prop · H103126 · 2014-03-18 00:00:00 — Planen ska ge vägledning för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Om kommunen avser att ingå exploateringsavtal får sådant program som avses i 5 kap. 10 a § anges i översiktsplanen. I en detaljplan ska kommunen 1.bestämma och ange gränserna för allmänna platser, kvarters-mark och vattenområden, 2.bestämma användningen och utformningen av allmänna platser som kommunen är huvudman för, och 3. bestämma användningen av 3. bestämma användningen av kvartersmark och vattenområden. I kvartersmark för enskilt be- byggande får endast ingå mark och anläggningar som lämpligen utförs och förvaltas av enskilda. Kommunen ska vara huvudman Kommunen ska vara huvudman för allmänna platser. för allmänna platser. får dock, om det finns särskilda skäl för det, i detaljplanen bestä- mma att kommunen inte ska vara huvudman för en eller flera allm- Kommunen får dock i detalj- planen bestämma att en fastighets- ägare eller flera fastighetsägare i samverkan ska vara huvudman för allmänna platser om beaktans- värda skäl talar för att utförande och förvaltning blir mer ända- målsenligt (enskilt huvudmanna- I en detaljplan får kommunen bestämma en största eller minsta storlek på fastigheter, bestämma markreservat för gemensamhetsanläggningar samt, om det behövs för genomförandet av en ändamålsenlig indelning i fastigheter eller för att annars underlätta detaljplanens genomförande, bestämma 1.hur området ska vara indelat i fastigheter, 2.de servitut, ledningsrätter och liknande särskilda rättigheter som ska bildas, ändras eller upphävas, 3.de anläggningar som ska utgöra gemensamhetsanläggningar, och 4.de fastigheter som ska delta i gemensamhetsanläggningarna och de utrymmen som ska tas i anspråk för anläggningarna. 3.de anläggningar som ska utgöra gemensamhetsanläggningar, 4.de fastigheter som ska delta i gemensamhetsanläggningarna och de utrymmen som ska tas i anspråk för anläggningarna, och 5.att kommunen ska delta i gemensamhetsanläggningarna med stöd av 1 a § anläggningslagen (1973:1149). En detaljplanebestämmelse om markens indelning i fastigheter eller om servitut eller liknande särskilda rättigheter ska vara förenlig med 3 kap. 1 § och 5 kap. 4 § första stycket fastighetsbildningslagen (1970:988). En detaljplanebestämmelse om inrättande av en gemensamhetsanläggning ska vara förenlig med 5 och 6 §§ anläggningslagen. En detaljplanebestämmelse om ledningsrätt ska vara förenlig med 6 § ledningsrättslagen (1973:1144). Av planbeskedet ska det framgå om kommunen avser att inleda en planläggning. Om kommunen avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet ange den tidpunkt då planläggningen enligt kommunens bedömning kommer att ha lett fram till ett slutligt beslut om att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller ändra eller upphäva områdesbestämmelser. Av planbeskedet ska det också framgå om kommunen avser att ingå ett exploateringsavtal. I så fall ska ett program för exploateringsavtal enligt 10 a § bifogas beskedet. Om kommunen inte avser att inleda en planläggning, ska kommunen i planbeskedet ange skälen för det. Om kommunen avser att ingå ett exploateringsavtal, ska kommunen ange avtalets utgångspunkter och mål i ett särskilt program. Av programmet ska framgå grundläggande principer för fördelning av kostnader och intäkter för genomförandet av detaljplaner samt andra förhållanden som har betydelse för bedömningen av konsekvenserna av att ingå ett exploateringsavtal. Om programmet inte har angetts i översiktsplanen ska det redovisas senast när kommunen beslutar att påbörja en planläggning eller när ett planbesked meddelas. I arbetet med att ta fram ett program enligt 10 § eller ett förslag till en detaljplan ska kommunen samråda med 1.länsstyrelsen, lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs, 2.de kända sakägarna