prop · H103132 · 2014-02-24 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:132 Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition lämnas förslag till bestämmelser om rätt att få ut uppgifter ur sjömansregistret och om direktåtkomst ur samma register. Det föreslås också en bestämmelse om åldersgräns för att få ansöka om det läkarintyg som krävs för att få tjänstgöra ombord på fartyg. Författningsändringarna krävs för att genomföra bestämmelser dels i direktivet 2012/35/EU om ändring av direktiv /106/EG om minimikrav för utbildning för sjöfolk, dels i den internationella sjöfartsorganisationens konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (). Författningsändringarna föreslås träda i kraft . 2013/14:132 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i mönstringslagen (1983:929) .......................................................................... Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Direktivet 2008/106/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk, ändrat genom direktiv 2012/35/EU ........................................................................ Hantering av uppgifter i sjömansregistret ......................................... Rätt att få ut uppgifter ur sjömansregistret ......................... Direktåtkomst till sjömansregistret................................... Ålderskrav vid ansökan om läkarintyg ........................................... Kostnader och konsekvenser........................................................... Förslaget till lag om ändring i mönstringslagen (1983:929) ........................................................................ Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ................................................ Bilaga 1 och rådets direktiv /35/EU ........... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i mönstringslagen (1983:929), 2.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 2013/14:132 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i mönstringslagen (1983:929) Härigenom föreskrivs1 i fråga om mönstringslagen (1983:929) dels att 18 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 23 a och 23 b §§, av följande lydelse. Sjömän skall genomgå regel- Sjömän ska genomgå regel- en undersökning skall läkaren utfärda ett särskilt intyg. utfärda ett särskilt intyg (läkar- 2008/106/EG minimikrav på utbildning av sjö- folk (omarbetning)2, senast ändrat rådets direktiv /35/EU3, får endast utfärdas till den som har ansökt om ett sådant intyg efter det att han eller hon fyllt . För sjömän på fartyg som uteslutande används i inre fart får läkarundersökningen begränsas till syn- och hörselförmåga. Rätt att få uppgifter ur sjömansregistret om statusen på behörighetsbevis, intyg om erkännande, dispenser och certifikat har på begäran 1. en medlemsstat i EU eller en stat som har tillträtt den internationella sjöfartsorganisationens 1Jfr och rådets direktiv /35/EU av om ändring av direktiv /106/EG om minimikrav på utbildning av sjöfolk (EUT L 343, 14.12.2012, s. 78, Celex 32012L0035). 2EUT L 323, 3.12.2008, s. 33 (Celex 32008L0106). 3EUT L 343, 14.12.2012, s. 78 (Celex 32012L0035). konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (STCW- konventionen) när det gäller uppgifter som den staten behöver för att fullgöra sitt uppdrag enligt direktiv /106/EG eller STCW- konventionen, 2. ett fartygs ägare eller redare när det gäller uppgifter för att kontrollera utbildningen eller behörigheten hos sjömän som är anställda av ägaren eller redaren eller som någon av dem avser att anställa, 3. fackliga organisationer, 4. utbildningsanordnare, 5. bemanningsföretag, och Transportstyrelsen får medge direktåtkomst till den som har rätt att få uppgifter enligt 23 a § för sådana uppgifter som avses i den paragrafen. Denna lag träder i kraft . 2013/14:132 2.2 Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 22 kap. 3 a § samt rubriken närmast före 22 kap. 3 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha Sekretessen enligt 1 § första stycket 2 hindrar inte att uppgift lämnas till en enskild enligt vad 23 a § 2–5 mönstringslagen (1983:929). Sekretessen enligt 1 § andra stycket hindrar inte att uppgift i form av fotografisk bild av den enskilde lämnas till ett auktoriserat delgivningsföretag. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2010:1982. 2Senaste lydelse 2010:1982. Ärendet och dess beredning Inom utarbetades en promemoria med förslag till de lagändringar som krävs för att genomföra och rådets direktiv /35/EU av om ändring av direktiv /106/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk. Promemorian innehåller även förslag till lagändringar som krävs för att genomföra vissa delar av Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) konvention av om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, den s.k. . Direktiv /35/EU finns som bilaga 1 till propositionen och ett utdrag ur relevanta delar av konventionen finns som bilaga 2. Promemorians lagförslag finns som bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns som bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2013/5017/RS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har några redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. 4.1Direktivet 2008/106/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk, ändrat genom direktiv /35/EU Direktivets syfte och huvudsakliga innehåll Direktivet 2008/106/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk innehåller som titeln indikerar framför allt minimikrav på utbildning för sjöfolk. Kraven bygger på de internationella normer som finns i Internationella sjöfartsorganisationens (IMO) konvention av om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, den s.k. STCW- konventionen. Större revideringar i konventionen skedde . Den sistnämnda revideringen medförde att det antogs ändringar i direktivet genom direktiv /35/EU. I denna proposition avser en hänvisning till direktivet eller dess artiklar den nya lydelsen enligt direktiv. Direktivet innebär dessutom att sjöfolk, efter utbildning, ska få ett behörighetsbevis, certifikat eller annat intyg som bevis för att utbildningskraven har uppnåtts och personen därmed har rätt att tjänstgöra ombord på fartyg. Direktivet innehåller också bestämmelser om att dessa olika dokument ska erkännas ömsesidigt av medlemsstaterna så att sjö- folk kan utöva sitt yrke utan att behöva göra om eller komplettera sin 2013/14:132 utbildning eller ansöka om nya dokument, t.ex. vid byte av tjänst till ett fartyg registrerat i en annan medlemsstat. Direktivet innehåller slutligen också bestämmelser om hälsokrav, om kommunikation ombord och om vilotid för vakthavande personal. direktiv ska vara genomfört . Direktivet och de flesta av bestämmelserna direktiv är redan genomförda i svensk rätt. är part till STCW- konventionen och godkände också den senaste revideringen av konventionen. Vid det godkännandet gjordes vissa ändringar i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän för att genomföra ändringar i konventionen på detta område (jfr prop. 2010/11:117). Det har också gjorts ändringar i såväl förordning som myndighetsföreskrifter med anledning av revideringen av konventionen. Eftersom direktivet och direktiv i sak inte avviker från konventionen är behovet av genomförandeåtgärder begränsat. Det pågår dock inom såväl som Transportstyrelsen ett analysarbete för att utröna om 2012 års direktiv föranleder författningsändringar utöver de förslag som redovisas i denna proposition, och i så fall vilka ändringar det rör sig om. Det kan inte uteslutas att det kommer att behöva göras ändringar i såväl förordning som Transportstyrelsens föreskrifter. är part till och har genomfört de bestämmelser i konventionen som har ansetts nödvändiga. Transportstyrelsen har i det analysarbete som har pågått sedan antagandet av de omfattande ändringarna 2010 upptäckt att vissa bestämmelser i konventionen kräver viss ytterligare författningsreglering. I detta sammanhang gäller det skyldigheten för konventionsparterna att möjliggöra s.k. direktåtkomst till uppgifter ur sjömansregistret enligt regel A-I/2.7 i konventionen. Det ska för övrigt nämnas att konventionen har tillträtts av ca 160 stater, däribland samtliga EU-stater. Hantering av uppgifter i sjömansregistret Prop. 5.1Rätt att få ut uppgifter ur sjömansregistret Regeringens förslag: Följande subjekt ska på begäran ha rätt att ur sjömansregistret få uppgifter om statusen på behörighetsbevis, intyg om erkännande, dispenser och certifikat: 1.en medlemsstat i EU eller en stat som har tillträtt STCW- konventionen när det gäller uppgifter som den staten behöver för att fullgöra sitt uppdrag enligt direktiv /106/EG eller STCW- konventionen, 2.ett fartygs ägare eller redare när det gäller uppgifter för att kontrollera utbildningen eller behörigheten hos sjömän, som är anställda av ägaren eller redaren eller som någon av dem avser att anställa, Det ska införas en bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen som anger att den sekretess för uppgifter i sjömansregistret som finns enligt nuvarande regler inte hindrar att det finns en rätt att få ut uppgifter enligt här föreslagna bestämmelser. Promemorians förslag: I promemorian omfattas inte fackliga