prop · H2031d26 · 2014-10-23 00:00:00 — Bedömningen är att en oförändrad nivå på ramen för exportkreditgarantier är motiverad för att behålla internationell konkurrenskraft och för att svenska företag inte ska få sämre förutsättningar än konkurrenterna och därmed gå miste om potentiella affärer. Utvecklingen av gemensamma riktlinjer inom för att minska klimat- och miljöpåverkan av kreditgivningen pågår men behöver utvecklas ytterligare. Aktiebolaget () har genom sin exportfinansiering medverkat till flera viktiga affärer till förmån för svensk export- industri. Efter den finansiella krisen har SEK en fortsatt central roll som långivare till den svenska exportnäringen. På så sätt har SEK bidragit till att stärka det svenska näringslivets interna- tionalisering och konkurrenskraft. De åtgärder som blev ett resultat av propositionen Åtgärder för förstärkt exportfinansiering (prop. 2008/09:86, 2008/09:NU12, rskr. 2008/09:125), har medfört att SEK haft bättre förutsättningar att stödja de svenska exportörerna i ett läge då bankerna på grund av den finansiella krisen –2009 inte hade möjlighet att bevilja företagen export- krediter. Även om ingen av faciliteterna har utnyttjats har de haft betydelse för SEK:s tillgång på kapital och möjligheter att finansiera ett stort antal viktiga exportaffärer. Låneramen och kreditgarantiramen har varit betydelsefulla för verksamheten och låneramen är fortsatt viktig för SEK:s upplåning i CIRR- systemet. Kreditgarantiramen föreslås dock tas bort . med finansiell instabilitet i det fall SEK inte hade haft möjlighet till upplåning på kapital- marknaden. Då SEK:s upplåningsmöjligheter stegvis förbättrats finns det inte längre något behov av denna kreditgaranti. (Riksgälden) har förlängt låneramen till SEK . Insatser inom andra verksamhets- och utgiftsområden Ett flertal offentliga och privata aktörer, både nationella och regionala, är verksamma inom företags- och näringslivsutveckling där internat- ionalisering utgör en viktig aspekt. ex- port- och investeringsråd, () och Aktiebolaget () samarbetar sinsemellan och med dessa, t.ex. , , Verket för innovationssystem (), , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys), , Swecare, samt aktörer med ansvar för regional tillväxt i länen och handelskamrar. För att bättre kunna bedöma effekterna av statens insatser för att främja internationalisering har Tillväxtanalys fått i uppdrag att föreslå mätmetoder och indikatorer som kan användas vid utvärderingar av de samhällsekonomiska effekterna av statliga främjandeinsatser för internationalisering av små och medelstora företag. Uppdraget ska slutrapporteras . lanserade den förra regeringen en strategi för utveckling och export av miljöteknik 2011–2014 (Miljöteknikstrategin) i samarbete mellan Närings-, Utrikes- och Miljö- departementet. Syftet var att ta ett samlat grepp för att stödja utveckling och skapa goda förutsättningar för export av svensk miljöteknik – från forskning och utveckling via hemmamarknad till export. I budget- propositionen avsattes inom utgiftsområde 24 Näringsliv. Inom ramen för strategin har genomfört insatser för att främja export av svensk miljöteknik och förnybar energi i bland annat , , och på andra tillväxtmarknader. utsåg den förra regeringen en särskild samordnare inom för miljö- 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 och energitekniksamarbetet med . Uppdraget breddades 2010 till att gälla även och samt förlängdes . Den hittillsvarande utvärderingen visar att insatserna har bidragit till ökad kunskap om exportmarknader, etablering och utveckling av affärsrelationer samt utländska direkt- investeringar i . Tillväxtanalys har fått i uppdrag att löpande följa och utvärdera insatserna och ska lämna en slutrapport. Med finansiering från utgiftsområde 23, Areella näringar, landsbygd och livsmedel, genomför särskilda insatser för främjande av export av svenska förädlade livsmedel. Målgruppen är i första hand små och medelstora företag. En satsning för att lyfta fram svensk mat och