utgångspunkten är att stabil fred och långsiktig rättvis och hållbar utveckling utgör förutsättningar för varandra och att arbetet med båda måste fortgå parallellt. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. Regeringen har en vägledande policy för säkerhet och utveckling för perioden –2014. Vid högnivåmötet om biståndseffektivitet i , 2011, antog överenskommelsen som kallas New . New är en nyskapande samlad ansats till freds- och statsbyggande som inkluderar politikutformning, rättvise- och säkerhetsaspekter, offentliga tjänster och styrning av staters ekonomiska resurser. Pilotsamarbetet med och om New genomförande på landnivå i har bl.a. lett till att fattigdomsstrategi (Agenda for Transformation), som färdigställde , delvis har samma ansats som New . I fattigdomsstrategin har en bedömning av sårbarhet gjorts samt att indikatorer för genomförandet av New har Arbete pågår nu mellan olika liberianska företrädare och givarländer om en överenskommelse (compact), vilken ska ange prioriteringar, samarbetsformer, och finansieringsmekanismer för New Deals fortsatta genomförande. Inom EU arbetar för effektiv samordning mellan olika aktörer i konflikt- och postkonfliktsituationer. verkar för stärkt samarbete och samstämmighet mellan krishanteringsinsatserna och det långsiktiga utvecklingssamarbetet, samt för bättre synergier mellan civila och militära aktiviteter. även för ökade synergier mellan rättsområdet, den civila krishanteringen och olika former av långsiktigt utvecklingsarbete. inom EU för att utveckla EU:s samlade ansats (Comprehensive Approach) gentemot konflikt- och postkonfliktländer. Approach syftar till att EU:s olika instrument inom skilda områden används mer samordnat och samstämmigt gentemot konflikt- och postkonfliktländer vilket är utvecklingsfrämjande. att upprätta ett europeiskt fredsinstitut, , börjar ta konkret form. En kärngrupp av länder har bildats för att upprätta institutet och praktiska förberedelser pågår. Detta tyder sammantaget på att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. Beredningsgrupper och samrådsfunktioner för fokusområdet finns inom och myndigheterna involveras i stor utsträckning, inte minst när det gäller att ställa kapaciteter till förfogande för krishanteringsinsatser. Ett nytt råd för samverkan mellan myndigheter som bidrar till internationell fredsfrämjande verksamhet har inrättas 2013 av regeringen. bedömningen att regeringen kommit långt när det gäller samordning och samverkan, vilket är en uppgradering (från bedömningen 2012). kunskap och analys om kopplingarna mellan säkerhet och utveckling Ett arbete som har utvecklat gäller kopplingen mellan en fredlig utveckling och Detta arbete pilottestats nu i ett projektsamarbete med , UNDP. Detta tyder sammantaget på att regeringen fortfarande kommit relativt långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: Framåt blir EU-institutionernas konkreta uppföljning av den s.k. Comprehensive Approach och utvecklingsperspektivet av denna ansats viktig att säkerställa. Detta ligger i linje med de svenska prioriteringarna om att EU ska tillämpa en bred samlad ansats i sitt engagemang och användningen av sina instrument i konflikt och postkonfliktländer. Uppföljning av pilotsamarbetet kring New i blir också viktig, speciellt för förankring av samarbetet på lokal nivå och formandet av ömsesidiga åtaganden. Global utmaning: Smittsamma sjukdomar och andra hälsohot Hållbara hälsosystem och ökad tillgång till läkemedel Mål: Säkerställa fattiga människors tillgång till hållbara hälsosystem och nödvändiga läkemedel Regeringens bedömning är att hållbara hälsosystem och ökad tillgång till läkemedel är av fortsatt stor vikt för att bekämpa smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. Sammanhållna hälsosystem, förbättrad tillgänglighet till grundläggande hälsoservice och till effektiva och säkra läkemedel är en förutsättning för långsiktig hälsa och utveckling. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. Regeringen har påtagligt ökat sina ansträngningar samt förstärkt den politiska prioriteringen när det gäller att säkerställa fattiga människors tillgång till grundläggande hälso- och sjukvård genom hållbara och effektiva hälsosystem. Fokus i arbetet ligger på barns och kvinnors hälsa (millenniemål 4 och 5) samt på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Regeringen lyfter konsekvent frågor om genusrelaterad ohälsa, samt arbetar med ökad tillgång till prisvärda läkemedel och vacciner av god kvalité för fattiga människor. Regeringen arbetar bl.a. med utställandet av s.k. garantier som skapar bättre förutsättningar för privat kapitalflöde till särskilt prioriterade områden inom global hälsa. Garantier har, genom sitt breda användningsområde, stor potential att nå fattiga människor med livsnödvändiga mediciner och preventivmedel. Inom EU arbetar för en gedigen uppföljning av rådslutsatserna om antibiotikaresistenta bakterier (ABR). ger stöd till och samarbetar med WHO (), OIE (for Animal Health) och CAC (och Commission) för ett förstärkande av deras arbete mot spridningen av ABR. har starkt bidragit till att ABR- problematiken tydligare har lyfts inom WHO och på den globala agendan, bl.a. genom ett nära samarbete med WHO och likasinnade länder, en svensk sekondering till WHO, samt genom kontinuerliga insatser för att lyfta frågan i samband med WHO:s styrande möten. Under bilaterala samarbetsavtal med och har dessutom framgångsrika samarbeten inom området etablerats på myndighetsnivå. Sammantaget är bedömningen att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. och berörda myndigheter har en gemensam WHO- strategi som har lett till ökad samsyn och samverkan i en rad frågor. Det finns utrymme för ökad samstämmighet mellan det som regeringen driver inom handel, främjande och utvecklingssamarbetet i fråga om hälsosystem, läkemedel och vaccinationer. Detta tyder på att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller samordning och samverkan. Kunskap och analys om utvecklingsperspektivet inom området är relativt god inom och hos myndigheter. När det gäller hållbara hälsosystem och nödvändiga läkemedel inhämtar kunskap från fackmyndigheter, utlandsrepresentationen och Detta tyder på att regeringen fortfarande kommit relativt långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: Framtida knäckfrågor är fördjupad kunskap kring hur hälso- och sjukvårdssystemen kan förbättras, mätbarhet av resultat inom området samt utvärdering och utvecklande av innovativa finansieringslösningar som t.ex. garantier. kommer fortsatt arbeta för att WHO fullt ut axlar sitt ledarskap för ABR, bl.a. i samband med frågans behandling på och på Världshälsoförsamlingen 2014. Fortsatt samordning och effektivisering av internationella initiativ för global hälsa har stor betydelse för att säkerställa bättre resultat på landnivå för fattiga människor. Exempel på viktiga framtida internationella processer är genomförande av och handlingsplan för hälsa, innovation och immaterialrätt, samt utvecklandet av system för kontrollerad distribution och användning av nya antibiotika. Inom EU är viktiga processer slutförandet av en vägledning om ansvarsfull antibiotikaanvändning samt uppföljningen av kommissionens handlingsplan mot antimikrobiell resistens. Handlingsplanen utgår från ett helhetsperspektiv (one health), och knyter samman humansektorn med djursektorn. Tidig varning och snabba begränsningsåtgärder Mål: Snabba och effektiva system för tidig varning och snabba begränsningsåtgärder som kan vara operativa på regional och lokal nivå Regeringens bedömning är att tidig varning och snabba begränsningsåtgärder är av stor vikt för bekämpningen av smittsamma sjukdomar och andra hälsohot. Utbrotten av epidemier som fågelinfluensan, H1N1 (svininfluensan), Dengue, Ebola, hjärnhinneinflammation och kolera vittnar om vikten av internationella varningsmekanismer för att möta hot mot människors liv och hälsa, inte minst i låginkomstländer. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. När det gäller smittskyddsfrågor som pandemiberedskap samt genomförandet av det internationella hälsoreglementet deltar aktivt i det internationella arbetet. Även myndigheter deltar i internationellt samarbete på operativ och förebyggande nivå. bidrar inom ramen för utvecklingssamarbetet och det humanitära stödet till insatser för att hantera utbrott av Dengue, Ebola och kolera. Svenskt stöd via GAVI (den globala vaccinalliansen) bidrar till vaccination mot hjärnhinneinflammation i , , m.fl. länder. Denna insats har resulterat i att antalet återkommande fall kraftigt minskat. Regeringens samlade bedömning är fortsatt att regeringen kommit relativt långt när det gäller politikens utformning och utförande. finns väl fungerande beredningsrutiner för beredskapsfrågor samt att expertkunskap kontinuerligt inhämtas från myndigheter. Samråd inom ramen för den gemensamma WHO-strategin för och berörda myndigheter bidrar också till god samordning och samverkan. Sammantaget tyder detta på att regeringen fortsatt har kommit långt när det gäller samordning och samverkan. Kunskap och analys om utvecklingsperspektivet inom området är relativt god, inom och hos myndigheter. omsätter kunskap som inhämtas från utlandsrepresentation och olika myndigheter Myndigheterna har t.ex. bidragit med utvärderingar av epidemier och pandemihot. Svensk forskning bidrar till kunskapsuppbyggnad inom området. Sammantaget gör regeringen bedömningen att arbetet fortsatt har kommit relativt långt när det gäller kunskap och analys. Arbete framåt: Omsättning av tidig varning i effektiva begränsningsåtgärder är en fortsatt viktig knäckfråga, liksom samordning av kortsiktig beredskap (dvs. tidig varning) med långsiktig beredskap (dvs. Bättre samordning av olika regionala system för tidig varning på global nivå är också en fortsatt utmaning, liksom fortsatt stöd till de allra fattigaste länderna för genomförandet av åtagandena inom det Internationella hälsoreglementet. En breddning av hälsohotsarbetet till miljö- och klimatrelaterade frågor, samt till livsmedelssäkerhet är en viktig framtidsfråga. Hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder Mål: Att med ökad fokusering och samstämmighet i engagemang verka för att länders och internationella organisationers arbete med de faktorer som påverkar hälsan förstärks och anpassas till rådande kunskap Regeringens bedömning är att hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder är även i fortsättningen av stor vikt för att hantera de faktorer som påverkan hälsan i världen. Regeringens samlade bedömning av bidrag till fokusområdet och dess mål är följande. lyfter i den internationella hälsodialogen behovet av förebyggande hälsoarbete genom att uppmärksamma riskfaktorer och hälsodeterminanter. Detta arbete sker bl.a. inom ramen för den globala strategin mot icke-smittsamma sjukdomar, WHO:s ramkonvention för tobakskontroll, den globala alkoholstrategin och den europeiska alkoholhandlingsplanen. har haft ett samarbete med med fokus på förebyggande arbete och utveckling av ett uppföljningssystem avseende alkoholkonsumtion i befolkningen. arbetar även med förebyggande åtgärder inom smittskydd i djurhållning genom världsorganisationen för djurhälsa (OIE), samt med förebyggande insatser inom livsmedelssäkerhet, t.ex. inom den s.k. . Denna kodex är en mellanstatlig organisation bildad av FAO och WHO i syfte att ta fram internationella regler för säkra livsmedel, redlighet i livsmedelshanteringen och frihandel med livsmedel. Inom området sexuell och reproduktiv hälsa (SRHR) arbetar regeringen med hälsofrämjande och förebyggande åtgärder. I olika bilaterala samarbeten sätter det förebyggande arbetet för SRHR i fokus, inte minst gällande ungdomar. Med utgångspunkt i det nationella arbetet med SRHR har drivit på för att frågor gällande SRHR ska finnas med i internationella åtaganden och resolutioner. arbete med skrivningar om SRHR i slutrapporten från FNs generalsekreterare kring millenniemålen (MDG) som presenterades i Sammantaget är bedömningen att fortsatt har kommit långt när det gäller politikens utformning och utförande. finns en god samsyn mellan olika politikområden om de finns väl fungerande beredningsrutiner, liksom med myndigheter. Samråd inom ramen för den gemensamma WHO-strategin för är av betydelse. Sammantaget är bedömningen att samordning och samverkan har kommit långt. Expertkunskap inhämtas från myndigheter och utlandsrepresentation och det finns betydande svensk forskning om hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande åtgärder.