prop · H10389 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringen anser att så bör vara fallet eftersom ett sådant mål kan avse frågor där det är en fördel med specialkompetens på patenträttsområdet, t.ex. kunskaper om patenträttsliga EU-rättsakter såsom tilläggsskyddsförordningarna eller det s.k. bioteknikdirektivet. Det bör uttryckligen framgå att är ensam behörig att handlägga dessa skadeståndsmål. Förhållandet till I-förordningen och Den enhetliga patentdomstolens internationella behörighet, s.k. domsrätt, ska (enligt artikel 31 i domstolsavtalet) bestämmas med tillämpning av och rådets förordning (EU) nr 1215/2012 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (den reviderade I- förordningen) eller, i tillämpliga fall, konventionen om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (). Den reviderade I-förordningen ersätter rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (den ursprungliga I- förordningen) och tillämpas fullt ut med början . 2013/14:89 blir direkt tillämplig och bindande för samtliga EU-medlemsstater utom , som dock har möjlighet att förklara att den reviderade I-förordningen ska tillämpas i förhållande till . Detta följer av ett särskilt avtal mellan och som avser den ursprungliga I-förordningen. har gjort en sådan förklaring. Den reviderade förordningen kommer alltså att tillämpas även i förhållande till . är ett med den ursprungliga I- förordningen parallellt instrument som har i stort sett samma innehåll. Den gäller mellan EU, , , och . Med anledning av att några remissinstanser tar upp frågan om förhållandet till I-förordningen konstaterar regeringen här att ett arbete med att anpassa den till domstolsavtalet har inletts. Syftet med arbetet är att tydliggöra hur förordningens behörighetsregler ska fungera i förhållande till den enhetliga patentdomstolen och hur förordningens bestämmelser bör tillämpas mellan EU-medlemsstater som är parter i domstolsavtalet och EU-medlemsstater som inte är det. förenlighet med Bryssel-förordningen säkerställs genom att domstolsavtalet inte kan träda i kraft utan att förordningsändringarna har trätt i kraft (artikel 89.1 i domstolsavtalet). Det är troligt att förordningsändringarna antas . En nordisk-baltisk regional avdelning Regeringens förslag: ska godkänna avtalet om inrättande av en nordisk-baltisk regional avdelning i den enhetliga patentdomstolen (avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning). Regeringens bedömning: Ett tillträde till avtalet förutsätter inte några Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens (se be- tänkandet s. 94 f.). Det har inte ingått i utredningens uppdrag att över- väga eller ta ställning till om bör delta i en regional avdelning eller inrätta en lokal avdelning. Remissinstanserna: Remissinstanserna delar bedömningen eller läm- nar den utan invändning. Regeringen har inom ramen för referensgrupp för patenträtt fortlöpande informerat svenska användare om förhandling- arna om en nordisk-baltisk regional avdelning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Bakgrunden till avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning Den enhetliga patentdomstolen ska enligt artikel 6 i domstolsavtalet bestå av en första instans, en andra instans och ett kansli. ha en central avdelning samt lokala och regionala avdelningar. nal avdelning ska i enlighet med artikel 18.1 i stadgan för den enhetliga patentdomstolen inrättas för två eller fler avtalsslutande medlemsstater på Stadgan, som innehåller institutionella och ekonomiska bestämmelser för den enhetliga patentdomstolen, finns bifogad som bilaga I till domstolsavtalet. En begäran om att inrätta en regional avdelning ska ställas till ordföranden i domstolens administrativa kommitté. I begäran ska även sätet för den regionala avdelningen anges. ger alltså de avtalsslutande medlemsstaterna en möjlighet att välja att inrätta en lokal avdelning eller tillsammans med en eller flera medlemsstater ingå i en regional