prop · H103241 · 2014-06-17 00:00:00 — och Kommuner och Landsting är också tveksamma till om den föreslagna åtgärden är tillräcklig och anser att en prisreglering egentligen vore den mest effektiva metoden för att komma tillrätta med problemet. Rege- ringen anser dock i likhet med att en fri prissätt- ning fortsatt bör vara en grundförutsättning och att en maxtaxa därför inte bör införas. Däremot bör informationen till kunderna förbättras så att det blir lättare att jämföra och välja transport. En fri prissättning leder också i allmänhet i slutändan till lägre priser för konsumenten och är att föredra framför en konkurrensbegränsande prisreglering. det finns någon annan lösning än maxtaxa för att åstadkomma en bättre prisbildning med bevarande av den fria marknaden för taxiresor. Olika förslag till lösningar Transportstyrelsen föreslog i en rapport till regeringen att ett krav att i förväg lämna skriftlig prisuppgift skulle införas. Det förslaget innebar att en prisuppgift skulle lämnas i samband med alla resor inom vissa regionala områden samt till och från vissa flygplatser. , som fick möjlighet att lämna synpunkter på förslaget innan rapporten lämnades, avstyrkte dock bestämt ett generellt krav på att lämna en prisuppgift före färd. Förbundet uppgav bl.a. att de taxi- företag som var orsaken till fokuseringen på frågan kring prissättning tillsammans hade några hundra av då 15 000 taxibilar, och att ålägga hela näringen en kostnad för ett problem orsakat av en liten minoritet vore enligt förbundet osmakligt. Förbundet uppgav dock att ett selektivt krav, på de taxiföretag som tillämpade en sådan prisnivå att kunder kände sig lurade eller skulle ha avstått från resan om de känt till priset i förväg, i princip skulle kunna vara ett godtagbart alternativ. Transportstyrelsens förslag ledde aldrig till någon författningsreglering. En nackdel med ett sådant geografiskt baserat förslag är att det medför svårigheter att avgränsa regleringen. En annan nackdel är att det skulle medföra ökad administration och ökade kostnader även för de taxiåkare hos vilka kunderna inte upplever något problem med prissättningen. Ett annat alternativ, som Transportstyrelsen har analyserat i sin nu aktuella rapport, är att införa ett krav på en bildskärm, kopplad till taxa- metern, som kan visa en uppskattad prisuppgift. Detta skulle dock medföra ändrade krav på taxametrarna, vilket i sin tur medför nyinveste- ringskostnader för företagen. En sådan lösning skulle förmodligen inte heller lösa problemet, eftersom utländska resenärer även med en sådan lösning skulle kunna ha svårt att förstå att det inte är fråga om ett maxi- mipris som visas i bildskärmen. I likhet med Transportstyrelsen anser regeringen att inte heller detta är en lämplig eller tillräcklig åtgärd. En bindande prisuppgift ska lämnas vid höga jämförpriser Problemet med att passagerare blir överraskade av det pris som debiteras när en resa är avslutad är naturligtvis större ju högre det begärda priset är. ska det enligt Transportstyrelsens föreskrifter (TSFS 2013:41) om taxitrafik anges på taxifordonet vilket jämförpriset är för respektive taxa som tillämpas. Ett jämförpris är priset i kronor inklusive mervärdesskatt för en transport som varar inklusive eventuell grundavgift. Det är dock inte alla passagerare som vet att det finns en skyldighet att redovisa jämförpriset. Ännu färre läser den prisinformation som finns på bilen före färden. Detta gäller särskilt de flesta utländska resenärer som – mot bakgrund av att det internationellt sett är mycket ovanligt med fri prissättning på taxiresor – inte tror sig behöva kontrollera prissättningen i förväg. Även om ett taxiföretag således uppfyller kraven och redovisar sitt jämförpris på ett korrekt sätt förekommer det att kunden upplever sig lurad trots att det debiterade priset alltså ligger inom ramen för det redovisade jämförpriset. En lösning för att minska problemet skulle därför kunna vara att rikta särskilda åtgärder mot de företag