prop · H20319 · 2014-12-03 00:00:00 — 5562 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion respektive Regleringsbrev för avseende länsstyrelserna, uppdrag 79. 564–5 §§ Förordning (2010:408) om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare. 574 § Lag (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare samt 62 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 11–12 §§ förordningen (2010:1138) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. 5863 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. 5937 § och 37 a § förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Vidareutveckla samverkan på regional nivå, särskilt när det gäller samordning av verksamhet som svenskundervisning för invandrare och samhällsorientering. Följa upp organisering och genomförande av insatser för nyanlända på regional och nivå. Validering brukar framhållas som en viktig insats för att tillvarata och utveckla nyanländas kompetens och finns inom ramen för statliga, kommunala och enskilda aktörers verksamhet. Enligt skollagen (2010:800) är validering ”… en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering och dokumentation samt ett erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter oberoende av hur de förvärvats.” 60 Att etablera system för validering har varit en nyckelfråga inom EU . Validering syftar till att ge människor utan dokumenterad formell utbildning en möjlighet att få sin kunskap och kompetens synliggjord. Den kan även användas för att skräddarsy och förkorta vägen till en formell utbildning.61 I har man gjort flera utredningar och satsningar på validering.62 Valideringsfrågan var dock länge främst kopplad till det formella utbildningssystemets bedömning och värdering av icke-formellt och informellt lärande.63 –2007 fick Valideringsdelegationen i uppdrag av regeringen att verka för att arbetsmarknaden och näringslivet blev mer involverade i utvecklingsarbetet. Parterna på arbetsmarknaden skulle ges möjlighet att medverka i valideringsfrågans hantering. Staten skulle dock ta ansvar för utvecklingen av kvalitet, legitimitet och metoder.64 Det är angeläget att dokumentationen av en validering har legitimitet inom utbildningsväsendet och på arbetsmarknaden. För att åstadkomma detta 60Skollagen (2010:800) 20 kap 32 §; vilken är snarlik definitionen från ds 2003:23 och Europeiska unionens råd (2004), 2585:e mötet i rådet – allmänna frågor och yttre förbindelser (9283/04), , 27–, s. 2. 61Per 2012, ”Nordisk forskning och exempel på validering, s. 10–14. 62SOU 1996:27, En strategi för kunskapslyft och livslångt lärande; Kommittédirektiv 1998:23, Organ för värdering av utländsk yrkesutbildning på gymnasial nivå och utländska arbetslivserfarenheter. SOU 1998:165, Validering av utländsk yrkeskompetens; Kommittédirektiv 2000:84, Tilläggsdirektiv till utredningen om validering av vuxnas kunskaper och kompetens. Kommittédirektiv 2001:47, Tilläggsdirektiv till utredningen om validering av vuxnas kunskaper och kompetens. SOU 2001:78, Validering av vuxnas kunskap och kompetens. (2001), Validering av utländsk yrkeskompetens. 63Ds 2003:23, Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande, s. 76–79. 64Ds 2003:23, Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande, s. 79. krävs att det finns en nationell enhetlighet i bedömningarna. De ska präglas av likvärdighet och konsekvens oberoende av var och av vem de genomförs. Ofta krävs samarbete mellan olika aktörer för att genomföra en adekvat bedömning.65 Validering utförs ofta av stora utbildningsleverantörer, t.ex. , och i vissa större kommuner finns även kommunala aktörer. har blivit en viktig finansiär för flera valideringscentrum. De har beviljats medel från fonden för att genomföra olika projekt. bildades Myndigheten för . Myndigheten gavs i uppdrag att samordna och stödja en nationell struktur för validering. Myndigheten ska i samverkan med berörda myndigheter främja utbildningsväsendets och