prop · H103171 · 2014-03-11 00:00:00 — Fiber bildad av en alifatisk mättad hydrokarbonlinjär makromolekyl där en kolatom av två har en metylsidokedja i isotaktisk disposition och utan vidare Fiber bildad av linjära makromolekyler som i kedjan har den återkommande ureylen (NH-CO-NH) funktionella gruppen Fiber bildad av linjära makromolekyler bestående av kedjor med den L 272/14 Europeiska unionens officiella tidning Fiber bildad av linjära makromolekyler vars kedja utgörs av polyvinylalkohol med olika nivåer av acetalisation Fiber bildad av akrylonitril terpolymer, en klorerad vinylmonomer och en tredje vinylmonomer av vilken ingen utgör så mycket som av den totala Elastisk fiber som består av naturlig eller syntetisk polyisopren eller som består av en eller flera diener, polymerade med eller utan en eller flera vinylmonomerer och som, när den sträcks till sin ursprungliga längd och när den sedan släpps, snabbt i stort sett återtar sin ursprungliga Elastisk fiber som består av minst 85 viktprocent segmenterad polyuretan och som, när den sträcks till sin ursprungliga längd och när den sedan släpps, snabbt i stort sett återtar sin ursprungliga längd Fiber gjord av glas Fiber som bildas genom interaktion mellan två eller fler kemiskt åtskilda linjära makromolekyler i två eller fler separata faser (med högst 85 viktprocent) som innehåller estergrupper som dominerande funktionell enhet () och som, efter lämplig behandling då den sträcks till en och en halv gånger sin ursprungliga längd och när den sedan släpps fri snabbt i stort sett återtar sin ursprungliga längd Fiber som till minst 95 viktprocent består av delvis tvärbundna makromolekyler uppbyggda av eten och minst en annan alken och som, då den sträcks till en och en halv gånger sin ursprungliga längd och sedan släpps fri, snabbt i stort sett återtar sin ursprungliga längd Fiber som till minst 85 viktprocent bildas av tvärbundna makromolekyler Fibrer från diverse eller nya material som inte är medtagna på ovanstående material som fibrerna består av, t.ex. metall (metallisk, metalliserad), asbest, papper, följt eller inte följt av ordet Europeiska unionens officiella tidning L 272/15 Minimikrav för teknisk dokumentation som ska inkluderas i ansökan om en ny benämning av en textilfiber (som avses i artikel 6) Teknisk dokumentation som ska åtfölja en ansökan om att införa en ny benämning på en textilfiber i bilaga I, i enlighet med artikel 6, ska innehålla minst följande information: 1.Den föreslagna benämningen för textilfibern: Den föreslagna benämningen ska ha ett samband med den kemiska sammansättningen och när så är lämpligt ge information om fiberns egenskaper. Den föreslagna benämningen får inte vara skyddad av några immateriella rättig heter eller knuten till tillverkaren. 2.Den föreslagna definitionen av textilfibern: De egenskaper som anges i definitionen av den nya textilfibern, t.ex. elasticitet, ska gå att kontrollera med provnings metoder som ska åtfölja den tekniska dokumentationen tillsammans med analysresultaten. 3.Identifikation av textilfibern: kemisk formel, skillnader gentemot befintliga textilfibrer och i tillämpliga fall detaljerade uppgifter såsom smältpunkt, densitet, brytningsindex, brännbarhetsegenskaper och FTIR-spektrum. 4.Förslag på godtagbar tolerans för användning vid beräkningen av fibersammansättningen. 5.Tillräckligt utvecklade identifierings- och kvantifieringsmetoder, inklusive experimentella data: Sökanden ska utvärdera möjligheten av att använda de metoder som förtecknas i bilaga VIII eller de harmoniserade standarder som ska införas i den bilagan för att analysera de mest sannolika kommersiella blandningarna av den nya textilfibern med andra textilfibrer och ska föreslå minst en av dessa metoder. För de metoder eller harmoniserade standarder där textilfibern kan betraktas som en olöslig komponent ska sökanden utvärdera korrektionsfaktorer för den nya textilfiberns vikt. Alla experimentella data ska bifogas ansökan. Om de metoder som anges i denna förordning inte är lämpliga, ska sökanden motivera detta och föreslå en annan metod. Ansökan ska innehålla alla experimentella data för den föreslagna metoden. Dokumentationen ska innehålla data om metodens tillförlitlighet, stabilitet och repeterbarhet. 