dryck, både nationellt och internationellt, lanserades 2008 av Landsbygdsdepartementet genom visionen ”– det nya matlandet”. Tillsammans med VisitSweden har också ett koncept för internationell marknadsföring arbetats fram, . I detta arbete har flera departement, myndigheter och organisationer deltagit, bland annat . I utvecklingssamarbete spelar ömsesidigheten i handeln en viktig roll. Handeln med utvecklingsländer står i centrum i de pågående WTO-förhandlingarna. Informations- centret Open Trade vid hjälper till att lösa de hinder som exportörer från låg- och medelinkomst- länder kan möta på den svenska marknaden. påverkar den inre marknadens funktionssätt. Analysen av verksamheternas resultat och måluppfyllelse baseras på hur myndigheterna presterat när det gäller att utföra de uppdrag de tilldelats av regeringen och hur detta har bidragit till att förbättra den inre marknadens funktionssätt. Det EU-gemensamma regelverket är en viktig drivkraft för strukturreformer på nationell nivå, vilket i det nuvarande ekonomiska läget stärker behovet av en väl fungerande inre marknad. Den inre marknaden utgör en i det europeiska samarbetet och innebär fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital mellan EU:s 28 medlemsstater samt genom även , och . Av den svenska varuexporten 2013 gick till den inre marknaden och av import kom därifrån. En väl fungerande inre marknad, med en väl fungerande rörlighet mellan berörda länder, skapar förutsättningar för att öka tillväxten, sysselsättningen och välfärden, såväl i som i EU. Regeringens arbete med att verka för en effektiv inre marknad och en öppen handels- politik i EU bedrivs genom , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) samt statsbidraget till . är regeringens expert- myndighet för EU:s inre marknad. Myndigheten har en central roll för efterlevnaden av den inre marknadens regelverk i . Myndigheten ska bistå andra myndigheter och kommuner i tillämpningen av EU-reglerna och sprida information i syfte att företag och privat- personer ska utnyttja de möjligheter som den 4.4.2Resultatredovisning – EU:s inre inre marknaden ger. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Ett stort antal olika faktorer av politisk och ekonomisk karaktär påverkar utvecklingen av EU:s inre marknad. Det är i regel svårt att bedöma exakt hur det statliga engagemanget förse regeringen med expertstöd till grund bland annat för den fortsatta utvecklingen av det EU- gemensamma regelverket. har bistått med analys och rapportering till förmån för arbetet med att främja utvecklingen av den gränsöverskridande e-handeln och den digitala inre marknaden. bedriver ett omfattande informationsarbete till intressenter i både 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 offentlig och privat sektor och medverkar i ett stort antal seminarier och andra evenemang. Ett par publikationer om kommuners roll på den inre marknaden och informationsinsatser till den kommunala sektorn har fått positivt genomslag. I egenskap av svenskt Solvit-center arbetar med att lösa hinder för företag och privatpersoner på den inre marknaden. Solvit är ett informellt nätverk som arbetar för att lösa problem som beror på att inremarknadslagstiftningen inte tillämpas korrekt. hanterade centret 192 ärenden, fler än 2012. Tre fjärdedelar gällde hinder för personers fria rörlighet, exempelvis socialförsäkring, erkännande av yrkeskvalifikationer och svårigheter kopplade till personnummer. Ärenden som rör den fria rörligheten för varor var den näst största gruppen och gällde bland annat märkningskrav, registrering av fordon och import av fritidsbåtar. Vad gäller fri rörlighet för tjänster inkom ett tiotal ärenden om möjligheten till tjänste- utövning i . Ärendena inom fri rörlighet för kapital var fortsatt få. En central uppgift är att administrera procedurer enligt tjänstedirektivet (2006/123/EG) och direktiv /34/EG, enligt vilka svenska regler för tjänster respektive varor ska anmälas till kommissionen och de andra EU- medlemsstaterna. Syftet