prop · H2031d6 · 2014-10-23 00:00:00 — Regeringen avser också att vidta åtgärder för att stärka skyddet för enskildas integritet, såväl i som i EU. Detta sker inom flera olika politikområden. En åtgärd blir att se hur skyddet kan öka vid användandet av hemliga tvångsmedel inom rättsväsendet och hur integritetsskyddet kan förbättras inom ramen för lagen om elektronisk kommunikation. En uppföljning ska vidare genomföras för att bedöma effekterna av de hemliga tvångsmedel 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 som föreslås permanentas avseende skyddet för den enskildes integritet. En annan åtgärd blir att utreda hur ett i högre grad samlat integritetsskydd kan fungera inom en och samma myndighetsstruktur. Ett förstärkt arbete mot grov organiserad brottslighet kräver även åtgärder på vapenområdet. Tillgång till skjutvapen utgör inte sällan en förutsättning för att grova våldsbrott ska komma till stånd. Förekomsten av skjutvapen kan också medföra att en uppkommen våldssituation får betydligt svårare följder än vad den annars skulle ha fått. Lagstiftningen bör vara utformad för att så effektivt som möjligt motverka förekomsten och användningen av illegala skjutvapen. genomfördes vissa skärpningar i vapenlagstiftningen och så sent som genomfördes ytterligare förändringar. De genomförda förändringarna innebär att det lägsta straffet för grovt vapenbrott har höjts från fängelse till fängelse och att det högsta straffet för vapenbrott av normalgraden har höjts från fängelse till fängelse . Det har också införts en bestämmelse om synnerligen grovt vapenbrott med straffet fängelse i lägst tre och högst . Grov organiserad brottslighet kännetecknas av att det alltid är flera personer som, på olika sätt och i olika skeden, är delaktiga i den brottsliga verksamheten. Eftersom dessa i stor utsträckning verkar på lokala marknader krävs lokala insatser för att nå framgång i det brottsbekämpande arbetet. Statliga och kommunala myndigheter bl.a. på tillsyns- och tillståndsområdet, kan bidra till att motverka den organiserade brottsligheten med relativt små medel. Det kan exempelvis handla om prövning av serveringstillstånd, tillsynskontroller, bygglov, markupplåtelser och brandskyddstillsyn. En del av dem som dragits in i kriminella nätverk vill egentligen bryta med det kriminella livet. Att sådana uppbrott är förenade med stora svårigheter och risker håller dock många kvar. För att underlätta uppbrott behöver samhället erbjuda både stöd och skydd till dem som har motivation att lämna en kriminell livsstil. Varje avhoppad gängmedlem är, ur såväl ett ekonomiskt som mänskligt perspektiv, en stor vinst för samhället. Bekämpningen av grov organiserad brottslighet är beroende av att vittnen vågar medverka i rättsprocesserna. Rädslan att vittna vid denna typ 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 av brottslighet är utbredd och antalet anmälda fall av övergrepp i rättssak har ökat under . Ett väl utbyggt vittnesskydd är en förutsättning för en fungerande rättstrygghet. Rättstryggheten förutsätter också att säkerheten i domstolarna är hög. Såväl domstolens personal som målsägande, vittnen, gärningspersoner och andra besökare måste kunna lita på att säkerheten i domstol fungerar fullt ut. Regeringens ambition är att bekämpningen av grov organiserad brottslighet ska intensifieras. Eftersom ekonomisk är en av de starkaste drivkrafterna bakom denna typ av brottslighet är arbetet med att minska de kriminella vinsterna angeläget. Ett effektivt brottsutbytesarbete förutsätter en väl utvecklad myndighetssamverkan. Varje myndighet måste också säkerställa god kompetens och förmåga inom det egna ansvarsområdet. Det är angeläget att myndigheterna fortsätter att utveckla arbetet och följer upp såväl egna som gemensamma insatser. För att kunna följa upp arbetet krävs en ändamålsenlig resultatredovisning. I syfte att utveckla resultatredovisningen på brottsutbytesområdet har Brå i uppdrag att i samverkan med de operativa myndigheterna utveckla en modell för en