prop · H103121 · 2014-02-25 00:00:00 — En revisor ska även vidta de åtgärder som anges i 43 och 44 §§, om han eller hon finner att det kan misstänkas att någon inom ramen för bolagets verksamhet har gjort sig skyldig till brott enligt 10 kap. 5 a–5 e §§ . Om revisorn finner att en misstanke av det slag som avses i första eller andra stycket bör föranleda honom eller henne att lämna uppgifter enligt 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, ska dock åtgärder enligt 43 och 44 §§ inte vidtas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller avseende misstanke om brott som begåtts före ikraftträdandet. 6 Senaste lydelse 2012:303. 2013/14:121 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism dels att 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 3 kap. 8 och 9 §§, samt närmast före 3 kap. 8 § en ny rubrik av följande lydelse. En verksamhetsutövare ska granska transaktioner för att kunna upptäcka sådana som den misstänker eller har skälig grund att misstänka utgör ett led i penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om misstanke efter närmare ana- Om misstanke efter närmare ana- lys kvarstår, ska uppgifter om alla lys kvarstår, ska uppgifter om alla omständigheter som kan tyda på omständigheter som kan tyda på penningtvätt eller finansiering av penningtvätt eller finansiering av terrorism utan dröjsmål lämnas till terrorism utan dröjsmål lämnas till dom som den eller de misstänkta transaktionerna avser finns hos verksamhetsutövaren ska detta an- ges särskilt, liksom uppgifter om vilka tillgodohavanden kunden har hos verksamhetsutövaren och i före- kommande fall uppgifter om mot- tagaren av transaktionen. En verksamhetsutövare ska avstå från att utföra transaktioner som den misstänker eller har skälig grund att misstänka utgör ett led i penningtvätt eller finansiering av terrorism. Om det inte är möjligt att låta bli att utföra en misstänkt transaktion, eller om den vidare utredningen annars skulle kunna försvåras, får transaktioner utföras och uppgifter lämnas i efterhand. På begäran av ska verksamhetsutövaren eller den som yrkesmässigt driver lotteri- och spelverksamhet utan dröjsmål lämna alla uppgifter som behövs för en utredning om penningtvätt eller finansiering av terrorism. När uppgifter har lämnats enligt andra stycket, ska även andra fysiska eller juridiska personer som avses i 1 kap. 2–4 §§ lämna de uppgifter för utredningen om penningtvätt eller finansiering av terrorism som myndigheten begär. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet finns även i 14 a § kasinolagen (1999:355). Om det finns skäl att misstänka att egendom i form av pengar, fordran eller annan rättighet är föremål för penningtvätt eller avsedd för finansiering av terrorism och egendomen finns hos en verksamhetsutövare, får besluta att egendomen eller ett motsvarande värde tills vidare inte får flyttas eller disponeras på annat sätt (dispositionsförbud). Beslut om dispositionsförbud får meddelas endast om det är fara i dröjsmål och det skäligen kan befaras att egendomen annars kommer att undanskaffas och skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som den innebär. Om förutsättningarna enligt första och andra styckena är uppfyllda, får fatta beslut om dispositionsförbud även på begäran av en utländsk finansunderrättelseenhet. Ett beslut om dispositionsförbud ska anmälas till åklagare, som skyndsamt ska pröva om åtgärden ska bestå. Åklagarens beslut får inte överklagas. Finns det inte längre skäl för åtgärden ska den hävas. Åtgärden upphör att gälla när förflutit från beslut, om den inte hävts före det. Verksamhetsutövaren ska underrättas om att en åtgärd har beslutats eller hävts. Den som har drabbats av ett beslut om dispositionsförbud ska underrättas om beslutet när det kan antas att syftet med en beslutad eller förutsedd åtgärd inte motverkas och den framtida utredningen inte skadas om uppgiften röjs. slut om underrättelse meddelas av inte lämnas, om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utreda- re med uppdrag att se över kriminaliseringen av penningtvätt och vissa därmed sammanhängande frågor. I uppdraget ingick att överväga om kri- minaliseringen av penningtvätt behöver förenklas och förtydligas samt att ta ställning till om det straffbara området för penningtvätt bör utvid- Utredaren skulle också ta ställning till om ändringar i kriminalise- ringen av penningtvätt medför behov av att utöka möjligheterna att för- verka egendom som varit föremål för penningtvätt. För att säkerställa att det finns effektiva regler för att bekämpa penningtvätt fick utredaren ock- så i uppdrag att ta ställning till om det finns behov av och om det är lämp- ligt att göra ändringar i systemet för att tillfälligt stoppa misstänkta trans- I uppdraget ingick slutligen att ta ställning till om ska tillträda konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott och om finansiering av terrorism, samt vilka lagändringar som i så fall krävs. Utredningen, som antog namnet Penningtvättsutredning, över- lämnande betänkandet Penningtvätt – kriminalisering, förver- kande och dispositionsförbud (SOU 2012:12). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. slag finns i bilaga 2 och en förteckning över remissinstanserna i bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i Justitiedeparte- mentet (Ju2012/2240/L5). För att komplettera beredningsunderlaget utarbetades inom Justitiedeparte- mentet en promemoria (Ju2013/7019/L5) med förslag till en ny möjlighet att ta viss typ av egendom som skäligen kan antas vara föremål för penning- tvätt eller avsedd för finansiering av terrorism, i beslag (penningbeslag). Promemorian har remissbehandlats. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. förslag finns i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna finns i bila- En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i Justitie- departementet (Ju2013/7019/L5). konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott och om finansiering av terrorism i dess officiella engelska lydelse finns i bilaga 7 och en icke-officiell översätt- ning till svenska finns i bilaga 8. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 9. Lagrådets yttrande finns i bilaga 10. Lagrådet har i allt väsentligt godtagit den föreslagna regleringen när det gäller kriminaliseringen av penningtvätt och därmed sammanhängande frå- gor men har haft vissa synpunkter av såväl saklig som lagteknisk karak- Regeringen återkommer till dessa i avsnitt 7.4, 7.5, 7.10, 9.2.2, 11 och i författningskommentaren. I lagrådsremissen behandlades även förslag till lagändringar med an- ledning av den omorganisation av polisen som genomförs 2015 då slås samman med de 21 polismyndigheterna i 2013/14:121 den nya (se bilaga 9, avsnitt 2, 8, 11 och 12), vilka inte behandlas i denna proposition. Regeringen avser att återkomma till dessa lagförslag i den proposition som följer på lagrådsremissen En ny organisation för polisen. Vad är penningtvätt? Det finns inte någon allmänt vedertagen definition av penningtvätt, men med begreppet förstås vanligtvis åtgärder som syftar till att dölja eller omsätta av brottslig verksamhet. Begreppet penningtvätt förekommer inte uttryckligen inom svensk straff- rätt men penningtvättsåtgärder bestraffas som penninghäleri eller penning- häleriförseelse (9 kap. 6 a respektive 7 a § BrB). tar sikte på åtgärder för att tvätta egendom som någon annan har förvär- vat eller på annat sätt tillgodogjort sig genom brott. der kan också vara möjliga att bestraffa enligt andra straffbestämmelser, t.ex. som häleri eller skyddande av brottsling. I lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) definieras penningtvätt som sådana åtgärder med brottsligt förvärvad egendom som kan medföra att egendomens samband med brott döljs, att den brottslige får möjlighet att undandra sig rättsliga påföljder eller att återanskaffandet av egendomen försvåras, och sådana åtgärder som innefattar förfogande över och förvärv, innehav eller brukande av egendomen. Vidare avses sådana åtgärder med annan egen- dom än sådan som är brottsligt förvärvad, om åtgärderna är ägnade att dölja att någon har berikat sig genom brottslig gärning. utformad i enlighet med och rådets direktiv /60/EG om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för pen- ningtvätt och finansiering av terrorism (tredje penningtvättsdirektivet). Direktivet innehåller bestämmelser om administrativa åtgärder för att mot- verka penningtvätt och finansiering av terrorism. I Brottsförebyggande rådets rapport . tering av misstänkta transaktioner (Brå 2011:4) anges att innebörden av begreppet penningtvätt varierar beroende på i vilket sammanhang och i vilket syfte det används. Enligt rapporten brukar tre syften lyftas fram Brottsutbytet ska omvandlas till en mindre misstänkt form av tillgång, pengarnas illegala ursprung och deras ägarskap ska döljas och en legitim förklaring eller källa för pengarna ska skapas (Brå 2011:4 s. 23). Själva penningtvätten beskrivs enligt rapporten som en process som ofta delas in i tre delvis överlappande faser: placering, skiktning och in- Genom placeringen förs brottsutbytet in i det legala ekonomiska syste- met, ofta genom att egendomen placeras i en bank eller annan finansiell Därigenom omvandlas tillgångarna från kontanter till ett konto- tillgodohavande eller motsvarande och det första syftet är därmed upp- Under skiktningen genomförs olika transaktioner för att försvåra möj- ligheten att spåra pengarnas olagliga ursprung och vem som är ägare. Pengarna kan plockas ut och flyttas mellan olika konton och olika finan- De kan också cirkuleras mellan olika ekonomiska sektorer, företag och finansiella institut, ibland flera länder. pas en till synes legitim förklaring eller källa till pengarna. exempelvis genom fiktiva affärsaktiviteter eller genom att pengarna maskeras som spelvinster eller banklån. När denna fas är genomförd är penningtvätten avslutad och pengarna integrerade i det finansiella syste- met och kan användas för lagliga syften (Brå 2011:4 s. 24–30). uppskattar att värdet av tvättade pengar inter- nationellt sett uppgår till mellan av världens totala bruttonationalprodukt (BNP).7 Enligt (United Nations Office on Drugs and Crime) uppskattas det totala värdet som är tillgäng- ligt för penningtvätt till av världens totala BNP, vilket mot- svarar ca 1 600 miljarder USD (2009).8 Någon uppskattning av värdet av tvättade pengar i finns inte. emot kan nämnas att antalet rapporter om misstänkta transaktioner från verksamhetsutövare till uppgick till 9 436 Inom är det Finanspolisen som tar emot, be- arbetar och analyserar information om bl.a. penningtvätt och finansiering 4.2 Finansiering av terrorism Eftersom åtgärder mot penningtvätt delvis sammanfaller med åtgärder mot finansiering av terrorism finns det anledning att även redogöra för den straffrättsliga regleringen avseende det . Enligt lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall (finansieringslagen) är det straffbart att samla in, tillhandahålla eller ta emot pengar eller andra tillgångar i syfte att dessa ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå särskilt allvarlig brottslighet. Med särskilt allvarlig brottslighet i lagens mening avses bl.a. mord, dråp, grov misshandel, människorov, mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse och sabotage, om syftet med gärningen är att injaga skräck i en befolkning eller en befolkningsgrupp eller att förmå en regering eller en internationell organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd. Även flera andra allvarliga brott, däribland terroristbrott, grovt sabotage och kapning, är att anse som särskilt allvarlig brottslighet enligt finansie- 7Reference guide to Anti-Money Laundering and Financing of Terrorism, Second Edition and supplement on Special Recommendation IX, 2006. 8Estimating Illicit Financial Flows Resulting From Drug Trafficking and Other Transnational Organized Crimes, Research Report, October 2011. 2013/14:121 ringslagen (2 §). Lagen genomför den internationella konventionen om bekämpande av finansiering av terrorism som antogs av generalförsamling (prop. 2001/02:149). I penningtvättslagen definieras finansiering av terrorism som insamling, tillhandahållande eller mottagande av tillgångar i syfte att de ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå sådan brottslighet som avses i 2 § finansieringslagen (1 kap. 5 § 4). I det följande avses med terrorismfinansiering och finansiering av terrorism, finansiering av såväl terroristbrott som annan särskilt allvarlig brottslighet i enlighet med finansieringslagen. 4.3Likheter och skillnader mellan penningtvätt och terrorismfinansiering De medel som är föremål för penningtvätt har alltid ett brottsligt ursprung. Om egendomen inte är brottsligt åtkommen eller det inte rör sig om ett brottsligt berikande finns det inte något att tvätta. När det gäller finansiering av terrorism däremot, kan den egendom som används för att bekosta terrorism ha såväl olagligt som lagligt ursprung. Det som bestraffas är i stället syftet med en transaktion, dvs. vad egendomen ska användas till. Därför finns det vid terrorismfinansiering ofta inte något behov av att dölja medlens ursprung. Detta är en grundläggande skillnad mellan penningtvätt å ena sidan och finansiering av terrorism å den andra. Från straffrättslig synpunkt är det sålunda fråga om motsatta förfaranden. Vid terrorismfinansiering är syftet att dölja vad egendomen är avsedd för, nämligen att finansiera terrorism. Syftet med penningtvätt är däremot att dölja att egendom härrör från brott och vem som är ägare till den, dvs. dess olagliga ursprung. Det som bestraffas vid penningtvätt är således efterföljande åtgärder, dvs. handlingar som ligger i tiden efter ett fullbordat brott. Den gemensamma nämnaren är i stället att både penningtvätt och finansiering av terrorism i stor utsträckning använder det finansiella systemet för att uppnå det brottsliga syftet. Det innebär att