prop · H2031d18 · 2014-10-23 00:00:00 — För 5- åringarna är deltagandegraden i genomsnitt lägre i de 15 stadsdelarna jämfört med de nio kommunerna som stadsdelarna ligger i. Den totala kostnaden för förskolan beräknades uppgå till 2013. Detta innebär en ökning jämfört med föregående år. Kostnaden per barn beräknas ha uppgått till i genomsnitt 2013, vilket är en ökning . Annan pedagogisk verksamhet består av pedago- gisk omsorg (bl.a. familjedaghem och fler- familjslösningar), öppen förskola, öppen fritids- verksamhet och omsorg , nätter och . Enligt skollagen ska kommunerna sträva efter att i stället för förskola eller fritidshem erbjuda pedagogisk omsorg om barnets vårdnadshavare önskar det. Förskolans läroplan och de mål som beskrivs där ska vara vägledande för pedagogisk omsorg. Kommunen ska också sträva efter att erbjuda omsorg för barn under tid då förskola eller fri- tidshem inte erbjuds (obekväm arbetstid) i den omfattning som det behövs med hänsyn till föräldrars förvärvsarbete och familjens situation i övrigt. Från och med höstterminen det år då eleven fyller får kommunerna erbjuda öppen fri- tidsverksamhet i stället för fritidshem. Färre barn i pedagogisk omsorg I pedagogisk omsorg deltar framför allt de yngre barnen. I takt med att en allt större andel barn går i förskolan har andelen barn i pedagogisk omsorg minskat. Andelen barn i åldern 1–av befolkningen som var inskriven i pedagogisk omsorg var , en minsk- ning jämfört med . Antal barn som är inskrivna i annan pedagogisk verksamhet uppgick till 16 348. Färre öppna förskolor och öppna fritidsverksamheter fanns totalt 448 öppna förskolor i riket, vilket var en minskning jämfört med då antalet var 462. Öppna förskolor erbjöds i 188 kommuner, vilket var något fler än 2012 då verksamhet erbjöds i 184 kommuner. fanns 585 öppna fritidsverksam- heter, vilket var en minskning jämfört med då antalet var 603. Antalet kommuner som erbjuder omsorg , nätter och fortsätter att öka var 5 570 barn i åldern 1–in- skrivna i omsorg under obekväm arbetstid, dvs. vardagar mellan –06 och . Motsvarande antal 2012 var 4 945 barn. Antalet kommuner som erbjöd sådan omsorg uppgick till 168, vilket var en ökning med 17 kommuner jämfört med . För att sti- mulera kommunerna att erbjuda omsorg , nätter och i ökad omfattning har den förra regeringen infört ett riktat statsbidrag om sammanlagt –2016. (Se avsnitt 5.3.) De totala kostnaderna för pedagogisk omsorg beräknas uppgå till 2013. Detta innebar en minskning med 6,3 pro- cent jämfört med föregående år. Kostnaden per barn ökade . Förskoleklassen är en frivillig skolform inom skolväsendet. Utbildningen i förskoleklassen ska enligt skollagen stimulera elevernas utveckling och lärande och förbereda dem för fortsatt ut- bildning. Utbildningen är avgiftsfri och ska om- fatta minst , vilket motsvarar per skoldag. För förskoleklassen gäller läroplanen för , förskole- klassen och fritidshemmet 2011 (Lgr 11). Läroplanen innehåller värdegrund och uppdrag, övergripande mål och riktlinjer. /14 gick 109 900 elever i förskole- klass, vilket är det största antalet . Nästan samtliga, 108 000, var elever som fyllde . Av eleverna i för- skoleklass gick i en verksamhet med enskild huvudman. I förskoleklassen arbetade 11 319 personer 2013, vilket motsvarade 6 724 heltidstjänster. Motsva- rande antal var 11 932 och 6 944. De största personalgrupperna var förskollärare (56,) och lärare (21,). Utöver dessa fanns också fritidspedagoger och fritidsledare. Omräknat till årsarbetare var kvinnor och män. Den totala kostnaden för förskoleklass beräknas ha uppgått till , vilket var en ökning jäm- fört med föregående år. Kostnaden per elev beräknas ha uppgått till i genomsnitt , vilket var en ökning jämfört med . Indikator: Deltagande i förskoleklass Diagram 4.3 Andel 6-åringar inskrivna i förskoleklass Diagrammet visar att andelen av landets 6- åringar som var inskrivna i förskoleklass var 2013, vilket var en ökning jämfört med . Däremellan har andelen varit marginellt högre och marginellt lägre. Andelen pojkar som varit mottagna i förskoleklassen har varit marginellt högre än andelen flickor . De 6-åringar som inte var mottagna i förskoleklassen återfanns i bl.a. förskolan. Andelen av 6-åring- arna som var mottagna i förskolan var 2013. I årskurs 1 var av eleverna eller yngre 2013. Detta innebär att av alla 6-åringar varken återfanns i förskoleklass, förskolan eller i årskurs 1. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Utbildningen i ska enligt skollagen (2010:800) syfta till att ge eleverna kunskaper och värden och utveckla deras förmåga att tillägna sig dessa. Vidare ska utbildningen förbe- reda eleverna för aktiva livsval och ligga till grund för fortsatt utbildning. Lika tillgång till utbildning och likvärdig utbildning är fundament i skollagen, liksom att elever i behov av stöd och särskilt stöd har rätt till sådant stöd. För gäller läroplanen för grund- skolan, förskoleklassen och fritidshemmet 2011 (Lgr 11). Elevantalet i minskade kontinuer- ligt mellan /02 och 2010/11. Därefter har elevantalet ökat och uppgick till 921 000 elever i , vilket var en ökning med nästan 22 000 elever jämfört med föregående läsår. Diagram 4.4 Elevutveckling i 1995–2013 /14 var andelen flickor i vid mätningen och andelen pojkar . Av eleverna i kommunala skolor var andelen flickor och andelen pojkar . Mot- svarande siffror för fristående skolor var 50 pro- cent flickor och pojkar. Det är såle- des, relativt sett, något fler flickor än pojkar som väljer en fristående skola. Detta förhållande gällde även /13. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 4.5 Elever i fördelat på kön Andelen elever som går i fristående grundskolor har ökat successivt och uppgick hösten , vilket är en ökning jämfört med föregående år. Från och med /13 sker insam- lingen av uppgifter till den officiella statistiken per skolenhet. En skolenhet omfattar verksamhet i en eller flera skolbyggnader som ligger nära varandra och verksamhet som är knuten till enheten och som inte bedrivs i någon skol- byggnad, till exempel fritidshem. Det peda- gogiska arbetet vid en skolenhet ska ledas och samordnas av en rektor. Förändringen medför att de uppgifter om skolenheter som presenteras /13 inte är jämförbara med tidigare uppgifter om skolor. fanns det sammanlagt 4 909 skolenheter av vilka 790 var fristående skolor. Motsvarande siffror var sammanlagt 4 887 skolenheter varav 792 var fristående skolor. I arbetade omräknat till heltids- tjänster, 76 070 lärare 2013, vilket var en ökning med drygt 1 700 tjänster jämfört med före- gående år. Av dessa var kvinnor och män. Lärartätheten var ca 8,3 lärare (heltidstjänster) per 100 elever. Indikator: Resultat på nationella prov Nationella prov genomförs i årskurs 3, 6 och 9. Även i specialskolans årskurs 4, 7 och 10 samt i sameskolans årskurs 3 och 6 genomförs nation- ella prov. Syftet med proven är att de ska använ- das för att ge information för att bedöma elever- nas kunskaper i förhållande till de nationella kunskapskraven och, för de årskurser där det finns betyg, även ge stöd för betygssättningen. Proven bidrar därmed till att ge underlag för en analys av i vilken utsträckning målen för utbild- ningen nås. Samtliga mål i ämnena prövas dock inte och provens främsta syfte är inte att vara underlag för jämförelser . Den förra regeringen gav dock i uppdrag att bl.a. kvalitetssäkra de nationella proven så att de bättre än kan användas som underlag för jämförelser . förordade inte att syftet med proven skulle ändras i riktning mot årliga trendanalyser utan föreslår i så fall att möjligheten att ta fram ett särskilt mätinstru- ment undersöks. I årskurs 3 genomfördes nationella prov första gången och i årskurs 6 genomfördes proven första gången . Som indikator på måluppfyllelse kommer andelen som har nått kravnivån eller fått minst provbetyget E på nationella proven i svenska, svenska som andra- språk, engelska och matematik att användas. Övriga nationella prov redovisas i tabell 4.1 nedan. För att kunna göra överskådliga jämförelser när det