prop · H10389 · 2014-03-18 00:00:00 — Däremot anser några av remissinstanserna att ombudskravet bör avskaffas även för andra fall. ifrågasätter t.ex. om ombudskravet i 71 § alls är förenligt med . Som utredningen anger har frågan behandlats i tidigare lagstiftningsärenden (prop. 2000/01:13 s. 29 och Ds 2008:75 s. 512 f.). Slutsatsen var då att behovet av att säkerställa delgivning utgjorde ett sådant tvingande skäl av allmänt intresse som gör det objektivt försvarbart med ett avsteg från EG-fördraget. I den utredning som ligger till grund för denna proposition har det dock framkommit att det inte längre har någon praktisk betydelse om patenthavaren har en adress i eller utomlands och att domstolarna i regel tillämpar den s.k. delgivningsförordningen (och rådets förordning (EG) nr 1393/2007 om delgivning av handlingar i civila eller kommersiella ärenden). Därför bör det ingå i de tilläggsdirektiv som nämns i avsnitt 3 att överväga att helt avskaffa ombudskravet. Dubbelt patentskydd bör undvikas Ett europeiskt patent är meddelat när det europeiska patentverket i den europeiska patenttidningen har offentliggjort sitt beslut att bifalla patentansökan. Patentet har verkan i , om sökanden från det offentliggörandet har gett in en översättning till PRV och betalat en avgift. När det har skett håller PRV översättningen tillgänglig för var och en samt utfärdar en kungörelse. En begäran om enhetlig verkan ska göras inom efter att det europeiska patentverket har offentliggjort sitt beslut att bifalla patentansökan. Vid bifall till begäran gäller enhetlig verkan retroaktivt från och med dagen för offentliggörandet (artikel 4.1 i patentförordningen). Varje deltagande medlemsstat ska se till att, när enhetlig verkan har registrerats för ett europeiskt patent och omfattar dess territorium, det europeiska patentet inte ska anses ha fått verkan som ett nationellt patent från och med dagen för samma offentliggörande (artikel 4.2 i patentförordningen). Medlemsstaterna måste alltså förhindra att ensamrätt enligt ett europeiskt patent uppstår på två olika grunder (genom validering och beslut om enhetlig verkan). En patenthavare som har begärt enhetlig verkan skulle kunna tänkas validera i väntan på beslut om enhetlig verkan. På motsvarande sätt kan det inte uteslutas att en patenthavare som redan har validerat också begär enhetlig verkan. Det följer av patentförordningen att enhetlig verkan ska ha företräde framför validering. Sökandens valideringsåtgärder bör alltså vara utan verkan, om ett europeiskt patent får enhetlig verkan. Som utredningen föreslår bör det införas en bestämmelse om detta. Registreringskravet vid pantsättning bör anpassas Patentlagens bestämmelser om pantsättning gäller alla patent som har meddelats eller har verkan i , inklusive europeiska patent som har validerats här. De gäller också de europeiska patentansökningar för vilka den översättning som krävs för provisoriskt skydd har getts in till PRV. En sakrättsligt giltig panträtt i ett patent eller i en patentansökan uppkommer genom att ett skriftligt avtal om pantsättning registreras hos PRV. Förvärvande av rättigheter, t.ex. panträtt, i ett europeiskt patent med enhetlig verkan får inte vara beroende av registrering i ett nationellt patentregister (artikel 7.4 i patentförordningen). Det är bara meddelade patent som kan få enhetlig verkan; i patentförordningen finns det ingen reglering som avser rättigheter i patentansökningar. Patentförordningen varken förutsätter eller förbjuder registrering av pantavtal för att en sakrättsligt giltig panträtt ska uppkomma; det lämnas i stället åt nationell rätt att reglera förutsättningarna. En möjlighet att registrera avtal om pantsättning av europeiska patentansökningar hos det europeiska patentverket finns redan. Det europeiska patentverket kommer även att registrera avtal om pantsättning av europeiska patent med enhetlig verkan. Även europeiska patent med enhetlig verkan bör förstås kunna ha ett värde