6.Tillgängliga vetenskapliga fakta om eventuella allergiska reaktioner eller andra negativa konsekvenser för människors hälsa till följd av den nya textilfibern, inbegripet resultat av tester som gjorts i detta syfte i enlighet med relevant unionslagstiftning. 7.Ytterligare information till stöd för ansökan: produktionsprocess, relevans för konsumenten. Tillverkaren eller annan person som handlar för dennes räkning ska tillhandahålla representativa prover på den nya rena fibern och de berörda fiberblandningarna för validering av de föreslagna identifierings- och kvantifieringsmetoderna. Kommissionen får begära kompletterande prover på de berörda fiberblandningarna av tillverkaren eller den person som handlar för dennes räkning. L 272/16 Europeiska unionens officiella tidning Beteckningar som avses i artikel 8.1 På bulgariska: необработена вълна På spanska: lana virgen eller lana de esquilado På tjeckiska: střižní vlna På danska: ren, ny uld På tyska: Schurwolle På estniska: uus vill På grekiska: παρθένο μαλλί På engelska: fleece wool eller virgin wool På franska: laine vierge eller laine de tonte På iriska: olann lomra På italienska: lana eller lana di tosa På lettiska: pirmlietojuma vilna eller cirptā vilna På litauiska: natūralioji vilna På ungerska: élőgyapjú På maltesiska: suf verġni På nederländska: scheerwol På polska: żywa wełna På portugisiska: lã virgem På rumänska: lână virgină På slovakiska: strižná vlna På slovenska: runska volna På finska: uusi villa På svenska: ny ull. Europeiska unionens officiella tidning L 272/17 Särskilda bestämmelser för etikettering och märkning av vissa textilprodukter (som avses i artikel 13) Bestämmelser om etikettering och märkning Fibersammansättningen ska anges på etiketten och märkningen genom en materialbeskrivning av hela produkten eller för de delar som räknas upp, antingen i sin helhet eller separat: Kupornas och bakstyckets ytas inre och yttre tyg. b) Korsetter och gördlar Framstycket, bakstycket och sidostyckenas delar. Kupornas ytas inre och yttre tyg, fram- och bakstyckenas styva delar och Korsettartiklar som inte räknas upp Fibersammansättningen ska anges genom en materialbeskrivning av hela pro dukten eller av dess olika delar, antingen i sin helhet eller separat. märkning ska inte vara obligatorisk för delar som svarar för av produktens totalvikt. Den separata etiketteringen och märkningen av olika delar av korsettartiklar ska vara sådan att konsumenten lätt kan förstå vilken produktdel informatio nen på etiketten eller märkningen avser. Fibersammansättningen ska redovisas för produkten i dess helhet och får anges genom separata materialbeskrivningar dels av bastyget, dels av de etsnings Dessa beståndsdelar ska namnges. Fibersammansättningen ska redovisas för produkten i dess helhet och kan anges genom separata materialbeskrivningar av bottentyget, respektive broder Dessa komponenter ska namnges. Sådan etikettering eller märkning är endast obligatorisk för de broderade delar som täcker av pro Garner som består av en kärna Fibersammansättningen ska redovisas för produkten i dess helhet och får anges omspunnen med olika fibrer och genom separata materialbeskrivningar av den inre delen och höljet. som på detta sätt tillhandahålls beståndsdelar ska namnges. Sammet och plysch eller textilier Fibersammansättningen ska anges för produkten i dess helhet. som liknar sammet eller plysch består av en tydlig baksida och en framsida av olika fibrer, får sammansätt ningen anges separat för dessa båda beståndsdelar. Golvbeläggningar och mattor, vars Fibersammansättningen behöver endast anges för ovansidan. undersida och ovansida består av L 272/18 Europeiska unionens officiella tidning Textilprodukter för vilka etikettering eller