branschernas medverkan när strategier, metoder och information inom valideringsområdet utvecklas. fick en ny myndighet, Universitets- och högskolerådet, ett samlat ansvar för bedömning av avslutade utländska utbildningar. Tabell 2.2 Roller och ansvarsfördelning i den nationella strukturen för validering och bedömning Validering av reell kompetens Bedömning av formell kompetens (avslutad utbildning) Universitets- och högskolerådet bedömer avslutad utländsk gymnasieutbildning, utser utförare, eller inte är akademisk. Utförs av lärosäten. Källa: Bearbetning av Underlag till expertseminarium , Myndigheten för . 65 Ds 2003:23, Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Arbetsförmedlingen upphandlar validering av yrkeskompetens som genomförs av externa aktörer, främst s.k. branschinriktade valideringsmodeller. Myndigheten har utöver den upphandlade valideringen flera andra typer av insatser som i någon mån syftar till att bedöma och synliggöra kompetens, eller som har inslag av validering. Andra typer av validering sker inom den kommunala vuxenutbildningen. Validering finns numera definierat i skollagen, men fortfarande finns en rad beskrivningar: kompetenskartläggning, kompetensbedömning och inledande kartläggning.66 Syftet är bl.a. att möjliggöra kortade utbildningstider. Statskontorets kartläggning visar dock att kommunerna hanterar och tolkar valideringen på olika sätt. En stor andel av kommunerna saknar dessutom uppgifter om hur många individer som valideras.67 66SOU 2013:20, vuxenutbildning på grundläggande nivå – en översyn för ökad individanpassning och effektivitet, s. 243–244. 67Statskontoret (2013:6), Kartläggning och bedömning av valideringsinsatser för utrikes födda, s. Syftet med detta kapitel är att beskriva och analysera de nyanländas situation på arbetsmarknaden. Inledningsvis redovisas dels invandringen till , dels vissa uppgifter om invandrarnas etablering på arbetsmarknaden. Därefter presenteras analys av vilka strukturella och individuella faktorer som spelar roll för en lyckad etablering, samt hur sannolikheten att få jobb och utbildning varierar beroende på var i landet man bosätter sig. Kapitlet bygger på officiell statistik från samt verksamhetsstatistik från Arbetsförmedlingen. Framställningen kompletteras med hänvisningar till relevant forskning och andra undersökningar. 3.1Invandring och etablering på arbetsmarknaden Av figur 3.1 framgår att antalet personer som beviljats uppehållstillstånd i nästan har fördubblats . Den mest framträdande förändringen är att har öppnat för arbetskraftsinvandring och att allt fler personer från länder som omfattas av har kommit till . Däremot har trenden med ett ökande antal utländska gäststudenter brutits genom införandet av studieavgifter . Antalet skyddsbehövande och deras anhöriga varierar beroende på när konflikter uppstår samt i vilken mån andra länder tar emot dem. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Figur 3.1 Antal personer som beviljats uppehållstillstånd 1990–2013 Anm.: Beslut efter grund för tillståndet och medborgarskap (förstågångsbeslut). Statistiken omfattar beslut fattade av , de svenska ambassaderna eller konsulaten i utlandet samt migrationsdomstolarna. Anhöriga till arbetstagare ingår i gruppen ”anhöriga ej skyddsbehövande” . Övriga grupper avser t ex. studenter och personer med verkställighetshinder. Källa: , Beviljade uppehållstillstånd 1980–2012, och Beviljade uppehållstillstånd och registrerade uppehållsrätter 2013, /Statistik/, . Av de drygt 110 000 personer som fick uppehållstillstånd utgjorde arbetskraftsinvandrare och medborgare inom vardera ungefär en femtedel. Gruppen anhöriga till invandrade utan skyddsbehov utgjorde nästan en tredjedel. Den återstående fjärdedelen utgjordes av skyddsbehövande () och deras anhöriga ().68 Det är den senare gruppen, skyddsbehövande och deras anhöriga, som omfattas av etableringsreformen. De nyanlända är ofta unga. var drygt en fjärdedel . Tre fjärdedelar av de nyanlända var . Därtill kommer de barn som flyttar hit ensamma eller med förälder, eller som får möjlighet att återförenas med familjen som anhöriginvandrare.69 68Migrationsverket, Beviljade uppehållstillstånd 1980–2012, och Beviljade uppehållstillstånd och registrerade uppehållsrätter 2013, hämtat från /Statistik/ . Statistiken avser samtliga nyanlända. 69SCB, Statistikdatabasen, efter ålder, kön och tid (BE0101AX). rankas högt när det gäller de formella möjligheterna för invandrare på arbetsmarknaden. Det finns få formella hinder för deltagande på arbetsmarknaden, god tillgång till utbildning och skydd mot diskriminering.70 Men i de jämförelser som fokuserar på sysselsättning och arbetslöshet blir Sysselsättningsgapet mellan utrikes och inrikes födda är större i än i övriga . Flera studier visar på bristande etablering av utrikes födda på den svenska arbetsmarknaden.71 Tabell 3.1 visar att sysselsättningsgapet – dvs. skillnaden i sysselsättningsgrad – mellan inrikes och utrikes födda uppgick till . Risken för arbetslöshet var nästan så stor för de utrikes födda.72 Tabell 3.1 Arbetslöshet och sysselsättningsgrad i procent 2013 för utrikes och inrikes födda i åldern 15–74 Även andra länder har problem med lägre sysselsättningsgrad och högre arbetslöshet för invandrare. Men färska undersökningar visar att problemen i är större än i de flesta europeiska länder. Sannolikheten att få jobb för en invandrare med 1–i landet är lägre i än i alla andra EU-länder (EU15+) förutom och Belgien.73 70Ds 2013:2, Delaktighet – Utmaningar för jämställdhet, demokrati och integration, s. 134– 135. Rankningen som avses är Migration Policy Index (MIPEX) som gör jämförelser mellan de 31 integrationspolitik. 71Se et al 2013:1, På jakt efter framgångsrik arbetslivsintegrering. Effekter av deltagande i socialfondsfinansierade projekt i jämförelse med Arbetsförmedlingens ordinarie verksamhet (). 72SCB, , befolkningen 15–efter arbetskraftstillhörighet, inrikes/utrikes född, kön, ålder och tid (2013). Se även S 2010:04, Vid arbetslivets gränser som visar liknande resultat även om gränsen sätts vid 20–och uppgifter baserade på Levnadsnivåundersökningarna. Svenskfödda har i genomsnitt har ca 7 procentenheters högre sannolikhet att vara sysselsatta än utlandsfödda (80 jämfört ). 73S 2010:04, Vid arbetslivets gränser, s. 71–76. Den lägre sysselsättningsgraden gäller framförallt män 20–som varit i landet 1–. Hänsyn har tagits till sammansättningen i gruppen och varifrån de kommer. Gränsen för förvärvsarbete dras vid ordinarie eller normal arbetstid . ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Tiden för nyanländas etablering behandlas i en underlagsrapport till den parlamentariska socialförsäkringsutredningen (S 2010:04). Av rapporten framgår att etableringstiden för utrikes födda varierar beroende på ursprungsland. De flesta som kommer från ett EU-land (EU15+) är i arbete , och nästan samtliga () är i arbete . För utrikes födda från andra ursprungsregioner än EU15+ tar det cirka 3 till innan hälften har en sysselsättning och innan nästan samtliga i gruppen har det.74 Arbetsförmedlingen kartlägger målgruppen som deltar i insatser enligt lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Målgruppen är skyddsbehövande och deras anhöriga. hade drygt 31 000 personer en pågående etableringsplan, varav knappt hälften () var kvinnor. Närmare tre fjärdedelar av gruppen var och nästan en femtedel under . Andelen med lägst gymnasieutbildning var 46 procent.75 Arbetsförmedlingen följer upp de nyanländas status efter etableringsperiodens slut. Vid den senaste mätningen () hade drygt 9 000 personer avslutat sina etableringsplaner. Tabell 3.2 Andelen nyanlända (procent) med avslutad etableringsplan som efter avslut var i arbete eller utbildning (mättillfälle ) Summa 1 – 4 Anm.: Andelarna i tabellen är beräknade på de 6652 personer som hunnit nå efter avslutad etableringsperiod. Källa: Arbetsförmedlingen (2014), Etablering av vissa nyanlända – statistik kring etableringsuppdraget. Tabell 3.2 visar att en dryg fjärdedel av samtliga som avslutat sin etableringsplan hade arbete eller studerade . Kvinnor går vidare till arbete både 74S 2010:04, Vid arbetslivets gränser. Då man jämför personer med samma ålder, kön och ursprungsregion så har utlandsfödda som vistats mer är i ca 8–9 procentenheters högre sannolikhet att vara sysselsatta än de som bara vistats 5–. 