prop · H103237 · 2014-05-27 00:00:00 — I övriga fall blir huvudregeln att anmälan ska ske senast i samband med att domstolen åter öppnar. På grund av den sekretess som normalt gäller för flera av de uppgifter som ska anges i en ansökan kan dock den krets personer som i praktiken kan ta emot en anmälan vara begränsad. Förändringen i det tredje stycket innebär att förbudet mot att använda uppgifter till nackdel för någon utvidgas till att gälla även någon annan person som uppgifterna avser och som inte är den som har omfattats av avlyssningen eller övervakningen. Detta är en följd av att möjligheten till interimistiska beslut nu omfattar även sådana tvångsmedel som kan ge information om andra personer än de som tvångsmedlet riktas mot och de som dessa personer kommunicerar med. tvångsmedelstillstånd avser A, som avlyssnas när denne samtalar med B om brottslig verksamhet där enligt uppgifter vid samtalet även C, som inte själv utsatts för avlyssningen, medverkat. avlyssningen får i det fallet, om domstolen finner att det saknats skäl för åtgärden, inte användas i en brottsutredning till nackdel för vare sig A, B Rättens bedömning ska göras utifrån de förhållanden som förelåg vid tidpunkten för åklagarens beslut. Även om rätten finner att skäl för åtgärden saknades , kan det emellertid hända att Den nu aktuella bestämmelsen hindrar inte att rätten eller åklagaren i sådana fall fattar ett nytt beslut om tillstånd till tvångsmedlet (jfr prop. 2011/12:55 s. 80 och 132). Inte heller hindrar bestämmelsen att sådana uppgifter, som på grund av rättens beslut inte får användas, samlas in på nytt med stöd av ett senare meddelat tillstånd. Det kan hända att åklagarens beslut om tvångsmedelsanvändning upphör att gälla utan att någon verkställighet har skett, t.ex. på grund av att kameraövervakningsutrustning inte har kunnat installeras till det möte som övervakningen avsåg. Att någon domstolsprövning inte behöver äga rum i dessa fall framgår av att tredje stycket endast gäller för verkställda beslut. Utöver det ovan beskrivna görs mindre redaktionella ändringar i paragrafen. Dessa är inte avsedda att medföra någon ändring i sak. Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får inte avse telefonsamtal eller andra meddelanden där någon som yttrar sig, på grund av bestämmelserna i 36 kap. 5 § andra–sjätte styckena, inte skulle ha kunnat höras som vittne om det som har sagts eller på annat sätt kommit fram. Om det under avlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller meddelande, ska avlyssningen avbrytas. Hemlig rumsavlyssning får inte avse samtal eller annat tal där någon som angetts i första stycket talar. Om det under rumsavlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller tal, ska avlyssningen avbrytas. Upptagningar och uppteckningar ska förstöras i de delar som de omfattas av förbud enligt första eller andra stycket. Paragrafen reglerar det s.k. avlyssningsförbudet. Ändringen i det första stycket innebär att förbudet vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation utsträcks från att röra enbart telefonsamtal eller andra meddelanden mellan den misstänkte och dennes försvarare till att motsvara vad som gäller enligt lagen om hemlig rumsavlyssning och lag om preventiva tvångsmedel. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. I det första stycket klargörs också att avlyssningen, på motsvarande sätt som för hemlig rumsavlyssning, ska avbrytas om det kommer fram att det som avlyssnas omfattas av förbudet. Ändringen innebär att den som granskar material från hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation måste avbryta granskningen så fort det står klart att samtalet omfattas av avlyssningsförbud. Något krav på att den myndighet som genomför avlyssningen ska granska materialet i realtid för att kunna avgöra när denna ska avbrytas ställs däremot inte. Det andra stycket, som är nytt, motsvarar 5 § första stycket lagen om hemlig rumsavlyssning. Endast mindre redaktionella ändringar görs i förhållande till den regleringen. I det tredje stycket (som var det andra stycket) görs en mindre justering för att även hemlig rumsavlyssning ska omfattas. Motsvarande regel beträffande det tvångsmedlet finns i 5 § andra stycket lagen om hemlig rumsavlyssning. Övriga ändringar är endast språkliga. Om det inte längre finns skäl för ett beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning, ska åklagaren eller rätten upphäva beslutet. Paragrafen, som reglerar åklagarens och rättens skyldighet att upphäva ett beslut om ett hemligt tvångsmedel när det inte längre finns skäl för beslutet, justeras så att den omfattar även hemlig