avdelning. Om en medlemsstat varken inrättar en lokal avdelning eller deltar i en regional avdelning, blir den centrala avdelningen behörig att pröva de mål som annars skulle ha prövats av den lokala eller regionala avdelningen. Enligt domstolsavtalet ska rättegångsspråket vara det officiella språket eller ett av de officiella språken i den medlemsstat som är värd för en lokal avdelning eller det eller de officiella språk som angetts av de medlemsstater som deltar i en regional avdelning. Medlemsstater som inrättar en lokal avdelning eller deltar i en regional avdelning har också en möjlighet att fastställa ett eller flera av europeiska patentverkets officiella språk (engelska, franska och tyska) som rättegångsspråk för sin lokala eller regionala avdelning. Efter att domstolsavtalet undertecknades har , , , , och fört förhandlingar om att inrätta en nordisk-baltisk regional avdelning. beslutade att lämna samarbetet och i stället inrätta en lokal finsk avdelning. beslutade även att inrätta en lokal avdelning. Förhandlingarna mellan de kvarvarande medlemsstaterna har resulterat i ett avtal som innebär att parterna ska begära att domstolen upprättar en regional avdelning för dem, att sätet ska placeras i och att rättegångsspråket i avdelningen ska vara engelska. Regeringen beslutade att underteckna avtalet . Själva undertecknandet ägde rum i med förbehåll för godkännande. Även , och undertecknade avtalet . Avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning Avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning är öppet för anslutning av varje nordisk och baltisk stat som också är en avtalsslutande medlemsstat till domstolsavtalet. Avtalets formulering är alltså sådan att och skulle kunna ansluta sig senare om de skulle ompröva sina beslut. Avtalet innebär att parterna gemensamt ska begära att den enhetliga patentdomstolen inrättar en nordisk-baltisk regional avdelning i enlighet med artikel 18.1 i domstolsavtalets stadga (artikel 1). En regional avdelning får hålla förhandlingar på olika platser enligt artikel 7.5 i domstolsavtalet. Med stöd av denna bestämmelse har parterna kommit överens om att parterna ska möjliggöra detta och att faciliteter för dessa ändamål ska tillhandahållas i respektive stat (artikel 2). Kostnaderna för sådana faciliteter, vilket även inkluderar kostnader för nödvändigt administrativt stöd, ska bäras av respektive stat (artikel 3). Parterna har vidare kommit överens om att ange engelska som enda rättegångsspråk vid den regionala avdelningen. 2013/14:89 ning kommer att tillhandahållas i enlighet med domstolsavtalet och rättegångsreglerna för den enhetliga patentdomstolen (artikel 4). Sätet för avdelningen, som också ska fungera som underavdelning till domstolens huvudsakliga kansli, ska placeras i . Samtliga kostnader för sätet och kansliverksamheten som inte täcks av budgeten för den enhetliga patentdomstolen ska täckas av (artikel 5). De kostnader som ska bära är främst hänförliga till lokaler, drift och förvaltning. Under en inledande övergångsperiod ska även täcka lönekostnaderna för sätets administrativa stödpersonal. Tvister om tolkningen eller tillämpningen av avtalet ska avgöras genom förhandling mellan parterna (artikel 6). Varje part kan frånträda avtalet genom ett närmare angivet förfarande. Den omständigheten att en part frånträder avtalet leder inte till att den regionala avdelningen upphör att existera (artikel 7). Som nämns ovan kan varje nordisk och baltisk stat, som också är en avtalsslutande medlemsstat till domstolsavtalet, närsomhelst ansluta sig genom att ge in en begäran om det till övriga parter (artikel 8). Avtalet ska godkännas av parterna i enlighet med deras respektive nationella procedurer och det träder i kraft när två parter, varav är en, har godkänt avtalet och ratificerat domstolsavtalet. Parterna ska meddela varandra när nödvändiga nationella procedurer för godkännande har fullgjorts. Avtalets ikraftträdande är beroende av