och de kända bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs, 3.de kända organisationer av hyresgäster som har avtal om förhandlingsordning för en berörd fastighet eller, om någon förhandlingsordning inte gäller, som är anslutna till en riksorganisation inom vars verksamhetsområde en berörd fastighet är belägen, och 4.de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget. För samråd enligt första stycket 2–4 är det tillräckligt att kommunen ger tillfälle till samråd. I arbetet med att ta fram ett för- slag till exploateringsavtal ska samråd ske enligt första stycket 1 Om genomförandet av planen kan antas medföra en betydande miljö- påverkan, ska samrådet genomföras så att det uppfyller bestämmelserna i 6 kap. 6 §, 13 § andra stycket och 15 § . Under ett samråd om en detaljplan ska kommunen redovisa planförslaget, skälen för förslaget och det planeringsunderlag som har betydelse. Om det finns ett program enligt 10 § ska programmet redovisas. Under ett samråd om en detaljplan ska kommunen redovisa planförslaget, skälen för förslaget och det planeringsunderlag som har betydelse. Om det finns ett program enligt 10 §, eller ett förslag till exploateringsavtal, ska dessa handlingar redovisas under samrådet tillsammans med detaljplanen Under samrådet ska särskilt 1.ta till vara och samordna statens intressen, 2.ge råd om tillämpningen av 2 kap., 3.verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. tillgodoses, att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. följs och att strandskydd enligt 7 kap. inte upphävs i strid med gällande bestämmelser, 4.verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, och 5.verka för att en bebyggelse eller ett byggnadsverk inte blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. 4.verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, 5.verka för att en bebyggelse eller ett byggnadsverk inte blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion, och 6.ge råd i övrigt om tillämpningen av bestämmelserna i denna lag. Under samrådet ska lantmäterimyndigheten särskilt verka för att 1. ett förslag till detaljplan är förenligt med bestämmelserna i 4 kap. 7, 18 och 33 §§ samt att 2. ett förslag till exploateringsavtal är förenligt med bestämmelserna 6 kap. 20–22 §§. När samrådet enligt 11–17 §§ är klart ska kommunen kungöra sitt förslag till detaljplan och låta det granskas (granskningstid) som ska vara minst När samrådet enligt 11–17 §§ är klart ska kommunen kungöra sitt förslag till detaljplan och låta det granskas (granskningstid) som ska vara minst . Detsamma gäller om det finns ett förslag till exploateringsavtal. Om förslaget är ett sådant som avses i 7 § 1 behöver en kungörelse dock inte ske. I stället ska kommunen ge dem som har underrättats enligt 15 § tillfälle att godkänna förslaget eller att granska det och lämna synpunkter. Denna granskningstid får göras kortare, om alla berörda är överens om det. Om förslaget till detaljplan är ett sådant som avses i 7 § 1 behöver en kungörelse dock inte ske. I stället ska kommunen ge dem som har underrättats enligt 15 § tillfälle att godkänna förslaget eller att granska det och lämna synpunkter. Denna granskningstid får göras kortare, om alla berörda är överens om det. Kungörelsen ska anslås på kommunens anslagstavla och föras in i en ortstidning. Av kungörelsen ska det framgå 1.vilket område detaljplanen avser, 2.om förslaget avviker från översiktsplanen, 3.vilken mark eller särskild rätt till mark som kan komma att tas i anspråk enligt 6 kap. 3 eller 4 §, 4.var förslaget finns tillgängligt för granskning och hur lång granskningstiden är, 3.vilken mark eller särskild rätt till mark som kan komma att tas i anspråk, 4.var förslaget till detaljplan och förslag till exploateringsavtal finns tillgängligt för granskning och hur lång granskningstiden är, 5.att den som vill lämna synpunkter på förslaget ska göra det , 6.till vem synpunkter på förslaget ska lämnas, och 7.att den som inte senast har lämnat någon skriftlig synpunkt på förslaget kan förlora rätten att överklaga beslut att anta planen. Kommunen ska senast den dag då kungörandet sker skicka 1. ett meddelande om innehållet i kungörelsen till kända sakägare och dem som avses i 11 § första stycket 3 och 4, och 2013/14:126 2. förslaget och den samrådsre- Bilaga 4 dogörelse som avses i 17 § till och de kommuner som berörs. 2. förslaget och den samrådsredogörelse som avses i 17 § till , lantmäterimyndigheten och de kommuner som berörs. Om det finns ett förslag till exploateringsavtal ska även det skickas till lantmäterimyndigheten. kommunen hålla förslaget till- gängligt för alla som vill granska Kommunen ska också se till som vill granska dem. att det underlag som avses i 8–10 ska också se till att det underlag som avses i 8–10 §§ och den sam- som avses i 17 § finns tillgängliga rådsredogörelse som avses i 17 § finns tillgängliga liksom det plane- övrigt som kommunen anser har ringsunderlag i övrigt som komm- betydelse för bedömningen av för- unen anser har betydelse för be- dömningen av förslaget. Om förslaget är ett sådant som avses i 7 § 2 eller 3 och kungörandet har samordnats enligt 19 § tredje stycket, får kommunen fullgöra sin skyldighet enligt första stycket genom att hålla en kopia av handlingarna i det andra ärendet tillgänglig i den mån informationen finns där. ska yttra sig över planförslaget, om förslaget enligt bedömning innebär att 1.ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. inte tillgodoses, 2.en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, 3.strandskydd enligt 7 kap. upphävs i strid med gällande bestämmelser, 4.regleringen av sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätt, eller 5.en bebyggelse eller ett byggnadsverk annars blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. 4.regleringen av sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår flera kommuner inte har samordnats på ett lämpligt sätt 5.en bebyggelse eller ett byggnadsverk annars blir olämplig med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion, eller 6.det på annat sätt avviker från bestämmelserna i denna lag. planförslaget, om förslaget inte är förenligt med bestämmelserna i 4 kap. 7, 18 och 33 §§. Om det inte är obehövligt, ska lantmäterimyndigheten även yttra sig över om ett förslag till exploateringsavtal strider mot bestämmelserna i 6 kap. 20–22 §§. Om kommunen har meddelat ett föreläggande enligt 26 §, får kommunen inte anta detaljplanen innan tidsfristen för anmälan av anspråk har löpt ut. Om kommunen har ansökt om att enligt 6 kap. 5 § ska pröva en fråga om skyldighet att upplåta eller avstå mark eller annat utrymme, får kommunen inte anta detaljplanen innan beslut har vunnit laga kraft. Ett exploateringsavtal som följer med en detaljplan blir inte giltigt förrän planen vinner laga kraft. När detaljplanen har antagits ska kommunen skicka ett meddelande om detta till 1.länsstyrelsen och lantmäterimyndigheten, 2.de kommuner och regionplaneorgan som är berörda, och 3.dem som anges i 11 § första stycket 2 och 3 och dem som får överklaga enligt 13 kap. 12 eller 13 § och a) senast har lämnat skriftliga synpunkter som inte blivit tillgodosedda, eller b) har rätt att överklaga beslutet enligt 13 kap. 11 § andra stycket 1. Meddelandet ska innehålla ett protokollsutdrag med beslutet och upp- lysningar om vad den som vill överklaga beslutet måste göra. Kommunen ska till skicka det granskningsutlåtande som avses i 23 § tillsammans med meddelandet om att planen har antagits, om kommunen inte redan har skickat utlåtandet enligt 24 §. Kommunen ska till och lantmäterimyndigheten skicka det granskningsutlåtande som avses i 23 § tillsammans med meddelandet om att planen har antagits, om kommunen inte redan har skickat utlåtandet enligt 24 §. Om ett meddelande avser en Om ett meddelande avser en detaljplan som innebär att ett detaljplan som innebär att ett mark- eller vattenområde eller ett mark- eller vattenområde eller ett utrymme kan komma att tas i an- utrymme kan komma att tas i an- språk enligt 6 kap. 3, 4, 13 eller 16 språk enligt 6 kap. 3 § eller 6 §, får §, får 35 § inte tillämpas för med- 35 § inte tillämpas för meddelan- delanden till ägaren eller inneha- den till ägaren eller innehavaren varen av en särskild rätt till områ- av en särskild rätt till området eller det eller utrymmet. I detta kapitel finns vissa bestämmelser om genomförande av detaljplan för allmänna platser när kommunen är huvudman. De rör kommunens rätt att lösa in fastigheter, ordnandet och underhållet av allmänna platser samt skyldighet för fastighetsägarna att betala för gatukostnader. I kapitlet finns även bestämmelser om exploateringsavtal. Vid enskilt huvudmannaskap finns bestämmelser om fastighetssamverkan i anläggningslagen (1973:1149). I övrigt regleras plangenomförandet i andra lagar såsom fastighetsbildningslagen (1970:988) vad gäller fastighetsbildning, lagen om allmänna vattentjänster (2006:412) vad gäller vatten och avlopp samt ledningsrättslagen (1973:1144) vad gäller framdragande av ledningar. Om någon har särskild rätt till mark eller annat utrymme som omfattas av kommunens rätt enligt 13, 14 eller 15 §, får kommunen också lösa den särskilda rätten. Om någon har särskild rätt till mark eller annat utrymme som omfattas av kommunens rätt enligt 3, 4 eller 5 §, får kommunen också lösa den särskilda rätten. Om kommunen använder sig av sin rätt enligt 13, 14, 15 eller 16 §, ska ersättningen bestämmas enligt (1972:719). I den mån staten är väghållare inom ett område som omfattas av ska det som enligt Om kommunen använder sig av sin rätt enligt 3, 4, 5 eller 6 §, ska (1972:719). I den mån staten är väghållare inom ett område som omfattas av detaljplanen, ska det som enligt 18 § gäller i fråga om kommunens 8 § gäller i fråga om kommunens skyldighet att ordna gator i stället skyldighet att ordna gator i stället Om en gata ges en större bredd eller ett dyrbarare utförande i övrigt än vad som behövs med hänsyn till trafiken, ska kommunen trots första stycket betala merkostnaden. Regeringen får i det enskilda fallet besluta att staten ska svara för den merkostnad som avses i andra stycket. Om kommunen i egenskap av huvudman har skyldighet att anlägga eller förbättra en gata eller annan allmän plats eller vidta en annan åtgärd som är avsedd att tillgodose detaljplaneområdets behov av allmänna platser och av anordningar som normalt hör till sådana platser, får kommunen ta ut dessa kostnader av berörda fastigheter (gatukostnadsavgift). Underlaget för gatukostnadsavgiften får inte överskrida vad som svarar mot kommunens kostnader för anläggande och förbättring av gator och andra allmänna platser. Underlaget får inte omfatta kostnader för sådana trafikleder, parker och andra allmänna platser som betjänar en övervägande del av kommunens bebyggelseområden. Kommunen ska bestämma taxa för gatukostnadsavgiften. Gatukostnadsavgiften ska fördelas mellan fastigheterna på ett skäligt och rättvist sätt. Hänsyn ska tas till kostnader som belöper på fastighet för områden som nyttjas gemensamt av flera fastigheter och som fyller motsvarande ändamål som allmän plats. Kommunen får debitera avgift när gatan eller den allmänna plats som ersättningen avser kan an- vändas för sitt avsedda ändamål. För bebyggda fastigheter för hu- redan när detaljplanen antas har tillgång till gata eller annan all- män plats får debitering dock ske först när bygglov enligt detaljpla- Om avgiften för en fastighet uppgår till belopp som är betung- ande med hänsyn till dess ekono- miska bärkraft och övriga omstän- digheter, ska avgiften fördelas på högst , om fastighetens ägare begär det och godtagbar säkerhet Betalningsvillkoren ska jämkas, om de är alltför betungande för Avgift ska betalas inom 30 da- gar efter debitering. belopp ska betalas ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) från förfal- Ska avgiften fördelas på årliga inbetalningar, bestäms ränta enligt 5 § räntelagen på varje del av avgiften från den dag då betal- ningen skulle ha skett till dess den delen förfaller till betalning. Vad som föreskrivs om avgift för fastigheter ska tillämpas även på mark som är samfälld för flera därvid de fastigheter som har del i Ett exploateringsavtal får avse åtagande av en byggherre att ombesörja eller finansiera åtgärder som är nödvändiga för att detaljplanen ska kunna genomföras. Om det finns särskilda skäl, får ett avtal även omfatta åtgärder utanför området för detaljplanen. Kostnaderna för gator och andra allmänna platser ska beräknas med stöd av bestämmelserna i 6 kap. 14–15 §§. De åtgärder som ingår i byggherrens åtagande ska stå i rimligt förhållande till dennes nytta av planen. Ett exploateringsavtal enligt denna lag får inte innehålla ett åtagande för en byggherre att helt eller delvis bekosta byggnadsverk för vård, utbildning, omsorg och andra verksamheter, som kommunen har en skyldighet enligt lag att tillhandahålla. Ett exploateringsavtal får avse förskottering av ersättning för kommunala åtgärder för att genomföra en detaljplan. Ett avtal får dock inte avse ersättning för åtgärder som vidtagits före detaljplanens antagande i andra fall än när planen avser ett steg i en etappvis utbyggnad. Följande beslut enligt denna lag får överklagas i den ordning som gäller för laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900): 1.kommunfullmäktiges beslut om översiktsplan, 2.kommunfullmäktiges beslut om uppdrag åt att anta, ändra eller upphäva detaljplaner eller områdesbestämmelser, 3. kommunfullmäktiges beslut 3. kommunfullmäktiges beslut att fatta beslut om skyldighet för att fatta beslut om skyldighet för 2013/14:126 fastighetsägare att betala kostna- Bilaga 4 der för gator och andra allmänna platser eller att fatta beslut om villkoren för sådan betalning, fastighetsägare att betala avgift för gator och andra allmänna platser, 4.kommunfullmäktiges eller beslut att inte anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser, beslut om grunderna för skyldighet att betala kostnader för gator och andra allmänna platser och om generella villkor för sådan betalning, 6.kommunfullmäktiges beslut om taxa i ärenden hos , och 7.ett kommunalförbunds eller regionplaneförbunds fullmäktiges beslut om regionplan. 5.kommunfullmäktiges beslut om taxa i ärenden hos , och 6.ett kommunalförbunds eller regionplaneförbunds fullmäktiges beslut om regionplan. Kommunala beslut enligt denna lag får inte överklagas i den del de avser 1.avbrytande av ett planarbete, 2.planbesked enligt 5 kap. 2 §, 3. andra frågor om gatukostnader än de som avses i 1 § 5, 3. andra frågor om gatukostnader än de som avses i 1 § 3, 4.villkorsbesked enligt 9 kap. 19 §, 5.förlängd handläggningstid enligt 9 kap. 27 §, 6.behovet av kontrollansvarig, särskilt sakkunnig, tekniskt sam-råd eller slutsamråd, 7.ingripandebesked enligt 11 kap. 7 §, eller 8.en fråga som redan är avgjord genom en detaljplan, områdesbestämmelser eller ett förhandsbesked. Att tvister rörande gatukostnader prövas av mark- och miljödomstol framgår av 15 kap. 10 §. En tvist mellan kommunen och för andra allmänna platser eller om villkoren för betalning av så- dan ersättning prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten ligger. I ett sådant mål ska lagen (2010:921) om mark- och miljö- jämkning av ersättning enligt 6 kap. 33 § ska dock expropria- En tvist mellan kommunen och en fastighetsägare om skyldighet att betala gatukostnadsavgift eller tillämpning av taxa för en sådan avgift prövas av den mark- och miljödomstol inom vars område fastigheten ligger. I ett sådant mål ska lagen (2010:921) om mark- och miljödomstolar tillämpas. I mål om jämkning av ersättning enligt 6 kap. 17 § ska dock expropria- tionslagen (1972:719) tillämpas i tionslagen (1972:719) tillämpas i fråga om rättegångskostnader. fråga om rättegångskostnader. Om fastighetsägaren förlorar ett mål om jämkning på grund av att fastighetsägaren har inlett rättegången utan tillräckliga skäl, får domstolen förordna att fastighetsägaren ska bära sina egna kostnader. Om fastighetsägaren inledde rättegången trots att det måste ha varit uppenbart för fastighetsägaren att talan väcktes utan skälig grund, får domstolen dessutom förplikta fastighetsägaren att ersätta kommunens rättegångskostnader. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser (2010:900) 18.Förordnanden som avses i 17 kap. 19 § i den upphävda (1987:10) om skyldighet att avstå eller upplåta mark upphör att gälla efter lagens ikraftträdande. 19.Förordnanden enligt 6 kap. 3–4 §§ PBL (2010 :900) samt 6 kap. 19 § i den upphävda (1987:10) om skyldighet att avstå eller upplåta mark upphör att gälla när genomförandetiden för detaljplanen gått ut. Skyldigheten ska dock gälla minst efter lagens ikraftträdande. Om en förrättning enligt fastighetsbildningslagen (1970:988), anläggningslagen (1973:1149) eller ett mål om inlösen enligt 6 kap. 13 §, 14 kap. 14– 15 §§ eller motsvarande äldre bestämmelser pågår när förordnanden som anges i punkterna 18 och 19 upphör att gälla, förlängs skyldigheten till dess att förrättningsärendet eller inlösenmålet slutligt har avgjorts. 1.Denna lag träder i kraft 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om ansökningar som gjorts av en kommun före ikraftträdandet om prövning av frågor om avstående av mark eller utrymme enligt 6 kap. 5 § i dess lydelse enligt SFS 2011:335 3.6 kap. 24–38 §§ i dess lydelse enligt SFS 2010:900 får tillämpas längst till den (efter ikraftträdandet) 4.Äldre föreskrifter får fortfarande tillämpas i fråga om gatukostnader som beslutats med stöd av den upphävda (1987:10) eller 6 kap. 24–38 §§ i dess lydelse enligt SFS Förslag till lag om ändringar i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs i fråga om anläggningslagen (1973:1149) dels att 2 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer 1 a och 40 a §§, av följande lydelse. Förutom fastigheter kan även en kommun, om det är lämpligt, delta i en gemensamhetsanläggning. Lagens bestämmelser om fastighet äger motsvarande tillämpning på tomträtt som inskrivits och på gruva. Om det är lämpligt, skall bestämmelserna tillämpas även på byggnad eller annan anläggning som ej hör till fastighet och på naturreservat. När en kommun ska delta i en gemensamhetsanläggning ska i dessa avseenden lagens bestämmelser om fastighet tillämpas på kommunen. Om en rättighet till mark eller annat utrymme, som har tillkommit genom ett beslut som har meddelats enligt denna lag eller motsvarande äldre bestämmelser, begränsas eller upphävs genom ett nytt beslut, ska den som har nytta av det senare beslutet betala ersättning till övriga delägare. I fråga om ersättning ska 5 kap. 10–12 §§ fastighetsbildningslagen (1970:988) tillämpas. Tillträde till den mark eller det utrymme som rättigheten har avsett sker som lantmäterimyndigheten bestämmer. Ersättningen ska betalas före tillträdet. I fråga om betalning av ersättning och verkan av att ersättning inte betalas ska 32 och 32 a §§ samt 33 § första stycket 1 tilläm- 1.Denna lag träder i kraft 2.Beträffande 40 a § ska skadan ha inträffat efter bestämmelsernas ikraftträdande för att ersättning ska kunna utgå. Förslag till lag om ändring i lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning ska ha följande lydelse.