gäller årskurserna 6 respektive 9 kommer andelen som har fått minst betyget E (tidigare betyget Godkänt) att redovisas. Nationella prov i årkurs 3 genomfördes första gången i form av en obligatorisk utprövning. Andelen av de elever som gjorde samtliga delprov och som nådde kravnivån på samtliga delprov –2013 framgår av diagram 4.6 nedan. Diagram 4.6 Andelen elever som nådde kravnivån i nationella prov i årskurs 3, 2009/10–2012/13 Diagrammet visar att andelen elever som har genomfört samtliga delprov och har nått krav- nivån på samtliga delprov i matematik sjönk från 2009//13. I svenska och svenska som andraspråk har också andelen minskat. I svenska minskade andelen från 2013 och i svenska som andraspråk från 2013. Resul- taten visar att av de elever som gjorde alla delprov klarade flickorna proven i något högre utsträckning än pojkarna. I svenska och svenska som andraspråk uppnådde flickorna kravnivåerna i betydligt högre utsträckning me- dan det var jämnare fördelat bland de som klarade alla sju delproven i matematik. Nationella prov i årskurs 6 genomfördes första gången . Regeringen redovisar andelen elever som genomfört samtliga delprov och nått minst kravnivån i nationella prov års- kurs 6 som indikator på måluppfyllelse i års- kurs 6. I matematik nådde av eleverna som genomfört samtliga delprov kravnivån. Motsvarande andel var i engelska, i svenska och i svenska som andraspråk. Fler flickor än pojkar uppnådde kravnivåerna på alla delproven i matematik, svenska och svenska som andraspråk. Dock var skillnaden liten i matematik. Det fanns inte någon skillnad i engelska. genomfördes nationella prov i årskurs 6 i ämnena matematik, engelska och svenska eller svenska som andraspråk. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 genomfördes även en obligatorisk utprövning av de nationella proven i de natur- och sam- hällsorienterade ämnena (biologi, fysik, kemi, geografi, historia, religionskunskap, samhälls- kunskap). För samtliga ämnen var det en högre andel flickor än pojkar som fick minst betyget E. Andelen elever som fått minst betyget E 2012/13 (tidigare Godkänt) var högst i svenska och engelska där andelen var . I matematik och svenska som andraspråk var andelen elever som fått minst provbetyget E 2012/13 lägre, . Andelen elever som fick minst betyget E på det delprov som prövar läsförståelse var dock lägre än det sammanvägda provbetyget. I svenska var det (88,av pojkarna och av flickorna) och i svenska som andraspråk var det (69,av flickorna och av pojkarna). Diagram 4.7 Andelen elever som fått minst provbetyget godkänt eller E i nationella prov årskurs 9 läsår 2006/07– Andelen elever som fått minst provbetyget E i de nationella proven i årskurs 9 ligger högre för proven i svenska och engelska (). I engelska har andelen elever som fick minst provbetyget E ökat med nästan två procent- enheter jämfört med andelen elever som fick motsvarande betyg (minst Godkänt) /07. För proven i matematik och svenska som andraspråk varierar andelen elever som fått minst provbetyget E (motsvarande tidigare Godkänt) kraftigt över åren från till nästan 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 för resultaten i matematik. Någon trend för dessa ämnen är inte möjlig att utläsa. Tabellen nedan visar andelen elever som fått minst betyget E i de nationella proven i årskurs 9 fördelat på kön. Andelen är högst i svenska och engelska, 96–. Lägst var andelen i svenska som andraspråk (76,). Flickor har bättre resultat i samtliga ämnen där det finns nationella prov förutom matematik där pojkarna har marginellt bättre resultat. Störst är skillnaden mellan pojkars och flickors resultat i svenska som andraspråk följt av kemi och biologi. Tabell 4.1 Andelen elever som fått minst betyget E i provbetyg i årskurs 9, procent Indikator: Betyg och meritvärden I målet för området barn- och ungdomsut- bildning ingår att alla barn och elever ska ges förutsättningar att nå de nationella målen för ut- bildningen. Den indikator som ligger närmast till hands för att följa denna del