sammanhållen resultatredovisning på området. En utredare ser vidare över myndigheternas tillämpning av den stärkta möjligheten att komma åt kriminellas brottsvinster (så kallat utvidgat förverkande) samt behovet av ytterligare lagändringar på detta område. Utredaren har också i uppdrag att föreslå hur EU:s nya direktiv om förverkande av brottsvinster bör genomföras i Många kriminella är beroende av penningtvätt för att kunna föra över sina brottsvinster till den legala ekonomin. Genom att försvåra penningtvätt kan samhället göra brottsligheten mindre lönsam. En ny lag om straff för penningtvättsbrott har därför tagits fram. Den medger effektivare åtgärder för att såväl förverka de kriminellas brottsvinster som för att förhindra att sådana vinster omsätts inom den legala ekonomin. Lagen trädde i kraft . Kriminaliseringen av penningtvätt träffar därmed även den som tvättar vinster från egen brottslighet, så kallad självtvätt, och den som i näringsverksamhet eller liknande medverkar till åtgärder som skäligen kan antas vara vidtagna i penningtvättssyfte, så kallad näringspenning- Lagen ger också utökade möjligheter att säkra och förverka egendom som varit föremål för penningtvätt. I arbetet mot den gränsöverskridande grova brottsligheten krävs en väl fungerande samverkan med såväl som . Bekämpningen av grov organiserad brottslighet kräver vidare ett väl utvecklat internationellt samarbete. Inom exempelvis EU pågår viktigt arbete för att förbättra det internationella samarbetet. kunskapsutbyte med andra länder är i dessa sammanhang centralt. Genom att dela erfarenheter om hur grov organiserad brottslighet kan förebyggas och hanteras kan arbetet utvecklas utifrån bästa möjliga kunskap. Ett strategiskt arbete mot terrorism Terrorism är ett hot mot vår säkerhet och mot våra grundläggande fri- och rättigheter. Bekämpningen av terrorism måste därför ständigt vara en högt prioriterad fråga. får bekämpningen i sig inte kränka våra grundläggande fri- och rättigheter. Respekt för och försvar av dessa är en förutsättning för en rättssäker terrorismbekämpning och en skyldighet för staten. Säkerhetspolisen har huvudansvaret för att förebygga och bekämpa terrorism. Andra myndigheter och aktörer har också viktiga roller och nära och väl fungerande samarbete med och mellan dessa är nödvändigt. För att därutöver motverka olika former av våldsbejakande extremism krävs ett tidigt arbete med grundläggande värderingar. Det är ett uppdrag som behöver omfatta hela samhället, alltifrån skolan till föreningsliv och olika organisationer. I syfte att utveckla detta arbete ytterligare har regeringen tillsatt en nationell samordnare för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism. Uppdraget ska redovisas . Det förebyggande arbetet mot våldsbejakande extremism bör ta utgångspunkt i att värna demokratin och demokratiska värderingar och vara en integrerad del av samhällets samlade insatser för att förebygga brott. Det finns alltför många människor som upplever att de inte är en önskvärd del av samhället och därför väljer att vända sig från det på olika sätt. Ett förebyggande av våldsbejakande extremism bygger i grunden på att polari- seringen i samhället minskar. Hotbilden mot och svenska intressen förändras . En allvarlig problematik som ökat i omfattning är att personer reser från till konfliktområden för att ansluta sig till terroristgrupper och delta i eller få träning i väpnad strid. En del av dessa personer återvänder sedan till . Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning som ska analysera lagstiftningen och överväga åtgärder som tar sikte på personer som reser för att delta i strid utomlands. Ett annat område som kräver uppmärksamhet är den plattform för våldsbejakande extremism och terrorismpropaganda som internet utgör. Tillgången till internet är ett viktigt verktyg för att motverka antidemokratiska och extremistiska tendenser. Öppna och demokratiska samhällen med fria informationsflöden har bättre förutsättningar att stå emot propaganda och vilseledande information. är det nödvändigt med en väl utvecklad förmåga att angripa den brottslighet som också pågår på internet. Det är vidare viktigt att utrusta barn och ungdomar med de verktyg som behövs för att kritiskt kunna granska information. För att möta hotet från terrorism behöver samarbetet över gränserna fortsätta. har ratificerat tre FN-överenskommelser om bekämpande av terrorism. genomfördes även de lagändringar som krävs för att ska leva upp till dessa överenskommelser. Även på nationell nivå krävs ett utvecklat samarbete och mot terrorism är en effektiv plattform för myndighetssamverkan. Exempelvis har rådet skapat bättre förutsättningar för de deltagande myndigheterna att tillsammans kunna hantera konsekvenserna av ett terroristattentat. Försvarsmakten och ska vidare möjliggöra snabb transport med Försvarsmaktens helikoptrar av centrala polisära resurser som och bombskyddsverksamheten. Mot den bakgrunden anser regeringen att det finns ett fortsatt behov av gemensamma övningar mellan polisen och Försvarsmakten i syfte att ge Försvarsmakten de förutsättningar som krävs för att kunna lämna efterfrågat stöd. I samband med att och de 21 polismyndigheterna ombildas till en myndighet blir Säkerhetspolisen en fristående myndighet. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 uppmärksamhet behöver därför ges till frågor om samarbete mellan Säkerhetspolisen och . Samarbetet mellan de nya myndigheterna bör präglas av tydliga ansvarsförhållanden och ett väl utvecklat informationsutbyte i underrättelseverksamheten. Att förebygga radikalisering och rekrytering till terrorism är en svår utmaning som behöver engagera hela samhället såväl i som utomlands. Tillsammans med ansvariga myndigheter kommer regeringen att arbeta aktivt med frågorna såväl nationellt som inom EU och i andra internationella sammanhang. Detta arbete och kampen mot terrorism kommer att prioriteras. Förstärkta insatser mot återfall i brott Brottsaktiva personer som upprepade gånger begår brott står för en relativt stor del av den totala brottsligheten i samhället. Ur såväl ett mänskligt som ett samhällsekonomiskt perspektiv finns det mycket att vinna på att rikta insatser mot återfallskriminella. En enda avslutad kriminell karriär betyder mycket. För att nå framgång i det återfallsförebyggande arbetet krävs insatser inom flera olika områden. Det kan exempelvis krävas åtgärder som rör vård, boende, försörjning och fritid. De aktörer som behöver bidra är därför många. Eftersom en stor del av de livsstilskriminella blir föremål för kriminalvård har Kriminalvården en central roll i det återfallsförebyggande arbetet. Att förbereda de intagna för ett liv i frihet utan kriminalitet och missbruk är en av myndighetens viktigaste uppgifter. För att understryka vikten av att tiden i anstalt används till att samordna och fokusera insatser kring individerna vill regeringen lyfta fram det återfallsförebyggande arbetet och samverkan med andra aktörer som prioriterade områden inom myndighetens verksamhet. Genom att redan i början av verkställigheten planera för en individuellt utformad och väl planerad verkställighet kan Kriminalvården bedriva ett strukturerat och individanpassat arbete. För att ytterligare stärka insatserna mot våldsamma män har Kriminalvården i uppdrag att genomföra en kraftfull och långvarig satsning riktad mot denna grupp. Fokus ska bl.a. ligga på att i samverkan med berörda aktörer planera och förbereda tiden efter frigivning. Även kvinnor med våldsproblematik 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 är en grupp som lyfts fram som prioriterad i uppdrag om förstärkta insatser. För att förstärka det återfallsförebyggande arbetet för unga genomför Kriminalvården en särskild satsning på åtgärder som kan leda till att unga dömda efter verkställigheten är bättre rustade för ett liv utan kriminalitet och missbruk. Åtgärderna ska bl.a. omfatta insatser under verkställigheten som syftar till att förmå unga att ändra livsstil och lämna kriminella grupperingar. Fokus