organisationer, utbildningsanordnare, bemanningsföretag, eller av den sekretessbrytande bestämmelsen. Enligt promemorians förslag omfattas inte certifikat av den sekretessbrytande bestämmelsen. Remissinstanserna: (transporträtt) ifrågasätter om fartygets ägare ska omfattas av den sekretessbrytande bestämmelsen. anser vidare att rätten att få ut uppgifter även bör omfatta den som på annat sätt än genom att vara redare tar ansvar för fartygets bemanning. anser att även fackliga organisationer ska ha rätt att få ut dessa uppgifter genom direktåtkomst. Datainspektionen påpekar att föreslagna bestämmelser om överföring av personuppgifter till tredjeland även måste uppfylla kraven i dataskyddsdirektivet (95/46/EG). Skälen för regeringens förslag Enligt artikel 5.12 a i direktivet ska varje medlemsstat åta sig att föra register över alla de behörighetsbevis, certifikat om yrkeskunnande och intyg om erkännande för befälhavare och befäl samt, i förekommande fall, manskap, som har utfärdats, upphört att gälla, förnyats, upphävts, återkallats eller rapporterats försvunna eller förstörda samt över utfärdade dispenser. Enligt punkten b i samma artikel ska varje medlemsstat åta sig att tillhandahålla information om statusen på behörighetsbevis, intyg om erkännande och dispenser till –andra medlemsstater, –andra parter i , och som begär bekräftelse på äktheten och giltigheten hos dessa dokument som har tillställts till dem av sjöfolk som anhåller om erkännande eller om anställning på fartyg. Bestämmelserna i direktivet om sjömansregistret och rätt att få ut uppgifter om sjömännens kvalifikationer härrör från . I regel I/2.14–15 i konventionen finns motsvarande regler om skyldigheten att föra ett register och att lämna ut uppgifter ur registret. Kravet enligt direktivet och konventionen att föra ett register är uppfyllt genom 22 § mönstringslagen (1983:929) enligt vilken bestämmelse Transportstyrelsen med hjälp av automatisk databehandling ska föra ett register över sjömän och handelsfartyg där sjömän tjänstgör (sjömansregistret). Enligt 23 § samma lag ska sjömansregistret innehålla uppgifter om de enskilda sjömännens identitet och kvalifikationer samt om fartygen. Enligt sistnämnda bestämmelse ska sjömannens tidigare och pågående tjänstgöring på fartyg kunna utläsas av registret, liksom kontroll av fartygets bemanning ska kunna göras med hjälp av uppgifterna i sjömansregistret. I sjömansregistret registreras således bl.a. sådana uppgifter som krävs enligt artikel 5.12 a i direktivet. Någon ytterligare eller ändrad reglering av de svenska bestämmelserna i detta avseende behövs inte. När det gäller bestämmelserna i artikel 5.12 b om rätt att få uppgifter ur registret är frågan om det behöver införas bestämmelser för att tillgodose detta. Är någon sekretessbestämmelse tillämplig på uppgifter i sjömansregistret? 22 kapitlet i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, reglerar sekretess till skydd för enskild vid folkbokföring, delgivning, m.m. Enligt 1 § första stycket 2 gäller sekretess för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i verksamhet som avser förande av eller uttag ur sjömansregistret. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att avsikten med bestämmelsen var att kunna hemlighålla uppgifter ur sjömansregistret i de fall man befarar att sjömannen eller någon anhörig till denna riskerar att utsättas för t.ex. personförföljelse, något som hade framförts kunna ske t.ex. vid utrikespolitiska krissituationer (prop. 1993/94:165 s. 40–41). Med utformningen av bestämmelsen kan man enligt förarbetena både skydda uppgifter som är av särskilt ömtålig art, t.ex. uppgifter om adresser för personer som har erhållit s.k. sekretess- markering inom folkbokföringen, men även uppgifter som normalt är harmlösa om det behövs på grund av speciella omständigheter (a. prop. 41–42). innehåller t.ex. uppgifter om sjömännens identitet (deras personnummer) och adressuppgifter för sjömännen. Registret innehåller således sådana uppgifter som avses i 22 kap. 1 § första stycket 2 OSL. Frågan är om skaderekvisitet i sekretessbestämmelsen kan innebära att uppgifter, som enligt direktivet ska vara tillgängliga, vägras lämnas ut. Sekretessbestämmelsen skyddar uppgifter om enskilds personliga förhållanden. De uppgifter som enligt direktivet ska registreras och också lämnas ut omfattar statusen på sjömännens olika behörighetsbevis och intyg, dvs. huruvida behörighetsbeviset etc. är giltigt eller om det t.ex. är återkallat. Även om det enligt direktivet inte finns någon rätt att få veta av vilken anledning behörighetsbeviset etc. är återkallat, kan en uppgift om att en behörighetsbevis är återkallat i sig anses som en uppgift om sjömannens personliga förhållanden. Det är således inte uteslutet att sekretessbestämmelsen kan komma att tillämpas på de uppgifter som enligt direktivet ska vara möjliga att få ut. När det är fråga om utländska myndigheter som vill ta del av uppgifterna kan det konstateras att svenska myndigheter enligt svensk lag inte har någon skyldighet att lämna ut uppgifter till utländska myndigheter oavsett om uppgifterna omfattas av sekretess eller inte, såvida inte en sådan skyldighet är särskild föreskriven (bet. 1982/83:KU12 s. 36). För det fall sekretess gäller följer av 8 kap. 3 § OSL att en sådan uppgift inte får lämnas ut till en utländsk myndighet om inte utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning eller under vissa andra i paragrafen angivna förutsättningar. Någon annan bestämmelse i OSL torde inte kunna bli tillämplig på uppgifter ur sjömansregistret. Direktivets krav på tillträde till uppgifter ur sjömansregistret kräver viss reglering Det är inte uteslutet att uppgifter som enligt direktivet ska lämnas ut kan komma att sekretessbeläggas med stöd av 22 kap. 1 § första stycket 2 OSL. Det har vidare konstaterats att någon rätt för utländska myndigheter att få ut uppgifter ur registret inte finns. För att garantera rätten enligt direktivet och konventionen att få ut uppgifter om sjömännen ur sjömansregistret bör det därför införas en sekretessbrytande bestämmelse om rätt till tillträde till uppgifter ur sjömansregistret för de subjekt som direktivet kräver ska ha sådan rätt. När det gäller rätten för utländska myndigheter att få ut uppgifter ska den sekretessbrytande bestämmelsen finnas i lag eller förordning. När det gäller sekretessbrytande bestämmelser till förmån till enskilda, dvs. fartygs ägare eller redare, krävs enligt 8 kap. 1 § OSL att den sekretessbrytande bestämmelsen finns i OSL eller i lag eller förordning som OSL hänvisar till. Eftersom sjömansregistret regleras i mönstringslagen är det mest lämpligt att en sekretessbrytande bestämmelse också placeras i anslutning till den lagens bestämmelser om sjömansregistret. En sådan lösning kräver således enligt 8 kap. 1 § OSL att det i OSL förs in en hänvisning till den sekretessbrytande bestämmelsen i mönstringslagen. Vilka mottagare ska omfattas av den sekretessbrytande bestämmelsen? I promemorian föreslås att personuppgifter ur sjömansregistret ska lämnas till en viss krets mottagare, nämligen EU-medlemsstater, parter till samt fartygs ägare och redare. Ingen remissinstans har någon synpunkt på detta. I promemorian lämnas även förslag till en bestämmelse om direktåtkomst till personuppgifter i sjömansregistret. Den föreslagna bestämmelsen i promemorian om direktåtkomst innehåller inte någon begränsning av mottagarkretsen, utan det uttalas i promemorian att det skulle lämnas till den registerförande myndigheten att avgöra vilka mottagare som skulle kunna få direktåtkomst. Eftersom direktåtkomst inte kan omfatta fler uppgifter och ges till andra mottagare än vad den sekretessbrytande bestämmelsen omfattar bör kretsen av berättigade mottagare i den föreslagna sekretessbrytande bestämmelsen utvidgas så att kretsen omfattar även de kategorier mottagare som var avsedda att kunna få direktåtkomst, dvs. utbildningsanordnare samt och . Dessutom bör önskemål att fackliga organisationer ska omfattas, liksom universitets åsikt att bemanningsföretag ska omfattas, tillgodoses eftersom även dessa kategorier kan ha behov av uppgifterna. Transportstyrelsen godtog detta under hand vid beredningen av lagrådsremissen. Den sekretessbrytande bestämmelsen bör således, utöver de subjekt som anges i promemorian, omfatta även ovan nämnda mottagare. De föreslagna bestämmelserna innebär sammanfattningsvis att även om sekretess för uppgifter ur sjömansregistret skulle råda enligt nämnda bestämmelse i 22 kap. 1 § första stycket OSL har de ovan nämnda mottagarna rätt att få ut uppgifterna. Vilka uppgifter ska vara möjliga att få ut? Enligt direktivet och konventionen ska det vara möjligt att få ut uppgifter om statusen på behörighetsbevis, intyg om erkännande och dispenser. Av promemorian framgår att när det gäller vilka uppgifter som ska kunna lämnas ut genom direktåtkomst bör utöver dessa dokument även vad som i svensk rätt kallas certifikat kunna omfattas. Ett certifikat är ett dokument som visar att sjömannen är behörig att inneha en viss funktion, t.ex. sjukvårdare eller radiooperatör. Även om dessa certifikat inte omfattas av konventionens krav på direktåtkomst är behovet av att kunna kontrollera även dessa certifikats äkthet minst