märkning inte är obligatorisk (som avses i artikel 17.2) 2.Klockarmband av textila material 4.Vadderade grytlappar av textila material 8.Muffar, ej av plysch 12.Tyg som tjänar som underlag samt förstyvningar 13.Gamla, omgjorda textilprodukter där detta särskilt anges 15.Emballage, inte nytt och sålt som sådant 16.Textila inslag i lädervaror och sadelmakeri 17.Reseffekter av textila material 18.Färdiga och icke färdiga handbroderade väggprydnader och material för framställning av dessa, inklusive brodergarn som säljs separat från stramaljen och som saluförs enbart för att användas till sådana väggprydnader 20.Knappar och spännen, överklädda med textila material 21.Bokomslag i textila material 23.Textila delar av fotbeklädnader 24.Smådukar som har flera beståndsdelar och en yta som inte överstiger Europeiska unionens officiella tidning L 272/19 29.Tygfodral för glasögon, cigaretter och cigarrer, tändare och kammar 30.Fodral för mobiltelefoner och bärbara mediaspelare med en yta som inte överstiger 31.Skyddsartiklar för sport med undantag för handskar 35.Engångsartiklar med undantag för vadd av cellulosamaterial 36.Textilprodukter som omfattas av reglerna i den europeiska farmakopén och för vilka det finns en hänvisning till dessa regler, bandage av icke-engångstyp för medicinskt och ortopediskt bruk samt ortopediska textilprodukter i allmänhet 37.Textilprodukter, inklusive tågvirke, rep och snören (om inte annat följer av nr 12 i bilaga VI), som normalt är avsedda a)att användas som delar av utrustningen vid tillverkning och beredning av varor, b)att införlivas med maskiner, med installationer (t.ex. för uppvärmning, luftkonditionering eller belysning), med hushållsapparater och andra liknande apparater, med fordon och andra transportmedel eller för att driva, un derhålla och utrusta dessa, med undantag för presenningar och motorfordonstillbehör av textilt material som säljs separat från fordonet 38.Textilprodukter för skydds- och säkerhetsändamål som t.ex. säkerhetsbälten, fallskärmar, flytvästar, fallskärmar för nödsituationer, brandbekämpningsapparater, skottsäkra västar och särskilda skyddskläder (t.ex. för skydd mot eld, kemiska substanser eller andra säkerhetsrisker) 39.Uppblåsbara tält o.d. (t.ex. sporthallar, utställnings- eller lagerlokaler), förutsatt att information om prestanda och teknisk specifikation för dessa produkter lämnas L 272/20 Europeiska unionens officiella tidning Textilprodukter för vilka en gemensam etikett är tillräcklig (som avses i artikel 17.3) 4.Garneringsband, spetskragar o.d. 11.Nya förpackningar, sålda som sådana 12.Paketsnören och tvinnat garn för jordbruksändamål, snören, tågvirke och rep förutom de som omfattas av nummer 37 i bilaga V (*) 15.Nät för hårknutar och hår 16.Slipsar och flugor för barn 17.Haklappar, tvättvantar och tvättlappar 18.Sömnads-, stopp- och brodergarner som säljs i små kvantiteter (eller mindre) i detaljhandeln 19.Band för gardiner, rullgardiner och jalusier (*)För de produkter som omfattas av detta nummer och som säljs i tillskurna längder ska den gemensamma märkningen vara den som gäller för rullen i dess helhet. Tågvirke och rep som faller under denna punkt innefattar sådant som används inom bergsklättring och vattensport. Europeiska unionens officiella tidning L 272/21 Delar som inte ska beaktas vid bestämning av fibersammansättningen (som avses i artikel 19.2) Delar som är undantagna Icke-textila delar, stadkanter, etiketter och märkningar, kantband och gar neringar som inte är en väsentlig del av produkten, knappar och spännen överklädda med textilt material, tillbehör, dekorationer, band som inte är elastiska, elastisk tråd och resårband anbringade på speciella och avgränsade ställen på produkten samt synliga, urskiljbara och rent dekorativa och fibrer med antistatisk effekt som är underkastade bestämmelserna i artikel 10. Fettsubstanser, bindemedel, förtyngningsmedel och andra appretyrmedel, impregneringsmedel, hjälpmedel vid infärgning och tryckning samt andra