som tillämpar jämförpriser som är så höga att de av kunderna inte upplevs som marknadsmässiga. En sådan lösning har som tidigare nämnts också redan i princip godtagits av . Transportstyrelsen har därför valt att föreslå att i de fall tillstånds- havaren tillämpar ett högsta jämförpris , ska tillståndshavaren se till att en prisuppgift lämnas för färden. Priset får inte överstiga pris- uppgiften när betalning ska ske. Uppgiften ska lämnas senast när färden beställs och på ett beständigt sätt för att undvika en tvist om vilken pris- uppgift som lämnades. Uppgiften ska sparas hos taxiföraren. I princip samtliga remissinstanser har tillstyrkt eller åtminstone inte haft några synpunkter på Transportstyrelsens förslag. Förslaget torde också enligt regeringen vara en tillräckligt kraftfull åtgärd för att komma tillrätta med problemet med den prissättning som uppfattas som oskälig inom delar av taxibranschen. Den föreslagna regleringen bör öka kundens upplevda trygghet. Kunden får en rätt till information om priset för resan redan innan färden påbörjas. Kunden vet då vad som gäller och får inte, som oftast sker, först vid avslutad färd information om det slutliga priset. En argumentation om priset när färden redan är avslutad bör därför kunna undvikas till följd av förslaget. Förslaget innebär också en större möjlighet för kunden att göra ett val av taxifordon utifrån den information som har lämnats. Kunden har då möjlighet att välja att starta resan om priset upplevs som acceptabelt, eller välja ett annat taxiföretag. Detta medför, som Trafikanalys påpekar, en större likhet med andra trafikslag där priset för resan normalt är känt på förhand. Det är vidare ett rimligt antagande att många av de företag som tillämpar ett sådant jämförpris som föreslås aktivera skyldig- heten att tillhandahålla en prisuppgift, kommer att välja att sätta ett lägre jämförpris och därmed undgå kraven. anser att kravet inte ska gälla limousinetrafik. Rege- ringen instämmer i Transportstyrelsens bedömning att de upplevda problemen med hög prissättning troligtvis är mest förekommande i de fall när kunden tar en taxibil på gatan. Kravet på att lämna pris bör dock som Transportstyrelsen har föreslagit omfatta båda situationerna för att inte försvåra en kontroll av att en prisuppgift faktiskt har lämnats. Det bör också noteras att limousinetrafik lyder under samma lagstiftning som taxitrafik i övrigt. Regeringen anser att det f.n. inte finns några skäl att införa någon särskild reglering i denna fråga eller när det rör taxi- verksamheten i stort. Det finns därför inte heller på den grunden någon anledning att behandla skyldigheten för limousinetrafik att tillhandahålla en prisuppgift på något annat sätt än vad som gäller taxitrafiken i övrigt. Regeringen föreslår således att en reglering införs med det huvud- sakliga innehåll som Transportstyrelsen har föreslagit. Regeringen anser dock att skyldigheten att lämna prisuppgift endast bör gälla om jämför- priset för den aktuella resan överstiger ett visst belopp. Det är inte rimligt att en skyldighet att lämna prisuppgift ska finnas om resan företas då det gäller ett jämförpris som understiger det föreslagna gränsbeloppet, på den grunden att taxiföretaget vid någon annan tidpunkt eller för något annat fordon tillämpar ett jämförpris som överstiger nämnda belopp. Om jämförpriset vid den konkreta resan understiger det föreslagna beloppet saknas också anledning att ålägga någon skyldighet 2013/14:241 eftersom syftet med förslaget är att ge prisinformation till kunder vid resor endast där priset kan upplevas som orimligt högt. Förvaltningsrätten i har vissa synpunkter på den närmare utformningen och det närmare innehållet i förslaget. Regeringen har i stora delar beaktat förvaltningsrättens synpunkter i det förslag som lämnas. Vid vilken prisnivå ska kravet på bindande prisuppgift gälla? En första fråga är vilken nivå på jämförpriset som ska göra att det före- slagna kravet ska gälla. Transportstyrelsen har