av målet när det gä- ller är andelen elever som får minst betyget E (vilket motsvarar det tidigare betyget Godkänt) i samtliga ämnen i slutbetyget i årskurs 9. Måluppfyllelsen följs för elever som lämnar årskurs 9. Från och med /13 har betyg från årskurs 6 införts vilket gör det möjligt att följa och avläsa trender över måluppfyllelsen för elever som lämnar denna årskurs. Diagram 4.8 Andel elever som fått ett godkänt betyg i samtliga ämnen i årskurs 9 läsår 2007/08–2012/13 Andelen elever som fick minst betyget E i alla ämnen uppgick till , vilket var en svag minskning jämfört med föregående år. Förändringarna har dock varit små . Det finns skillnader i måluppfyllelse mellan de olika ämnena. Ämnen där störst andel elever uppnår kunskapskraven är svenska, slöjd, bild, hem- och konsumentkunskap och musik. Skillnaden mellan pojkar och flickor har varit i stort sett oförändrad . Skillnaden var fortsatt störst i ämnena moderna språk, biologi, svenska, kemi och religion. Endast i ämnet idrott och hälsa nådde pojkarna i högre utsträckning kunskapskravet än flickorna. I målet för barn- och ungdomsutbildning ingår att alla barn och elever ska ges för- utsättningar att utveckla sina kunskaper, färd- igheter och kompetenser så långt som möjligt. En elevs meritvärde beräknas som summan av betygsvärdena för de 16 bästa betygen samt betygsvärdet i moderna språk inom ramen för språkval i elevens slutbetyg (den nya betygs- skalan /13 ger poäng enligt följande: A – 20 poäng, B – 17,5 poäng, C – 15 poäng, D – 12,5 poäng, E – 10 poäng). Det genomsnittliga meritvärdet har ökat kontinuerligt för elever som lämnar årskurs 9 vilket framgår av diagram 4.9. Diagram 4.9 Genomsnittligt meritvärde i årskurs 9 läsår 2007/08–2012/13 Anm. är indikatorns jämförbarhet är begränsad. Bl.a. genom ny betygsskala som sammantaget ger möjlighet till högre maximalt meritvärde. Det genomsnittliga meritvärdet för både flickor och pojkar har ökat stadigt med undantag då det sjönk något. var det genomsnittliga meritvärdet 213,1 vilket var en ökning med 1,7 meritpoäng jämfört med . Sedan det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet infördes läs- /98 har det genomsnittliga meritvärdet successivt ökat, men den totala ökningen har varit relativt liten – ca tio meritpoäng. Skillnaden i genomsnittligt meritvärde mellan pojkar och flickor har varit i stort sett oför- ändrad , mellan ca 21 och 25 meritpoäng. var skillnaden 24,4 meritpoäng och var skillnaden 21,9 meritpoäng. Elevens bakgrund har fortsatt stor betydelse för studieresultaten. Gruppen elever som invandrat efter tidpunkten för ordinarie skolstart i , och därmed fått på sig i svensk skola än andra elever, har klart lägre meritvärde än övriga grupper. Av elever som invandrat till före skolstart hade behörighet till yrkesprogrammen. Mot- svarande siffra för elever som invandrat till efter skolstart var . Vidare har föräldrars utbildningsbakgrund stor betydelse. Elever med högutbildade föräldrar, oavsett utländsk bakgrund eller inte, uppnådde behörighet till gymnasieskolans nationella program i högre utsträckning (94,) än elever med svensk bakgrund, oavsett föräldrarnas utbildningsbakgrund (90,8 pro- cent). Vidare har flickor som invandrat till före skolstart ett bättre genomsnittligt 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 meritvärde i årskurs 9 (220,1) än vad pojkar med svensk bakgrund har (204,0). Indikator: Behörighet till något av gymnasieskolans nationella program ska förbereda eleverna för vidare studier antingen på ett högskoleförberedande program eller på ett yrkesprogram. Andelen elever som är behöriga till ett nationellt program i gymnasieskolan är en viktig indikator på resultat och måluppfyllelse i . krävdes lägst betyget Godkänt i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, matematik och engelska för att vara behörig till samtliga nationella program i gymnasieskolan. Från och med har behörig- hetskraven skärpts. De nya behörighets- bestämmelserna innebär att det för yrkes- programmen krävs lägst betyget