är att motverka att nya hinder uppstår på den inre marknaden. Myndigheten har 2013 granskat 99 förslag till svenska tekniska regler (dvs. krav för användning eller försäljning) för varor, varav 33 har anmälts till kommissionen. Av de svenska regelförslag som anmäldes 2013 föranledde 14 reaktioner. har i ett fall lämnat reaktioner på en anmäld föreskrift från en annan EU- och EES-stat. Enligt reglerna i tjänstedirektivet finns det även en anmälningsprocedur för nationella föreskrifter som innehåller krav på tjänsteutövare. anmälde 21 föreskrifter. Myndigheten har även i enlighet med regeringens uppdrag utvecklat arbetet med att höja medvetenheten om utländska anmälningar enligt 98/34/EG. Vid finns också kontaktpunkter för varor och tjänster. Genom dessa hanteras, till skillnad från de ovan nämnda anmälningsprocedurerna, frågor om hur redan gällande regler tillämpas. I egenskap av kontaktpunkt för varor enligt förordningen (EG) 764/2008 om ömsesidigt erkännande på varuområdet ska svara på frågor om vilka tekniska regler som gäller för en viss vara i samt informera om den EU- rättsliga principen om ömsesidigt erkännande. Principen innebär att en vara som lagligen säljs i en medlemsstat också ska kunna säljas i en annan medlemsstat utan krav på ytterligare provning eller kontroll. tog kontaktpunkten emot 83 förfrågningar. Merparten kom från företag i andra medlemsstater som ville exportera till . Endast få förfrågningar kom från svenska företag eller från svenska och utländska myndigheter. Kollegiet har fortsatt att informera om förordningen (EG) 764/2008 och dess tillämpning via sin webbsida och har haft möten med berörda myndigheter. Kontaktpunktens för tjänster främsta syfte är att underlätta för tjänsteleverantörer och tjänstemottagare att hitta den information som behövs för att bedriva respektive köpa tjänsteverksamhet i ett EU-land. Den är i huvudsak webbaserad () men kompletteras av en servicefunktion. samordnar arbetet med kontaktpunkten och ansvarar för service- funktionen medan ansvarar för webbsidan. samordnar information om farlig tjänsteverksamhet och tillhandahåller information till konsumenter. servicefunktion har 2013 besvarat 55 förfrågningar, vilket är en minskning mot 76 . () är ett elektroniskt verktyg som syftar till att underlätta administrativt samarbete mellan EU- länders förvaltningar. är nationell samordnare för systemet i . Det används ännu endast för samarbete enligt tjänstedirektivet, direktivet om yrkeskvalifika- tioner och direktivet om utstationering men ska framöver också användas inom andra områden. Totalt har registrerat 44 svenska myndigheter som användare, varav elva kommuner och tre länsstyrelser. Kollegiet har en viktig roll som s.k. behörig myndighet för hantering av ett antal nya internationella sanktioner, såväl handels- sanktioner som finansiella sanktioner. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll (Swedacs) huvuduppgift är att vara nationellt ackrediteringsorgan. Den som är ackrediterad har av Swedac bedömts vara kompetent att utföra en viss uppgift som provning eller kontroll. Det kan till exempel gälla laboratorier eller företag som kontrollerar hissar, livsmedel eller fordon. Ackrediteringen är reglerad på EU-nivå vilket har ökat dess betydelse. Genom avtal på internationell nivå erkänns också bedömningar av ackrediterade företag på global nivå. är cirka 1 700 företag i ackrediterade av Swedac. utförde myndigheten tillsyn över mer än 1 800 företag. Huvudregeln är att så kallade anmälda organ ska vara ackrediterade. Med anmälda organ avses företag som utför bedömning av överensstämmelse med krav som följer av EU:s produktdirektiv och som har anmälts till kommissionen i detta syfte. Swedac har fortsatt arbetet med att ackreditera de anmälda organen vilket medfört en betydande arbetsinsats. Fordonsbesiktning är reglerad genom ackreditering och vid utgången av 2013 var tio företag ackrediterade för detta. Swedac är också ansvarig myndighet för samordning av marknadskontroll, som innebär kontroll av att produkter uppfyller regler för exempelvis säkerhet, märkning och provning. Regelverket är i stor utsträckning EU- gemensamt. En effektiv kontroll som gallrar bort farliga produkter ökar konsumenters förtroende för varor på den inre marknaden och skyddar också seriösa företag från osund konkurrens från aktörer vars produkter inte uppfyller kraven. På så sätt stärker marknadskontrollen den inre marknadens funktionssätt. Samordningen sker genom Marknads- kontrollrådet vid Swedac. Rådet är ett forum för informations- och erfarenhetsutbyte mellan 15 marknadskontrollmyndigheter. Rådet utarbetar en nationell handlingsplan med gemen- samma åtgärder för att åstadkomma en mer effektiv marknadskontroll. Swedac deltar även i flera olika arbetsgrupper och kommittéer för marknadskontroll på europeisk och interna- tionell nivå. Dessutom utövar Swedac tillsyn över vissa ty- per av mätinstrument som elmätare, taxametrar och vågar samt ansvarar för marknadskontroll av ädelmetallarbeten. Myndigheten har uppmärk- sammat ett informationsbehov när det gäller tillsyn över vatten-, värme- och elmätare. De informationsinsatser som Swedac genomfört har välkomnats av berörda branschorganisationer. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 Swedac har även en viktig uppgift att bistå regeringen med expertstöd och underlag i EU- arbetet. har myndigheten exempelvis tillhandahållit sådant stöd gällande lagstiftningsförslagen om produktsäkerhet och marknadskontroll samt relaterat till översynen av regelverket för industrivaror. Standardisering bedrivs i i tre privaträttsliga organisationer, (), SEK – Svensk Elstandard och Informationstekniska standardiseringen (ITS). De representerar i det europeiska och internationella arbetet. Organisationerna är medlemmar i som verkar som paraplyorgan med representation av de offentliga och privata huvudmännen. Genom anslaget 2:6 Bidrag till standardiseringen lämnas statsbidrag till för dess arbete. Antalet svenska sekretariat och ordförande- skap i den internationella standardiseringen fortsätter att ligga på en hög nivå, både på områden som kan betecknas som tvärtekniska och på mera produkt- och systeminriktade områden. Även antalet svenska uppdrag på poster inom ledning och styrorgan för den internationella standardiseringen är högt och detta innebär att har stort inflytande och påverkan på de standarder som tas fram. Det svenska deltagandet i det europeiska och internationella arbetet har varit aktivt och lett till många positiva resultat, vilket har bidragit till att stärka roll som industrination där höga krav på säkerhet, hälsa och miljö betonas. Förbundet har särskilt arbetat med en strategi för standardiseringen i som ska utgöra utgångspunkten för handlingsplaner som ska stärka det svenska inflytandet inom standardiseringen i världen och öka samverkan mellan de berörda aktörerna. Regeringen bedömer att genom sin verksamhet har bidragit till målet om en väl fungerande inre marknad. Många funktioner när det gäller frågor om den inre marknaden är nu samlade hos och kollegiet framstår 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 alltmer som en svensk inremarknadsmyndighet. fyller också en viktig expertfunktion genom att förse regeringen med analyser och utredningar och har en betydelsefull roll när det gäller att stödja myndigheterna i deras tillämpning av EU- regelverket. Myndigheten bedriver genom sina olika funktioner som kontaktpunkt och tillhanda- hållare av information ett omfattande arbete riktat mot ett stort antal intressenter. Myndighetens verksamhet är av stor vikt för att sprida kunskap om den inre marknadens möjligheter till företag och privatpersoner och för att lösa problem när den inre marknaden inte fungerar på avsett sätt. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll Swedac har genomfört sin verksamhet väl och i enlighet med regeringens intentioner. Myndighetens arbete med ackreditering och annan teknisk kontroll samt dess arbete inom ramen för internationella ackrediterings- organisationer bidrar till att förbättra den inre marknadens funktionssätt och underlättar även handeln med länder utanför den inre marknaden. Swedac tillhandahåller värdefullt expertstöd till regeringen i frågor om ackreditering och marknadskontroll. Bidraget till den svenska standardiseringen har främjat svenska intressen i det europeiska och internationella standardiseringsarbetet. Arbetet med att ta fram en strategi för standardiseringen i har bland annat bidragit till en stärkt samverkan mellan de många berörda aktörerna. 4.4.3Resultatredovisning – Internationell handelspolitik Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder Ett betydande analysarbete sker fortlöpande för att identifiera svenska ekonomiska intressen på det handelspolitiska området. Ett flertal myndigheter ger stöd i detta arbete, särskilt . Men handelspolitiken handlar typiskt om långa och omfattande processer med många inblandade aktörer vilket innebär att det är svårt att avgöra vad som är resultatet av svenska insatser, men också att det ekonomiska utfallet är komplicerat att beräkna. Bedömningsgrunden för redovisning av resultat bygger på några grundprinciper: –Utfallet i frågor som prioriterat (se texten i det följande). –I vilken utsträckning svenska ekonomiska intressen tillgodosetts. –Att handelspolitiken bidrar till ett öppnare EU och att protektionism motverkas. –Huruvida handelspolitiken bedöms ha bidragit till svenska mål inom andra politikområden, t.ex. utveckling och miljö. –Att regeringens arbete med hållbart företagande och kampen mot korruption är väl förankrat hos svenskt näringsliv, fackföreningar och civilsamhälle. Målet för arbetet med EU:s gemensamma externa handelspolitik är att bidra till tillväxt och sysselsättning, såväl i och EU som globalt, en hållbar utveckling, ett öppet samt till en ekonomisk, demokratisk och säkerhetsbefrämjande utveckling. Tillväxt och sysselsättning är ett övergripande mål. Som ett led att nå detta mål verkar regeringen för ökad global handel. Detta görs genom att utveckla öppna, enkla, icke- diskriminerande och legitima regler för internationell handel och investeringar. Ökad handel leder till tillväxt som i sin tur skapar bättre ekonomiska förutsättningar för med- borgarna. För människor som lever i fattigdom kan handel vara ett hjälpmedel att bättre ta vara på globaliseringens möjligheter till utveckling. I takt med den ökade globaliseringen består varor i ökad utsträckning av beståndsdelar som produceras i olika delar av världen, vilket skapar s.k. globala värdekedjor. Detta förstärker argumenten för fri handel och skydd för investeringar. verkar för ett ambitiöst avslut på de pågående handelsförhandlingarna i (), den s.k. Doharundan. 2013 blev en framgång och en uppgörelse nåddes för handelsprocedurer (cirka en tredjedel av hela värdet av Doharundan utgörs av handels- procedurer), ett utvecklingspaket samt delar av jordbruksförhandlingarna. Genomförandet av Balipaketet har redan inletts liksom arbetet med ett arbetsprogram för hur återstående förhandlingsområden ska kunna avslutas. Inom ramen för WTO:s arbete, men utanför Doharundan, skulle man på besluta om ett utökat medlemsantal och en uppdaterad produkttäckning av WTO:s informations- teknologiavtal (). Förhandlingarna nådde inte ända fram och ambitionen är att nå avslut . Förhandlingar om plurilaterala avtal för tjänster (Agreement, TiSA) och miljövaror har initierats. har varit pådrivande för att förhandlingar skulle inledas för både tjänster och miljövaror. Ett nytt förbättrat avtal om offentlig upphandling (GPA) träder i kraft . Bilaterala och regionala avtal avslutade EU frihandels- förhandlingar (Free Trade Agreement, FTA) med . EU och kom överens om ett frihandelsavtal. Avtalet med är det mest ambitiösa och långtgående avtal som EU har förhandlat fram. Förhandlingar inleddes också 2013 med , och . Avtalen som tidigare slutits med och samt började tillämpas provisoriskt . har varit särskilt pådrivande för inledande av förhandlingar med och . Här finns betydande ekonomiska vinster att hämta för båda sidor. I bägge fallen går förhandlingarna framåt, men mycket arbete återstår. Det stora intresset för förhandlingarna med främst gör att arbete särskilt inriktas på utåtriktad verksamhet, både nationellt, inom EU och i . Kontakter och dialog förs med berörda intressenter. Ett exempel är det seminarium som bjöd in till där TTIP (Transatlantiska Partnerskapet för Handel och Investeringar) diskuterades. Inom ramen för östliga partnerskapet har förhandlingar avslutats med , och . Avtalet med har dock lagts på is sedan landet annonserat att man avser bli medlem i den Euroasiatiska tullunionen. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 Efter illegala annektering av gav EU:s stats- och regeringschefer i uppdrag åt Kommissionen att ta fram ett förslag på ensidiga tullättnader för i enlighet med nivåerna i det djupgående frihandelsavtalet (Deep and Comprehensive Free Trade Agreement, DCFTA). Avtalet färdigförhandlades men har inte under- tecknats. Beslut fattades och innebär att de ensidiga tullättnaderna gäller fram till , därefter är ambitionen att ett undertecknat DCFTA ska kunna tillämpas provisoriskt. För regeringen är det av stor vikt att EU kunnat genomföra åtgärder av omedelbar ekonomisk betydelse för . Handelsrelationerna mellan och EU har varit ansträngda . har infört en rad handelshinder varav flera direkt drabbat svenska intressen. har byggt på bilaterala diskussioner men också agerande i multilaterala fora såsom WTO. Inom ramen för södra partnerskapet pågår förhandlingar med . Förhandlings- direktiv har antagits även för , och , men förhandlingar har inte kunnat inledas . För övrigt pågår förhandlingar med , , , , och samarbetsråd (GCC). inleddes också förhandlingar om ett investeringsavtal med . Förhandlingarna är ett möjligt första steg för EU att fördjupa handelsrelationerna med . I förhandlingarna mellan EU och AVS- länderna (ett 70-tal länder i , och ) om ekonomiska partner- skapsavtal har arbetet fortsatt för att nå fram till formella undertecknanden av interimsavtal samt förhandlingar mot fullödiga, regionala avtal. EU:s allmänna preferenssystem (, GSP) reformerades 2012 och trädde i kraft . GSP innebär att EU erbjuder tullförmåner till låg- och medelinkomstländer. har konsulta- tioner pågått kring genomförandet av den nya förordningen. drev bland annat att /skulle återfå sina handels- preferenser, vilket också har skett. verkade också för att bevilja handelspreferenser till tio länder, däribland , inom delsystem för hållbar utveckling, GSP plus. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 24 Genom Lissabonfördraget blev utländska direktinvesteringar en del av EU:s gemensamma handelspolitik. Detta har inneburit ett behov av att se över regelverket. nåddes en uppgörelse om en övergångsförordning som reglerar hur medlemsstaternas bilaterala investeringsavtal ska hanteras. nåddes också en uppgörelse om en förordning om ekonomiskt ansvar vid investeringstvister, som reglerar ansvarsfördelningen mellan EU och medlemsstaterna. är kritiskt till Kommissionens förslag till förordning om EU-ländernas offentliga upphandling från länder utanför EU, eftersom förslaget öppnar för ökad europeisk protektionism. En majoritet medlemsländer delar syn på förslaget och läget är låst. önskar också se en mer restriktiv användning av EU:s handelspolitiska skydds- instrument och är därför kritisk till Kommissionens förslag om modernisering av dessa eftersom förslaget snarare går i protektionistisk riktning. Även i denna fråga är medlemskretsen delad. Det är viktigt att också handelspolitiken bidrar till kampen mot illegal handel med utrotningshotade arter. driver frågan bland annat i EU:s förhandlingar om bilaterala och regionala frihandelsavtal. Insatser inom andra verksamhets- och utgiftsområden har särskild expertkunskap på handelsområdet och har på regeringens uppdrag byggt upp kapacitet för att bedriva tekniskt samarbete och kapacitetsbyggande i låg- och medelinkomstländer.