rumsavlyssning. Motsvarande regel beträffande det tvångsmedlet finns i 10 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Ingen ändring i sak är avsedd. Om det vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation eller hemlig kameraövervakning har kommit fram uppgifter om ett annat brott än det som har legat till grund för beslutet om avlyssning eller övervakning, får uppgifterna användas för att utreda brottet. Förundersökning eller motsvarande utredning om brottet får dock inledas på grund av dessa uppgifter endast om 1.det är föreskrivet fängelse eller däröver för brottet och det kan antas att brottet inte leder till endast böter, eller 2.det finns särskilda skäl. Om det vid hemlig rumsavlyssning har kommit fram uppgifter om ett annat brott än det som har legat till grund för beslutet om hemlig rumsavlyssning, får uppgifterna användas för att utreda brottet endast om det är fråga om 1.brott som anges i 20 d §, eller 2.annat brott, om det är föreskrivet fängelse eller däröver för Om det har kommit fram uppgifter om förestående brott, får uppgifterna användas för att förhindra brott. Paragrafen reglerar hur överskottsinformation från hemliga tvångsmedel Efter påpekande från Lagrådet har paragrafen omformulerats något jämfört med förslaget i lagrådsremissen. görs så att reglerna i paragrafen omfattar även hemlig rumsavlyssning. Nuvarande regler om överskottsinformation från det tvångsmedlet finns i 12 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Det andra stycket, som är nytt, innebär att överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning får användas för att utreda brott endast om uppgifterna rör ett brott som hade kunnat leda till tillstånd till hemlig rumsavlyssning eller som har fängelse i straffskalan. fall får uppgifterna inte användas för brottsutredande ändamål, vare sig för att inleda en förundersökning eller för att berika materialet i en redan Av det tredje stycket framgår att uppgifter om förestående brott alltid får användas för att förhindra brottet. I övrigt görs en mindre språklig ändring i paragrafen. En upptagning eller uppteckning som har gjorts vid hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning ska granskas I fråga om sådan granskning tillämpas 12 § första stycket. Upptagningar och uppteckningar som avses i första stycket ska, i de delar de är av betydelse från brottsutredningssynpunkt, bevaras till dess förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal väckts, målet har avgjorts slutligt. I de delar som upptagningarna och uppteckningarna är av betydelse för att förhindra förestående brott ska de bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. De ska därefter förstöras. Trots andra stycket får brottsutredande myndigheter behandla uppgifter från upptagningar och uppteckningar i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag. Uppgifter från hemlig rumsavlyssning får dock behandlas endast om de rör förestående brott eller brott som avses i 23 a § andra stycket. Paragrafen reglerar hanteringen av upptagningar och uppteckningar från hemliga tvångsmedel samt förutsättningarna för att information från tvångsmedlen ska få vidarebehandlas. Efter påpekande från Lagrådet har paragrafen omformulerats något jämfört med förslaget i lagrådsremissen. Motsvarande regler beträffande hemlig rumsavlyssning finns i 13 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Justeringar görs så att reglerna i paragrafen omfattar även det tvångsmedlet. Vad gäller den möjlighet att behandla uppgifter i enlighet med vad som är särskilt föreskrivet i lag som följer av tredje stycket, justeras den särskilda begränsning som gäller för hemlig rumsavlyssning på så sätt att uppgifter får behandlas om de rör förestående brott, brott som hade kunnat leda till tillstånd till hemlig rumsavlyssning eller annat brott för vilket det är föreskrivet fängelse . Övervägandena bakom förslaget i den delen finns i avsnitt 7.3. Vidare tas omedelbarhetskravet beträffande förstörandet av upptagningar från hemlig kameraövervakning bort. Övervägandena i den delen finns i avsnitt 8.8. I övrigt görs smärre redaktionella förändringar. Dessa är inte avsedda att medföra någon ändring i sak. Vid hemlig rumsavlyssning får den verkställande myndigheten, efter särskilt tillstånd, i hemlighet skaffa sig tillträde till och installera tekniska hjälpmedel på en plats som annars skyddas mot intrång. Ett sådant tillstånd får avse endast den plats som ska avlyssnas eller, om det finns särskilda skäl, en plats som direkt angränsar till den platsen. Ett tillstånd att skaffa sig tillträde till en sådan angränsande plats får dock inte avse någon annan stadigvarande bostad än den misstänktes. Om en plats ska bli föremål för både hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning, får ett särskilt tillstånd enligt första stycket meddelas även för kameraövervakningen. Detta får dock inte avse tillträde för installation av tekniska hjälpmedel i någons stadigvarande bostad. Om ett tillstånd enligt första eller andra stycket avser ett fordon, får den verkställande myndigheten, om det behövs, tillfälligt flytta fordonet i samband med tillträdet. Om ett tekniskt hjälpmedel har installerats med stöd av ett tillstånd enligt första eller andra stycket, ska hjälpmedlet tas bort eller göras obrukbart efter det att tiden för tillståndet har gått ut eller tillståndet har upphävts. När ett beslut om hemlig rumsavlyssning eller hemlig kameraövervakning verkställs får olägenhet eller skada inte förorsakas utöver vad som är absolut nödvändigt. Paragrafen – som avser s.k. tillträdestillstånd – är ny i 27 kap. . Enligt det första stycket får den myndighet som verkställer ett beslut om hemlig rumsavlyssning, efter särskilt tillstånd, i hemlighet bereda sig tillträde till och installera tekniska hjälpmedel på en plats som annars skyddas mot intrång. Ett sådant tillstånd får avse endast den plats som ska avlyssnas eller, om det finns särskilda skäl, en plats som direkt angränsar till den platsen. När det gäller tillträdestillstånd som avser den plats som ska avlyssnas motsvarar regleringen den som finns i 6 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Någon förändring i sak är här inte avsedd, vilket innebär t.ex. att ett tillstånd att bereda sig tillträde till en bil som ska avlyssnas normalt måste anses innefatta även det utrymme där bilen befinner sig (se prop. 2005/06:178 s. 104 och 200). Möjligheten att meddela tillträdestillstånd utökas däremot genom att ett sådant tillstånd kan, om det finns särskilda skäl, avse även en plats som direkt angränsar till den plats som ska avlyssnas. De närmare övervägandena finns i avsnitt 8.6. När det är lämpligt bör tillträde till sådana angränsande utrymmen även i fortsättningen ske efter samtycke från ägaren eller innehavaren till utrymmet. Den nu aktuella regeln är avsedd att tillämpas främst i sådana fall där samtycke inte kan eller bör inhämtas. Så kan vara fallet t.ex. när innehavaren eller ägaren till det angränsande utrymmet själv misstänks vara delaktig i den aktuella brottsligheten, när denne står i nära relation till den som avlyssningen avser eller när omständigheterna i övrigt är sådana att avlyssningen – om samtycke inhämtas – riskerar att bli känd för den som tvångsmedlet riktas mot. Tillträdestillstånd till ett angränsande utrymme får aldrig avse en stadigvarande bostad som inte tillhör den misstänkte. Begreppet stadigvarande bostad, som förekommer även i paragrafens andra stycke, är avsett att tolkas på samma sätt som i nuvarande 4 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Begreppet innefattar således inte tillfälliga bostäder, såsom hotellrum eller andra tillfälliga sovarrangemang i exempelvis möteslokaler (nämnda prop. s. 101). När en tillämpning av regeln övervägs beträffande angränsande utrymmen ska en avvägning ske mot integritetsintresset hos den som tillträdestillståndet berör. Utrymmets karaktär måste beaktas vid den bedömningen. Beträffande vissa typer av utrymmen, t.ex. vindsutrymmen, tvättstugor eller hisschakt, måste dock det integritetsintrång som är kopplat till tillträdet typiskt sett anses vara begränsat. Ett tillstånd enligt paragrafen att bereda sig tillträde till en plats gäller för hela tillståndsperioden om inte annat beslutas. Tillståndet gäller även efter tillståndsperiodens utgång till den del tillträdet avser åtgärder för att ta bort utrustningen eller göra den obrukbar (nämnda prop. s. 104). Genom det andra stycket införs en möjlighet att i vissa fall, när tillstånd beträffande samma plats meddelas för både hemlig rumsavlyssning och hemlig kameraövervakning, ge tillträdestillstånd som gäller även installation av övervakningskameror. Sådana tillstånd får dock inte avse tillträde för installation av hemlig kameraövervakningsutrustning i någons stadigvarande bostad. Av detta följer att sådan installation inte heller får ske i den misstänktes bostad. De närmare överväganden som föranlett förslaget i denna del finns i avsnitt 8.6. Förutom vid prövningen av de grundläggande kraven för tvångsmedlet förutsätts, när en tillämpning av regeln övervägs, att en noggrann proportionalitetsbedömning görs också beträffande tillträdestillståndet och dess effekter för kamerans placering. Det sammantagna integritetsintrång