E (motsvarande Godkänt enligt den tidigare betygsskalan) i ovanstående ämnen och ytterligare fem ämnen (inte reglerat vilka) medan det för högskole- förberedande program krävs lägst betyget E i ovanstående ämnen och ytterligare nio ämnen. För ekonomi- och samhällsvetenskapsprog- rammen samt det humanistiska programmet ska fyra av de ytterligare ämnena vara geografi, historia, samhällskunskap och religionskunskap. För naturvetenskaps- och teknikprogrammen ska tre av de ytterligare ämnena vara biologi, fysik och kemi. För estetiska programmet är de nio ämnena valfria. Här kan dock även färdighetsprov förekomma. De indikatorer som framöver kommer att an- vändas inom detta område är dels andelen elever som är behöriga till yrkesprogrammen, dels an- delen elever som är behöriga till samtliga gymnasieprogram. Detta kommer att innebära ett tidsseriebrott. Men eftersom måluppfyllelsen i ämnet matematik – för vilket betyget Godkänt krävs enligt tidigare och betyget E enligt nuvarande behörighetsbestämmelser – är bland de lägsta bland ämnen kommer ändå en trendjämförelse att kunna göras mellan det tidigare gymnasiebehörighetsmåttet och måttet som anger andelen elever som är behöriga till yrkesprogrammen. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 4.10 Behörighet till något av gymnasieskolans nationella program 2005/06–2012/13 Källa: , anm - de tre sista tidpunkterna i diagrammet ovan är utifrån den nya definitionen av behörighet. Andelen elever som är behöriga till gymnasie- skolans nationella program har minskat . var av eleverna som gick ut behöriga till yrkesprogrammen, vilket kan jämföras . Eftersom behörighetskraven skärptes fr.o.m. , överens- stämmer de tidigare resultaten inte helt med de . Av årskurs 9-eleverna 2013 var behöriga till samtliga gymnasieprogram, vilket var något färre än . Skillnaden i behörighet mellan flickor och pojkar har minskat något . varierade skillnaden i behörigheter mellan . Motsvarande siffra var . Skillnaden var liksom tidigare störst för behörighet till naturvetenskaps- och teknikprogrammen. Den totala kostnaden för 2013 beräknas ha uppgått till , vilket var en ökning jämfört med . Kostnaden per elev beräknas ha uppgått till i genomsnitt 2013, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Indikator: Resultat internationella studier (Programme for International Student ) är en internationell studie organiserad av som jämför 15-åringars kunskaper och färdigheter i matematik, natur- vetenskap och läsförståelse. senaste mätningen () presenterades . I deltar samtliga OECD- länder och dessutom länder och delar av länder (bl.a. , , ) som inte är medlemmar i . Förutom att jämföra kunskaper och färdigheter syftar också till att öka förståelsen för orsakerna till och konsekvenserna av observerade skillnader i förmåga, bl.a. med hjälp av en stor mängd bakgrundsinformation som samlas in i elev- och skolenkäter. Genom att undersöka dessa samband i internationella jämförande studier kan länderna identifiera svaga och starka sidor hos det egna systemet. Vid varje PISA-mätning är ett av de tre ämnena huvud- ämne, vilket innebär att undersökningen är mer omfattande på det området och att trender och andra samband därmed kan avläsas. var matematik huvudämne. Resultaten från 2012 visar på en svag svensk resultatutveckling. Det svenska genom- snittliga resultatet har försämrats inom samtliga tre ämnen jämfört med den senaste PISA- undersökningen . Inom samtliga ämnen är resultat lägre än OECD-genom- snittet. Ställer man resultaten i relation till tidigare mätningar där respektive ämne varit s.k. huvudämne framkommer att de svenska resultaten försämrats i matematik jämfört med , i läsförståelse jämfört med och i naturvetenskap jämfört med . I 2003, där matematik var huvudämne precis som , var matematikresultat signifikant högre än OECD-genomsnittet, men mätning ligger den svenska genom- snittspoängen signifikant lägre. I matematik var resultatspridningen på elevnivå i nivå med OECD-genomsnittet, vilket även var fallet . Den svenska resul- tatnedgången har alltså varit ungefär lika stor i alla delar av resultatfördelningen. Betydelsen av elevens socioekonomiska bakgrund för mate- matikresultatet är något mindre i jämfört med genomsnittet i , men skillnaden är inte statistiskt säkerställd. var däremot betydelsen av elevens socioekonomiska bak- grund för resultatet i läsförståelse högre i än genomsnittet för . Skillnaden var statistiskt säkerställd. Sammanfattningsvis kan konstateras att det avseende likvärdighet inte skett några statistiskt signifikanta förändringar i 2012 jämfört med 2003. Denna bild avviker dock från motsvarande resultat från 2009 där likvärdigheten, baserat på resultatutveckligen i läsning mellan , uppvisade en tydlig försämring. (The Teaching and Survey) är en internationell studie riktad till lärare och rektorer med fokus på undervisnings- och lärmiljöer. Studien är initierad av och genomfördes , då utan deltagande. riktar sig till lärare och rektorer i årskurs 7–9 och i vissa länder även till lärare och rektorer i gymnasieskolan. Resultaten från den senaste mätningen () presenterades . Det var också första gången som deltog i studien. Drygt 3 300 svenska lärare som undervisar i årskurs 7–9 har deltagit i den internationella enkätundersökningen 2013. Studien visar på flera problematiska resultat när det gäller läraryrket i . Studien visar bl.a. att av de svenska lärarna upplever att deras yrke har hög status i samhället. Enligt studiens resultat får svenska lärare mindre kompetensutveckling och deltar sällan i introduktions- och mentorskaps- verksamheter. Svenska lärare uppger också att de i mindre utsträckning får återkoppling på sin undervisning och fler än genomsnittet uppger att de aldrig fått återkoppling. Studien visar också att ogiltig frånvaro, sen ankomst och hot och glåpord bland elever är vanligare i . I jämförelse med andra lärare i undersökningen uppger svenska lärare att de arbetar fler timmar och att de ägnar sig åt undervisning i lägre grad och administration i högre grad. Svenska rektorer framhåller liknande pro- blematik. Enligt studien hör svenska rektorer till dem som använder mest tid till administration och har därför lite tid att vara pedagogiska ledare. Studien visar vidare att sannolikheten är hälften så stor att svenska lärare med lång yrkes- erfarenhet arbetar på en skola med hög andel elever från socioekonomiskt mindre gynnade hem. Studien visar också på några positiva resultat. Nio av tio svenska lärare uppger t.ex. att de tycker om att arbeta på sin nuvarande skola och enligt studien är svenska rektorer och lärare nöjda med sina insatser. Svenska rektorer anses också ha en stark ledarskapsutbildning. Vidare upplever svenska lärare att de har goda relationer 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 med eleverna och att de kan få eleverna att känna att de kan göra bra ifrån sig i skolarbetet. En analys av resultaten i TALIS-under- sökningen som genomfört visar vad som har betydelse för lärares och rektorers självtillit och arbetstillfredställelse. För svenska rektorer handlar det om minskad arbets- belastning, möjlighet att samarbeta om beslut och att kunna ge lärare kompetensutveckling. För lärare handlar det bland annat om möjlighet till mentorskap och handledning, väl fungerande relationer med eleverna och återkoppling på undervisningen. Utbildningen i grundsärskolan ska enligt skol- lagen syfta till att ge elever med utvecklings- störning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och så långt som möjligt motsvarar den som ges i . Ett beslut om att en elev ska tas emot i grundsärskolan ska föregås av en utredning som omfattar en peda- gogisk, psykologisk, medicinsk och social bedömning. Samråd med barnets vårdnadshavare ska ske när utredningen genomförs. För grund- särskolan gäller läroplanen för grundsärskolan 2011, Lgrsär11. Inom grundsärskolan finns det en särskild inriktning som benämns träningsskola. Den är avsedd för elever som inte kan tillgodogöra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen.