prop · H2031d2 · 2014-10-23 00:00:00 — Regeringen kan förändra politikens inriktning genom att föreslå att medel används till nya ändamål eller att den tidigare aviserade fördelningen till befintliga ändamål ändras. Förändringar i skattesystemet är också ett sätt att ändra politikens inriktning. Detta avsnitt innehåller en översiktlig redovisning av vilka effekter de reformer som regeringen föreslår eller aviserar i denna proposition har på de offentliga finanserna. Inledningsvis redovisas effekterna av de förslag och aviseringar som tillkommit sedan 2014 års ekonomiska vårproposition, dvs. förslagen och aviseringarna i denna proposition och i propositionen Höständringsbudget (prop. 2014/15:2). En detaljerad beskrivning av inkomst- och utgiftsreformerna finns i avsnitt 6 och 8.2. Därefter följer en redovisning av budgeteffekterna i förhållande till föregående år, som även inkluderar effekterna av åtgärder som tidigare beslutats eller aviserats, dvs. samtliga förslag till och aviseringar av reformer och finansiering som regeringen och tidigare regeringar lämnat till och som antingen beslutat eller godkänt beräkningarna för.109 I redovisningen förutsätts att anslagsförändringar motsvaras av lika stora utgiftsförändringar. Förslag och aviseringar sedan 2014 års ekonomiska vårproposition I tabell 9.1 redovisas effekterna på den offentliga sektorns finansiella sparande av förslag och aviseringar i denna proposition och i propositionen Höständringsbudget samt hur de fördelar sig på utgifter och inkomster enligt NR. Av tabellen framgår således på en övergripande nivå hur utform- ningen av politiken har förändrats sedan 2014 års ekonomiska vårproposition beslutades. Även i tabell 1.1 redovisas hur förslagen och aviseringarna i denna proposition påverkar det finansiella sparandet. Underlaget till tabell 1.1 är detsamma som till tabell 9.1, men tabell 1.1 är uppställd så att politikens inriktning ska framgå på ett tydligt sätt. 109 Regeringen föreslår och beslutar om användningen av medel för det kommande budgetåret. Regeringen kan även avisera åtgärder vars ikraftträdande ligger längre fram i tiden än det närmast följande budgetåret och som normalt ingår i anslagsberäkningarna. godkänner dessa beräkningar. Tabell 9.1 föreslagna och aviserade utgifts- och inkomstförändringar 2014–2018, effekt på offentliga sektorns finansiella sparande Förändring i förhållande till ekonomiska vårproposition. Justering för olika redovis- ningsprinciper i statens budget -0,7 -0,5 -0,6 -0,7 -2,4 -0,1 sparande offentlig sektor inkl. -2,4 1Se tabell 8.10. Föreslagna anslagsförändringar 2014 beskrivs närmare i propo- sitionen Höständringsbudget (prop. 2014/15:2). Medel som föreslås till- föras anslag utan att någon ny reform föreslås ingår inte (främst transfererings- anslag). Inklusive medel till dessa anslag uppgår förslagen i propositionen Höständringsbudget till (se vidare avsnitt 8.3). 2Effekterna på de offentliga finanserna av föreslagna och aviserade förändringar av skatteregler beskrivs närmare i avsnitt 6.49. 3Övriga inkomstreformer beskrivs i avsnitt 7.2.2. Budgeteffekten för Ersättning för höga sjuklönekostnader redovisas här enligt NR (-) till skillnad från i tabell 7.10 där den redovisas kassamässigt enligt statens budget (-). 4Den beräkningstekniska överföringen till hushållssektorn avser den överstigande budgeteffekten av föreslagna och aviserade budgetförstärkningar i denna proposition i förhållande till föreslagna och aviserade budget- försvagningar. Se avsnitt 8.1.2. Källa: Egna beräkningar. I redovisningen av effekten på det finansiella sparandet i tabell 9.1 ingår endast den del av förslagen i propositionen Höständrings- budget som avser nya reformer. Dessa förslag medför sammantaget att det finansiella sparandet tillfälligt försvagas med ca jämfört med bedömningen i vårpropositionen. Totalt föreslår regeringen i denna proposition högre anslagsnivåer om ca föranledda av att volymer eller makro- ekonomiska förutsättningar förändrats