ska ligga på att i samverkan med berörda aktörer planera och förbereda tiden efter frigivning för att förbättra unga dömdas förutsättningar på arbetsmarknaden. För att Kriminalvårdens återfallsförebyggande insatser ska få betydelse i ett längre perspektiv krävs att andra aktörer tar vid där Kriminalvårdens uppdrag slutar. Det handlar om såväl offentliga aktörer som delar av det civila samhället. Flera ideella organisationer bedriver ett värdefullt arbete med att fånga upp personer i samband med att de friges från anstalt. Eftersom risken för återfall är särskilt stor den i frihet är behovet av denna typ av åtgärder stort. Mot denna bakgrund kan det finnas skäl att överväga en förstärkning av Kriminalvårdens möjligheter att ge statsbidrag till organisationer inom kriminalvårdens område. Statskontoret utvärderar därför Kriminalvårdens bidragsgivning till ideella organisationer. För att ytterligare förstärka insatserna på det återfallsförebyggande området analyserar en särskild utredare återfallsförebyggande arbete. Utredaren ska också föreslå hur det återfallsförebyggande arbetet kan utvecklas och förstärkas, bl.a. genom förändrade och nya former för samverkan med andra myndigheter och aktörer. I uppdraget ingår också att analysera Kriminalvårdens kostnadseffektivitet. Uppdraget ska redovisas . En del av dem som döms till fängelse i har sin hemvist i andra länder. Likaså förekommer det att personer som har sin hemvist i döms till fängelse i något annat land. I syfte att öka möjligheterna till social återanpassning för personer som döms i ett annat land än där de har sin hemvist planeras en ny lagstiftning som gör det lättare att överföra personer som dömts till bl.a. fängelsestraff inom EU. Den nya lagstiftningen föreslås träda i kraft . 3.4.4Insatser mot ungas brottslighet behöver prioriteras Ungdomsåren är generellt den mest brottsaktiva perioden i livet. Många unga begår brott enstaka gånger utan att fastna i kriminalitet. En del fortsätter dock med upprepad och inte sällan allt allvarligare brottslighet. Det innebär att en liten grupp unga står för en relativt stor del av ungdomsbrottsligheten. Att minska nyrekryteringen till denna brottsaktiva grupp är en angelägen uppgift för samhället. Undersökningar från Brå tyder på att brottsbenägenheten bland unga har minskat något . Enligt dessa undersökningar är det allt färre av landets 15-åringar som begår brott. Denna utveckling kan hänga samman med vissa förändringar i ungdomars livsstil. Attityderna till brott tycks också ha blivit allt mindre tillåtande bland de unga. Trots dessa positiva utvecklingstendenser avseende ungas brottslighet är det fortfarande alltför många unga som hamnar i kriminalitet. Ju tidigare samhället vidtar åtgärder när unga är på väg i fel riktning desto större är möjligheterna att bryta en negativ utveckling. Få uppgifter är mer angelägna än att förebygga brott och minimera återfall i brott bland unga. Viktigt med snabba och samordnade åtgärder vid ungas brottslighet När unga fastnar i kriminalitet är det ofta en del av en större problembild med exempelvis ogiltig frånvaro från skolan och missbruk av alkohol eller narkotika. Föräldrar har huvudansvaret för att deras barn inte begår brott, men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd. Det är också viktigt att de aktörer som möter och identifierar barn och ungdomar med olika problem, exempelvis inom skolan, hälso- och sjukvården, och polisen samordnar sina insatser och ser till helheten. Många unga vittnar om att de upplever att samhällets insatser mot ungas kriminalitet kommer . Förutsättningarna för att vända en negativ utveckling ökar om de unga möts av tidiga, konsekventa och samordnade åtgärder på flera områden. I dessa avseenden har samhället inte råd att misslyckas. För straffmyndiga ungdomar som begår brott är det viktigt att kopplingen mellan brottet och samhällets reaktion är tydlig. Det kräver en snabb handläggning av ungdomsärenden. Med en snabb handläggning ökar även möjligheterna att klara upp brotten. Genomströmningstiderna har blivit kortare , men det finns fortfarande utrymme för förbättringar. En utredare har sett över de lagstadgade tidsfrister som gäller när barn och unga är misstänkta eller målsägande. Utredarens förslag bereds nu inom . För ungdomar vars negativa utveckling har gått så långt att det bedöms finnas risk för långvarig och allvarlig kriminalitet behöver samhället agera med särskild kraft. Det är också bland dessa ungdomar som den organiserade brottsligheten har sin rekryteringsbas. Inom ramen för arbetet med s.k. sociala insatsgrupper har polis, socialtjänst och andra aktörer som kan stödja och vidta åtgärder kring unga med allvarlig problematik samlats runt varje enskilt fall och samordnat sina insatser. Arbetet går ut på att stärka hela det sociala skyddsnätet kring den unga personen. Tillsammans med den unge bedömer aktörerna gemensamt hur situationen bäst kan hanteras. Flera av de ungdomar som har haft stöd från en social insatsgrupp har minskat eller totalt upphört med sin kriminalitet. För att stimulera till spridning och utveckling av arbetssättet har haft i uppdrag att fortsatt stödja arbetet med sociala insatsgrupper. Uppdraget ska redovisas . Därutöver ska låta utvärdera resultatet för de ungdomar som varit föremål för arbetet i en social insatsgrupp. I uppdraget ingår också att utvärdera hur själva samverkansformen fungerar. beslutades en lagrådsremiss om tydligare reaktioner på ungas brottslighet. Beredning pågår inom . 3.4.5Brottsutsattas behov i fokus Alla människor har rätt att känna sig trygga i vardagen. Trygghet mot brott innebär att inte behöva känna rädsla för att utsättas för övergrepp, att samhället reagerar snabbt och tydligt när brott inträffar och ger stöd och upprättelse till brottsutsatta. Att rättsväsendet lyckas med sina huvuduppgifter, det vill säga att utreda brott, gripa misstänkta och döma de skyldiga, är en del av denna upprättelse. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Samhället måste ge goda förutsättningar för att minska de fysiska, psykiska och ekonomiska skador som uppkommer av brott. De som utsätts för brott behöver få stöd från många olika samhällsaktörer som rättsväsendet, hälso- och sjukvården och . Det är också viktigt att personer som har anmält att de blivit utsatta för brott får adekvat information om hur rättsprocessen går till, om möjligheterna att få stöd och hjälp samt om vad som sker i det egna ärendet. Inom flera av rättsväsendets myndigheter pågår ett arbete för att förbättra bemötandet av och informationen till brottsutsatta. Rättssystemet är i stor utsträckning beroende av att de som har utsatts för brott har förtroende för rättsväsendet så att de anmäler brotten och medverkar i utredningarna. Rättsprocessen upplevs ofta som påfrestande av både brottsutsatta och vittnen. För att de utsatta ska kunna känna sig trygga att berätta vad de har varit med om och orka fullfölja rättsprocessen är det centralt att rättsväsendets myndigheter bemöter dem med professionalism och empati. Det kräver medvetenhet om brottsutsattas behov och reaktioner. Ett sådant förhållningssätt är lika angeläget vid bemötande av vittnen till brott. Utan målsägandes och vittnens utsagor är det ofta mycket svårt att nå framgång i rättsprocesserna. Samhället behöver därför försäkra sig om att stödet till målsägande och vittnen är väl utbyggt och väl fungerande. Vittnesstödsverksamheten, som bedrivs vid samtliga tingsrätter och hovrätter, är en viktig verksamhet som når ett stort antal brottsutsatta och vittnen. I syfte att vidareutveckla verksamheten överväger och alternativ för att säkerställa en långsiktigt hållbar och likvärdig vittnesstödsverksamhet i hela landet. En redovisning ska lämnas . Vidare har Brå i uppdrag att studera målsägandes medverkan i rättsprocesserna med fokus på hur denna kan öka. I uppdraget ingår också att belysa vilket stöd målsäganden är i behov av och hur stödet bäst kan tillgodoses och utvecklas. Uppdraget ska redovisas . Personer som har svårt att ta tillvara sina rättigheter kan vara särskilt sårbara om de utsätts för brott och kräver därför rättsväsendets särskilda uppmärksamhet. Det gäller t.ex. barn och unga eller äldre personer, personer med funktionsnedsättning och personer som inte 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 För att förbättra förutsättningarna för personer med funktionshinder arbetar flera av rättsväsendets myndigheter med de frågor som har slagits fast i en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken. Alla människors lika värde är en grundläggande demokratisk princip. Varje gång en individ utsätts för brott på grund av dennes kön, ursprung, tro eller sexuella läggning innebär det ett angrepp på de demokratiska värdena och en grov kränkning av den personliga integriteten. Hatbrott kan dessutom leda till rädsla och otrygghet inte enbart hos den utsatta personen, utan även i den grupp som personen tillhör. Samhället måste därför i alla sammanhang tydligt markera mot hatbrott. Att förebygga och motverka brott av dessa slag är en prioriterad fråga för regeringen. För att kunna identifiera och klara upp hatbrott i större utsträckning behöver kunskapen om sådana brott stärkas i rättsväsendet. Det är också viktigt att på olika sätt arbeta för att öka förtroendet för rättsväsendet hos personer utsatta för hatbrott, så att fler väljer att anmäla brott. har därför i uppdrag att särskilt arbeta med dessa frågor. I uppdraget ingår också att i samråd med och Brå verka för en enhetlig praktisk tillämpning av begreppet hatbrott. Uppdraget ska redovisas senast . Genom ett aktivt förhandlingsarbete i EU pågår även arbete för att stärka brottsutsattas rättigheter på det internationella planet. Brottsofferdirektivet, som ska genomföras i svensk rätt , kommer att innebära förbättrade möjligheter för brottsutsatta att få sina rättigheter tillgodosedda i händelse av brott i EU. Även genomförandet av direktivet om den europeiska skyddsordern och ikraftsättandet av EU-förordningen om civilrättsliga skyddsåtgärder kommer att stärka brottsoffers ställning. Direktivet och förordningen innebär att en person som skyddas av ett kontaktförbud i en medlemsstat ska kunna få skyddet överflyttat till en annan medlemsstat. Båda rättsakterna kommer att bli tillämpliga . Kvinno- och brottsofferjourer och andra ideella organisationer utför ett mycket viktigt och angeläget arbete med att stödja dem som har utsatts för brott. Frivilligorganisationernas arbete utgör i detta avseende ett betydelsefullt komplement till myndigheters och kommuners verksamheter. måste ha goda förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Flera åtgärder har vidtagits för att stödja sådana organisationer, bl.a. genom höjda statsbidrag till verksamheter som stödjer våldsutsatta kvinnor och barn. Vidare förväntar sig regeringen att de avgiftshöjningar för dömda personer som föreslås i denna proposition (avsnitt 3.5) kommer att möjliggöra ytterligare förstärkningar av stödet till brottsutsatta och vittnen. Förstärkta insatser för att motverka våld i nära relationer Våld i nära relationer är ett allvarligt samhällsproblem, som drabbar tiotusentals personer i . De våldsutsatta måste inte sällan bryta upp från både sin relation och sitt hem. Utsattheten blir mycket påtaglig. Många barn lider också av detta våld, som ofta pågår i deras hemmiljö. För att få en bättre bild av problemets omfattning och karaktär har Brå haft i uppdrag att genomföra en särskild kartläggning av brott i nuvarande eller tidigare partnerförhållanden. Även om andelen män som uppger att de har drabbats av sådant våld är nästan lika stor som andelen kvinnor framgår att kvinnor oftare utsätts för grövre och upprepat våld. Kartläggningen visar också att en mycket liten andel av de utsatta anmäler brotten till polisen. Det är också få som är i kontakt med hälso- och sjukvården, eller annan stödverksamhet med anledning av sin utsatthet. Kartläggningen lyfter också fram problematiken med att många barn lever i hem där någon form av våld förekommer.