båda typerna av brottslighet kan bekämpas med liknande metoder inom ramen för det finansiella systemet. Genom penningtvättslagen har skapats ett gemensamt administrativt regelverk som är avsett att förhindra att det finansiella systemet utnyttjas för penningtvätt och terrorismfinansiering. Från straffrättslig synpunkt finns det normalt inte anledning att lägga vikt vid den koppling mellan de båda områdena som finns i de administrativa reglerna. Däremot kan det finnas skäl att beakta en sådan koppling när det gäller en eventuell möjlighet att stoppa misstänkta transaktioner inom ramen för det finansiella systemet. åtaganden internationellt och inom EU Prop. mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (narkotikabrottskonventionen) antogs . har tillträtt konventionen (prop. 1990/91:127, bet. 1990/91:JuU32, rskr. 1990/91:323). Narkotikabrottskonventionen har till syfte att stärka det internationella samarbetet och effektivisera insatserna mot den internationella narkotikabrottsligheten. Konventionen innehåller förpliktelser att i olika hänseenden straffbelägga inte bara illegal framställning, försäljning och innehav av narkotika utan också förfaranden som innebär hjälp att dölja eller omsätta vinsterna från den illegala handeln. När det gäller penningtvättsåtgärder föreskrivs att varje part ska straffbelägga omvandling eller överföring9 av egendom med vetskap om att egendomen härrör från ett eller flera narkotikabrott eller från delaktighet i sådant eller sådana brott, om det sker för att dölja eller maskera egendomens olagliga ursprung eller för att bistå en person som är delaktig i brottet eller brotten att undandra sig de rättsliga följderna av sina handlingar (artikel 3.1 punkterna b och c). Dessutom ska parterna kriminalisera döljande eller maskering av egendomens rätta art eller ursprung, av dess belägenhet eller förfogandet över den eller dess förflyttning, eller av äganderätten eller andra rättigheter till den med vetskap om att egendomen härrör från ett eller flera narkotikabrott eller från delaktighet i sådant eller sådana brott. Med reservation för en parts konstitutionella principer och grundbegreppen i dess rättsordning ska dessutom förvärv, innehav eller användning10 av egendom, om gärningsmannen vid mottagandet kände till att egendomen härrörde från ett eller flera narkotikabrott eller från delaktighet i sådant brott, liksom medverkan, försök och stämpling vara straffbara. Med anledning av tillträde till konventionen utvidgades häleribestämmelserna genom införandet av bestämmelsen om otillbörligt främjande av annans möjligheter att tillgodogöra sig värdet av egendom som härrör från brottsligt förvärv eller annars medverkar till att dölja att egendomen förvärvats genom brott (dåvarande 9 kap. 6 § första stycket 3 och 9 I de engelska versionerna av de instrument som beskrivs i avsnitt 4.4 används genomgående begreppen conversion or transfer of property. Översättningen av dessa begrepp till svenska är dock inte enhetlig. I narkotikabrottskonventionen används uttrycken omsättning eller överlåtelse, i konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet (se under nästa rubrik) används omvandling eller överlåtelse, i förverkandekonventioner (avsnitt 4.4.3) omsättning eller överlåtelse och i EU:s penningtvättsdirektiv (avsnitt 4.4.4) slutligen omvandling eller överföring. I det följande används omvandling eller överföring. 10 Det engelska ordet use översätts med användning i narkotikabrotts- och förverkandekonventionerna, med användande i konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet samt med brukande i penningtvättsdirektivet. Orden är synonyma men här och i det följande används brukande. 2013/14:121 4 samt 7 § BrB). Till skillnad från vad som följer av narkotikabrottskonventionen, begränsades den svenska kriminaliseringen inte till någon särskild typ av förbrott (se prop. 1990/91:127 s. 35 ff.). Konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet antogs . har tillträtt konventionen (prop. 2002/03:146, bet. 2004/05:SfU16, rskr. 2004/05:248). Enligt artikel 6 ska konventionsstaterna kriminalisera uppsåtlig penningtvätt. De handlingar som ska vara straffbelagda är för det första omvandling eller överföring av egendom med vetskap om att den utgör av brott, om det sker för att dölja eller maskera egendomens olagliga ursprung eller för att hjälpa en person som är delaktig i förbrottet att undandra sig de rättsliga följderna av sina gärningar. För det andra gäller det döljande eller maskering av egendoms rätta natur eller ursprung, dess belägenhet eller förfogandet över den eller dess förflyttning eller äganderätten eller annan rättighet till denna med vetskap om att den utgör av brott. Därutöver anges att vissa ytterligare gärningar, bl.a. förvärv, innehav och brukande samt medverkan, försök och stämpling till penningtvätt, ska kriminaliseras med reservation för vad som följer av grundbegreppen i konventionsstatens rättsordning. Varje konventionsstat åtar sig att söka kriminalisera penningtvätt i förhållande till så många förbrott som möjligt och i vart fall när det gäller vissa typer av brott. Penningtvättsgärningarna ska vara straffbelagda oavsett om förbrottet faller under den nationella jurisdiktionen eller inte. En stat har möjlighet att enligt de grundläggande principerna i sin nationella lagstiftning föreskriva att penningtvättsåtgärder vidtagna av den person som begått förbrottet (självtvätt) inte ska vara kriminaliserade. 4.4.2 Financial Action Task Force Financial Action Task Force (FATF) är ett mellanstatligt organ som har till syfte att fastställa standarder och främja ett effektivt genomförande av rättsliga, administrativa och operativa åtgärder för att bekämpa penning- tvätt, finansiering av terrorism och massförstörelsevapen, liksom andra relaterade hot mot integriteten i de internationella finansiella systemen. är medlem av FATF sedan organisationen inrättades vid FATF har antagit fyrtio rekommendationer om åtgärder mot penning- tvätt, finansiering av terrorism och finansiering av spridning av mass- Genom ett ömsesidigt utvärderingssystem kontrollerar FATF att rekommendationerna följs. Förutom att övervaka implemente- ringen av rekommendationerna kartlägger FATF metoder för penning- tvätt och finansiering av terrorism inom olika områden för att kunna an- FATF har 36 medlemmar och genom ett antal FATF-liknande regiona- la organisationer har sammantaget över 180 jurisdiktioner förbundit sig att följa och underkasta sig utvärdering av de Rekommendationerna ligger också till grund för de inom EU antagna penningtvättsdirektiven (se avsnitt 4.4.4), som i sin tur genomförts i genom penningtvättslagen. Enligt de fyrtio rekommendationerna ska medlemsstaterna bl.a. krimi- nalisera penningtvätt och finansiering av terrorism (rekommendationerna 3 och 5) och vidare ska det finnas regler om förverkande (rekommenda- tion 4). Kriminaliseringen av penningtvätt ska ske i enlighet med de ovan nämnda och så många brott som möjligt, och i vart fall alla allvarliga brott, ska kunna utgöra förbrott till penningtvätt. band med den senaste revideringen infördes skattebrott som ett av de brott som ska kunna utgöra förbrott till penningtvätt. grundläggande principer i den nationella rättsordningen ska medverkan, försök och stämpling till penningtvätt vara straffbara. Ansvar för penningtvätt ska kunna utkrävas även av den person som begått förbrottet (självtvätt), om det inte strider mot grundläggande princip- er i den nationella rätten. utvärderades inom ramen för den tredje omgången ömsesidiga När det gäller det straffrättsliga systemet ansåg FATF att de dåvarande rekommendationerna om kriminalisering av penningtvätt huvudsakligen var uppfyllda. FATF konstaterade att penning- häleribestämmelsen täcker in de objektiva och subjektiva moment som framhölls det att självtvätt inte täcks av de svenska straffbestämmelserna och att utvärderingsgruppen inte kunde bekräfta att detta berodde på några grundläggande principer, så- som de definieras av FATF, varför borde kriminalisera självtvätt. Vidare ansåg FATF att försök och stämpling till penninghäleri av normal- graden borde göras straffbara. konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott (förverkandekonvention) antogs . har tillträtt konventionen och i samband med detta gjordes bedömningen att genom befintlig lagstiftning lever upp till vad konventionen kräver, men att vissa förklaringar skulle lämnas vid tillträdet (prop. 1995/96:49, bet. 1995/96:JuU10, rskr. 1995/96:59). Syftet med konventionen är att underlätta det internationella samarbetet och den inbördes rättshjälpen vid brottsutredningar och för att spåra, ta i beslag och förverka brottsvinster. Genom konventionen åtar sig parterna särskilt att kriminalisera penningtvätt samt att förverka föremål som använts som hjälpmedel vid brott och av brott, eller egendom motsvarande värdet av sådan . Konventionen utarbetades med narkotikabrottskonventionen (se avsnitt 4.4.1) som förebild men med den skillnaden att förverkandekonvention inte är begränsad till någon viss typ av förbrott. Syftet är i stället att den ska kunna omfatta alla slags brott och särskilt sådana brott som medför stora ekonomiska vinster. De- finitionen av penningtvätt, liksom kriminaliseringsåtagandet, är i övrigt i allt väsentligt likalydande.