75Arbetsförmedlingen (2013a) Etablering av vissa nyanlända – statistik kring etableringsuppdraget, s. 17, Arbetsförmedlingen (2014a) Etablering av vissa nyanlända – statistik kring etableringsuppdraget, s. 15–16. med och utan subvention i betydligt lägre utsträckning än män. Statistik från Arbetsförmedlingen visar även att av de nyanlända var inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin efter etableringsperiodens slut.76 3.2Faktorer som spelar roll för en lyckad etablering De nyanländas förutsättningar till etablering påverkas dels av egenskaper hos individerna själva, dels av egenskaper hos de kommunerna där de bosätter sig. Som ett led i granskningen har en regressionsanalys genomförts av dessa förutsättningar på nationell nivå.77 I analysen ingår nyanlända som skrivits in på Arbetsförmedlingen under åren 2007 till 2010.78 Dessa individer följs fram eftersom det är relativt få som får ett arbete i , oavsett vilka förutsättningar man har. I undersökningen testas sambandet mellan olika förutsättningar på individ- och kommunnivå och utfallet i termer av arbete respektive arbete eller utbildning som utskrivningsorsak från Arbetsförmedlingen. nyanlände kommer i arbete eller reguljär utbildning är således den definition som här används för lyckad etablering. Men eftersom utfallen arbete och utbildning påverkas på olika sätt av förutsättningsvariablerna analyseras även sannolikheten att få ett arbete separat för att ge en mer fullständig bild. I populationen för undersökning ingår 58 608 individer. Antalet personer som skrivits ut för arbete var 15 123 () och andelen som skrivits ut för antingen arbete eller utbildning (d.v.s. har etablerats enligt den definition som används) var 26 441 (). Endast personer som varit inskrivna på Arbetsförmedlingen är med i undersökningen, och personer som har hittat ett arbete (eller sökt utan framgång) utan att vara inskrivna faller därmed bort. Detta kan förklara att andelen som har fått ett arbete är lägre i population än vad tidigare undersökningar har visat. Ett återkommande problem vid den här typen av undersökningar är att en ganska stor andel av Arbetsförmedlingens sökande avaktualiseras av okänd anledning. En del av dessa kan i själva verket ha fått ett arbete men inte anmält det till Arbetsförmedlingen. I populationen för undersökning är andelen som avaktualiserats av okänd orsak , vilket är i linje med vad som enligt Arbetsförmedlingen brukar gälla för arbetssökande 76Arbetsförmedlingen (2013a), s. 14. 77Se bilaga 1 för ytterligare beskrivning. 78Att undersökningen omfattar inskrivna (2007–2010) beror på att antalet individer under ett enskilt år är för litet för att analyseras på kommunnivå. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Arbetsförmedlingens uppföljning visar även att vissa grupper är överrepresenterade bland dessa. Det gäller ungdomar, män, utomnordiskt födda, personer med lägre utbildningsnivå samt boende i storstadslän. 79 Detta gör att det positiva utfallet sannolikt underskattas i undersökning, och i ännu större utsträckning för unga nyanlända män. Enligt kan av de som avaktualiserats av okänd anledning i själva verket ha fått ett arbete.80 Tabell 3.3 visar marginaleffekterna av de olika variabler som används i undersökningen. Om en variabel har värdet 7 i kolumnen för arbete innebär det att denna egenskap (hos en individ eller individens hemkommun) ökar sannolikheten att komma i arbete efter att hänsyn tagits till de övriga variablernas påverkan. När det gäller numeriska variabler som t.ex. arbetslöshet ska marginaleffekten tolkas som effekten av en ökning med en enhet (en procentenhets högre arbetslöshet i detta fall). I andra fall sker jämförelsen mot en referenskategori som då finns angiven inom parentes i tabellen. Resultatet av undersökningen analyseras i avsnitt 3.2.1 – 3.2.4. 