jämfört med den bedömning som låg till grund för anslagsberäkningen i budgetpropositionen . Ändringarna är i dessa fall inte föranledda av några nya reformer. Av tabell 9.1 framgår att de föreslagna reformerna på budgetens utgifts- och inkomstsida medför att den offentliga sektorns finanser förstärks . är effekten relativt liten, , men bedöms de offentliga finanserna förstärkas med ca 7–. När den beräkningstekniska överföringen till hushållssektorn (se avsnitt 8.1.2) inkluderas i effekterna av regeringens politik bedöms det finansiella sparandet 2016– 2018 vara oförändrat av regeringens politik. De föreslagna reformerna som påverkar de takbegränsade utgifterna beräknas medföra högre utgifter om ca 2015, ca 2016 och 2017 och ca 2018. En mer detaljerad genomgång av de förslag och aviseringar som påverkar budgetens utgiftssida finns i avsnitt 8.2. Tabell 8.10 visar beräknade budgeteffekter av förslagen och aviseringarna per utgiftsområde samt större anslagsförändringar under varje utgiftsområde. De föreslagna och aviserade skatte- förändringarna medför att inkomsterna förstärks med ca och med 32–2016–2018 i förhållande till vårpropositionen. En mer detaljerad genomgång av skatteförslagen finns i avsnitt 6. Budgeteffekterna av de enskilda förslagen redovisas i tabell 6.24. Övriga inkomstreformer väntas förstärka de offentliga finanserna med 2015 och 2018 samt med 2016 och 2017. Dessa förslag redovisas mer detaljerat i avsnitt 7.2.2. Effekter av åtgärder i förhållande till föregående år Vid bedömningen av finanspolitikens inriktning är det viktigt att ta hänsyn till den samlade effekten av regeringens politik, dvs. i vilken utsträckning både tidigare beslutade och föreslagna åtgärder sammantaget påverkar förändringen av det finansiella sparandet över tiden. Regeringens bedömning av finans- politikens inriktning sammanfattas i tabell 9.6. Underlaget till bedömningen av den aktiva finanspolitiken i tabell 9.6 redovisas i tabell 9.2, som visar de samlade budgeteffekterna av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade reformer, inklusive finansieringen av dessa, i förhållande till föregående år. På detta sätt redovisas på en övergripande nivå regeringens prioriteringar. Sammantaget bedöms den offentliga sektorns finansiella sparande försvagas 2013 och 2014 med ca 18 respektive till följd av beslutade, föreslagna och aviserade reformer. Åren därefter är den beslutade, föreslagna och aviserade aktiva finanspolitiken åtstramande , men något expansiv . När den beräkningstekniska överföringen till hushålls- sektorn inkluderas i effekterna av regeringens politik bedöms skillnaden främst vara att finanspolitiken blir lätt expansiv 2016 i stället för att vara åtstramande. är skillnaden liten. Utgifterna i statens budget ökade med jämfört med till följd av beslut om reformer, främst till följd av de åtgärder som föreslogs i budgetpropositionen . Budgeteffekten på utgifterna bedöms dock vara något mindre efter justering i enlighet med NR:s redovisningsprinciper, främst till följd av minskningar av lånefinansierade infra- strukturinvesteringar och kapitaltillskott. De lånefinansierade infrastrukturinvesteringarna ingår inte i de takbegränsade utgifterna och ska inkluderas för att skapa överenstämmelse med NR. Eftersom dessa minskade i omfattning bidrar de till att utgifterna minskar mellan åren. Vidare redovisas kapitaltillskott i de takbegränsade utgifterna, men inte i NR. Dessa ska därmed exkluderas för att erhålla budgeteffekten för det finansiella sparandet enligt NR. Sammantaget beräknas beslut om ny politik, enligt redovisningen i NR, ha medfört att den offentliga sektorns utgifter ökade med 2013 jämfört med . Även bedöms ny politik på utgiftssidan bidra till en ökning av utgifterna. Tabell 9.2 Utgifts- och inkomstförändringar 2013–2018 i förhållande till föregående år av tidigare beslutade och aviserade samt nu föreslagna och aviserade åtgärder och finansieringar, effekt på offentliga sektorns finansiella sparande Budgeteffekt i förhållande till föregående år. -0,5 Justering för olika redo- -4,8 -1,8 -2,9 -0,2 -1,7 -0,2 -1,5 -11,4 -15,2 Indirekta effekter av skatter -2,2 -2,3 -0,3 -2,9 -0,5 -10,2 -18,1 -0,9 förändringar, effekt på finansiella sparande1,7 -18,3 -23,6 -2,9 -2,2 -0,5 -0,6 -0,1 förändringar, effekt på -18,3 -23,6 -1,5 -2,9 -3,1 -0,5 -0,6 -0,1 -0,1 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar . 1För utgiftsreformer innebär minustecken anslagsminskningar eller att tempo- rära program upphör eller minskar i omfattning. För inkomstreformer innebär minustecken att skatteinkomsterna minskar. För den sammanlagda budget- effekten av utgifts- och inkomstreformer innebär minustecken att de offentliga finanserna försvagas jämfört med året innan. 2I tabell 8.5 redovisas förändringarna per utgiftsområde. Anslagsförändringar som motiverar tekniska justeringar av utgiftstaket och anslagsförändringar till följd av den makroekonomiska utvecklingen och volymförändringar i trans- fereringssystemen m.m. ingår inte. Förslag i ändringsbudget redovisas exklusive medel som föreslås tillföras anslag utan att någon ny reform föreslås (främst transfereringsanslag). 3Posten visar förändringen av nettoupplåningen för väg- och järnvägsobjekt. Nettoupplåning utgör skillnaden mellan nyupplåning och amortering. 4Kapitaltillskott påverkar inte det finansiella sparandet. Posten avser kapital- tillskott på till 2012 och med- verkan i kapitalhöjning i Europeiska investeringsbanken om 2013. 5Se tabell 7.11. Förändrad utdebitering ingår i tabell 7.11 men ska inte ingå i tabell 9.2 eftersom den tabellen visar budgeteffekter av tidigare riksdagsbeslut och förslag från regeringen. 6Se avsnitt 7.2.2 för en genomgång av övriga inkomstreformer i denna proposition. 7Exklusive indirekta effekter av utgiftsreformer på inkomstsidan. 8Den beräkningstekniska överföringen till hushållssektorn avser den överstigande budgeteffekten av föreslagna och aviserade budgetförstärkningar i denna proposition i förhållande till föreslagna och aviserade budgetförsvagningar. Se avsnitt 8.1.2. Källa: Egna beräkningar. föreslår regeringen i denna proposition satsningar på utgiftssidan som medför högre utgifter. Effekten bedöms i viss utsträckning motverkas av att de lånefinansierade infra- struktursatsningarna minskar i omfattning jämfört med . Även 2016–2018 beräknas budgeteffekter på utgiftssidan medföra att de offentliga finanserna försvagas något i förhållande till föregående år. Avsnitt 8.1.3 innehåller en mer detaljerad genomgång av utvecklingen av de takbegränsade utgifterna. I tabell 8.5 redovisas förändringarna av de takbegränsade utgifterna per utgiftsområde. När det gäller budgetens inkomster är det i första hand sänkta skatter som medför att inkomsterna försvagas 2013 och 2014, med sammantaget ca . De åtgärder på skatteområdet som regeringen föreslår i denna proposition är den huvudsakliga orsaken till att inkomsterna i stället bedöms förstärkas med 2015. Även 2016 förstärks inkomsterna till följd av höjda skatter som regeringen föreslår och aviserar i denna proposition. är budgetens inkomster i princip oförändrade till följd av ny politik. I tabell 7.11 särredovisas hur de enskilda regeländringarna på skatteområdet påverkar de offentliga finanserna jämfört med föregående år. Redovisningen i tabell 9.2 avser både utgifts- och inkomstsidan på statens budget. När det gäller reformer på budgetens inkomstsida beskriver bruttoeffekten den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. Bruttoeffekten beaktar således inte eventuella indirekta effekter som t.ex. regeländringens påverkan på andra skatte- baser och på konsumentprisindex. Om t.ex. konsumentprisindex påverkas av en regeländring uppkommer en indirekt effekt, eftersom utgifts- nivån i olika offentliga transfereringssystem påverkas av förändringar i detta index. Indirekta effekter på budgetens inkomstsida av utgifts- reformer ingår inte i redovisningen i tabell 9.2. Vidare ingår inte anslagsförändringar som motiverar tekniska justeringar av utgiftstaket för staten och anslagsförändringar till följd av den makroekonomiska utvecklingen och volym- förändringar i transfereringssystemen. Slutligen ingår inte medel som i propositionen Höst- ändringsbudget , eller i tidigare propo- sitioner om ändringar i statens budget, före- slagits tillföras anslag och som inte föranletts av någon ny reform (det gäller i första hand transfe- reringsanslag som är känsliga för förändringar i volymer och makroekonomiska förut- sättningar). I tabell 8.14 redovisas förslagen i propositionen Höständringsbudget per utgiftsområde. 9.2Den offentliga sektorns finansiella sparande Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn försvagades . Sparandet uppgick till -eller -1,av BNP 2013. Den svaga ekonomiska återhämtningen och de åt- gärder som vidtogs efter förslag i budget- propositionen medförde att det finansiella sparandet försämrades 2013 jämfört med . Även kraftigt ökade utgifter för pensioner bidrog till att underskottet ökade. Försämringen av det finansiella sparandet dämpades dock av återbetalningen av för- säkringspremier till kommunsektorn från Försäkring om ca . Diagram 9.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 2000–2018 Procent av BNP. Utfall –2013, prognos –2018. 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Tabell 9.3 Den konsoliderade offentliga sektorns finanser 2013–2018 Miljarder kronor, om annat ej anges. Utfall , prognos –2018. -1,3 -2,2 -1,1 -0,3 -0,9 -0,4 Not1 Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Underskottet i de offentliga finanserna beräknas öka , till följd av såväl de åtgärder som den förra regeringen föreslagit som den förväntat fortsatt måttliga makroeko- nomiska utvecklingen. Det finansiella sparandet beräknas 2014 uppgå till -2,av BNP (se tabell 9.3). Diagram 9.2 Inkomster och utgifter –2018 Procent av BNP. Utfall –2013, prognos –2018. Källor: och egna beräkningar. I takt med att konjunkturen förbättras stärks det finansiella sparandet till -1,av BNP 2015 och stiger därefter till ett överskott om av BNP 2018. finansiella sparandet sker främst genom att utgifterna minskar i förhållande till BNP. Till följd av de reformer som föreslås och aviseras i denna proposition beräknas inkom- sterna som andel av BNP öka . Vid en normal ekonomisk tillväxt, utan tillkom- mande diskretionära finanspolitiska reformer, ökar skatteintäkterna ungefär i takt med BNP, som utgifterna minskar som andel av BNP (se vidare avsnittet Finanspolitikens effekter på efterfrågan). Inkomsterna som andel av BNP ökar Den offentliga sektorns inkomster som andel av BNP ökade . Skatteintäkterna som andel av BNP (skattekvoten) ökade, trots de skattesänkningar som genomfördes , eftersom de viktigaste skattebaserna utvecklades starkare än BNP. beräknas skattekvoten minska , vilket till stor del kan förklaras av att den förra regeringen genomförde det femte steget i jobbskatteavdraget. De skatteförändringar som föreslås i denna propo- sition bidrar till att skattekvoten därefter ökar något 2015–2018 (se tabell 9.4). Tabell 9.4 Skatter och avgifter 2013–2018 Procent av BNP. Utfall , prognos –2018. Anm.: Utfall 2013 enligt NR, vilket kan skilja sig från regeringens prognos . Källor: och egna beräkningar. Utgifterna som andel av BNP minskar Utgiftskvoten, dvs. utgifterna i förhållande till BNP, minskade 2000–2008 med . Framför allt var det trans- fereringsutgifter och ränteutgifter som svarade för denna minskning (se diagram 9.3). ökade tillfälligt utgifterna för konsumtion och transfereringar till hushåll. Därefter har utgiftskvoten fallit tillbaka något. Kvoten uppgick av BNP. I avsaknad av större utgiftsreformer minskar utgiftskvoten något . Utgifterna som andel av BNP beräknas uppgå till 2014. Diagram 9.3 Offentliga sektorns utgifter –2018 Procent av BNP. Utfall –2013, prognos –2018 Källor: och egna beräkningar. Utgiftskvoten minskar sedan med i genomsnitt 2014–2018. Detta beror dels på att en del av statsbudgetens utgifter inte är indexerade utan är nominellt oförändrade i avsaknad av nya beslut, dels på den starkare tillväxten 2015–2018 och dels på att arbetslös- heten minskar . Fördelat på utgiftsslag är det framför allt den offentliga konsumtionen och transfereringarna till hushållssektorn som utvecklas långsammare än BNP 2014–2018 (se tabell 9.5). Pensionerna växer svagare än BNP i inledningen av prognos- perioden, medan arbetsmarknads- och hälso- relaterade utgifter minskar något som andel av BNP under den senare delen av perioden. En successivt högre räntenivå medför att ränte- utgifterna beräknas öka något , trots att statsskulden minskar som andel av BNP. I förhållande till potentiell BNP uppgår utgifterna till 2014–2017, men minskar . Tabell 9.5 Den offentliga sektorns utgifter –2018 Procent av BNP. Utfall , prognos –2018. 1Inklusive ofördelade utgifter. 2Inklusive räntor på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Finanspolitikens effekter på efterfrågan En ofta använd indikator på finanspolitikens effekter på efterfrågan är förändringen av det strukturella sparandet. Det är ett grovt mått på finanspolitikens inriktning och innefattar inte bara aktiv finanspolitik i statens budget utan även flera andra faktorer. Om förändringen i det strukturella sparandet är noll indikerar det att finanspolitiken, bortsett från effekten av de automatiska stabilisatorerna, har en neutral effekt på resursutnyttjandet i ekonomin. Om det strukturella sparandet i stället ökar eller minskar indikerar det att finans- politiken har en åtstramande respektive expansiv effekt på resursutnyttjandet. Nedan redovisas en analys av förändringen av det finansiella sparandet 2014–2018. Analysen görs för att ge en bild av hur finanspolitiken påverkar efterfrågan framöver. Det bör dock framhållas att osäkerheten i analyser av detta slag är stor. förväntas resursutnyttjandet öka och det negativa BNP-gapet minska med mot- svarande av potentiell BNP (se tabell 9.6). En sådan ökning i resursutnyttjandet förstärker normalt de offentliga finanserna med motsvarande av BNP (se rad två i tabell 9.6). Detta är effekten av de automatiska stabilisatorerna. Skillnaden mellan det finansiella sparandets förändring och nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna, engångseffekter och extraordinära kapitalvinster är förändringen av det strukturella sparandet. Den negativa engångseffekt på det finansiella sparandets förändring som redovisas 2014 beror på att kommunsektorn 2013 fick en engångsvis återbetalning från försäkring, vilket den inte får 2014. Tabell 9.6 Indikatorer för impuls till efterfrågan Årlig förändring, procent av BNP. -0,9 -0,3 -0,1 -1,0 -0,6 -0,1 -0,3 -0,1 1Avser utgifts- och inkomstförändringar 2014–2018 i förhållande till av beslutade, föreslagna och aviserade reformer (se tabell 9.2). 2Inklusive effekt av beräkningsteknisk överföring. Källor: och egna beräkningar. av BNP, 2015. Vid en oförändrad politik är bidraget från den diskretionära finanspolitiken nära noll övriga år.110 Förändringen av det strukturella sparandet påverkas även av att indexeringen av ålders- pensionerna håller tillbaka dessa 2014 och 2015 och ökar dem relativt mycket 2016 och 2017. Pensionssystemets s.k. balanseringsmekanism förstärker därmed den underliggande auto- matiska budgetförstärkningens åtstramande effekt 2014 och 2015 och motverkar densamma och 2017. Normalt ökar skatteintäkterna i ungefär samma takt som BNP i löpande priser, medan de offentliga utgifterna ökar något långsammare. Anledningen till detta är att vissa utgifter, exempelvis barnbidragen, är bestämda nominellt i kronor, medan andra är prisindexerade. Anslagen till de statliga myndigheterna kompen- seras vidare inte fullt ut för att lönerna ökar, eftersom viss produktivitetsökning förutsätts. Utan nya aktiva beslut förstärks därför de offentliga finanserna automatiskt, vilket till stor del förklarar de positiva värdena i rad 9, Övrigt, i tabell 9.6. Den diskretionära finanspolitiken i statens budget (rad 6 i tabell 9.6) lämnar ett expansivt bidrag, motsvarande av BNP, 2014 och ett något åtstramande bidrag, motsvarande 110 En beräkningsteknisk överföring till hushållssektorn försämrar sparandet med av BNP 2016. Denna redovisas inte som diskretionär politik på rad 6 i tabell 9.7, men skulle om så var fallet minska värdet med detta belopp 2016, och öka värdet på rad 9 på motsvarande sätt. (se även tabell 9.2 och avsnitt 8.1.2). ENS 2010 – effekter på de offentliga finanserna Regelverket för NR har reviderats från ENS 1995 till ENS 2010 (se fördjupningsrutan ENS 2010 – effekter på BNP av den nya redo- visningen av nationalräkenskaperna). I tabell 9.7 redovisas vilka effekter som införandet av ENS 2010 har på den offentliga sektorns finansiella sparande och skuld. Det är inte helt klart vilka förändringar som är en följd av övergången till ENS 2010 och vad som beror på den allmänna översyn av NR som gjordes i samband med övergången till det nya räkenskapssystemet. En förändring i det nya redovisningssystemet är att tillämpningen av regelverket för utdel- ningar som får tillgodoräknas det finansiella sparandet har skärpts. Det innebär att den del av utdelningarna från som överstiger föregående års resultat inte längre ingår i det finansiella sparandet. Det sänker det finansiella sparandet med både 2012 och 2013. Tabell 9.7 Förändringar av den offentliga sektorns finansiella sparande och konsoliderade bruttoskuld Miljarder kronor, om annat ej anges. Finansiellt sparande ENS 95 -0,7 -1,2 Förändringar till ENS 2010 -0,3 -1,9 -4,3 -4,5 -2,2 -2,0 -1,8 -2,2 -1,6 -0,1 -0,9 -1,3 Förändringar till ENS 2010 Anm.: Till följd av övergången till ENS 2010 har även BNP reviderats upp med 4– , vilket framför allt fått effekt på bruttoskulden som andel av BNP. –2013 minskar skuldkvoten med som en effekt av den högre BNP-nivån. Källor: och egna beräkningar. Nya regler i ENS 2010 för avgränsningen av den offentliga sektorn bidrar vidare till att några statliga och kommunala enheter har klassificerats om från att tillhöra näringslivet och företags- sektorn till den offentliga sektorn. statliga sektorn räknas nu , , , och Industri- fonden. Dessutom har bolagiserade, men lands- tingsägda, sjukhus flyttats från företagssektorn till den kommunala sektorn. För staten medför omklassificeringen, till skillnad från den tidigare redovisningen, att det årliga resultatet för enheterna direkt påverkar det finansiella sparandet. I den kommunala sektorn påverkas det finansiella sparandet inte nämnvärt av omklassificeringen, utan endast fördelningen av kostnader mellan löner och övriga kostnader. Dessutom redovisas sysselsättningen i den kommunala sektorn i stället för i företags- sektorn. Enligt det nya regelverket ska intjänade tjänstepensioner redovisas som en skuld till hushållssektorn. Detta gäller för de för- månsbestämda pensioner inom staten och kommunsektorn som skuldförs i balans- räkningen. I samband med övergången till ENS 2010 införs därmed statens pensionsskuld i NR. Den kommunala pensionskulden ingår i NR. Statens pensionsskuld uppgick till eller av BNP. Pensionsskulder ingår dock inte i den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld (den s.k. Maastrichtskulden). Emellertid påverkas det finansiella sparandet av för- ändringen av pensionskulden, vilket belastar sparandet av BNP . Maastrichtskulden minskade med ca till följd av att , som klassificeras som tillhörande den offentliga sektorn i NR, tog över den tillfälliga förvaltningen av premiepensionsmedel från Premiepensions- myndigheten. Denna förvaltning ansågs tidigare tillhöra företagssektorn. Därtill har skulden minskat i relation till BNP (skuldkvoten) med till följd av att nivån på BNP höjts. Förutom effekten på finansiellt sparande och skulder medför de reviderade national- räkenskaperna nya definitioner av offentlig konsumtion och investeringar. Den högre nivån på BNP leder till att skatte-, utgifts- och skuld- kvoter minskar, allt annat lika.