som kreditobjekt. Som utredningen anför bör det alltså vara möjligt att få till stånd en sakrättsligt giltig panträtt även i europeiska patent med enhetlig verkan. påpekar att det inom inte råder någon enhetlighet om huruvida registrering är nödvändig. menar att det därmed finns en risk att en kreditgivare som önskar panträtt i ett patent utgår från att en sakrättsligt giltig panträtt i ett europeiskt patent uppkommer redan genom pantavtalet. Enligt bör det därför övervägas att i svensk rätt helt avstå från krav på registrering. Tanken med regleringen i patentförordningen är att den som vill ta reda på om det finns något pantsättningsavtal registrerat avseende ett europeiskt patent med enhetlig verkan ska slippa kontrollera . Avsikten är inte att harmonisera förutsättningarna för sakrättslig verkan. Regeringen instämmer i det som flera remissinstanser, bl.a. , anför om vikten av att kräva registrering för att en pantsättning ska vara sakrättsligt giltig och anser att det inte finns skäl att för svensk del ändra den ordningen. Som framgår ovan står emellertid det befintliga kravet på registrering i nationellt register i strid med patentförordningen och det bör därmed 2013/14:89 göras undantag från de bestämmelserna i patentlagen som reglerar hur en sakrättsligt giltig pantsättning sker. Regeringen delar utredningens och de flesta remissinstansernas uppfattning att den möjlighet som kommer att finnas att registrera pantsättningsavtal hos det europeiska patentverket är det lämpligaste sättet att ge sakrättsligt skydd åt europeiska patent med enhetlig verkan. Det är inte möjligt att i svensk rätt med verkan meddela föreskrifter om själva registreringen eller förutsättningarna för att ett pantsättningsavtal ska få registreras där. I linje med utredningens förslag bör det dock i patentlagen införas en bestämmelse om rättsverkan av att det europeiska patentverket i det europeiska patentregistret registrerar ett skriftligt avtal om pantsättning av ett europeiskt patent med enhetlig verkan. Att den rättsverkan bör vara densamma som verkan av en pantsättning genom registrering hos patentmyndigheten är en följd av patentförordningens krav på att ett europeiskt patent med enhetlig verkan ska betraktas som ett nationellt förmögenhetsobjekt (artikel 7.1). Den nämnda bestämmelsen om rättsverkan bör kompletteras med en bestämmelse i patentkungörelsen av innebörd att patentmyndigheten – i samband med att den registrerar ett skriftligt avtal om pantsättning av en europeisk patentansökan eller ett europeiskt patent – ska informera panthavaren om att en sakrättsligt giltig panträtt i ett europeiskt patent som har enhetlig verkan fordrar att pantsättningsavtalet registreras i det europeiska patentregistret. Därigenom kan panthavaren bevaka sin rätt. 6Översättningen av europeiska patent och patentansökningar Regeringens bedömning: Översättningsförordningen föranleder inte några kompletterande författningsändringar. Kraven på översättning för provisoriskt skydd bör behållas. Regeringens förslag: Om en text har översatts och getts in till patentmyndigheten för att ett europeiskt patent ska ha verkan i eller en europeisk patentansökan ska ge provisoriskt skydd här, ska textens lydelse på handläggningsspråket vid det europeiska patentverket gälla. Detta ska framgå när översättningen hålls tillgänglig av patentmyndigheten. Bestämmelserna om rättelse av översättningar ska upphävas. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i allt väsentligt med regeringens, utom när det gäller kraven på översättning för provisoriskt skydd. Utredningen föreslår att en europeisk patentansökan ska kunna få provisoriskt skydd utan att någon översättning ges in till patentmyndigheten, om ansökan har publicerats enligt den europeiska patentkonventionen och patentkraven i den lydelsen finns tillgängliga på engelska hos det europeiska patentverket. (Se betänkandet s. 68 f.) Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag och delar bedömningen eller har inga invändningar mot dem. Översättningars rättsliga betydelse: PRV, Patentbesvärsrätten, Försva- rets materielverk, , , och anser Prop. 2013/14:89 att det vore en fördel, om översättningar saknar rättslig verkan. Näringsliv, och Teknikföretagen går längre och menar att översättningar helt kan undvaras. , , , , och anser däremot att en översättning även fortsättningsvis ska gälla jämte lydelsen på handläggningsspråket. Översättningskrav för provisoriskt skydd: , och avstyrker förslaget om att det för provisoriskt skydd ska vara tillräckligt att patentkraven finns i engelsk översättning. avstyrker också förslaget med hänvisning till att det saknas underlag för att bedöma de administrativa kostnaderna. PRV, och Företagarna anser att det kan vara förenat med rättssäkerhetsproblem att förlita sig på att patentkrav på engelska under ansökningsförfarandet finns tillgängliga hos det europeiska patentverket och därmed kan grunda skadeståndsansvar. Företagarna ser uppenbara problem med förslaget för innovativa småföretag, som får ökade kostnader för att kontrollera den stora mängd ansökningar som kan få skydd. PRV anser att provisoriskt skydd ska uppstå först om PRV kungjort att ansökans skyddsverkan åberopas och översättningen verkligen är tillgänglig hos det europeiska patentverket. Skälen för regeringens förslag och bedömning Översättningskrav för europeiskt patent och europeisk patentansökan Ett europeiskt patent beviljas på något av det europeiska patentverkets tre handläggningsspråk, engelska, franska eller tyska. När det offentliggörs att ett europeiskt patent är beviljat ska patentskriften publiceras på det aktuella handläggningsspråket och innehålla en översättning av patentkraven till de två andra språken. Vid validering i är det bara patentkraven som alltid måste översättas till svenska. Om patentet har meddelats på franska eller tyska, ska dessutom patentbeskrivningen ges in på svenska eller engelska. En europeisk patentansökan som har publicerats enligt den europeiska patentkonventionen kan få ett provisoriskt skydd i , dvs. ett skydd i skadeståndsrättsligt hänseende, från den dag då PRV utfärdade kungörelse om publiceringen förutsatt att ansökan leder till patent. Ett villkor för detta är att patentkraven – i den lydelse de har publicerats – översätts till svenska och ges in till PRV. Om den översättning som görs antingen vid validering eller för att få provisoriskt skydd inte överensstämmer med handlingens lydelse på handläggningsspråket vid det europeiska patentverket, omfattar patentskyddet bara det skydd som framgår av båda lydelserna. Effekten av en avvikelse kan alltså bli att patentets skyddsomfång begränsas. Vid bedömningen av det provisoriska skyddet kan det finnas fyra olika lydelser av patentkraven. Det kan nämligen finnas skillnader i patentkravens lydelse när ansökan publicerades och när patentet meddelades, och båda dessa lydelser ska vara översatta. Patentskyddet för tiden innan patentet meddelades omfattar då bara det skydd som framgår av samtliga lydelser. I fråga om patentets giltighet gäller enbart lydelsen på det europeiska patentverkets handläggningsspråk. Översättningskrav för europeiskt patent med enhetlig verkan Som nämns i avsnitt 4 regleras frågan om vilka språk som ska användas för europeiska patent med enhetlig verkan i översättningsförordningen. När ett europeiskt patent med enhetlig verkan offentliggjorts i enlighet med artikel 14.6 i den europeiska patentkonventionen ska det normalt inte krävas några ytterligare översättningar (artikel 3.1). I händelse av tvist om ett påstått intrång ska emellertid patenthavaren på den påstådda intrångsgörarens begäran tillhandahålla en fullständig översättning av det europeiska patentet med enhetlig verkan till ett officiellt språk i den stat där det påstådda intrånget skedde eller där den påstådda intrångsgöraren är bosatt (artikel 4.1). I en tvist om ett europeiskt patent med enhetlig verkan får domstolen vidare begära att patenthavaren tillhandahåller en fullständig översättning av patentet till domstolens handläggningsspråk (artikel 4.2). Översättningen kan få viss rättslig betydelse. I tvister som gäller skadestånd ska domstolen beakta att den påstådda intrångsgöraren har agerat utan att ha känt till eller rimligen bort känna till att det begicks intrång i patentet innan personen i fråga fått tillgång till översättningen (i enlighet med artikel 4.1). Det gäller särskilt om den påstådda intrångsgöraren är ett litet eller medelstort företag, en fysisk person, en ideell organisation, ett universitet eller en offentlig forskningsorganisation (artikel 4.4). Under en övergångstid från och med att översättningsförordningen börjar tillämpas krävs ytterligare översättningar (artikel 6). Då ska en begäran om enhetlig verkan, vilken ju enligt huvudregeln ska göras på handläggningsspråket, åtföljas av en översättning. Om handläggningsspråket är franska eller tyska, ska patentskriften översättas till engelska. Om handläggningsspråket är engelska, ska den översättas till något annat av EU:s officiella språk. Översättningar som det europeiska patentverket offentliggör enligt den bestämmelsen tillhandahålls endast i informationssyfte. Hur lång övergångstiden kommer att bli är inte ännu inte klart. När förordningen börjar tillämpas ska kvaliteten på de maskinöversättningar till alla EU:s officiella språk som utvecklas av det europeiska patentverket löpande utvärderas. Övergångsperioden avslutas när kvaliteten bedöms vara tillräckligt hög. Den upphör under alla förhållanden senast efter det att förordningen börjar tillämpas (artikel 6.3–5 och skäl 13). Översättningskraven vid validering bör behållas Som utredningen konstaterar påverkar översättningsförordningen i sig inte översättningskraven för europeiska patent som inte har enhetlig verkan. Det finns inga hinder mot att behålla översättningskraven vid validering. Några lagändringar är inte heller i övrigt nödvändiga för att uppfylla de förpliktelser som följer av översättningsförordningen. Europeiska patent med enhetlig verkan kommer att ha verkan i utan att de till någon del är översatta till svenska. Genomförandet av det enhetliga patentskyddet innebär alltså att användarna kommer att få hantera patentskydd utan att ha tillgång till översättningar till svenska. Som utredningen anger kan det därför ifrågasättas om det är rimligt att upprätthålla strängare översättningskrav vid validering än vad som kommer att gälla för de europeiska patenten med enhetlig verkan. Även om det i och för sig kan vara rimligt att ha samma översättningskrav för alla europeiska patent som har verkan i , finns det enligt utredningen också skäl som talar mot att ändra översättningskraven vid validering till det som ska gälla enligt översättningsförordningen när den fullt ut träder i kraft. Ett skäl som anges är att det kan dröja uppemot innan bestämmelserna börjar tillämpas. Eftersom övergångsbestämmelserna i översättningsförordningen kommer att vara den gällande ordningen , anser utredningen det vara mest rimligt att det i stället är dessa som är utgångspunkt för en eventuell svensk harmonisering av översättningskraven vid validering. En svensk reglering som anpassas till övergångsbestämmelserna i översättningsförordningen skulle innebära att önskemålet om att patentskriften ska finnas i vart fall på engelska kan tillgodoses. Utredningen ifrågasätter emellertid om en sådan lösning skulle innebära en tillräcklig nivå av tillgänglighet för användarna. Utredningen anser att det inte kan bortses från att tolkningen av ett patents skyddsomfång väsentligen underlättas för många användare, om patentkraven finns på svenska. Det gäller särskilt möjligheten att snabbt bilda sig en uppfattning om ett patents skyddsomfång. Utredningen bedömer att det i vart fall inte finns tillräckliga skäl att slopa kravet på översättning av patentkraven till svenska. Företagarna anger uttryckligen att det är värdefullt att det inte föreslås någon ändring i detta avseende. Organisationen menar att det är viktigt att kunna ta del av patentkraven på svenska, inte minst för små svenska företag. Regeringen delar den bedömningen. Texterna bör gälla i lydelsen på handläggningsspråket De översättningar av europeiska patent med enhetlig verkan som krävs enligt översättningsförordningen (artiklarna 4 och 6) har bara informativ verkan. De saknar alltså rättslig betydelse vid bedömningar av patentens skyddsomfång och giltighet. I tvister om skadestånd kan emellertid tillgången till översättning beaktas vid bedömningen av en påstådd intrångsgörares eventuellt goda tro. Utredningens slutsats att det, när det gäller europeiska patent utan enhetlig verkan, finns skäl att tills vidare behålla skyldigheten att översätta patentkraven till svenska grundar sig främst på att det underlättar för användarna att göra en förhandsbedömning av patentkraven. Om tvist uppkommer, är det dock en fördel om bara en uppsättning patentkrav gäller. Det är också en fördel om patentkraven, som ska tolkas i ljuset av patentbeskrivningen, är på samma språk som patentbeskrivningen. Att en översättning har rättslig betydelse försvårar tolkningen av skyddsomfånget och kan leda till ett snävare patentskydd. Om den rättsliga betydelsen av översättningar i stället begränsas i svensk rätt i samma utsträckning som enligt översättningsförordningen, skulle det innebära en önskvärd harmonisering. Utredningen stannar därför vid förslaget att det bara är lydelsen på handläggningsspråket som ska gälla. 2013/14:89 Några remissinstanser, bl.a. och Företagarna, anser att översättningen fortsatt ska gälla jämte handlingen i lydelse på handläggningsspråket. De anför att patentkravens innehåll är av central betydelse vid bedömningen av skyddsomfånget av ett europeiskt patent och att företagen måste ges rimliga förutsättningar att bedöma vilka möjligheter de har att utveckla tekniker utan att begå intrång. Regeringen delar emellertid utredningens uppfattning att en ordning där patentskyddet bestäms endast av handlingarna i lydelsen på handläggningsspråket är den bästa lösningen. Som regeringen konstaterade i propositionen Nationella patent på engelska (prop. 2013/14:53 s. 31) riskerar nuvarande ordning, där skyddsomfånget bestäms av två språkversioner, att leda till onödiga svårigheter. Med utredningens förslag skulle det inte längre finnas risk för att ett patents skyddsomfång begränsas till följd av en bristfällig översättning. Därigenom undviks också att patentskyddets omfång, på grund av den översättning som gjorts, blir ett annat i än i andra länder. För att undvika missförstånd om den svenska översättningens betydelse bör det, när handlingarna hålls tillgängliga hos PRV, framgå att det är texternas lydelse på handläggningsspråket som gäller. I enlighet med utredningens förslag bör också, som en följd av att rättsverkan nu ändras, bestämmelserna om rättelse av en översättning upphävas. Förutsättningarna för provisoriskt patentskydd bör inte ändras Provisoriskt patentskydd för en europeisk patentansökan förutsätter att patentkraven har översatts till svenska. Utredningen föreslår att översättningskraven för att få provisoriskt skydd för europeiska patentansökningar harmoniseras med vad som kommer att gälla för det enhetliga patentskyddet enligt övergångsbestämmelserna i översättningsförordningen. Som förutsättning för provisoriskt skydd – förutom att ansökningen har publicerats enligt den europeiska patentkonventionen och att den leder till ett europeiskt patent för – ska enligt förslaget alltså bara gälla att patentkraven ska vara tillgängliga på engelska. I konsekvens med det föreslås också att de nuvarande kraven på PRV att utfärda kungörelser och hålla översättningar av europeiska patentansökningar tillgängliga som förutsättningar för provisoriskt skydd tas bort, när ansökan finns tillgänglig på engelska hos det europeiska patentverket. Som