prop · H103115 · 2014-03-07 00:00:00 — Skillnaden gäller huvudsakligen begreppet internationellt avrinningsdistrikt enligt RDV och hur det har genomförts i svensk rätt. Med anledning av den nya gränsälvsöverenskommelsen mellan kommer vissa ändringar att genomföras i 8 kap. VFF och i det sammanhanget är det lämpligt att även åtgärda sådana oklarheter som kommissionen pekat på i fråga om olika begrepp och ansvarsfördelning. Rening av avloppsvatten från tätbebyggelse (ärendenummer /2310) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt artiklarna 4, 5 och 10 i direktiv /271/EEG om rening av avloppsvatten från tätbebyggelse. Underlåtenheten består i att avloppsvatten från reningsverk i 13 tätorter med en belastning understigande 10 000 personekvivalenter (pe) inte undergår sekundär rening eller motsvarande rening i enlighet med kraven i artikel 4.1 och 4.3 i direktivet. Vad gäller tre reningsverk i tätorter med en belastning som överstiger 10 000 pe har inte säkerställt att avloppsvatten från dessa undergår mer långtgående rening före utsläpp i känsliga områden än vad som följer av artikel 4 (tertiär rening) i enlighet med kraven i artikel 5.2 och 5.3 i direktivet. svarade i huvudsak följande. Reningsverken i tio av de 13 tätorter med en belastning understigande 10 000 pe är belägna i de nordliga delarna av . Enligt regeringens uppfattning kan undantaget i artikel 4.2 i avloppsdirektivet tillämpas på reningsverk som är belägna i de delar av norra , där en effektiv biologisk rening är svår att upprätthålla på grund av låga temperaturer. Även om kommissionen inte delar uppfattningen att undantaget i artikel 4.2 i avloppsdirektivet är tillämpligt så uppfylls ändå avloppsdirektivets syfte eftersom recipienten har sådana egenskaper att utsläppen inte ogynnsamt påverkar miljön. Härtill kommer att de aktuella kraven enligt artikel 4.3 med hänvisning till tillämpliga krav i avsnitt B i bilaga 1 och tabell 1 till avloppsdirektivet enligt uppgifter om BOD respektive COD utifrån koncentration eller reduktion är uppfyllda i fråga om sex av de tio reningsverken. Sammantaget anser regeringen att sju av de nordliga reningsverken uppfyller kraven i artikel 4 och 10 i avloppsdirektivet. Beträffande övriga tre reningsverk i norra görs insatser för att uppfylla direktivets krav fullt ut. För de reningsverk i de tre tätorter som är belägna i de sydligare delarna av gäller inte sådana låga temperaturer att undantaget i artikel 4.2. kan tillämpas. Dessa tre reningsverk uppfyller dock de krav som följer av artikel 4.3 i avloppsdirektivet. Med anledning av kompletterande frågor från kommissionen skickade regeringen ett kompletterande svar med bl.a. en redogörelse för de bestämmelser som säkerställer fosforrening i samt en redogörelse för hur undantaget i artikel 4.2 i direktivet tillämpas i . Tröskelvärde i Reachförordningen (ärendenummer /2196) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte tillämpar det tröskelvärde som fastställts i artiklarna 7.2 och 33 i förordning 1907/2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reachförordningen) på ett korrekt sätt. I underrättelsen framför kommissionen att den har kännedom om att – i strid med vad som anges i den Europeiska kemikalieinspektionens vägledning om krav för ämnen i varor – vill tillämpa tröskelvärdet på de enskilda delarna eller beståndsdelarna i varor och inte 2013/14:115 på komplexa eller sammansatta varor. Enligt kommissionen skulle Bilaga 2 en sådan tillämpning av Reachförordningen strida direkt mot formuleringarna i artiklarna 7.2 och 33 samt mot artikel 2.2 i avtalet om besvarade den formella underrättelsen och anförde då bl.a. följande. Den vidhåller sin inställning att svenska myndigheters tolkning och tillämpning av kraven i artiklarna 7.2 och 33 i Reachförordningen är förenlig med artiklarnas ordalydelse och med definitionen av vara i förordningen. Tolkningen är även ändamålsenlig eftersom den tillgodoser syftet med bestämmelserna, och är proportionerlig i förhållande till målet att skydda människors hälsa och miljön. De svenska myndigheternas tillämpning av artiklarna 7.2 och 33 i Reachförordningen strider därmed inte mot artikel 2.2 i avtalet om tekniska handelshinder. Överskridna gränsvärden – partiklar i luften, PM10 (2012/2216) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att gränsvärdena för halten av större partiklar (PM10) i luften överskridits på flera platser i –2011 och att överskridandena visar på en trend av fortlöpande och varaktiga överträdelser av artikel 13 i direktiv /50/EG om luftkvalitet och renare luft i (luftkvalitetsdirektivet). Kommissionen gjorde också gällande att de åtgärdsprogram som tagits fram i för att komma till rätta med luftkvalitetsproblemen inte innehållit tillräckligt effektiva åtgärder för att hålla perioden av överskridande så kort som möjligt och att inte hade uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med artikel 23.1 i direktivet. I svaret på den formella underrättelsen bekräftade regeringen att överskridanden av gränsvärdena skett på vissa platser i landet (, , och ) men underströk att överskridandena var begränsade till ett fåtal mätstationer inom de aktuella zonerna och att det inte varit fråga om överskridanden vid varje enskild mätstation. Enligt regeringen visar överskridandena alltså inte på en trend av fortlöpande och varaktiga överträdelser utan det är tvärtom tydligt att överskridandena har minskat över åren. underskreds gränsvärdena i med undantag för en mätstation. Regeringen delar inte kommissionens uppfattning om att de åtgärdsprogram som antagits i inte skulle vara tillräckliga för att hålla perioderna av överskridande så korta som möjligt. Det faktum att halterna av PM10 i luften i de aktuella zonerna och tätorterna har minskat visar att åtgärderna har varit väl lämpade för att nå de dagliga gränsvärdena. Direktiv /75/EU om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (ärendenummer /0190) Kommissionen beslutade om formell underrättelse och gjorde därvid gällande att inte anmält rubricerat direktiv som genomfört. besvarade den formella underrättelsen och anförde att direktivet genomförts fullständigt genom antagandet av tio förordningar samt en lagändring som beslutades och anmäldes i Direktiv /70/Euratom om inrättande av ett gemenskapsramverk för ansvarsfull och säker hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (ärendenummer /2238) Kommissionen beslutade om formell underrättelse 2013 och gjorde därvid gällande att inte anmält rubricerat direktiv som genomfört. Den formella underrättelsen ska besvaras . Direktiv /40/EU om ett ramverk för införande av intelligenta transportsystem på vägtransportområdet och för gränssnitt mot andra transportslag (ärendenummer /0225) Kommissionen skrev av ärendet . Open skies(ärendenummer /2089, mål C-468/98) I dom fastställde att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt dåvarande artiklarna 5 och 52 i EG-fördraget, enligt förordning (EEG) nr 2409/92 om biljettpriser och tariffer för lufttrafik och enligt förordning (EEG) nr 2299/89 om en uppförandekod för datoriserade bokningssystem, i dess lydelse enligt förordning (EEG) nr 3089/93, genom att, trots omförhandlingen av luftfartsavtalet av mellan och , bibehålla internationella åtaganden gentemot -avseende vilka flygpriser som trafikföretag som har utsett ska tillämpa på flyglinjer inom unionen, -avseende de datoriserade bokningssystem som erbjuds eller används i och -om att ge rätt att neka eller återkalla trafikrättigheter för det fall de av utsedda lufttrafikföretagen inte ägs av denna medlemsstat eller av svenska medborgare. Kommissionen påtalade i en formell underrättelse att kommissionen inte har mottagit någon underrättelse om vilka åtgärder som vidtagits av för att följa dom. Kommissionen anser därmed att inte uppfyllt sina skyldigheter enligt artikel 228.1 i fördraget. svarade i huvudsak följande. Det är riktigt att