som kan bli aktuellt måste beaktas och platsens karaktär blir därvid betydelsefull. Hemlig kameraövervakning bör t.ex. endast i undantagsfall kunna komma i fråga med kameror placerade på en toalett, i ett omklädningsrum eller i ett annat liknande utrymme (jfr prop. 2012/13:69 s. 27). Genom det tredje stycket införs en möjlighet för den verkställande myndigheten att, när ett tillträdestillstånd avser ett fordon, tillfälligt flytta fordonet. En sådan flytt kan behöva ske när en bil står parkerad på ett sätt som omöjliggör installation eller avlägsnande av utrustningen, t.ex. på grund av att detta skulle väcka för stor uppmärksamhet. De närmare övervägandena finns i avsnitt 8.6. Fjärde och femte styckena Det fjärde stycket motsvarar 11 § lagen om hemlig rumsavlyssning och det femte stycket, som har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter, motsvarar 9 § samma lag. Bestämmelserna justeras på så sätt att de omfattar även åtgärder enligt det nya andra stycket. I övrigt föreslås ingen ändring i sak. Offentliga ombud ska bevaka enskildas integritetsintressen i ärenden hos domstol om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning. Ett offentligt ombud har rätt att ta del av det som förekommer i ärendet, yttra sig i ärendet och överklaga rättens beslut. Paragrafen innehåller bestämmelser om offentliga ombuds medverkan i ärenden om hemliga tvångsmedel. En justering görs i det första stycket så att paragrafen omfattar hemlig rumsavlyssning. omfattas det tvångsmedlet genom en hänvisning i 7 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Att bestämmelsen flyttas medför ingen ändring i sak. I det andra stycket görs en mindre språklig ändring. När en ansökan eller anmälan om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning har kommit in till rätten, ska rätten utse ett offentligt ombud i ärendet och hålla ett sammanträde. Vid sammanträdet ska åklagaren och det offentliga ombudet närvara. Ett uppdrag som offentligt ombud gäller även i högre rätt. Paragrafen reglerar förfarandet när en ansökan eller anmälan om ett hemligt tvångsmedel kommer in till domstolen. Det första stycket justeras så att detta omfattar även hemlig rumsavlyssning. Detta gäller enligt en hänvisning i 7 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Stycket justeras för att uttryckligen omfatta även anmälningar från åklagaren av interimistiska beslut. Ingen ändring i sak är avsedd. Något undantag i vissa fall från kravet på att ett offentligt ombud närvarar vid domstolens sammanträde finns . Övervägandena i den delen finns i avsnitt 8.2. Den som är eller har varit misstänkt för brott ska, om inte annat följer av 33 §, underrättas om sådan hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning som han eller hon har utsatts för. Om avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation har avsett ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som innehas av någon annan än den misstänkte, ska även innehavaren underrättas. Detta gäller dock inte om annat följer av 33 § eller inhämtning har skett med stöd av 20 § andra stycket och integritetsintrånget för den enskilde kan antas vara ringa. Om kameraövervakning eller rumsavlyssning har avsett en plats som innehas av någon annan än den misstänkte och som allmänheten inte har tillträde till, ska även innehavaren av platsen underrättas om inte annat följer av 33 §. En underrättelse ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen, dock senast efter det att förundersökningen avslutades. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan enligt 23 kap. 18 § eller på annat sätt har fått del av eller tillgång till uppgifterna. behöver inte heller lämnas, om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. Paragrafen innehåller regler om underrättelse när ett hemligt tvångsmedel För att öka överskådligheten delas det första stycket upp i tre stycken. Förändringar görs också i det första stycket för att paragrafen ska omfatta även hemlig rumsavlyssning. Motsvarande reglering finns i 15 § lagen om hemlig rumsavlyssning. Även vissa redaktionella ändringar görs i Någon ändring i sak är inte avsedd. En underrättelse enligt 31 § ska innehålla uppgifter om vilket tvångsmedel som har använts och när det har skett. Den som är eller har varit misstänkt för brott ska få uppgift om vilken brottsmisstanke som har legat till grund för åtgärden eller som åtgärden har lett till. Den som inte är eller har varit misstänkt för brott ska få uppgift om detta. En underrättelse om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation eller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ska även innehålla