lika stort som när det gäller t.ex. behörighetsbevisen. Det förekommer nämligen mer förfalskningar av certifikat över dessa specialutbildningar än förfalskningar av behörighetsbevis. Mot denna bakgrund bör således även uppgifter från certifikat omfattas av den sekretessbrytande bestämmelsen och därmed kunna omfattas av direktåtkomsten. Transportstyrelsen godtog detta under hand vid beredningen av lagrådsremissen. Något om ägar- och redarbegreppen Enligt direktivet ska bl.a. företag ha rätt att få ut uppgifterna. Enligt definitionen i artikel 1.26 i direktivet avses med företag fartygets ägare eller någon annan organisation eller person, såsom redaren eller den som hyr fartyget utan besättning, som har övertagit fartygsägarens ansvar för fartygets drift och som därvid gått med på att överta de skyldigheter och det ansvar som åligger företaget genom detta direktiv. I promemorian föreslås att bl.a. ägare och redare ska ha rätt att få ut uppgifterna. ställer frågan om översättningen och tolkningen av direktivet och konventionen i detta hänseende är korrekt och ifrågasätter om ägaren ska omfattas. menar att det engelska ordet owner i direktivet och konventionen i praktiken motsvarar det svenska redarbegreppet och att det svenska begreppet ägare snarare avser den registrerade ägaren. Någon definition av begreppet owner finns inte i vare sig STCW- konventionen eller direktivet. Regeringen ser inte heller någon anledning att ifrågasätta den tolkning av direktivet som gör. Regeringen har emellertid redan konstaterat att direktivet och konventionen inte hindrar att uppgifter lämnas ut till andra subjekt än de som omnämns i direktivet och konventionen. I avsaknad av närmare uppgifter om begreppet owner/ägare i direktivet och konventionen kan det inte heller uteslutas att även ägaren kan ha ett berättigat behov av att få ut de uppgifter som är aktuella här. Det bör också nämnas att enligt 3 kap. 16 § fartygssäkerhetslagen (2003:364), förkortad FSL, tillkommer uppgiften att anställa dem som ingår i säkerhetsbesättningen och tillhör däcks- eller maskinpersonalen såväl redare som ägare. En ägare som anställer besättning skulle i och för sig möjligen i stället anses som redare, men denna fråga kan inte avgöras enbart på denna grund utan är beroende av fler faktorer (jfr även prop. 2000/01:139 s. 137). Mot denna bakgrund anser regeringen att det ändå bör finnas en möjlighet för en ägare endast i denna egenskap att få ut uppgifterna. Något ska också sägas om begreppet redare. Ordet redare återfinns i mönstringslagen men saknar definition. Någon vägledning för hur begreppet ska tolkas finns inte i lagens förarbeten. Någon definition finns inte heller i annan lagstiftning. Det kan dock noteras att enligt 1 kap. 2 § andra stycket FSL och 1 kap. 6 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg ska vad som sägs i de lagarna om redare gälla även den som i redarens ställe utövar ett avgörande inflytande över fartygets drift. Detta utökade redarbegrepp utnyttjas i praktiken även vid tillämpningen av mönstringslagen. Redarbegreppet som det tillämpas enligt mönstringslagen kan därför anses omfatta vad som i direktivet avses med företag. I den föreslagna lagändringen är det därmed tillräckligt att ange att ett fartygs ägare eller redare ska ha rätt att få ut uppgifterna. Överföring av personuppgifter till tredjeland Det finns enligt direktivet och en rätt för medlemsstat i EU och stat som har tillträtt konventionen att få uppgifter om statusen på behörighetsbevis, intyg om erkännande och dispenser. Det förutsätts således att personuppgifter förs över till tredjeland. Enligt 33 § personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, är det förbjudet att föra över personuppgifter till ett tredjeland, om inte det landet har en adekvat nivå för skyddet av personuppgifterna. I 34 § PUL finns vissa undantag från detta förbud. Vidare finns i 35 § PUL ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att genom föreskrifter eller i enskilda fall besluta om undantag från förbudet. Av 2 § PUL följer att om det i en annan lag eller i en 2013/14:132 förordning finns bestämmelser som avviker från PUL, ska de bestämmelserna gälla. Den bedömningen görs att den i detta avsnitt föreslagna bestämmelsen om att bl.a. alla parter till ska ha rätt att få ut vissa uppgifter ur sjömansregistret utgör en sådan reglering som i enlighet med 2 § PUL ersätter de bestämmelser i som reglerar möjligheten att överföra personuppgifter till tredje land. Med anledning av Datainspektionens påpekande bedömer regeringen vidare att den föreslagna regleringen inte strider mot EU:s dataskyddsdirektiv.