fastställde att vissa delar av luftfartsavtal med inte var förenliga med åtaganden enligt fördraget. Eftersom frågan inte enbart rör förhållande till har i den uppkomna situationen sökt att samordna sitt agerande med övriga medlemsstater i syfte att nå en gemensam lösning. uppfattat det har detta också skett helt i enlighet med kommissionens bedömning av vilken handlingslinje som varit den lämpligaste. mandatet för kommissionen beviljades har utgått från att bristerna i det bilaterala avtalet skulle tillrättaläggas genom det unionsavtal med som kommissionen förhandlar om. unionsförhandlingar med med hög intensitet har pågått alltsedan kommissionen fick sitt mandat, har regeringen ännu inte övervägt att säga upp det bilaterala luftfartsavtalet. Vad gäller frågan om uppsäg- ning/ändring av avtalet har slutligen särskilt hänvisat till den gemensamma deklaration som rådet och kommissionen antog vid Enligt regeringens mening har inte motsatt sig erforderliga ändringar i avtalen och det har därmed inte uppstått en situation som enligt deklarationen kräver att medlemsstaterna som en sista utväg bör vidta en sådan allvarlig åtgärd som att säga upp luftfartsavtalen i fråga. Som framgår av deklarationen är detta under alla omständigheter inte en fråga som kan eller bör avgöras av medlemsstaterna var för sig. Förordning (EG) nr 1228/2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (ärendenummer /2180) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att inte hade uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med artiklarna 5.2, 6.1, 6.3, 6.4, 6.5, 6.6, 9 och 12.1 i förordning (EG) nr 1228/2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (elförordningen) och punkterna 1.9, 2.9, 3.2, 3.5, 5.5, 5.7 och 5.8 i bilagan till förordningen (riktlinjerna). svarade i huvudsak följande. bestämmelserna i elförordningen och riktlinjerna efterlevs i huvudsak i Vad gäller frågan om hanteringen av överbelastning är det riktigt att och behåller överförings- kapacitet som den systemansvarige för överföringsnätet har tilldelat nätägarna för de båda sammanlänkningarna Baltic Cable och SwePol Ett sådant förfarande anser dock är förenligt med artikel 6.1 i elförordningen förutsatt att den kapacitet som inte utnyttjas säljs på elmarknaden under sådana former som anges i artikeln. kraven i artiklarna 6.3 och 6.4 om att metoderna för beräkning av överföringskapacitet alltid ska vara tillgänglig har i sitt svar beskrivit att den totala kapacitet som fördelar på det svenska stamnätet alltid är den för stamnätet maximala tillgängliga kapaciteten. När det gäller artikel 6.5 i elförordningen som kräver att elflöden dirigeras i motsatt riktning när detta är tekniskt möjligt har angett att flödena har gått i rätt riktning. När det gäller artikel 6.6 i elförordningen och relaterade artiklar i riktlinjerna har kommissionen framfört att inte utfört sina övervaknings- och rapporteringsskyldigheter för att bedöma användningen av intäkter från hanteringen av överbelastning vid Baltic Cable och SwePol Link. har uppgett att inte har detaljgranskat och och beskrivit hur vissa intäkter hanteras. I fråga om tillsyn av näten så uppställs i artikel 9 i elförordningen krav på tillsyn av efterlevnaden av förordningen. påpekar här att i det i viss utsträckning inte varit påkallat för att vidta några särskilda åtgärder. I den mån tillsynsåtgärder varit påkallade finns det vissa praktiska problem så som t.ex. att tillsynen kräver samordning med andra medlemsstater. Kommissionen vidhöll i ett motiverat yttrande sin inställning i fråga om artiklarna 6.1. 