föreslagit att skyldigheten att lämna en prisuppgift ska gälla om tillståndshavaren tillämpar ett högsta jämförpris som är högre än . Transportstyrelsen har som stöd för denna bedömning bl.a. hänvisat till en undersökning som gjort av jämförpriser inom taxibranschen. I förekommer enligt undersökningen högsta jämförpriser från 299 , i /och i . De stora bolagens priser ligger på ca 300–. Regeringen erfar dock att det i storstadsområdena – särskilt i – förekommer betydligt högre jämförpriser än vad SIFO-undersökningen redovisar. En jämn beloppsgräns har enligt Transportstyrelsen informations- mässiga fördelar, såväl för tillståndshavarna som för allmänheten och polisen. Den fastställda beloppsgränsen bör enligt Transportstyrelsen inte heller vara för snävt tilltagen. anser dock att den föreslagna prisgränsen är för snävt tilltagen, bl.a. eftersom taxitrafik som erbjuder en hög resestandard och servicenivå riskerar att stämplas som oseriös på en marknad där trots allt fri prissättning råder. Trafikanalys anser att ett bättre alternativ förefaller vara att relatera beloppsgränsen till prisbasbeloppet för att ta hänsyn till inflationstakten. Att ett jämnt belopp skulle vara viktigt ur informationssynpunkt är enligt Trafikanalys knappast ett bärande argument. Enligt Trafikanalys behöver beloppet kommuniceras till professionella företag, men knappast bli av betydelse för att resenärer ska förstå systemet. Statskontoret framhåller att Transportstyrelsen inom ramen för sin marknadsövervakning följer upp behovet av att ändra beloppets storlek. Av remissinstanserna är det således egentligen endast som anser att det före- slagna beloppet är för lågt satt. Trafikanalys synpunkt avser inte beloppets storlek utan på vilket sätt beloppet ska justeras. Regeringen anser att den föreslagna nivån på jämförpriset, dvs. , som ska föranleda skyldigheten att lämna prisuppgift är rimlig. Som Statskontoret påpekar behöver beloppets storlek ses över med jämna mellanrum, men den föreslagna nivån bör innebära att nivån förhoppningsvis inte ska behöva ändras på åtminstone , och förmodligen kan en höjning med hänsyn bl.a. till den inflationstakt som rått avvakta än så. Vidare bör, som Transportstyrelsen också uppger i sin rapport, någon prisuppgift inte lämnas vid s.k. fast pris. Ingen remissinstans har någon synpunkt på detta. Undantaget vid fasta priser bör dock av tydlighetsskäl uttryckligen regleras. Lagrådet har anfört att undantaget vid fast pris synes oförenligt med den föreslagna bestämmelsen i övrigt. vill därför förtydliga att den föreslagna skyldigheten att lämna pris- uppgift föreslås kopplas till att en viss nivå på jämförpriset gäller. Vid fast pris finns inget jämförpris, varför den föreslagna skyldigheten att lämna prisuppgift ändå inte skulle ha gällt vid fasta pris. Någon oförenlighet mellan bestämmelserna finns således inte. Transportstyrelsen har föreslagit att regleringen av vid vilken prisnivå som en prisuppgift ska lämnas ska ske genom föreskrifter meddelade av regeringen. Den föreslagna regleringen avser dock bestämmelser som kan åberopas av en konsument gentemot en näringsidkare, dvs. det är fråga om bestämmelser om enskildas ekonomiska inbördes förhållanden. Sådana föreskrifter ska enligt 8 kap. 2 § 1 regeringsformen regleras genom lag och är inte möjlig att delegera till regeringen att meddela föreskrifter om, jfr 8 kap. 3 § regeringsformen. Den föreslagna regle- ringen ska därför även innehålla en bestämmelse om att skyldigheten att se till att en prisuppgift tillhandahålls ska gälla om tillståndshavaren tillämpar ett jämförpris . Den närmare utformningen av förslaget Förslaget innebär att innehavaren av ett taxitrafiktillstånd ska se till att en prisuppgift lämnas för färden. Tillståndshavaren har således ansvaret för att en prisuppgift lämnas, men kan välja vem som ska lämna uppgiften till kunden och behöver alltså inte göra det själv. Det normala torde bli att det är föraren som på tillståndshavarens uppdrag lämnar prisuppgiften till kunden, men även t.ex. en beställningscentral kan naturligtvis lämna prisuppgiften om tillståndshavaren avtalar med centralen om denna uppgift. Förslaget tillgodoser således Uber Sweden AB:s och önskemål. Prisuppgiften ska lämnas när färden beställs. I lagrådsremissen före- slogs att uppgiften skulle lämnas senast när färden beställs. I enlighet med Lagrådets förslag har ordet senast tagits bort. För att en prisuppgift ska få någon civilrättslig effekt i avtalsförhållandet mellan taxiföraren och kunden måste uppgiften ändå lämnas vid beställningstillfället. Ordet senast är därför som Lagrådet påpekar överflödigt. Om taxikunden tar en taxi på gatan, innebär kravet i praktiken att prisuppgiften ska lämnas senast innan resan påbörjas. Om kunden ringer efter en taxi, ska pris- uppgiften lämnas av telefonisten. Även vid internet- eller sms-bokning ska en prisuppgift lämnas vid beställningen på lämpligt sätt. Genom att prisuppgiften ska lämnas redan vid beställningen har kunden möjlighet att välja om offerten ska accepteras eller om kontakt ska tas med ett annat taxiföretag. Det är dock som nämnts även vid sådana beställningar tillståndshavarens ansvar att se till att en prisuppgift lämnas. Om till- ståndshavaren anlitar en beställningscentral eller motsvarande, kan till- ståndshavaren uppfylla skyldigheten genom att avtala med beställnings- centralen så att centralen lämnar en prisuppgift till kunden och till taxi- föraren. Enligt Transportstyrelsens förslag ska uppgiften lämnas på ett beständigt sätt. Avsikten med Transportstyrelsens förslag är förvisso tydligt, dvs. kunden ska få något slags bevis på prisuppgiften för att undvika en eventuell senare tvist om vilket pris som lämnats. Beviset ska vara beständigt. Som Förvaltningsrätten i påpekar kan kravet att uppgiften ska lämnas beständigt dock svårligen förenas med en telefon- 2013/14:241 beställning där prisuppgiften uteslutande torde lämnas muntligen. Oavsett vad Transportstyrelsen har avsett med bestämmelsen är en bestämmelse om att det redan vid beställningen av en taxiresa måste lämnas ut ett bevis på den lämnade uppgiften inte nödvändig. Möjlig- heten för en kund att avbryta en bokning om priset framstår som för högt finns redan om uppgiften lämnas muntligen. Kravet att uppgiften ska vara beständig fyller en funktion endast för att möjliggöra en senare kontroll av om en prisuppgift lämnats och för att undvika en tvist vid den slutliga betalningen av resan om vilket pris som lämnats och som därmed ska betalas. Det torde därför enligt regeringen vara tillräckligt att vid beställningstillfället lämna uppgiften muntligen, men att passageraren senast före färden får ett bevis på lämnad prisuppgift. Regeringen före- slår därför att förslaget formuleras om i enlighet med detta. När det gäller hur beviset om lämnad prisuppgift ska se ut och över- lämnas till kunden får tillståndshavaren avgöra själv vad som är lämpligt. Det kan t.ex. ske genom att priset lämnas på papper, via sms eller e-post. Kunden måste dock ha möjlighet att spara uppgiften på något sätt. och påpekar ska kravet vara teknikneutralt så att inget hindrar att uppgifterna lämnas på något sätt som inte kan förutses . De sätt för att lämna uppgiften som nämnts ovan är också bara några exempel. Om behov finns kan Transportstyrelsen ges möjlighet att genom verkställighetsföreskrifter ange vilka sätt som får användas. Det kan t.ex. inte förutsättas att alla kunder har tillgång till mobiltelefon för att ta emot ett bevis via sms eller e-post. Enligt förslaget i rapporten ska föraren spara prisuppgiften så att det senare kan kontrolleras att en prisuppgift lämnades. Utan ett sådant krav skulle en efterföljande kontroll av huruvida någon prisuppgift lämnats vara omöjlig. Det bör dock, som även Förvaltningsrätten i påpekar, ur kontrollhänseende finnas en skyldighet för även tillstånds- havaren att bevara uppgifterna. Vad prisuppgiften närmare ska innehålla, liksom på vilket sätt samt hur länge uppgifterna ska sparas, bör kunna regleras i verkställighetsföreskrifter. Sådana föreskrifter bör meddelas efter samråd med . Skyldigheten att spara uppgifterna bör gälla oavsett om kunden tar taxin på gatan eller förhandsbeställer en taxi. I det senare fallet kan tillståndshavaren avtala med beställnings- centralen att den prisuppgift som lämnats vid beställningen ska föras över till föraren som ska lämna över ett bevis på den prisuppgift som tidigare lämnats. Bestämmelsen bör som Transportstyrelsen har föreslagit lämpligen införas i anslutning till bestämmelserna om skyldigheten för tillstånds- havaren att tillkännage taxan i 2 kap. 17 § taxitrafiklagen. Ingen remiss- instans har heller haft någon åsikt om placeringen av den föreslagna bestämmelsen. Oavsett om taxikunden tar ett taxifordon på gatan eller beställer en taxi via telefon eller internet kvarstår problemen med att kunden behöver känna till dels att fri prissättning råder för taxiresor, dels att han eller hon har rätt att få en prisuppgift i förväg när jämförpriset för resan överstiger en viss nivå. Flera remissinstanser understryker också detta, bl.a. ger Trafikanalys och Kommuner och Landsting uttryck för en viss tveksamhet till hur verksamt förslaget kommer att vara, och anser att effektiviteten är beroende av om konsumenterna är informerade om gällande regler samt att regelefterlevnaden kan kontrolleras. Trafikanalys anser att rapporten inte på ett tillfredsställande sätt svarar på hur man kan säkerställa att kunden blir informerad om sina rättigheter till pris- information, och hur regelefterlevnaden kan säkras. Många remiss- instanser, däribland , , , Kommuner och Landsting, och betonar att förslaget kräver en effektiv tillsyn och kontroll. Om en tillståndshavare underlåter att se till att en prisuppgift lämnas t.ex. till en turist, har föraren ganska stor möjlighet att undgå påpekanden från kunden eftersom turisten knappast känner till informationstvånget. Eftersom prisuppgiften ska lämnas på ett beständigt sätt till kunden skapas dock förutsättningar för en senare kontroll av om en prisuppgift har lämnats. Ett lagstadgat krav innebär också att kunden har möjlighet att framföra ett formellt klagomål till Transportstyrelsen. Av pris- informationen på utsidan av taxifordonet ska det framgå om fordonet har ett jämförpris som överstiger den fastställda beloppsgränsen för om pris- uppgift ska lämnas. När polisen utför kontroller av sådana fordon kan polisen därmed kontrollera om kravet att lämna prisuppgift har uppfyllts. En körpassrapport ska skrivas ut av taxiföraren efter varje avslutat körpass. Kopior av körpassrapporter avseende de två senaste dygn som fordonet använts i taxitrafik ska på begäran av polisman eller bilinspek- tör skrivas ut av taxiföraren och överlämnas för kontroll. På en körpass- rapport kan polisen bl.a. se antalet registrerade köruppdrag. På varje köruppdrag ska typ av tariff särredovisas. Antal köruppdrag på den tariff som har ett jämförpris ska då motsvaras av det antal lämnade prisuppgifter som taxiföraren ska ha sparat. Utifrån de klagomål som kommer in och de rapporter som polisen lämnar, kan Transportstyrelsen vidta åtgärder mot taxitrafiktillståndet, t.ex. kan tillståndet återkallas om underlåtenheten att lämna prisuppgift bedöms som ett allvarligt miss- förhållande (jfr 4 kap. 1 § taxitrafiklagen). Det kan inte uteslutas att föraren vid debiteringen kräver ett högre pris än det som passageraren anser har lämnats före färden. Passageraren kan också missuppfatta den lämnade prisuppgiften eller så kan prisuppgiften vara otydligt angiven på det medium i vilket den överlämnas till passage- raren. Den prisuppgift som ska lämnas i förväg enligt förslaget är också det i civilrättslig mening avtalade priset för färden. Eventuella oklarheter som uppstår vid den efterföljande debiteringen kan således angripas via sedvanliga civilrättsliga förfaranden i allmän domstol, men passageraren kan också hävda sin rätt hos . I lagrådsremissen föreslogs att det skulle införas en rubrik till den paragraf där bestämmelsen om prisuppgift föreslås införas. Paragrafen i övrigt innehåller bestämmelser om skyldighet att informera om den taxa som tillämpas, och om taxans uppbyggnad. 2013/14:241 att rubriken till paragrafen skulle vara Prisinformation. Lagrådet har ansett att denna rubrik inte blir heltäckande. Eftersom taxa är ett slags pris anser regeringen att begreppet prisinformation väl omfattar såväl skyldighet att informera om den taxa som tillämpas som skyldighet att lämna prisuppgift enligt förslaget i detta avsnitt. Att paragrafen även omfattar bestämmelser om bl.a. taxans uppbyggnad medför inte enligt regeringen att den föreslagna rubriken bör ändras. En rubrik kan inte heller alltid vara heltäckande. Regeringens förslag: Den särskilda registreringsskylten för taxi- fordon ska få tas om hand av en polisman om taxameterutrustningen inte uppfyller föreskrivna krav. Rapportens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker De flesta övriga remissinstanser tillstyrker också i allmänna ordalag eller har inget att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: En taxameter ska beräkna priset och skriva ut kvitto på uppnått pris. Taxametern ska förse taxiföretaget med underlag för fakturering och bokföring och ge myndigheter uppgifter för skattekontroll av verksamheten. En fungerande taxameterutrustning är därför av stor betydelse för att bl.a. säkerställa korrekt debitering av pris och för kontroll av inkomstredovisningen i taxiföretagen. Transportstyrelsens rapport upplever polisen att fordon med bristfällig eller obesiktad taxameter fortsätter att användas i taxiverksamhet även efter det att penningböter har utdömts. uppgifterna från polisen och tillstyrker särskilt förslaget i rapporten. Enligt 5 kap. 1 § taxitrafikförordningen (2012:238) får ett fordon användas i taxitrafik endast om det är försett med en taxameterutrustning som är av godkänd typ och som fungerar tillfredsställande i enlighet med föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen. I 5 kap. 3 § taxitrafikförordningen finns krav att taxameterutrustning ska vara Ett användande av ett fordon i taxitrafik i strid med dessa bestämmelser är enligt 7 kap. 2 § taxitrafikförordningen förenat med Om tillståndshavaren inte uppfyller kraven på taxameterutrustning kan För det krävs dock att underlåtelsen är att anse som ett allvarligt missförhållande (jfr 4 kap. 1 § taxitrafiklagen [2012:211]) eller att tillståndshavaren har dömts för en eller flera allvarliga eller upprepade överträdelser av föreskrifterna om taxameter- utrustning (jfr 4 kap. 2 § första stycket 2 a taxitrafiklagen). säkert att en enstaka överträdelse av bestämmelserna om taxameter- utrustning skulle leda till en återkallelse av taxitrafiktillståndet. om det ens är önskvärt med en sådan reaktion. I 5 kap. 8 § taxitrafiklagen finns möjlighet för polisen att i vissa situationer omhänderta en särskild registreringsskylt för ett fordon som anmälts för användning i taxitrafik. Någon möjlighet att omhänderta fordonets registreringsskyltar om Prop. 2013/14:241 fordonet har bristfällig eller obesiktad taxameterutrustning finns emeller- En sådan möjlighet skulle i många fall kunna anses vara en rimlig reaktion mot överträdelser av bestämmelserna om taxameter- utrusning. Regeringen föreslår således att den särskilda registrerings- skylten för taxifordon ska få tas om hand av en polisman om taxameter- utrustningen inte uppfyller föreskrivna krav. Omhändertagande av regi- streringsskylten kan då ske t.ex. om fordonets taxameterutrustning inte fungerar eller om utrustningen inte är besiktad. Ogiltighet och förnyelse av Regeringens förslag: En taxiförarlegitimation ska inte längre vara giltig om en annan legitimation har lämnats ut till samma innehavare. Kravet att förnya en taxiförarlegitimation efter det att den senast har förnyats ska bara gälla om den tidigare förnyelsen innebar att legitimationen försågs med nya uppgifter.