skäl för förslaget anför utredningen att det inte alltid, vare sig på ansökningsstadiet eller när ett europeiskt patent beviljas, kommer att gå att avgöra vilken typ av patent det kommer att sluta i – ett europeiskt patent som valideras eller ett europeiskt patent med enhetlig verkan. Regeringen instämmer i och för sig med utredningen i att det inte är helt motiverat att översättningskraven är strängare på ansökningsstadiet än för det meddelade patentet, vilket skulle kunna bli fallet med nuvarande reglering av provisoriskt skydd om ansökan resulterar i ett europeiskt patent med enhetlig verkan. Det är dock oundvikligt att kraven är olika vid ansökningstillfället och när patent har meddelats, så länge ansökan är densamma oavsett om patentet sedan får enhetlig verkan eller inte som översättningskraven är olika för europeiska patent med och utan enhetlig verkan. Utredningens förslag skulle leda till att lägre krav ställs vid ansökningstillfället än när det europeiska patentet meddelas i de Prop. 2013/14:89 fallen då sökanden inte ansöker om eller beviljas enhetlig verkan. inte heller önskvärt. Som flera remissinstanser framhåller aktualiserar den föreslagna regleringen även en rad frågor som inbegriper handläggningen vid det europeiska patentverket och det råder osäkerhet om hur det skulle fungera praktiskt. Med hänvisning till det anförda bedömer regeringen att kravet på översättning för provisoriskt skydd inte bör ändras. 7 Den enhetliga patentdomstolen Regeringens förslag: ska godkänna avtalet om en enhetlig patentdomstol (domstolsavtalet). Svensk domstol ska inte vara behörig att ta upp ett mål till prövning, om den enhetliga patentdomstolen är ensam behörig enligt domstolsavtalet. Det ska inte krävas någon anmälan till patentmyndigheten av den som vill väcka talan vid den enhetliga patentdomstolen eller talan vid en svensk domstol som avser ett europeiskt patent med enhetlig verkan. Det ska inte heller krävas någon underrättelse i dessa fall. När den enhetliga patentdomstolen prövar mål om europeiska patent med enhetlig verkan ska domstolsavtalets bestämmelser gälla som svensk lag i fråga om vilka handlingar som omfattas av ensamrätten och ensamrättens begränsningar. Ett avgörande av den enhetliga patentdomstolen ska verkställas i som ett motsvarande svenskt avgörande. Staten ska vara skadeståndsskyldig för skada som orsakats av att den enhetliga patentdomstolens överinstansrätt har överträtt . ska vara ensam behörig i sådana skadeståndsmål. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens (se betänkandet s. 39 f. och 84 f.), utom när det gäller regeringens förslag att ska ha exklusiv behörighet i vissa skadeståndsmål. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen invändning mot dem. anser att den negativt formulerade behörighetsregeln inte ger tillräcklig ledning om när svenska domstolar är behöriga. anser däremot att den föreslagna bestämmelsen innebär en bra och smidig ordning. Patentbesvärsrätten, , , och Teknikföretagen ser ett behov av lika regler för alla slags patent i fråga om vilka handlingar som omfattas av ensamrätten och ensamrättens begränsningar. Justitiekanslern anför i fråga om skadeståndsanspråk att myndigheten för att kunna företräda staten måste få tillgång till underlag från den enhetliga patentdomstolen och att bör vara ensam behörig domstol att ta upp en sådan talan till prövning. Skälen för regeringens förslag är ett mellanstatligt avtal. Det blir alltså bindande för om tillträder det. Som nämns i avsnitt 4 utgör domstolsavtalet tillsammans med patentförordningen och översättningsförordningen grundstenarna i det enhetliga patentsystemet. Genom domstolsavtalet inrättas den enhetliga patentdomstolen, och den får exklusiv behörighet att handlägga tvister om europeiska patent med enhetlig verkan och utan enhetlig verkan. Att domstolsavtalet träder i kraft är en förutsättning för att patentförordningen och översättningsförordningen ska bli tillämpliga.