6.5 och 9 i elförordningen och punkterna 1.5, 1.6, 1.9, 2.1, 2.9 och 3.2 i riktlinjerna. svarade i huvudsak följande. Genom marknadskopplingen av Baltic Cable tillämpas icke-diskriminerande, marknadsbaserade lösningar för att tilldela kapacitet till marknaden beträffande förbindelsen mellan och . Vidare erbjuder marknadskopplingen en automatisk lösning för nettoberäkning, eftersom all kapacitet tilldelas dagen innan genom implicita auktioner, där resultatet blir att all kraft går i riktning från lågprisområde till högprisområde. Det blir sålunda inte aktuellt med flöden i motsatt riktning. Vad gäller SwePol Link pågår arbetet med att få till stånd en marknadskoppling. Börserna har offentliggjort att marknadskoppling bör kunna inledas . Genom den redan inledda marknadskopplingen av Baltic Cable och den marknadskoppling av SwePol Link som planeras kommer förbudet i punkt 2.9 i riktlinjerna mot att fastställa reservationspriser inom ramen för kapacitetstilldelningsmetoderna att efterkommas fullt ut. Huvuddelen av kraven på samordning kommer att tillgodoses genom implicita auktioner på både Baltic Cable och SwePol Link. Genom att lösningar har valts som används för andra förbindelser i närområdet, kommer graden att samordning att öka. tillsände kommissionen ett kompletterande svar på det motiverade yttrandet och meddelade att huvuddelen av de brister som kommissionen tagit upp i det motiverade yttrandet nu är åtgärdade. redovisade även mer utförligt vilka åtgärder vidtagit. I fråga om införandet av intradaglig hantering anförde att det fortfarande kvarstod vissa praktiska problem. dock att dessa problem skulle kunna lösas så länge arbetet med de övergripande lösningarna kunde prioriteras. Det bilaterala luftfartsavtalet mellan och (ärendenummer /2182) En formell underrättelse inkom . Kommissionen gjorde gällande att genom att påta sig vissa på luftfartsområdet särskilt angivna internationella åtaganden gentemot har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 49 FEUF och artikel 4.3 FEU jämförd med artikel 101 FEUF. De internationella åtaganden kommissionen anmärkte på följer enligt kommissionen av vissa specifika avtal och protokoll som har ersatt överenskommelse med De Socialistiska Rådsrepublikernas Union rörande luftfartsförbindelserna . Den formella underrättelsen besvarades . Kommissionens beskrivning av avtalsförhållandet mellan och på luftfartsområdet är enligt den svenska regeringens uppfattning inte korrekt. , till vilken har succederat, gäller Inget av de specifika avtal eller protokoll som kommissionen nämner har nämligen ratificerats och trätt i kraft. överenskommelsen alltjämt avgörande för avtalsförhållande med på luftfartsområdet med vissa tillägg och Kommissionen har påpekat att har anmält de aktuella avtalen och protokollen till kommissionen i enlighet med artikel 1.2 i förordning (EG) nr 847/2004. Av en medlemsstats anmälan enligt artikel 1.2 i förordningen om att förhandlingar inletts med tredjeland följer dock inte att förhandlingarna lett fram till bindande åtaganden. anmälan visar däremot att lojalt samarbetar med kommissionen i enlighet med gällande unionslagstiftning. avgörande i de s.k. open skies-målen 2002, antog och rådet förordning (EG) nr 847/2004 av om förhandling om och genomförande av luftfartsavtal mellan medlemsstater och tredje Den har alltsedan förordningens tillkomst, följt denna och fullt ut samarbetat med kommissionen i syfte att bringa sina förbindelser med i överensstämmelse med unionsrätten. förhandlingar med har företrädare för den gjort fullt tydligt att deras överenskommelser på luftfartsområdet måste omfatta EU:s standardklausuler. , liksom övriga medlemsstater, har dock ännu inte lyckats övertyga ryska myndigheter om nödvändigheten av dessa ändringar. Kommissionen fick 2003 ett generellt mandat av rådet att förhandla med samtliga tredje länder om att göra de nödvändiga ändringarna i medlemsstaternas bilaterala luftfartsavtal med tredje land, i syfte att få dem i överensstämmelse med har stöttat kommissionen i dessa förhandlingar som till mycket stor del varit framgångsrika. Inte heller kommissionen har dock lyckats övertyga ryska myndigheter om nödvändigheten av att komplettera luftfartsavtalen med EU:s standardklausuler. Den anser således att den, i enlighet med andra stycket i artikel 351 FEUF, har vidtagit