79Arbetsförmedlingen (2010), Arbetssökande som lämnar Arbetsförmedlingen av okänd orsak, Working Paper 2010:01, s. 4–5. 80Arbetsförmedlingen (2010), s. 35. Tabell 3.3 Förutsättningsvariablernas påverkan på sannolikheten för arbete respektive arbete eller utbildning, i procent. Arbete eller utbildning 83 Kvinna (jämförs med man) –11,9* –4,10* 1,59* –0,96* Ålder i kvadrat 84 –0,03* Utbildning (jämförs med < grundskola) 5,31* 8,42* 6,70* 12,0* 7,47* 15,8* Arbetshandikapp (jämförs med övriga) –14,5* –27,8* Ursprungsregion 85 (jämförs med ) 13,8* 5,57* –3,72* –1,22* 14,1* 6,67* 12,6* 7,40* 5,06* –2,34 81År för uppehållstillstånd (2007 – 2010) samt dagar mellan uppehållstillstånd och inskrivning på Arbetsförmedlingen har använts som kontrollvariabler och redovisas inte i tabellen. 82Pseudo-R2 = 0.0924. 83Pseudo-R2 = 0.0549. 84Ålder i kvadrat används för att fånga upp att sambandet mellan ålder och arbete inte är linjärt. Sannolikheten ökar med men i avtagande takt, och vid högre ålder blir sambandet i stället negativt. 85Ett litet antal individer har EU-15 och som ursprungsregion utan att vara EU-medborgare och ingår därmed i undersökningens population. Marginaleffekten för denna grupp redovisas inte. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? Tabell 3.3, forts. Arbete eller utbildning 87 Arbetslöshet (per procentenhet) –1,69* –0,27 Befolkningsmängd (jämförs med 0 – 10 000) 10 000 – 50 000 7,42* 3,98* 50 000 – 250 000 4,12* 3,03* 5,60* –0,80 Hög andel utrikes födda 88 3,33* –3,85* Hög andel invandringar 89 –2,15* Hög andel med minst gymnasial utbildning –2,69* –2,79* Hög andel med eftergymnasial utbildning 10,3* Hög andel inom bransch: tillverkning –9,01* –9,06* Hög andel inom bransch: handel 1,45* –2,56* Hög andel inom bransch: transport 4,10* 7,14* Hög andel inom bransch: hotell/restaurang 3,46* –6,26* Anmärkning: En asterisk (*) innebär att värdet är statistiskt signifikant på 5-procentsnivån. Källa: bearbetning av statistik från och Arbetsförmedlingen. 3.2.1Lägre sannolikhet för kvinnor än män att få arbete Nyanlända kvinnor får ett arbete i betydligt lägre utsträckning än män utifrån studie. Skillnaden i sannolikhet mellan män och kvinnor är , vilket innebär att kön enligt den statistiska modellen är en av de starkaste förklaringsfaktorerna (se tabell 3.3). Kvinnor har en lägre sannolikhet till ett positivt utfall även när utbildning inkluderas, men skillnaden är mindre än när det gäller enbart arbete. Med tanke på att män är överrepresenterade bland dem som inte anmäler att de fått arbete och därmed felaktigt avaktualiseras av okänd anledning, bör skillnaden mellan könen vara ännu större än vad som framgår i studie. Arbetsförmedlingens har i sina uppföljningar uppmärksammat att kvinnor även inom etableringsuppdraget har svårare än män att få arbete. 86Pseudo-R2 = 0.0924. 87Pseudo-R2 = 0.0549. 88Hög andel innebär de kommuner med högst värde utifrån avgränsningen av den totala populationen av nyanlända som ingår i undersökningen. Jämförelsen sker med kommunerna med lägst värde utifrån motsvarande avgränsning (av den totala populationen). 