prop · H103127 · 2014-03-25 00:00:00 — Regeringen anser därför att det är lämpligt med en övergångbestämmelse som anger att för det fall kommunen i detaljplan för en värdefull miljö före lagens ikraftträdande bestämt att det krävs bygglov för att uppföra s.k. friggebodar så ska det också krävas bygglov för sådana åtgärder som avses i 9 kap. 4 a–c §§, till dess att kommunen bestämmer annat. Förslaget att vissa åtgärder, som inte kräver bygglov, får uppföras eller anordnas i strid med en detaljplan kan i vissa fall leda till att det blir svårare att förutse bebyggelseutvecklingen för statliga myndigheter. Många detaljplaner anger att viss mark inte får bebyggas, s.k. prickmark. Vanligtvis används sådana bestämmelser för att förhindra att nya byggnader placeras eller utformas på mark som av olika skäl är olämplig för bebyggelse. Orsaken kan t.ex. vara att tomten ligger i anslutning till en väg eller järnväg. Motivet att i detaljplanen ange att marken närmast vägen eller järnvägen inte får bebyggas kan t.ex. vara för att skydda byggnaderna på tomten från avåkande fordon eller urspårade tåg. Det kan också vara ett sätt att säkerställa att byggnaderna inte blir olämpliga i förhållande till buller eller vibrationer från trafiken. Förslaget att sådana åtgärder som inte kräver bygglov får anordnas i strid med detaljplanen kan leda till att byggnader placeras på ett olämpligt sätt ur trafiksynpunkt. Om olägenheter uppstår vid bostäder finns risk för att föreläggs att vidta skyddsåtgärder för att begränsa olägenheterna, t.ex. att sänka hastigheten på vägen eller anordna buller- Frågan om placering av byggnader i närheten av vägar bereds i ett annat ärende. Nya bostäder i anslutning till allmän väg kan i viss mån påverka förutsättningarna för att använda en väg som rekommenderad transportled för farligt gods. Delvis begränsas sådana konsekvenser av att inför startbeskedet ska pröva att byggnadsverket utformas och placeras på den avsedda marken på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till skydd mot uppkomst och spridning av brand och mot trafikolyckor och andra olyckshändelser (jfr 2 kap. 6 § första stycket 2 [2010:900], PBL). Som redovisats i avsnitt 5.2 krävs ofta tillstånd enligt väglagen (1971:948) för åtgärder i anslutning till en allmän väg. Inom ett avstånd av från ett vägområde får bl.a. inte byggnader uppföras som kan inverka menligt på trafiksäkerheten utan tillstånd. kan utöka avståndet till högst (i vissa korsningar). Bestämmelserna om krav på tillstånd gäller inte inom områden med detaljplan och inte heller i fråga om åtgärder för vilka bygglov krävs (47 § väglagen). När de nu aktuella åtgärderna undantas från kravet på bygglov, inom sådana områden som inte omfattas av detaljplan, kan dessa åtgärder således i vissa fall i stället kräva tillstånd från enligt väglagen. I sådana fall kan det således uppstå krav på dubbla prövningar, när det både finns krav på tillstånd enligt väglagen och krav på anmälan enligt PBL. Kravet på tillstånd enligt väglagen kan begränsa negativa konsekvenser för väghållaren. När färre åtgärder kräver bygglov kan detta leda till att antalet tillståndsärenden hos ökar, vilket kan medföra en viss utökning av de resurser som krävs för att handlägga sådana ärenden. Förslaget att nya bostäder kan tillkomma utan föregående bygglovsprövning kan i vissa fall leda till att behovet av transporter ökar. I sådana fall där trafiksituationen redan initialt är otillfredsställande kan ytterligare bostäder i ett område leda till krav på investeringar i statliga vägar. ska överpröva en kommuns beslut att anta en detaljplan eller områdesbestämmelser, om beslutet kan antas innebära att en bebyggelse blir olämplig, bl.a. med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion (jfr 11 kap. 10 § PBL). Att byggnader som får uppföras utan krav på bygglov även kan uppföras i sådana områden som enligt en detaljplan inte får bebyggas, t.ex. i ett område som har bedömts vara olämpligt ur trafik-, skred- eller översvämningssynpunkt, kan leda till att det i vissa fall blir svårare för länsstyrelserna att bedöma om en detaljplan är lämplig i förhållande till människors hälsa och säkerhet. Möjligheten att bygga till en befintlig byggnad respektive att anordna en ytterligare bostad kan i vissa fall leda till att det blir möjligt att bosätta sig permanent i en bostad som tidigare huvudsakligen har använts för fritidsändamål. Detta kan bl.a. påverka förutsättningarna för att bedriva verksamhet vid Försvarsmaktens skjutfält. Om nya bostäder tillkommer i lägen som är olämpliga ur bullersynpunkt kan detta leda till krav på inskränkningar i verksamheten eller att det blir svårare att förnya miljötillståndet för verksamheten. På motsvarande sätt kan fler boende i ett redan bullerstört område leda till krav på inskränkningar i driften av statliga flygplatser. Dessa konsekvenser reduceras dock väsentligt genom 2013/14:127 att det föreslagna undantaget från krav på bygglov för komplementbostadshus och mindre vissa tillbyggnader inte gäller inom eller i anslutning till sådana områden som avses 3 kap. 9 § andra stycket , som avser flygplatser och övnings- eller skjutfält. Slopandet av krav på bygglov för uppförandet av max två takkupor på en- och tvåbostadshus ersätts inte av ett krav på anmälan. Det innebär att sådana åtgärder inte längre kommer att omfattas av skyldigheten för en byggnadsnämnd att lämna uppgifter till för användning vid fastighetstaxeringen (18 kap. 11 § fastighetstaxeringslagen [1979:1152]). Detta bedöms endast marginellt påverka fastighetstaxeringsregistrets kvalitet. Den föreslagna reformen kan förväntas medföra ett behov av att se över och anpassa befintliga byggregler på föreskriftsnivå vilket kan medföra visst merarbete för . kommer även att behöva ta fram lämplig information till såväl kommuner, länsstyrelser, byggindustrin och enskilda. och högskolor kan förslaget att göra det möjligt att anordna ytterligare bostäder i strid med detaljplan leda till att det på orten tillkommer fler bostäder som kan vara lämpliga för studenter och doktorander m.fl. Sammanfattningsvis bedöms konsekvenserna för statens del vara små. De kostnader som förslaget kan antas medföra för staten bedöms vara av begränsad omfattning varför dessa kan hanteras inom ramen för befintliga anslag. De byggnader och övriga åtgärder som enligt förslaget ska undantas från kravet på bygglov får uppföras och anordnas i strid med en detaljplan. I vissa fall kan detta leda till att byggnader placeras på ett sådant sätt som påverkar omgivningen på ett negativt sätt, t.ex. om detaljplanen förhindrar nya byggnader på en viss plats i syfte att säkerställa utblickar mot vatten eller landskap från byggnader på närbelägna tomter m.m. Olämpligt placerade byggnader kan också försämra ljusförhållanden på uteplatser och dylikt på närbelägna tomter. Bortsett från förslaget om takkupor avser regeringen att införa anmälningsplikt för de åtgärder som det nu är fråga om. Innan startbesked ges ska bedöma att åtgärden kan antas komma att uppfylla krav i PBL och föreskrifter som är meddelade med stöd av PBL, bl.a. att placeringen och utformningen av byggnadsverket eller byggnadsdelen inte sker så att den avsedda användningen eller byggnadsverket medför en sådan påverkan på omgivningen som innebär fara för människors hälsa och säkerhet eller betydande olägenhet på annat sätt (jfr 10 kap. 23 § jämförd med 2 kap. 9 § [2010:900], PBL). Denna prövning bör leda till att betydande olägenheter förhindras. startbesked får inte överklagas av grannar (13 kap. 15 § PBL). En granne som anser att det har uppstått olägenheter på grund av att bestämmelser i inte har följts är således hänvisad till att begära att kommunen inleder ett tillsynsärende och begära rättelse av Prop. 2013/14:127 byggherren. Kommunens beslut i tillsynsfrågan kan därefter överklagas, i första hand till och därefter till mark- och miljödomstol. (Mark- och ) befarar att antalet tillsynsärenden kan antas öka i en sådan omfattning att de förenklingar som förslagen syftar till inte kommer att förverkligas eftersom arbetsbördan för kommuner och överprövande myndigheter totalt sett kan befaras bli större. Domstolen anför vidare att en ordning där prövningen förskjuts från tillståndsbeslut till tillsynsärenden medför en ökad arbetsbelastning för myndigheter och domstolar, bl.a. beroende på att utredningsarbetet blir svårare och mer omfattande samt förskjuts uppåt i instanskedjan. Regeringen bedömer att en viss ökning av antalet tillsynsärenden kan komma att ske hos berörda domstolar, bl.a. eftersom byggnader m.m. kan placeras på mark som enligt gällande detaljplan inte får bebyggas. Det finns även skäl att tro att dessa mål och ärenden ibland kräver mer arbete innan målet eller ärendet kan avgöras. Genom att både riskfrågor och olägenheter ska bedömas av innan startbesked ges bör antalet tillkommande tillsynsärenden dock vara begränsat. Sammantaget gör regeringen bedömningen att det endast kommer att handla om en marginell ökning av antalet mål i domstol och att denna ökning får hanteras inom befintliga anslag. Förslagen i detta ärende innebär att fler åtgärder undantas från kravet på bygglov. Åtgärderna kommer dock fortsättningsvis i huvudsak att kräva en anmälan till i syfte att bevaka tekniska egenskapskrav m.m. Kommunen har möjlighet att ta ut avgifter för startbesked som innebär att dessa ärenden i princip är kostnadsneutrala för kommunen. Förslagen medför att delvis nya frågor kommer att behöva bedömas innan startbesked ges, genom att frågor om betydande olägenheter och vissa riskfrågor m.m. ska bedömas innan startbesked kan ges. Sådana frågor brukar vanligtvis prövas av bygglovhandsläggare, medan anmälningsärenden vanligtvis handläggs av byggnadsinspektörer. Den tänkta ordningen medför att det kan finnas behov av viss fortbildning av berörda handläggare eller att dessa ärenden behöver handläggas på ett sätt så att både bygglovshandläggare och byggnadsinspektörer ges möjlighet att granska ärendet, vilket åtminstone delvis kan påverka hur arbete behöver organiseras. I de fall ett komplementbostadshus prefabriceras, vilket kan tänkas bli den vanligaste formen av komplementbostadshus, bör det ofta bli relativt enkelt för att bedöma om de tekniska egenskapskraven är uppfyllda. Sannolikt kommer även kontrollplanen att vara fackmannamässigt utformad i sådana fall. På så vis bör denna ärendetyp normalt kunna handläggas relativt enkelt. I fall där fastighetsägaren inte har god kännedom om gällande regler inom byggområdet och byggnaden inte är prefabricerad, kan handläggningen av de nya anmälningsärendena förväntas ta mer tid i anspråk. sådana fall kan kommunen, som bl.a. har påtalat, behöva lägga väsentligt mer tid på att förklara för byggherren vad som krävs eftersom det i dessa fall vanligtvis inte kommer att krävas någon kontrollansvarig som bistår byggherren med fackkunskaper inom PBL- området. Som framgått i avsnitt 12.2 kan förslagen leda till en viss ökning av antalet tillsynsärenden för kommunen. Detta kan medföra behov av ökade resurser för handläggning av sådana ärenden hos kommunen. Förslaget att undanta vissa åtgärder från krav på bygglov kan i vissa fall leda till att det blir svårare för kommunen att styra bebyggelseutvecklingen. Till exempel kan kommunen i vissa fall behöva planlägga på ett annat sätt så att s.k. prickmark inom kvartersmark får ersättas med allmän platsmark i de fall där det är klarlagt att marken är olämplig att bebyggas. När ett område planeras bedöms lämpligheten bl.a. utifrån behovet av infrastruktur (VA-försörjning, vägar, kommunikationer, osv.). Om flera villafastigheter plötsligt får ytterligare en bostadsenhet kan förutsättningarna för infrastrukturförsörjningen i området förändras. kan stora familjer bo i varje villa och det kan finnas inneboende studenter eller släktingar. Att det skulle bo någon eller några extra