alla lämpliga åtgärder för att undanröja det som i dess förbindelser med är oförenligt med fördragen. Förordningen innehåller inte heller någon bestämd tidsfrist för när standard-klausulerna måste vara intagna i de bilaterala luftfartsavtalen. När det gäller kraven på EU:s flygbolag att betala en särskild avgift royalties, för rätten att överflyga har fullt ut stöttat kommissionen i dess ansträngningar att slutföra en överenskommelse med om ett avskaffande av dessa avgifter. Det fanns tidigare vissa utsikter till frågans slutliga och positiva lösning i anslutning till inträde i WTO. Denna förhoppning har inte infriats och frågan är fortfarande olöst. Direktiv /76/EU av om ändring av direktiv /62/EG om avgifter på tunga godsfordon för användningen av vissa infrastrukturer (ärende 2013/0432) Kommissionen inkom med en formell underrättelse i ärendet och anförde att inte anmält rubricerat direktiv som genomfört. Direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda (ärendenummer /2134) Kommissionen anförde i en formell underrättelse daterad att underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 28.1 i direktiv /31/EU om byggnaders energiprestanda genom att inte anta och underrätta om alla nationella åtgärder för att genomföra artikel 2.2, 2.3, 2.5, 2.7–2.10, 2.12, 2.1–2.18, artikel 3 och bilaga 1, artikel 8.1 andra stycket, artikel 9.1 a och b första stycket och artikel 9.2, artikel 11.2 a och b, 11.3–4, artikel 17 tredje stycket, artikel 18.3 och artikel 20.3 i direktivet. svarade sammanfattningsvis följande. Enligt regeringen är direktivet fullständigt genomfört i enlighet med vad som angivits vid anmälan av nationella genomförandeåtgärder i MNE- databasen. De lagar och förordningar som är nödvändiga för att följa direktivet har satts i kraft . Enligt den uppfattning är det av stor vikt att en tydlig distinktion görs mellan vad som utgör ett försenat direktivsgenomförande, som kan bli föremål för ett förfarande enligt både artiklarna 258 och 260.3 FEUF, och ett inkorrekt direktivsgenomförande, som kan bli föremål för ett förfarande enligt enbart artikel 258 FEUF. I ett ärende som detta där ett direktiv har anmälts som fullständigt genomfört i MNE är som utgångspunkt det senare förfarandet tillämpligt. Kommissionen borde därför ha ställt uppföljande frågor angående genomförandeåtgärderna inom ramen för EU-piloten i stället för att tillställa en formell underrättelse och åberopa artikel 260.3 FEUF. 2013/14:115 ifrågasätter således kommissionens ensidiga ändring av direktivets status Bilaga 2 från att vara ett fullständigt genomförande till ett försenat sådant. Den delar således inte kommissionens tolkning att genomförandeåtgärder saknas på det sätt som görs gällande i den formella underrättelsen. Trots detta kan den i en anda av gott samarbete ändå tänka sig att göra förtydliganden av de svenska genomförandeåtgärderna. De kompletterande genomförandeåtgärderna vidtas således endast i förtydligande syfte och de påverkar inte tillämpningen av befintliga regelverk eller systemet som sådant. De författningsförslag som redovisas bereds i . De kommer att översändas till kommissionen så snart de har beslutats av den eller av behörig myndighet (). Enligt planeringen ska regeringen besluta om författningsändringarna och författningarna ska träda i kraft . När det gäller artikel 2.18 och artikel 3 är avsikten att förtydliganden ska tas in i bindande myndighetsföreskrifter som beslutas av . I dessa fall kommer beslut att fattas först /. Detta beror på att förtydligandena kommer att hanteras inom pågående process för revidering av byggregler BFS 2011:6 vilket innebär att de kommer att hanteras tillsammans med ändringar som inte har samband med direktivet. De ändringar som inte har samband med direktivet är tekniska föreskrifter som ska anmälas till kommissionen enligt direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter vilket ger en mer utdragen tidplan som dock, mot bakgrund av att