en uppgift om vilket telefonnummer eller annan adress eller vilken elektronisk kommunikationsutrustning som avlyssningen eller övervakningen har avsett. En underrättelse om hemlig kameraövervakning eller hemlig rumsavlyssning ska även innehålla en uppgift om vilken plats som har övervakats eller avlyssnats. I paragrafen finns bestämmelser om vad en underrättelse ska innehålla. I det första stycket görs endast språkliga ändringar. Det andra stycket justeras för att det ska omfatta även hemlig rumsavlyssning. Bestämmelsen gäller för det tvångsmedlet genom en hänvisning i 15 § lagen om hemlig rumsavlyssning. I stycket förtydligas även att den plats som underrättelsen ska innehålla uppgift om är den plats som har övervakats eller avlyssnats vilket innebär den plats som t.ex. en kamera har riktats mot och alltså inte platsen där den har monterats. Om det gäller sekretess enligt 15 kap. 1 eller 2 §, 18 kap. 1, 2 eller 3 §, eller 35 kap. 1 eller 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) för uppgifter som avses i 32 §, ska en underrättelse enligt 31 § skjutas upp till dess att sekretess inte längre gäller. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avslutades, behöver underrättelsen inte lämnas. En underrättelse enligt 31 § ska inte lämnas, om förundersökningen angår 1. brott som avses i 13 kap. 1, 2, 3, 5 a eller 5 b § , om brottet innefattar sabotage enligt 4 § samma kapitel, 2. brott som avses i 13 kap. 4 eller 5 § , 3. brott som avses i 18 kap. 1, 3, 5 eller 6 § eller 19 kap. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 10 a, 10 b, 12 eller 13 § , 4. brott som avses i 3 eller 4 kap. , om brottet är av det slag som anges i 18 kap. 2 § eller 19 kap. 11 § samma balk, 5. brott som avses i 3 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning, 6. brott som avses i 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet, eller 7. försök, förberedelse eller stämpling till brott som anges i 1–6 eller underlåtenhet att avslöja sådant brott, om gärningen är belagd med straff. Paragrafen reglerar i vilka fall underrättelse får skjutas upp eller Smärre redaktionella ändringar görs i det första stycket. sak är avsedd. Vissa ändringar görs i uppräkningen av brott i det tredje stycket. Brottet olovlig kårverksamhet utgår ur uppräkningen eftersom det brottet kan leda till att de aktuella hemliga tvångsmedlen Vidare införs ett undantag från underrättelseskyldigheten för s.k. statsstyrt företagsspioneri. De överväganden som ligger till grund för den delen av förslaget finns i avsnitt 8.7.1. Frågor om tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning eller kvarhållande av försändelse enligt 9 § eller 9 a § andra stycket får vid förundersökning om brott som avses i 2 § andra stycket 2–8, utöver av domstol som föreskrivs i 19 kap., prövas av . Detsamma gäller för prövningen av beslag enligt 2 § tredje och fjärde styckena. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 8.9. Genom paragrafen införs ett konkurrerande forum för prövning av frågor om hemliga tvångsmedel under förundersökning som avser sådana brott som anges i 2 § andra stycket 2–8. I dessa fall får tillståndsfrågan prövas även av . 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om användning och behandling av uppgifter som vid hemlig rumsavlyssning har kommit fram om något annat brott än det som har legat till grund för beslutet om rumsavlyssning, och som har samlats in före , gäller äldre föreskrifter. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . Bestämmelsen i punkten 2 innebär att överskottsinformation från hemlig rumsavlyssning som samlats in före får användas och behandlas endast i den utsträckning detta var tillåtet enligt de regler som gällde när informationen samlades in. Förslaget till lag om ändring i lagen om förfarandet hos kommunerna, under krig eller krigsfara m.m. Om det kan befaras att det skulle medföra en fördröjning av väsentlig betydelse för utredningen att inhämta rättens tillstånd till hemlig rumsavlyssning enligt 27 kap. 20 d § , får tillstånd till åtgärden ges av åklagaren i avvaktan på rättens beslut. Om åklagaren har gett ett sådant tillstånd, ska han eller hon utan dröjsmål skriftligt anmäla beslutet till rätten. I anmälan ska skälen för åtgärden anges. Rätten ska skyndsamt pröva ärendet. Om rätten finner att det inte finns skäl för åtgärden, ska den upphäva beslutet. Paragrafen innehåller regler som ger åklagare möjlighet att fatta interimistiska beslut om hemliga tvångsmedel vid krig eller krigsfara. Det första stycket ändras så att bestämmelsen inte längre omfattar hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning