prop · H10377 · 2014-01-28 00:00:00 — För parter som har ett ostridigt anspråk finns redan enligt gällande rätt flera incitament att använda sig av det summariska förfarandet såsom en snabbare väg till en exekutionstitel och risken att inte få sina rättegångskostnader ersatta om talan väcks direkt i domstol trots att det funnits förutsättningar att använda sig av det summariska förfarandet (18 kap. 3 a § RB). Det förhållandet att en tilläggsavgift införs för att undvika att det blir betydligt billigare att inleda förfarandet i förvaltningsmyndighet än i domstol bör inte innebära att det blir mindre attraktivt att använda sig av myndighetsförfarandet. Syftet med ett bestridande i ett ärende om administrativ hävning är som påpekar visserligen ett annat än syftet med ett bestridande av en ansökan om t.ex. betalningsföreläggande. Liksom i fråga om en ansökan om betalningsföreläggande resulterar dock bestridandet i att domstolens resurser tas i anspråk. De skäl som anförs till stöd för införandet av en tilläggsavgift i mål om betalningsföreläggande och handräckning gör sig därför gällande med samma styrka när det gäller förfarandena för administrativ hävning av firma respektive varumärke. Av nu anförda skäl anser regeringen att det bör tas ut en tilläggsavgift Prop. 2013/14:77 när ett mål om betalningsföreläggande eller handräckning överlämnas från till tingsrätt för fortsatt handläggning, liksom när ett ärende om administrativ hävning av firma eller varumärke överlämnas från berörd registreringsmyndighet. Betalningsskyldigheten bör ligga på den som var sökande hos förvaltningsmyndigheten och som blir kärande i tingsrätten. Med hänsyn till skälen bakom införandet av en tilläggsavgift bör skyldigheten att betala tilläggsavgift vara oberoende av om målet inleds i tingsrätt på sökandens begäran eller på svarandens begäran genom ansökan om återvinning. Tilläggsavgiften bör liksom ansökningsavgiften tas ut av tingsrätten sedan målet har kommit in dit. Den av uppmärksammade frågan om avgiftsnivån hos verket hänger delvis samman med tilläggsavgiftens storlek. Regeringen återkommer i förordning med bestämmelser om tilläggsavgiften. Eftersom såväl firmalagen som varumärkeslagen innehåller en upplysning om skyldigheten att betala ansökningsavgift i ärenden om administrativ hävning, bör det i dessa lagar även upplysas om skyldigheten att betala tilläggsavgift. I lagen om betalningsföreläggande och handräckning är systematiken en annan. Skyldigheten att betala tilläggsavgift bör i detta fall, liksom skyldigheten att betala ansökningsavgift, framgå enbart av förordning. 4.4Avvisning av ett överlämnat mål Regeringens förslag: Om käranden inte betalar tilläggsavgiften trots att tingsrätten förelagt honom eller henne att göra det ska ansökan avvisas. Om meddelat ett utslag i målet, ska utslaget undanröjas. På motsvarande sätt ska, om beslut om hävning av firma eller varumärke meddelats, den berörda registreringsmyndighetens beslut undanröjas. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 4.1 ska den som inleder ett mål eller ärende i tingsrätt betala en ansökningsavgift när målet eller ärendet inleds (2 och 4 §§ avgiftsförordningen). Om ansökningsavgiften inte betalas ska tingsrätten förelägga käranden/sökanden att betala den (42 kap. 3 § och 47 kap. 3 § RB samt 9 § ÄL). Om ansökningsavgiften inte betalas trots föreläggandet ska tingsrätten avvisa ansökan (42 kap. 4 § och 47 kap. 4 § RB samt 10 § ÄL). Dessa bestämmelser är inte tillämpliga i mål som inletts i förvaltningsmyndighet genom ett summariskt förfarande. Som framgår av avsnitt 4.3 gör regeringen bedömningen att det i dessa mål i stället bör tas ut en tilläggsavgift i tingsrätten av den som var sökande hos myndigheten och som blir kärande i tingsrätten och att den avgiften, liksom ansökningsavgiften, bör tas ut av tingsrätten när målet överlämnats dit. Om avgiften inte betalas, trots att tingsrätten har förelagt käranden att göra det, bör följden vara att 2013/14:77 tingsrätten ska avvisa den överlämnade ansökan. I de fall målet inletts i tingsrätt efter svarandens ansökan om återvinning bör det återvunna utslaget eller beslutet dessutom undanröjas. Bestämmelser om att avvisning och undanröjande ska ske bör tas in i de lagar som reglerar de aktuella förfarandena, dvs. lagen om betalningsföreläggande och handräckning, firmalagen och varumärkeslagen. 