att domstolsavtalet har trätt i kraft (artikel 9). bör tillträda avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning Regeringens målsättning är att skapa så bra förutsättningar som möjligt för en god tillgänglighet till domstolen för användare och en bibehållen hög patentkompetens. Att varken skulle inrätta en lokal avdelning eller ingå i en regional avdelning och i stället låta domstolens centrala avdelning hantera målen har aldrig varit ett alternativ för regeringen. Ett sådant alternativ skulle innebära att närheten till domstolen för svenska parter går förlorad. Vidare skulle det försvåra svenska domares, advokaters, patentombuds och andra experters möjligheter att arbeta i eller vid domstolen. Den fråga som har övervägts är i stället valet mellan en regional och en lokal avdelning. Regeringen ser klara fördelar med en regional avdelning. Regeringen har inom ramen för referensgrupp för patenträtt fortlöpande informerat svenska användare om förhandlingarna med de nordiska och baltiska medlemsstaterna. Flera organisationer har gett in skriftliga synpunkter till . Bland annat har och gemensamt gett in en skrift i vilken organisationerna uttrycker ett tydligt stöd för en nordisk-baltisk regional avdelning. stöder i huvudsak det avtal som undertecknats, medan och Företagarna inte har tagit ställning till vilket alternativ bör välja med hänsyn bl.a. till att det är för oklart vilket alternativ som ger bäst förutsättningar för att bevara svensk domarkompetens. Regeringen konstaterar att genom att flera medlemsstater går samman och inrättar en regional avdelning uppnås ett större målunderlag än om var och en inrättar en lokal avdelning. Ett större målunderlag ger en bättre möjlighet att bibehålla en hög kompetens på avdelningen, vilket i sin tur bidrar till större effektivitet och högre kvalitet. En regional avdelning kan också förväntas ge en större kostnadseffektivitet för den enhetliga patentdomstolen. Exempelvis behöver sannolikt ett totalt sett mindre antal domare och administrativ personal anställas än om varje land upprättar en egen lokal avdelning. Det ligger i svenskt intresse att hålla kostnaderna för domstolen så låga som möjligt, eftersom domstolens kostnader kommer att påverka domstolsavgifternas storlek. Vidare ger en regional avdelning större möjligheter för svenska domare att arbeta i den nya patentdomstolen. Till detta bidrar domstolsavtalets regler om sitsarnas sammansättning. Enligt domstolsavtalet ska två av tre domare i en sits vid en regional avdelning komma från regionen medan det för en svensk lokal avdelning endast skulle medges en svensk domare per sits. Enligt det avtal som undertecknats ska den regionala avdelningens säte placeras i . Härigenom uppnås en närhet till en så stor del av svenska användare som möjligt som den kompetens på patentområdet som finns i kan utnyttjas. Avdelningen ska vara operativ direkt när domstolsavtalet träder i kraft och det kommer alltså inte finnas någon startsträcka där kompetens kan tillförsäkras genom utbildning eller träning. Regeringen bedömer därför att det är viktigt att i så stor utsträckning som möjligt utnyttja befintlig kompetens, t.ex. genom en samlokalisering med , som handlägger i princip samtliga patentmål i . Det engelska språket kommer enligt avtalet att vara det enda rättegångsspråket vid den nordisk-baltiska regionala avdelningen. Det är viktigt att kunna erbjuda en effektiv och rättssäker domstolsprocess. Domarna i avdelningen kommer att ha olika nationaliteter och det är nödvändigt att rättegångsspråket är ett språk som dessa kan förstå och arbeta på. Den valda lösningen kommer visserligen att innebära att parter kan komma att behöva processa på ett annat språk än sitt eget. Parterna kommer dock att företrädas av en advokat eller ett patentombud som förväntas kunna förstå och arbeta på engelska. Vidare kommer tolkning och översättning att tillhandahållas i enlighet med domstolsavtalet och rättegångsreglerna för den enhetliga patentdomstolen. Regeringen gör bedömningen att de bästa förutsättningarna för användarna och för att bibehålla hög patentkompetens skapas genom att tillträder avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning med säte i och med engelska som rättegångsspråk. Som nämns i avsnitt 3 har det endast ingått i uppdrag att analysera vilka rättsliga och praktiska åtgärder, inklusive organisatoriska, som behöver vidtas för att ska kunna delta i en regional avdelning alternativt upprätta en egen lokal avdelning. Utredningens bedömning, som regeringen instämmer i, är att det inte krävs någon nationell reglering. Enligt 9 kap. 8 § andra stycket regeringsformen får regeringen inte, utan att har medgett det, ta upp lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten. Avtalet om inrättande av en nordisk-baltisk regional 2013/14:89 avdelning innehåller förpliktelser för att täcka kostnaderna för avdelningens säte och dess kansliverksamhet som inte ryms inom ramen för den enhetliga domstolens budget. Avtalet behöver således godkännas av . 9 Frist för att ge in prioritetshandlingar Regeringens förslag: Om åberopade prioritetshandlingar inte kommit in , ska patentmyndigheten underrätta sökanden och ge denne möjlighet att ge in handlingarna från underrättelsen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens (se betänkandet s. 103). Remissinstanserna: Med ett undantag tillstyrker remissinstanserna förslaget eller har ingen invändning mot det. PRV och Kungl. tekniska högskolan framhåller särskilt förslagets fördelar. avstyrker det, då underlag för att bedöma de administrativa kostnaderna saknas. Skälen för regeringens förslag: Den som har lämnat in en patentansökan i en stat som är ansluten till för skydd av den industriella äganderätten () får lämna in en patentansökan avseende samma uppfinning i en annan stat och begära prioritet från den tidigare ansökan. Den första ansökan kallas prioritetsgrundande ansökan. Den senare ansökan anses vara gjord med den första. Den dag den första ansökan lämnades in kallas prioritetsdag. Att en ansökan har prioritet innebär att sökanden kan få företräde framför andra som ansöker om patent på samma eller en liknande uppfinning. Förutsatt att den senare patentansökan lämnas in inom tolvmånadersfristen har sökanden som huvudregel 16 månader från prioritetsdagen på sig att begära prioritet för den senare ansökan. Om den tidigare ansökan har getts in till en patentmyndighet i en annan till ansluten stat, ska sökanden för att få prioritet enligt svensk rätt ge in bevis om sökandens namn och om ingivningsdagen för den prioritetsgrundande ansökan. Sökanden ska även ge in en kopia av den tidigare ansökan till PRV. Detta ska ske utan föreläggande från PRV. Följden av att det inte sker är att rätten till prioritet går förlorad. Enligt Patenträttskonventionen (, PLT) med tillämpningsföreskrifter får en fördragsslutande stat kräva att ett prioritetsdokument ges in inom en tidsfrist från prioritetsdagen; om sökanden inte uppfyller kravet ska patentmyndigheten underrätta sökanden samt ge denne möjlighet att uppfylla kraven och yttra sig inom en tidsfrist som ska vara för underrättelsen. Den nuvarande regleringen i patentlagen ger inte utrymme att underrätta en sökande om en åberopad men inte ingiven prioritetshandling och ge denne möjlighet att skicka in en sådan . Som utredningen anger finns det fördelar med att patentlagen bättre anpassas till Patenträttskonventionen. Det skulle öka rättssäkerheten för sö- Dessutom skulle det ge PRV rätt att fullt ut ansluta sig till den internationella databas för prioritetshandlingar som utvecklats mellan Prop. 2013/14:89 () och samarbetande pa- Det skulle i sin tur ge praktiska fördelar för sökanden. Som det är kan PRV i databasen nämligen bara ladda upp en prioritetsgrundande ansökan som gjorts hos PRV; verket får inte ladda ned (hämta) prioritetsdokument som laddas upp av utländska patentmyndigheter. Med ändringen blir även nedladdning möjlig. Det innebär att både sökande och PRV har möjlighet att i ökad utsträckning arbeta digitalt i stället för att hantera pappersdokument. Om den nedladdande patentmyndigheten i detta samarbete av någon anledning inte lyckas hämta ett åberopat prioritetsdokument, ska myndigheten enligt riktlinjerna för samarbetet underrätta sökanden om detta och ge denne från underrättelsen att se till att myndigheten får tillgång till dokumentet. En patentmyndighet som vill ansluta sig fullt ut till samarbetet måste uppfylla riktlinjerna. För PRV blir det möjligt genom den föreslagna ändringen. Med anledning av synpunkten från om att det saknas underlag för att bedöma de administrativa kostnaderna konstaterar regeringen att PRV:s fulla anslutning till det digitala samarbetet ger sökanden en möjlighet att slippa de kostnader som är förenade med att ge in prioritetsdokument i pappersversion till patentverk i olika länder. En sådan underrättelse från PRV som föreslås innebär inte att en sökande behöver vidta några åtgärder. Om en sökande väljer att ge in handlingar som en följd av PRV:s underrättelse – och har en begränsad kostnad för det – så är det för att uppnå fördelen av att kunna åberopa prioritet (se även avsnitt 11). Med undantag för har ingen remissinstans någon invändning mot utredningens förslag. Som utredningen föreslår bör patentlagen ändras så att PRV ska underrätta en sökande som inte ger in prioritetshandlingar och ge denne möjlighet att göra detta. Regeringens förslag: Lagändringarna, förutom ändringarna om prioritetshandlingar och översättning, ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Ändringarna om prioritetshandlingar och översättning ska träda i kraft . Äldre bestämmelser om en översättnings rättsliga betydelse ska gälla i fråga om europeiska patentansökningar som getts in och europeiska patent som meddelats före ikraftträdandet. I fråga om sådana patentansökningar och patent ska även de upphävda bestämmelserna om rättelse av översättningar gälla. Utredningens förslag: Den lagändring som avser prioritetshandlingar ska träda i kraft . I övrigt ska lagändringarna träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Det föreslås ingen övergångsbestämmel- 2013/14:89 Remissinstanserna: Få remissinstanser uttalar sig i frågorna. anser att även den ändring som gäller översättningars rättsliga betydelse ska träda i kraft tidigare än de ändringar som föreslås med anledning av patentförordningen och domstolsavtalet. Skälen för regeringens förslag: Tillämpningen av patentförordningen, översättningsförordningen och domstolsavtalet är sammankopplad. Patentförordningen och översättningsförordningen har trätt i kraft. De ska dock tillämpas först den dag då domstolsavtalet träder i kraft. träder i kraft i den fjärde månaden efter deponeringen av det trettonde ratifikationsinstrumentet, förutsatt att , och finns bland de stater som då har ratificerat avtalet (se artikel 89.1 i domstolsavtalet och överväganden om I- förordningen i avsnitt 7). Det kommer inte att ske . Det enhetliga patentsystemet kommer att tillämpas i ökad utsträckning i takt med att de avtalsslutande medlemsstaterna ratificerar domstolsavtalet; ett europeiskt patent med enhetlig verkan gäller bara i förhållande till de stater där den enhetliga patentdomstolen har fått exklusiv behörighet. Avsikten är att de lagändringar som föreslås med anledning av patentförordningen och domstolsavtalet ska träda i kraft som det enhetliga patentsystemet blir tillämpligt i . Eftersom det inte nu går att avgöra tidpunkten för detta, föreslår regeringen att dessa lagändringar ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. När det gäller lagändringarna om prioritetshandlingar och översättning saknas det skäl att vänta med ikraftträdandet. Eftersom de inte kräver något särskilt förberedelsearbete hos PRV eller någon annan, bör de kunna träda i kraft . Det är lämpligt att de nya bestämmelserna om översättning knyts till en tydlig tidpunkt i fråga om både europeiska patentansökningar och europeiska patent. Därför föreslår regeringen övergångsbestämmelser som kopplar tillämpligheten till händelser som är enkla att konstatera. Det föreslås att hittillsvarande bestämmelser om översättningars rättsliga betydelse ska gälla i fråga om ansökningar för vilka det europeiska patentverket har fastställt en ingivningsdag som ligger före ikraftträdandet och i fråga om europeiska patent för vilka det europeiska patentverket före ikraftträdandet har kungjort sitt beslut att bifalla ansökan. I fråga om sådana patentansökningar och patent bör dessutom de upphävda bestämmelserna om rättelse av översättningar fortsatt gälla. innehåller övergångsbestämmelser (artikel 83) som påverkar innehållet i de föreslagna lagändringarna, t.ex. om svenska domstolars behörighet (57 e, 59 b, 65 och 65 a §§). Den skadeståndsbestämmelse som föreslås ska enligt allmänna skadeståndsrättsliga principer tillämpas på skadefall som inträffar efter dess ikraftträdande (se prop. 1972:5 s. 593). Den kräver ingen särskild övergångsbestämmelse. Inte heller lagändringarna i övrigt med anledning av det enhetliga patentsystemet kräver några övergångsbestämmelser i denna lag. Regeringens bedömning: De föreslagna ändringarna angående priori- tetsdokument och den rättsliga betydelsen av en översättning bedöms innebära besparingar och öka rättssäkerheten för den som ansöker om respektive innehar ett patent. De föreslagna lagändringarna bedöms inte medföra några kostnader för det allmänna. Ett tillträde till avtalet om en nordisk-baltisk regional avdelning be- döms inte få några direkta offentligfinansierade effekter. Utredningens bedömning överensstämmer i allt väsentligt med rege- ringens (se betänkandet s. 110 f.). Remissinstanserna: Få remissinstanser har några synpunkter. rådet, som endast bedömt de begränsade förslag som inte föranleds av EU-förordningarna, avstyrker förslaget med anledning av att det saknas underlag för att bedöma de administrativa kostnaderna. anser att den nya skadeståndsordning som föreslås inte kan antas rymmas inom myndighetens nuvarande anslag. Skälen för regeringens bedömning: De frågor som behandlas i pro- positionen omfattar i huvudsak två EU-förordningar och ett mellanstat- Förordningarnas och domstolsavtalets ikraftträdande och tillämpning är i sig inte beroende av de föreslagna ändringarna. I den delen är regering- ens förslag begränsade till nödvändiga lagändringar till följd av rätts- De som berörs av de föreslagna ändringarna är främst enskilda som Förslaget om att PRV ska underrätta en sökande som inte har gett in prioritetshandlingar och ge denne tillfälle att ge in handlingarna är avsett att förbättra handläggningen och främja samarbetet med utländska Ändringen innebär att fullt ut kan ansluta sig till ett system där patentmyndigheten kan ta fram prioritetsdokument ur en Sökanden kan då slippa att ge in prioritetsdokument i pappersform till alla aktuella patentmyndigheter, vilket kan innebära besparingar för både sökande och patentmyndigheten samt ökad rättssäkerhet för sökande (se avsnitt 9). Förslaget att handlingar om europeiskt patent ska gälla i lydelsen på handläggningsspråket syftar till att öka rättssäkerheten. När bara en lydelse av patentkraven bestämmer patentets skyddsomfång minskar tolknings- utrymmet och osäkerheten om patentet. Patenthavaren kan också utgå från att samma patentskydd gäller i olika länder och att det alltså inte finns någon risk för att det här begränsas av en bristfällig översättning. kommer allmänheten även i fortsättningen att kunna skapa sig en generell uppfattning om vad patentet omfattar utan att behöva läsa några handlingar på engelska, franska eller tyska, eftersom den centrala delen av patentet – patentkraven – fortfarande kommer att finnas i svensk översättning (se avsnitt 6). De föreslagna ändringarna bedöms inte påverka vare sig domstolarnas eller PRV:s arbete i någon nämnvärd omfattning.