medel för behandling av textilprodukter. Alla delar bortsett från slitytan. Binde- och fyllnadsvarp och väft som inte ingår i slitytan. Binde- och fyllnadsvarp och väft som inte ingår i tygets rätsida. Ytterligare elastiska garner som används i muddar och förstyvningar och för stärkningar av tå och häl Ytterligare elastiska garner som används i linningar och förstyvningar och förstärkningar av tå och häl g) Andra textilprodukter än de Förstyvningar eller tyg som tjänar som underlag, mellanlägg och förstärkning, nämns i b–f mellanfoder och canvasstoffering, sytråd och förbindelsetråd, om de inte er sätter varpen och/eller väften i tyget, vadderingar som inte fyller någon isole rande funktion och, om inte annat följer av artikel 11.2, foder. För denna bestämmelse gäller att materialet i textilprodukter som tjänar som underlag för rätsidan, särskilt i filtar och dubbelvävda tyger, i baksidan på sammet och plysch och besläk tade produkter, inte ska betraktas som underlag som ska avlägsnas, förstyvningar och förstärkningar är de garner eller tyger som anbringas på speciella och avgränsade ställen på textilprodukter för att förstärka dem eller göra dem styva eller tjocka. L 272/22 Europeiska unionens officiella tidning Metoder för kvantitativ analys av binära och ternära textilfiberblandningar (som avses i artikel 19.1) I.Framtagning av analysprov och provexemplar för bestämning av fibersammansättningen i textilprodukter Detta kapitel innehåller förfaranden för framtagandet av analysprov av lämplig storlek för förbehandling avseende kvantitativ analys (dvs. högst ) från laboratorieprov samt för urval av provexemplar från de analysprov som har förbehandlats för att avlägsna fiberfrämmande ämnen (1). den materialmängd som ska bedömas på grundval av en serie provningsresultat. Det kan till exempel omfatta allt material i en tygleverans: allt tyg som är vävt vid en särskild bom; en garnleverans, en bal eller en grupp balar av råfiber. del av parti som kan antas vara representativt för hela partiet och som finns tillgängligt i laboratoriet. Det ska ha en storlek och beskaffenhet som är tillräcklig för att utjämna variationer i partiet och för att underlätta hanteringen i laboratoriet (2). den del av laboratorieprovet som är föremål för förbehandling för att avlägsna fiberfrämmande ämnen och från vilket provexemplar tas. Analysproven ska ha en storlek och beskaffenhet som är tillräcklig för att utjämna varia tioner i laboratorieprovet (3). den del av materialet som behövs för ett enskilt provningsresultat och som valts ut från analysprovet. Analysprov ska tas på sådant sätt att det är representativt för laboratorieprovet. Provexemplar ska tas från analysprovet på sådant sätt att vart och ett är representativt för analysprovet. 4.PROVTAGNING AV LÖSA FIBRER Analysprovet erhålls genom att man slumpvis tar knippen från laboratorieprovet. Blanda noga hela analysprovet med hjälp av en laboratoriekarda (4). Låt floret eller blandningen, även lösa fibrer och de fibrer som fastnat på utrust ningen som använts vid blandningen, genomgå en förbehandling. Välj sedan ut provexemplar i proportion till respektive massa från floret eller fiberblandningen, från de lösa fibrerna och från fibrerna som fastnat på utrust ningen. Om kardfloret inte har förändrats under förbehandlingen väljs provexemplaren ut på det sätt som beskrivs i punkt 4.2. Om kardfloret har förändrats under förbehandlingen väljs varje provexemplar ut genom att man slumpvis avlägsnar minst 16 små knippen av lämplig och ungefär samma storlek som sedan kombineras. 