personer på varje tomt skulle sannolikt inte påverka situationen på något avsevärt sätt i förhållande till den dimensionering som är gjord för familjer i olika skeden av livet. I praxis har det inte ansetts vara väsentligt annat ändamål att kortare tider hyra ut fyra rum, som tidigare användes som sovrum av familjen, till personer som följer kurser i staden (RÅ 1993 ref. 64). I tätbebyggda områden och fritidshusområden med undermålig infrastruktur kan olämplig förtätning emellertid leda till behov av åtgärder från kommunens sida. Bebyggelse som tillkommer i områden med vattenbrist kan t.ex. leda till att kommunen måste anordna s.k. vattentjänster enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Det tänkta anmälningsförfarandet ger kommunen möjlighet att t.ex. se till att byggherren har tillräckliga anordningar för vatten och avlopp. Kommunen ges även tillfälle att bevaka att det anordnas en ytterligare anslutningspunkt till en för vatten och avlopp i de fall som en sådan behövs. Slopandet av krav på bygglov för uppförandet av max två takkupor på en- och tvåbostadshus ersätts inte av ett krav på anmälan. Det innebär att sådana åtgärder inte längre kommer att omfattas av skyldigheten för en byggnadsnämnd att lämna uppgifter till för användning vid fastighetstaxeringen (18 kap. 11 § fastighetstaxeringslagen [1979:1152]). Detta medför marginella lättnader i kommunens arbete. Förslagen bör leda till en minskad handläggningstid för byggnadsnämnderna då färre bygglov kommer att sökas. kommer antalet anmälningsärenden att öka. Konsekvenserna för olika områden kommer att variera beroende på att detaljplaner från olika tidsperioder har utformats olika beroende på hur lagstiftningen har sett ut. Tomtstorlekarna har varierat och det har varit möjligt med dispenser. har bestämmelser om liten avvikelse samt friggebodsreglerna tillkommit. Enligt anpassar kommunen utformningen av detaljplanerna efter de nya förutsättningar som tillkommer. Sannolikt kommer byggrätterna att bli mindre om plan- författaren räknar in de ytor i planförutsättningarna som får bebyggas i Prop. 2013/14:127 strid med planen. De förslag som kommer att läggas nu har störst betydelse för befintliga planer där planförfattaren inte har räknat med byggbara planstridiga ytor (, rapport 2013:35). Förslaget att ersätta kravet på bygglov med en anmälan kan befaras leda till något ökade kostnader för räddningstjänstinsatser och olycksförebyggande arbete. som det införs en möjlighet att skapa ytterligare bostäder i strid med planen finns det en inbyggd konflikt i förhållande till de överväganden som har gjorts i planarbetet. Friheten som skapas för den enskilde får balanseras mot det ökade ansvar som kan belasta samhället och i vissa avseenden påverka grannar. I avsnitt 7 föreslås att bestämmelserna i 2 kap. 6 § första stycket PBL, om hänsyn till bland annat stads- och landskapsbilden och natur- och kulturvärdena vid utformning och placering av bebyggelse och byggnadsverk, ska ändras så att de även omfattar byggnader som inte kräver lov. Kommunernas tillsynsansvar utökas något med anledning av detta. Den föreslagna ändringen överensstämmer emellertid i princip med hur regleringen såg ut före införandet av nya PBL, vilket innebär att den ändrade bestämmelsen medför en återgång till de förhållanden som gällde under den äldre (1987:10), ÄPBL. Sammanfattningsvis bedöms konsekvenserna för kommunens del vara av begränsad omfattning och endast leda till marginella kostnadsökningar. De förslag som påverkar antalet ärenden i kommunen, hur kommunens arbete bör organiseras samt kommunens möjligheter att styra bebyggelseutvecklingen kan anses innebära en negativ inverkan på den kommunala självstyrelsen. Denna negativa inverkan bedöms dock vara proportionerlig utifrån förslagets syfte. Förslagen i avsnitt 5 bör leda till en större efterfrågan på monterbara byggnader på och därmed leda till en större marknad för tillverkare och försäljare. Om förslaget leder till en ökad efterfrågan på sådana byggnader gynnar det tillverkare av komplementbyggnader men även byggbranschen i stort. Enligt bedömer aktörer inom friggebodstillverkning och försäljning att en utökad area för friggeboden kommer att öka efterfrågan på sådana byggnader, särskilt inom vissa geografiska områden utanför tätort där det finns en efterfrågan på större komplementbyggnader. Ett rimligt antagande är att det även gäller för byggnader som kan användas som bostad om maximalt som undantas från bygglovsplikten (, rapport 2013:35, s. 63). De tillverkare och försäljare som har ett sortiment och tillverkar stugor som kan fungera som permanentboende på kommer enligt att gynnas särskilt av en ökad efterfrågan. Dessa företag behöver inte göra några omställningar i produktionen och dessutom har de en redan framtagen produktlinje av sådana byggnader som kan komma att efterfrågas av fler. 2013/14:127 ger detta dem en fördel gentemot tillverkare som inte har ett lika stort sortiment och som inte tillverkar komplementbyggnader större än . Även byggbranschen gynnas av en ökad efterfrågan på denna typ av byggnad. Troligen är det inte bara företag som tillverkar och säljer komplementbyggnader och liknande som kommer att sälja och uppföra byggnader från sitt sortiment. Denna typ av byggnad kommer troligen även att uppföras genom traditionellt byggande på plats av byggföretag. Detta innebär att byggbranschen i stort kan komma att gynnas av en ökad efterfrågan på denna typ av bostäder. Det kan även tänkas att det kommer att finnas en ökad efterfrågan på arkitekter för att arbeta fram en bra och funktionell planlösning för bostaden. De stugor som finns framtagna är framför allt avsedda för campingar eller liknande boende, ofta med flera bäddar. Om det nu ska byggas bostäder ställer det andra krav på bostadens utformning. I avsnitt 7 föreslås att bestämmelserna i 2 kap. 6 § första stycket (2010:900), PBL, om hänsyn till bland annat stads- och landskapsbilden och natur- och kulturvärdena vid utformning och placering av bebyggelse och byggnadsverk, ska ändras så att de även omfattar byggnader som inte kräver lov. Formellt sett så ökar kraven på det företag som önskar uppföra en lovfri byggnad. Den föreslagna ändringen överensstämmer emellertid i princip med hur regleringen såg ut före införandet av nya PBL, vilket innebär att den ändrade bestämmelsen medför en återgång till de förhållanden som gällde under den äldre (1987:10), ÄPBL. För den enskilde byggherren leder förslagen i huvudsak till positiva konsekvenser, när det blir möjligt att utan krav på bygglov uppföra ytterligare byggnader m.m. efter ett anmälningsförfarande. Förslagen innebär reducerade kostnader för den enskilde. Bygglovsavgiften inklusive startbesked för en byggnad i anslutning till ett en- eller två bostadshus som ska användas som självständig bostad i en medelstor kommun är ca . Detta om byggnaden uppförs inom detaljplanerat område, den är planenlig och tekniskt samråd krävs. På detta tillkommer eventuellt mät- och kartavgift samt planavgift. Om scenariot skulle vara att inget bygglov krävs för att uppföra byggnaden men att anmälan krävs blir kostnaden i stället ca . Den förenklade anmälningsprocessen som föreslås här innebär lägre kostnader än i normalfallet. Det går emellertid inte att svara exakt på hur mycket ett bygglov eller en anmälan kostar eftersom varje kommun beslutar om sin egen taxa. Två grannkommuner kan alltså ha olika avgifter för till synes samma åtgärd (, rapport 2013:35, s. 54). Förslagen leder till att det blir möjligt att bygga väsentligt mer på den egna tomten. Redan dagens friggebodsregler gör att det i normalfallet är möjligt att bygga utöver den byggrätt som anges i detaljplanen. Därutöver är det i normalfallet möjligt att bygga ett eller flera skärmtak utan krav på bygglov, förutsatt att dessa sammanlagt inte upptar större yta än . Dessa regler kompletteras nu med en möjlighet att i anslutning till ett en- eller tvåbostadshus uppföra ett komplementbostadshus eller en komplementbyggnad om och en högst tillbyggnad. Byggrätten på den egna fastigheten kan därmed öka väsentligt, vilket medför att t.ex. en trångbodd familj i vissa fall kanske kan bo kvar på platsen i stället för att behöva flytta till en större bostad. Genom att åtgärden kan vidtas i strid med en detaljplan blir det möjligt med en friare placering och utformning än vad som annars är möjligt när det gäller sådana åtgärder som kräver bygglov. Möjligheten att placera nya byggnadsverk i strid med bestämmelser i en detaljplan kan i vissa fall tänkas leda till att byggherren önskar bebygga sådan mark som är olämplig att bebygga, t.ex. om marken är olämplig ur risk-, skred- eller översvämningssynpunkt. Genom att ska bedöma vissa riskfrågor innan startbesked ges bör dock denna risk vara förhållandevis begränsad. Detaljplanen utformas inte enbart för att genomföra förändringar av markanvändning och bebyggelse. Enligt gällande rätt ska detaljplanen även mer varaktigt reglera bevarande av vissa byggnader eller miljöer, reglera förutsättningarna för ombyggnad av befintliga områden och reda ut rättigheter och skyldigheter mellan fastighetsägarna. Om nya byggnader kommer till i strid med vad som har angetts i detaljplanen kommer möjligheterna att förutse utvecklingen i grannskapet att minska. Det kan i vissa fall leda till konflikter när utsikt byggs bort eller uteplatser skuggas på ett sätt som närboende kanske uppfattar som olämpligt. Grannar påverkas också av att den tillåtna höjden på de föreslagna större komplementbyggnaderna höjs jämfört med dagens regler för komplementbyggnader. Enligt kommer höjningen troligen att ge en märkbar visuell påverkan, t.ex. vad gäller utsikter, ljus och skuggor. Förutsägbarheten i förhållande till grannar kommer att minska med den föreslagna ordningen. kommer möjligheterna till utveckling av den egna fastigheten normalt att öka i motsvarande grad. Risken för olägenheter bör dock vara begränsad eftersom ska bedöma eventuella olägenheter innan startbesked ges. Grannar har ingen möjlighet att överklaga nämndens beslut om startbesked (13 kap. 15 § PBL). Om en granne anser att en åtgärd vidtas i strid med PBL kan denne emellertid begära att inom ramen för ett tillsynsärende ingriper och förelägger om rättelse. Om väljer att inte ingripa kan ett sådant beslut överklagas av den granne som berörs av åtgärden. Möjligheten att uppföra ett komplementbostadshus samt möjligheten att inreda ytterligare en bostad i ett befintligt enbostadshus bör leda till att antalet små bostäder ökar. Detta bör leda till att framför allt fler unga, studenter och andra som är i behov av små bostäder kan få en bostad. Som några remissinstanser har påpekat kan de föreslagna förändringarna leda till att regelverket uppfattas som inkonsekvent. Enligt nu gällande bestämmelser krävs det ofta bygglov för att t.ex. sätta in ett extra fönster eller bygga en altan. Enligt förslaget ska dock väsentligt mer omfattande åtgärder undantas från kravet på bygglov. Regeringens avsikt är dock att fortsätta arbetet med att se över vilka åtgärder som bör 2013/14:127 omfattas av krav på bygglov bl.a. i syfte att få regelverket mer konsekvent. I avsnitt 7.1 föreslås att bestämmelserna i 2 kap. 6 § första stycket PBL, om hänsyn till bland annat stads- och landskapsbilden och natur- och kulturvärdena vid utformning och placering av bebyggelse och byggnadsverk, ska ändras så att de även omfattar byggnader som inte kräver lov. Den föreslagna ändringen överensstämmer i princip med hur regleringen såg ut före införandet av nya PBL, vilket innebär att den ändrade bestämmelsen medför en återgång till de förhållanden som gällde under den äldre (1987:10), ÄPBL. Genom att kraven formellt sett ökar på sådana byggnader som får uppföras utan krav på bygglov ökar också möjligheterna för att ingripa mot sådana byggnader, i de fall nämnden bedömer att byggnaden inte tillgodoser kraven.