4.5Tilläggsavgiften ska vara en ersättningsgill rättegångskostnad Regeringens förslag: Tilläggsavgiften ska vara en ersättningsgill rättegångskostnad. förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot Skälen för regeringens förslag: Tilläggsavgiften ska liksom ansökningsavgiften betalas innan handläggningen av målet påbörjas i tingsrätten. Avgiften kommer att vara en nödvändig förutsättning för att talan ska kunna föras i domstol. En ordning som innebär att tilläggsavgiften utgör en ersättningsgill rättegångskostnad kan komma att ha en avhållande effekt framför allt beträffande obefogade bestridanden i det summariska förfarandet eftersom svaranden i så fall, efter det att målet överlämnats till tingsrätt, riskerar att få ersätta motparten med ett högre rättegångskostnadsbelopp än om ansökan medges redan hos förvaltningsmyndigheten. Tilläggsavgiften bör därför, liksom ansökningsavgiften, utgöra en ersättningsgill rättegångskostnad. När det gäller vanliga tvistemål följer detta direkt av 18 kap. 8 § RB, som anger att ersättning för rättegångskostnad fullt ut ska motsvara kostnaden för rättegångens förberedande och talans utförande jämte arvode till ombud eller biträde under förutsättning att kostnaden har varit skäligen påkallad för tillvaratagande av partens rätt. När det gäller tvistemål om mindre värden, som handläggs enligt 1 kap. 3 d § första stycket RB, gäller dock enligt 18 kap. 8 a § RB vissa begränsningar i möjligheten att få ersättning för rättegångskostnader. Ersättning för rättegångskostnader i dessa mål får endast avse de i bestämmelsen angivna kostnadsposterna. För att det ska vara möjligt att få ersättning för tilläggsavgiften i ett sådant tvistemål måste således tilläggsavgiften läggas till som en ersättningsgill kostnadspost i denna bestämmelse. 4.6Den som beviljats rättshjälp ska inte betala tilläggsavgift Regeringens förslag: Den som beviljats rättshjälp ska inte betala tilläggsavgift. har inte lämnat något förslag i denna del. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: Den som beviljats rättshjälp är be- friad från att betala bl.a. förekommande avgifter i domstol. ningsavgiften i mål om betalningsföreläggande och handräckning om- fattas av betalningsbefrielsen (19 § rättshjälpslagen). När det gäller frågan om befrielse för den som beviljats rättshjälp att betala tilläggsavgift kommer den avgiften, liksom de avgifter som den som beviljats rättshjälp enligt nuvarande ordning inte behöver betala, att vara en nödvändig förutsättning för att talan ska kunna föras i domstol. enlighet härmed är det rimligt att rättshjälpslagen ändras så att även tilläggsavgiften omfattas av betalningsbefrielsen. Vidare framgår av 5 § avgiftsförordningen att den som beviljats rättshjälp efter det att ansök- ningsavgiften betalats har rätt att få tillbaka det han eller hon har betalat. Denna fråga bör regleras i förordning även när det gäller tilläggsavgiften. Lagrådet har uppmärksammat att 19 § rättshjälpslagen hänvisar till för- fattningar på lägre nivå än lagen, bl.a. avgiftsförordningen, och förordat att paragrafen ses över i detta hänseende under den fortsatta beredningen Regeringen instämmer i att det vore bättre med en annan lagteknisk lösning än den nuvarande. Med hänsyn till bl.a. avsakna- den av beredningsunderlag gör regeringen dock bedömningen att det inte är lämpligt att behandla frågan i detta sammanhang. ning av paragrafen bör därför övervägas i särskild ordning. 5 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: De föreslagna lagändringarna kräver inga har inte lämnat några förslag eller bedömningar i dessa delar. Remissinstanserna har inte yttrat sig i dessa delar. Skälen för regeringens förslag och bedömning: De lagändringar som föreslås har sin bakgrund i regeringens bedömning att nivåerna på ansökningsavgifterna i domstol bör höjas och att en tilläggsavgift bör införas. Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att de nya domstolsavgifterna ska börja tillämpas . Bestämmelserna om tilläggsavgift bör träda i kraft . De nu behandlade lagförslagen bör träda i kraft som de nya avgifterna börjar tillämpas. Av allmänna processrättsliga principer följer att nya processuella regler blir tillämpliga . De nu föreslagna lagändringarna innehåller processuella regler avseende en avgift som ska börja tillämpas på mål som överlämnas från förvaltningsmyndighet till tingsrätt eller . Några övergångsbestämmelser behövs därför inte. Regeringens bedömning: Förslagen medför endast begränsade merkostnader för domstolarna. Dessa ryms inom befintliga ramar. bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet av remissinstanserna har inte några in- vändningar mot bedömning. har anfört att införandet av en tilläggsavgift kommer att innebära merarbete för tingsrätternas personal och kan komma att medföra förlängda genomströmningstider i och med att ett nytt moment tillkommer. Skälen för regeringens bedömning: De föreslagna lagändringarna innebär att tingsrätten, när ett mål eller ärende lämnats över från ett summariskt förfarande hos en förvaltningsmyndighet, ska se till att avgiften betalas innan handläggningen av målet inleds i tingsrätten. Detta kan innebära att tingsrätten måste skicka ett föreläggande till den som var sökande vid förvaltningsmyndigheten att betala avgiften. Som påpekat innebär detta ett nytt moment i handläggningen av de aktuella målen. Tingsrätten måste dock redan enligt nuvarande ordning kontrollera handlingarna i de mål som överlämnats mot de krav som gäller för en ansökan om stämning enligt 42 kap. RB samt vid behov skicka kompletteringsföreläggande (jfr 42 kap. 2 och 3 §§ RB). I regel saknas det dessutom anledning att delge föreläggandet (prop. 1990/91:11 s. 53). Införandet av en tilläggsavgift bör enligt regeringens uppfattning därför i praktiken inte komma att innebära annat än begränsat merarbete för tingsrätterna. Eventuella merkostnader för domstolarna ryms därför inom befintliga ramar. Förslag till lag om ändring i 18 kap. 8 a § I mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i stället för bestämmelserna i 8 §. Ersättning för rättegångskostnad får inte avse annat än kostnad för 1. rättslig rådgivning för varje instans och med ett belopp som motsvarar högst den ersättning som betalas för rådgivning enligt rättshjälpslagen (1996:1619) , 2. ansökningsavgift eller tilläggsavgift, 3. resa och uppehälle för en part eller ställföreträdare i samband med samman- träde eller, om personlig inställelse inte föreskrivits, resa och uppehälle för 4. vittnesbevisning, 5. översättning av handlingar. Om en part har handlat så att 3 eller 6 § är tillämplig, får dock ersättning till motparten avse dennes samtliga kostnader enligt 8 §. Ersättning lämnas endast i den utsträckning kostnaden skäligen behövts för att ta tillvara partens rätt. Ersättning som anges i andra stycket 3 lämnas enligt bestämmelser som Prop. 2013/14:77 regeringen meddelar. Om målet till en början har handlagts i annan ordning än som gäller för mål som avses i denna paragraf, lämnas ersättning för kostnad som avser den tidigare handläggningen enligt de kostnadsregler som gäller för denna. Om ett mål om betalningsföreläggande eller handräckning har överlämnats till en tingsrätt får, om målet därefter avgörs genom tredskodom mot svaranden, ersättning även avse skälig kostnad för högst en rättegångsskrift eller inställelse vid högst ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare ersättning lämnas, om inte särskilda skäl leder till en annan bedömning, med ett belopp som motsvarar högst hälften av den ersättning som betalas för rådgivning enligt rättshjälpslagen (1996:1619) . Paragrafen behandlar frågor om ansvaret för rättegångskostnader i mål om mindre värden. Övervägandena finns i avsnitt 4.5. Ändringen i första stycket 2 innebär att den tilläggsavgift som betalas när en ansökan om betalningsföreläggande eller handräckning överlämnas från till tingsrätt för fortsatt handläggning utgör en ersättningsgill rättegångskostnad. Övriga ändringar är endast språkliga. 7.2 Förslag till lag om ändring i firmalagen (1974:156) Den som vill inleda ett förfarande för att häva en registrering kan föra talan vid domstol, eller ansöka om hävning av registreringen hos berörd registreringsmyndighet enligt 16 c–16 r §§ (administrativ hävning). Ett förfarande för att häva en registrering med stöd av 9 §, 10 § första stycket 1–3, 16 § andra stycket eller 16 a § får också inledas av en myndighet. Regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndighet som får göra detta. Paragrafen innehåller regler om tillvägagångssätt för att häva en firmaregistrering. Hänvisningen i första stycket till de paragrafer som handlar om administrativ hävning ändras så att den innefattar även den nya 16 r §. Om ett ärende har överlämnats till en tingsrätt ska käranden betala föreskriven tilläggsavgift. I ett sådant fall ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ om ansökningsavgift gälla tilläggsavgiften. Om ett mål där registreringsmyndigheten har beslutat om hävning avvisas av tingsrätten på grund av att tilläggsavgiften inte har betalats, ska tingsrätten undanröja registreringsmyndighetens beslut. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldigheten att betala tilläggsavgift när ett ärende om administrativ hävning har över- lämnats till en tingsrätt och om avvisning vid utebliven betalning. vägandena finns i avsnitt 4.4. Av första stycket framgår att käranden ska betala föreskriven tilläggs- avgift när ett ärende om administrativ hävning har överlämnats till en Kärande är den som var sökande och inledde ärendet hos regist- 2013/14:77 reringsmyndigheten. Vidare följer av hänvisningen till att tingsrätten ska avvisa en från registreringsmyndigheten överlämnad ansökan om hävning av firma, om käranden inte betalar tilläggsavgiften trots att han eller hon har förelagts att göra det. Av andra stycket framgår att om käranden inte betalar tilläggsavgiften i ett mål som inletts genom svarandens ansökan om återvinning, ska tingsrätten med beslutet om avvisning även undanröja registreringsmyndighetens beslut om hävning av firma. Bestämmelsen hindrar inte att undanröjande kan ske även på andra grunder. 7.3Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Om ett mål har överlämnats till en tingsrätt med stöd av 36 eller 54 §, ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ om ansökningsavgift gälla föreskriven tilläggsavgift. Om ett mål där har meddelat utslag avvisas av tingsrätten på grund av att tilläggsavgiften inte har betalats, ska tingsrätten undanröja utslag. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om avvisning av en ansökan om betalningsföreläggande eller handräckning som har överlämnats till en tingsrätt. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Bestämmelsen i första stycket innebär att tingsrätten ska avvisa en från överlämnad ansökan om betalningsföreläggande eller handräckning, om käranden, dvs. den som var sökande hos myndigheten, inte betalar föreskriven tilläggsavgift trots att han eller hon har förelagts att göra det. Av andra stycket framgår att om käranden inte betalar tilläggsavgiften i ett mål som inletts genom svarandens ansökan om återvinning, ska tingsrätten med beslutet om avvisning även undanröja utslag. Bestämmelsen hindrar inte att undanröjande kan ske även på andra grunder. 7.4Förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) Den som har beviljats rättshjälp behöver inte betala ansökningsavgift, tilläggsavgift eller expeditionsavgift enligt förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna domstolarna, ansökningsavgift i mål enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning eller avgift enligt 15 § 1–3 avgiftsförordningen (1992:191). Den som har beviljats rättshjälp i en angelägenhet som lett till ett verkställbart avgörande eller i ett mål om verkställighet behöver inte betala utsökningsavgifter hos . Den som har beviljats rättshjälp behöver inte betala några kostnader för kungörelser i mål eller ärenden vid domstol. I paragrafen anges de avgifter som den som beviljats rättshjälp är befriad Prop. 2013/14:77 från att betala. Övervägandena finns i avsnitt 4.6. Ändringen i första stycket innebär att den nya tilläggsavgiften räknas upp bland de avgifter som den som beviljats rättshjälp inte behöver betala. 7.5Förslag till lag om ändring i varumärkeslagen (2010:1877) 3 kap. 5 § Den som vill inleda ett förfarande för att häva en registrering kan föra talan vid domstol, eller ansöka om hävning av registreringen hos enligt 6–21 §§ (administrativ hävning). I 2 kap. 28 § finns det bestämmelser om att en registrering av ett varumärke får hävas efter det att någon gjort en invändning mot registreringen. Ett förfarande för att häva en registrering med stöd av 1 § andra stycket, 2, 3 eller 4 § eller 2 kap. 4, 5 eller 7 § får också inledas av en myndighet. Regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndighet som får göra detta. Paragrafen innehåller regler om tillvägagångssätt för att häva en varumärkesregistrering. Hänvisningen i första stycket till de paragrafer som handlar om administrativ hävning ändras så att den innefattar även den nya 21 §. Vidare görs, på motsvarande sätt som i firmalagen, en hänvisning till bestämmelserna i 20 §. 3 kap. 21 § Om ett ärende har överlämnats till en tingsrätt ska käranden betala föreskriven tilläggsavgift. I ett sådant fall ska det som anges i 42 kap. 3 och 4 §§ om ansökningsavgift gälla tilläggsavgiften. Om ett mål där har beslutat om hävning avvisas av tingsrätten på grund av att tilläggsavgiften inte har betalats, ska tingsrätten undanröja Patent- och registreringsverkets beslut. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om skyldigheten att betala tilläggsavgift när ett ärende om administrativ hävning har överlämnats till en tingsrätt och om avvisning vid utebliven betalning. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Av första stycket framgår att käranden ska betala föreskriven tilläggsavgift när ett ärende om administrativ hävning har överlämnats till en tingsrätt. Kärande är den som var sökande och inledde ärendet hos . Vidare följer av hänvisningen till att tingsrätten ska avvisa en från överlämnad ansökan om hävning av varumärke, om käranden inte betalar tilläggsavgiften trots att han eller hon har förelagts att göra det. Av andra stycket framgår att om sökanden inte betalar tilläggsavgiften i ett mål som inletts genom svarandens ansökan om återvinning, ska tingsrätten med beslutet om avvisning även undanröja Patent- och registreringsverkets beslut om hävning av varumärke. Bestämmelsen hindrar inte att undanröjande kan ske även på andra grunder. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att 18 kap. 8 a § ska ha följande lydelse. 18 kap. 8 a § I mål där 1 kap. 3 d § första I mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i stycket tillämpas gäller följande i stället för bestämmelserna i 8 §. stället för bestämmelserna i 8 §. får inte avse annat än kostnad för får inte avse annat än kostnad för 1. rättslig rådgivning 1. rättslig rådgivning instans och med belopp som instans och med belopp som som betalas för rådgivning enligt som betalas för rådgivning enligt rättshjälpslagen (1996:1619) under rättshjälpslagen (1996:1619) under 2. ansökningsavgift, 2. ansökningsavgift, med sammanträde eller, om per- med sammanträde eller, om per- resa och uppehälle för ombud, resa och uppehälle för ombud, 4. vittnesbevisning, 4. vittnesbevisning, 5. översättning av handling. 5. översättning av handling. Om en part har handlat så att 3 Om en part har handlat så att 3 eller 6 § är tillämplig, får dock er- eller 6 § är tillämplig, får dock er- sättning till motparten avse dennes sättning till motparten avse dennes samtliga kostnader enligt 8 §. samtliga kostnader enligt 8 §. Ersättning utgår endast i den mån Ersättning utgår endast i den mån för tillvaratagande av partens rätt. för tillvaratagande av partens rätt. Ersättning som anges i andra Ersättning som anges i andra stycket 3 utgår enligt bestämmel- stycket 3 utgår enligt bestämmel- ser som regeringen meddelar. ser som regeringen meddelar. Har målet till en början hand- Har målet till en början hand- lagts i annan ordning än som gäller lagts i annan ordning än som gäller för mål som avses i denna para- för mål som avses i denna para- graf, utgår ersättning för kostnad graf, utgår ersättning för kostnad som avser den tidigare handlägg- som avser den tidigare handlägg- som gäller för denna. som gäller för denna. utgår också för tilläggsavgift. Har ett mål om betalningsföre- Har ett mål om betalningsföre- läggande eller handräckning över- läggande eller handräckning över- lämnats till tingsrätt får, om målet lämnats till tingsrätt får, om målet därefter avgörs genom tredskodom därefter avgörs genom tredskodom avse skälig kostnad för högst en avse skälig kostnad för högst en rättegångsskrift eller inställelse vid rättegångsskrift eller inställelse vid högst ett sammanträde inför rätten. högst ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare ersättning läm- Sådan ytterligare ersättning läm- nas, om inte särskilda skäl föran- nas, om inte särskilda skäl föran- belopp som motsvarar högst hälf- belopp som motsvarar högst hälf- ten av den ersättning som betalas ten av den ersättning som betalas 2Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning att det i lagen ska införas en ny paragraf, 60 b §, med följande lydelse. För mål som har överlämnats till tingsrätt enligt 36 eller 54 §§ gäller 42 kap. 3-4 §§ . Vad som där sägs om ansökningsavgift ska i stället gälla tilläggsavgift. När ett mål som har överlämnats enligt 54 § avvisas enligt första stycket ska rätten även undanröja utslag. 3Förslag till lag om ändring i varumärkeslagen (2010:1877) Härigenom föreskrivs i fråga om varumärkeslagen (2010:1877) att det i lagen ska införas en ny paragraf, 3 kap. 22 §, med följande lydelse, För ärenden som har överlämnats till tingsrätt enligt 3 kap. 13 och 16 §§ gäller 42 kap. 3-4 §§ . Vad som där sägs om ansökningsavgift ska i stället gälla tilläggsavgift. När ett ärende som har överlämnats enligt 3 kap. 16 § avvisas enligt första stycket ska rätten även undanröja Patent- och registreringsverkets beslut om hävning. 4Förslag till lag om ändring i firmalagen (1974:156) Härigenom föreskrivs i fråga om firmalagen (1974:156) att det i lagen ska införas en ny paragraf, 16 r §, med följande lydelse. För ärenden som har överlämnats till tingsrätt enligt 16 j och 16 m §§ gäller 42 kap. 3-4 §§ . Vad som där sägs om ansökningsavgift ska i stället gälla tilläggsavgift. När ett ärende som har överlämnats enligt 16 m § avvisas enligt första stycket ska rätten även undanröja registreringsmyndighetens beslut om hävning. Efter remiss har yttranden över lämnats av Hovrätten för , Attunda tingsrätt, , , , , , i , Statskontoret, Lantmäteriet, , (), , , , , , Rekonstruktör- & Konkursförvaltarkollegiet (REKON) i , . Föreningen , , , och har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från att yttra sig. 4 Senaste lydelse 2000:172. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 18 kap. 8 a § ska ha följande lydelse. I mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i stället för bestämmelserna i 8 §.