4.2Orienterat fibermaterial (kardflor, fiberband, förgarn) Ur slumpvis valda delar av laboratorieprovet tas minst tio tvärsnitt, vardera ca . Låt detta analysprov genomgå förbehandling. Sätt ihop tvärsnitten igen genom att placera dem sida vid sida. Ett provexemplar erhålls genom att ett tvärsnitt tas ut av de tio samlade längderna. (1) I vissa fall är det nödvändigt att förbehandla det enskilda provexemplaret. (2) För färdigtillverkade och bearbetade varor, se punkt 7. (3) Se punkt 1. (4) Laboratoriekardan kan ersättas med en fiberblandare, eller också kan fibrerna blandas enligt delnings- och kasseringsmetoden. Europeiska unionens officiella tidning L 272/23 5.1Garn i förpackning eller Ta prov från samtliga förpackningar i laboratorieprovet. Ta ut lämpliga, lika långa, löpande längder från varje förpackning antingen genom upphaspling av med samma antal trådar (1) eller på annat sätt. Förena längderna antingen till en härva eller en fibersträng så att ett analysprov erhålls och se till att längderna från varje förpackning i härvan eller fibersträngen är lika långa. Från analysprovet tas provexemplar genom att en bunt trådar med samma längd skärs ut från härvan eller fiber strängen varvid man ser till att bunten innehåller samtliga trådar i provet. Om tex är t och antalet förpackningar som tagits ur laboratorieprovet är n, blir längden på från varje förpackning 106/nt cm för att erhålla ett analysprov om . Om nt är stort, det vill säga över 2 000, kan man göra en tyngre härva som skärs av på två ställen så att en fibersträng med lämplig massa bildas. Ändarna på en fibersträng ska knytas ordentligt före förbehandlingen och provexemplar ska tas på visst avstånd från ändarna. Ta analysprov genom att från slutet på varpen klippa av en längd, innehållande samtliga trådar i varpen utom stadkantstrådarna. Bind ihop trådbunten i ena ändan. Om provet är för stort för förbehandling delas det i två eller flera delar. Varje del knyts ihop före förbehandlingen och förbehandlas var för sig. Delarna läggs sedan ihop igen. Från analysprovet tas ett provexemplar ut genom att en lämplig längd innehållande alla trådarna skärs ut från den ände som inte är hopbunden. För varp med n trådar med längdvikten t tex blir längden på ett provex emplar med massan 105/nt cm. 6.1Ur ett laboratorieprov bestående av ett enda stycke av tyget: Klipp en diagonal remsa från hörn till hörn. Denna remsa ska utgöra analysprov. För ett analysprov med massan x g krävs en remsa med ytan x104/G cm2 där G är remsans vikt i g/m2. Förbehandla remsan och skär den sedan i hela sin längd i fyra lika stora bitar, som läggs ovanpå varandra. Provexemplar ska tas genom att man skär genom alla lagren, så att varje provexemplar innehåller ett lika långt stycke från varje lager. Om tyget har ett invävt mönster ska analysprovet vara brett nog, mätt parallellt med varpen, för att innehålla minst en mönsterrapport. Om detta villkor uppfylls och remsan då är för stor för att behandlas i ett stycke klipps hela remsan i lika stora bitar som förbehandlas separat och sedan läggs ovanpå varandra innan provexemplaret tas ut varvid man ser till att identiska mönsterinslag inte sammanfaller. 6.2Ur laboratorieprov bestående av flera stycken Behandla varje stycke enligt 6.1 och ange resultaten för varje stycke separat. 7.PROVTAGNING AV FÄRDIGTILLVERKADE OCH BEARBETADE PRODUKTER Laboratorieprovet består vanligtvis av en komplett färdigtillverkad eller bearbetad produkt eller en representativ del av en sådan. I de fall då alla delarna av produkten inte har samma sammansättning bestäms de olika delarnas procentandel för att kontrollera överensstämmelse med artikel 11. Ta ut ett analysprov som är representativt för den del av den färdigtillverkade eller bearbetade produkten vars sammansättning måste framgå av märkningen. Om produkten har flera märkningar tas de analysprov ut som är representativa för varje del med en viss märkning. Om den produkt vars sammansättning ska bestämmas inte är enhetlig kan det bli nödvändigt att ta analysprov från varje del av produkten och att bestämma de relativa proportionerna för de olika delarna i relation till hela produkten. (1) Om förpackningarna kan monteras i en lämplig ram kan flera avhasplas . L 272/24 Europeiska unionens officiella tidning Därefter beräknas procentandelarna med beaktande av de relativa proportionerna av de provade delarna. Ta sedan ut provexemplar som är representativa för de förbehandlade analysproven. II.Introduktion till metoder för kvantitativ analys av textilfiberblandningar Metoderna för kvantitativ analys av fiberblandningar baseras på två grundprocesser: och kemisk separation av fibrer. När så är möjligt ska den separationsmetoden användas, eftersom den i allmänhet ger exaktare resultat än den kemiska metoden. Den metoden kan användas för alla textilier där de ingående fibrerna inte bildar en intim blandning, t.ex. för garner med flera ingående komponenter som vardera består av endast en fibertyp, eller för tyger där fibern i varpen och väften inte är densamma, eller för trikåväv som kan repas upp och som tillverkats av olika typer av garn. Metoderna för kemisk kvantitativ analys av textilfiberblandningar är i allmänhet baserade på selektiv upplösning av de enskilda komponenterna. När en komponent lösts ut, vägs återstoden och mängden upplöst material beräknas sedan på basis av viktförlusten. Allmänna anvisningar för analysmetoderna, oavsett fibersammansättning, ges i bilagans första del. Den delen ska därför användas tillsammans med den för varje särskild fiberblandning detaljerade beskrivningen av metoderna i bilagan. När analysmetoder som inte är baserade på selektiv upplösning används, ges en fullständig beskrivning i aktuellt avsnitt. Fiberblandningar under tillverkningsprocessen och, i mindre utsträckning färdiga textilvaror kan innehålla fiberfräm mande ämnen, t.ex. fetter, vaxer eller appreturer eller vattenlösliga ämnen, som antingen är naturligt förekommande eller har tillsatts för att underlätta tillverkningen. Fiberfrämmande ämnen måste avlägsnas före analysen. Av denna anledning finns också en metod medtagen för avlägsnandet av oljor, fetter, vaxer och vattenlösliga ämnen. Textilier kan dessutom innehålla hartser eller andra ämnen för att ge produkten vissa speciella egenskaper. Sådana ämnen, inklusive i vissa fall färgämnen, kan hindra reagensens inverkan på den komponent som ska lösas ut och/eller kan helt eller delvis försvinna med reagensen. Denna typ av tillsatta ämnen kan också förorsaka fel och ska därför avlägsnas innan provet analyseras. Om det är omöjligt att avlägsna dessa ämnen är metoderna för kvantitativ kemisk analys enligt denna bilaga inte längre tillämpliga. Färgämnen i färgade tyger anses vara i tyget ingående beståndsdelar och avlägsnas inte. Analyserna utförs på basis av torrvikten, och ett sätt att bestämma torrvikten beskrivs. Resultatet erhålls genom att man på varje fibers torrvikt tillämpar de godtagna toleranser som anges i bilaga IX. Innan en analys påbörjas måste alla i blandningen ingående fiberslag identifieras. Med vissa metoder kan den olösliga komponenten i en blandning delvis ha upplösts i reagensen som använts för att lösa upp den lösliga komponenten. När så är möjligt har sådana reagenser valts som har liten eller ingen effekt på olösliga fibrer. Om det är känt att viktförlust inträffar under analysen ska resultatet korrigeras. Korrektionsfaktorer för detta ändamål finns angivna. Dessa faktorer har bestämts genom försök vid flera laboratorier genom att fibrer som rengjorts genom förbehandling har behandlats med den för metoden lämpliga reagensen. Dessa korrektionsfaktorer är endast tillämpliga på opåverkade fibrer, varför andra korrektionsfaktorer kan behövas om fibermaterialet har påverkats före eller under behandlingen. De angivna metoderna gäller för enstaka bestäm ningar. Minst två bestämningar ska göras på separata provexemplar, både vid och kemisk separation. Som bekräftelse, såvida det inte är tekniskt omöjligt, rekommenderas användning av alternativa metoder, varigenom den komponent som skulle bli återstoden enligt standardmetoden löses ut först. Europeiska unionens officiella tidning L 272/25 METODER FÖR KVANTITATIV ANALYS AV VISSA BINÄRA TEXTILFIBERBLANDNINGAR Gemensamma anvisningar för metoderna för kvantitativ kemisk analys av fiberblandningar Tillämpningsområdet för varje metod anger på vilka fibrer metoden är tillämpbar.