89I förhållande till befolkningsmängd. etableringsperioden är det dubbelt så vanligt att män har ett arbete (med eller utan lönesubvention) jämfört med kvinnor.90 Vid uppföljning efter etableringsperiodens slut är andelen kvinnor med arbete också betydligt lägre än för män (se tabell 3.2). Arbetsförmedlingens genomgång visar att skillnaden inte beror på att kvinnor är mindre motiverade att arbeta eller delta i arbetsplatsförlagda aktiviteter.91 Däremot studerar män och kvinnor i lika stor utsträckning efter etableringsperiodens slut (). Skillnaden är att män som går vidare till studier är mer benägna att avbryta etableringsperioden . Ungefär lika stor andel kvinnor som män deltar i jobb- och utvecklingsgarantin respektive jobbgaranti för ungdomar efter att de har lämnat etableringsuppdraget.92 Även tidigare undersökningar visar att utrikes födda kvinnor kommer i arbete i lägre utsträckning än män. Till skillnad från män så ökar inte kvinnors sysselsättningsgrad beroende på hur länge de bott i . För kvinnor som kommer ut på arbetsmarknaden är också etableringstiden längre än för män.93 Sysselsättningsgapet mellan utrikes och inrikes födda kvinnor är större i än i andra länder. En del av denna skillnad kan förklaras med att kvinnor i , i likhet med övriga nordiska länder, har ett förhållandevis högt deltagande i förvärvslivet (för män). Av de utrikes födda kvinnorna är drygt hälften () i sysselsättning.94 Skillnaden för jämfört med övriga länder minskar dock om man tar hänsyn till varifrån kvinnorna kommer. Kvinnor från och har lägre sannolikhet att vara sysselsatta än kvinnor från , , och Oceanien.95 En förklaring till detta kan vara olika syn på kvinnans roll i samhället och arbetsfördelningen mellan kvinnor och män inom familjen.96 Det bör dock noteras att exempelvis somaliska kvinnor som flyttat till eller i betydligt större utsträckning är sysselsatta eller driver egna företag än deras landsmän som flyttat till Sverige.97 90Arbetsförmedlingen (2013a), s. 27 91Arbetsförmedlingen (2013a), s. 30–32. 92Arbetsförmedlingen (2013a), bilaga 2. 93S 2010:04 Vid arbetslivets gränser, s. 15 och 55. 94S 2010:04 Vid arbetslivets gränser, s. 43, 47–48 och 54; SCB, Befolkningen 15–(), 1 000-tal efter arbetskraftstillhörighet, inrikes/utrikes född, kön, ålder och tid. 95S 2010:04 Vid arbetslivets gränser, s. 43, 47–48 och 54. 96S 2010:04 Vid arbetslivets gränser, s. 64–65, 75. 97Carlson, (2012), Somalier på arbetsmarknaden – har något att lära?, s. 25–27, 39–43. ATT TILLVARATA OCH UTVECKLA NYANLÄNDAS KOMPETENS – RÄTT INSATS I RÄTT TID? 3.2.2Utbildning ökar chansen till arbete men mindre än förväntat Av tabell 3.3 framgår att individens utbildningsnivå påverkar sannolikheten att få arbete, men den hör inte till de förutsättningsvariabler som har störst betydelse. Att ha 9–grundskola ger högre sannolikhet att få arbete jämfört med en lägre utbildningsnivå. Gymnasial eller eftergymnasial utbildning ger endast något högre sannolikhet än 9–grundskola. Även individens ålder har betydelse. Sannolikheten att få ett arbete ökar men med avtagande takt. Individens utbildningsnivå som förklarande faktor ökar i betydelse när även fortsatta studier räknas som ett positivt utfall. Individer med högre utbildning tycks i större utsträckning fortsätta att utbilda sig än individer med lägre utbildning. Sannolikheten för en nyanländ att få ett arbete eller påbörja en utbildning är betydligt större i kommuner med en hög andel invånare med eftergymnasial utbildning än i kommuner med en låg andel. En tolkning som ligger nära till hands är att individer som bosätter sig i städer med universitet eller högskola i större utsträckning går vidare till studier (vilket givetvis kan vara en anledning till att de bosätter sig där från början). Utredningar och tidigare studier har också visat på betydelsen av utbildning för att nyanlända ska etableras och integreras i det svenska samhället, men också att många hinder kvarstår även för de invandrare som har en utbildning med sig från hemlandet. Betänkandet Vägen till arbete (SOU 2010:88) tar upp att utbildningskraven på arbetskraft i liksom i flertalet jämförbara länder har ökat . Detta avspeglas bl.a. i att grupper med högre utbildningsnivå har en högre sysselsättningsgrad än grupper med lägre utbildning.98 Enligt betänkandet är det i princip lika svårt för en inrikes som för en utrikes född att få arbete om man saknar grundskole- eller gymnasieutbildning.