det endast handlar om förtydliganden, borde vara acceptabel. Förbud mot användning av metallsökare som lagligen tillverkas och/eller saluförs i andra medlemsstater (ärendenummer /4191) Kommissionen skrev av ärendet . Direktiv /13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (ärendenummer /2191) Kommissionen anförde i formell underrättelse att införlivat direktivet om audiovisuella medietjänster på felaktigt sätt genom att inte i enlighet med artikel 3 säkerställa fri mottagning och förhindra begränsningen av vidaresändning av audiovisuella medietjänster från andra medlemstater, att inte i enlighet med artiklarna 10 och 11 skydda ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantörer av audiovisuella medietjänster samt att inte i enlighet med artiklarna 7, 13, 16 och 17 främja europeiska produktioner och tillgänglighet för syn- och hörselskadade. Den formella underrättelsen ska besvaras . Direktiv /104/EG om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag (ärendenummer /0128) Kommissionen skrev av ärendet . Direktiv /70 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (ärendenummer /4835) Kommissionen anförde i en formell underrättelse att avsaknaden i svensk rätt av en tydlig övre tidsgräns för flera på varandra följande visstidsanställningar rörande allmän visstidsanställning och vikariat och den fullständiga avsaknaden av åtgärder för att förhindra missbruk av visstidsanställningar för säsongsarbete och för arbetstagare som har fyllt , innebär att kravet att förhindra missbruk av varandra följande visstidsanställningar enligt klausul 5 i bilagan till direktiv /70/EG om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP inte har uppfyllts. svarade bl.a. följande . Regeringen kan inte godta kommissionens uppfattning att kravet att förhindra missbruk av på varandra följande visstidsanställningar enligt klausul 5 i bilagan till visstidsdirektivet inte har uppfyllts. innehåller flera olika medel mot missbruk, bl.a. krav på objektiva skäl för användandet av vikariat och säsongsanställning, regler om att för en arbetstagare som har varit anställd hos arbetsgivare antingen i allmän visstidsanställning i sammanlagt mer än , eller som vikarie i sammanlagt , övergår anställningen till en tillsvidareanställning samt regler om företrädesrätt Reglerna är sanktionerade genom möjlighet för arbetstagare att få skadestånd och en domstols förklaring om att en lagstridig visstidsanställning ska gälla tills vidare. ståndpunkt är att ovanstående regler sammantaget utgör ett tillräckligt effektivt skydd mot missbruk genom användandet av flera på varandra Det svenska regelsystemet uppfyller därför kraven i klausul 5. skyldighet vid utstationering samt förtydligande avseende missbruk av (Ds 2011:22). Promemorian innehåller förslag till förtydligande av rättsläget på så sätt att det direkt av lagen om anställningsskydd ska framgå att om tidsbegränsade anställningar respektive provanställning kombineras på ett sätt som utgör missbruk, kan arbetstagaren få domstols förklaring att avtalet ska gälla tills vidare. ingav två kompletterande svar och bifogade Ds 2011:22 Anmälningsskyldighet vid utstationering samt förtydligande avseende missbruk av visstidsanställningar enligt anställnings- ingav ett kompletterande svar och bifogade Ds 2012:25 Förstärkt skydd för arbetstagare med allmän visstidsanställning Promemorian innehåller bl.a. förslag till ändringar i lagen Syftet med ändringarna är att begränsa risken för att olika former av tidsbegränsade anställningar kombineras på ett sätt som innebär ett kringgående av de tidsgränser som gäller för att en allmän visstidsanställning eller en anställning som vikarie ska övergå till Därmed stärks skyddet för arbetstagare med Avsikten med lagändringarna är att säkerställa svensk rätts överensstämmelse med direktivet. Den föreslagna ändringen innebär att det införs en kompletterande bestämmelse om att en allmän visstidsanställning eller en anställning