prop · H103176 · 2014-03-18 00:00:00 — I andra hand har myndigheterna i huvudsak inget att erinra mot förslaget. Föreningen avstyrker förslaget och anser även de att det ursprungliga förslaget är att föredra. Övriga remissinstanser är positiva och tillstyrker förslaget. Remissinstanserna har i övrigt inte yttrat sig över den föreslagna modellen. Skälen för regeringens förslag: Transportstyrelsen och föreslog i sin rapport att en legal panträtt i fordon skulle införas för stat och kommuns fordran på trängselskatt och tilläggsavgift enligt lagen (2004:629) om trängselskatt, fordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen (2006:227) respektive lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt och felparkeringsavgift enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. I promemorian föreslogs i stället att ska få ta i anspråk det fordon som gett upphov till skatterna eller avgifterna, oavsett vem som äger fordonet, om den betalningsskyldige gäldenären vid utmätning saknar utmätningsbara tillgångar. Regeringen anser att förslaget i promemorian är att föredra, se vidare avsnitten 6.1.3 och 6.1.4. Regleringen kommer att avse indrivning av statliga och kommunala fordringar som omfattas av lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. (indrivningslagen). Regleringen ska dock endast omfatta vissa fordonsrelaterade statliga och kommunala fordringar, dvs. endast en mindre del av de fordringar som omfattas av den lagen, se avsnitt 6.1.3. Regeringen anser därför att det är lämpligare att placera bestämmelserna i en särskild lag om ianspråktagande av fordon och inte i indrivningslagen som gäller det allmännas fordringar generellt. Lagen föreslås benämnas lag om rätt att ta fordon i anspråk för fordringar på vissa skatter och avgifter. Regeringens förslag: Rätten att ta i anspråk ett fordon ska gälla för – avgifter enligt lagen om felparkeringsavgift, – trängselskatt och tilläggsavgift enligt lagen om trängselskatt, – fordonsskatt och avgifter avseende fordonsskatt enligt vägtrafik- – skatter och avgifter enligt lagen med särskilda bestämmelser om Rapportens förslag: Rapportens förslag skilde sig i stora delar från I rapporten förslogs bl.a. att stat och kommuns fordran på trängselskatt, fordonsskatt och felparkeringsavgift skulle förenas med en legal panträtt och att bestämmelserna skulle föras in i de speciallagar som reglerar trängselskatt, vägtrafikskatt och felparkeringsavgifter. Remissinstanserna: Remissinstanserna var i huvudsak positiva till förslaget, jfr avsnitt 6.1.2. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringen föreslår dock att regleringen ska tillämpas på trängselskatter och tilläggsavgifter samt att utlandsregistrerade fordon i vissa fall ska omfattas av de nya reglerna. Remissinstanserna: , , Föreningen och anser att en lag om fordonsrelaterade skulder även ska omfatta trängselskatter. Det finns enligt myndigheterna ingen anledning att avvakta eventuellt förslag från . anser att lagen så långt möjligt ska gälla samtliga fordonsrelaterade skulder inklusive trängselskatt. och kommuner anser att problemet med utlandsregistrerade fordon, vilka står för en stor del av de obetalda felparkeringsavgifterna, bör utredas vidare. Svepark anser att lagförslaget bör omfatta även fordon som felparkerar enligt lagen om kontrollavgift vid olovlig parkering. Svensk Inkasso anser att lagen om ianspråktagande även ska omfatta kontrollavgifter för felparkering på privat mark, försäkringspremier och avgifter till . förslag: Överensstämmer med regeringens i den utsträckning som förslaget omfattas av denna lagrådsremiss. Remissinstanserna: Ett flertal av remissinstanserna har förklarat sig positiva till utredningens förslag till sanktioner. Endast ett fåtal har lämnat synpunkter på förslaget i fråga om ianspråktagande. Kammarrätten i påpekar att den föreslagna bestämmelsen, sett till sin ordalydelse, kan träffa även helt vanliga ägarbyten där den tidigare ägaren av någon anledning saknar utmätningsbara tillgångar. Fordonet kan då komma att tas i anspråk trots att den nye ägaren inte haft något med skuldens uppkomst att göra. Kammarrätten förordar att lagtexten utformas så att sådana situationer inte leder till ianspråktagande av fordonet. och Transportstyrelsen är positiva till att trängselskatterna ska omfattas av de nya reglerna. Transportstyrelsen anför att det finns behov av en undantagsbestämmelse för det fall det skett ett ägarbyte. Uppgift om passager som har företagits omfattas av sekretess och en ny ägare kan alltså inte med framgång undersöka om det kommer att fattas beslut om trängselskatt eller infrastrukturavgift för perioden innan ägarbytet. Skälen för regeringens förslag: Möjligheten att ta i anspråk ett fordon bör gälla för statens eller en kommuns fordran på felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift. I sitt remissvar har Transportstyrelsen yttrat att felparkeringsavgifter alltid är statliga fordringar och att en kommun därför inte kan sägas vara borgenär i förhållande till en fordonsägare vad gäller obetalade felparkeringsavgifter. Styrelsen anser därför att orden eller en kommuns i 2 § den föreslagna nya lagen ska strykas. I förarbetena till lagen om felparkeringsavgift, prop. 1975/76:106 s. 41, påpekades bl.a. att det pågick ett arbete att genom trafiksaneringsåtgärder 2013/14:176 förbättra trafiksäkerhet och miljö. Detta arbete åvilade kommunerna och medförde att de fick göra i många fall betydande insatser för trafikregleringen. Det påpekades vidare att en stor del av de parkeringsreglerande bestämmelserna tillkom genom beslut i form av lokala trafikföreskrifter. Det konstaterades därvid att väsentliga delar av parkeringsfrågan redan vilade på kommunerna. Enligt föredraganden vore det naturligt att, om parkeringsöverträdelserna avkriminaliserades, felparkeringsavgifterna i princip tillfaller kommunen, särskilt som det finns anledning att förmoda att allt fler kommuner kommer att begära och få förordnande enligt lagen om trafikövervakning. Kommunerna skulle därigenom, enligt föredraganden, få bättre möjligheter att intensifiera övervakningen Föredraganden yttrade vidare: För att systemet till rimlig kostnad skall fungera så smidigt och som avsetts, måste – med hänsyn till ärendevolymen – enhetliga och rationella handläggningsrutiner eftersträvas, vilket torde förutsätta en samordnad hantering med utnyttjande av ADB- byggt upp datarutiner för det nuvarande förfarandet som i de nu aktuella delarna företer stora likheter med den föreslagna hand- Den datorkapacitet som frigörs genom att parkeringsbotssystemet slopas kan utnyttjas för det nya avgifts- Om kommunerna själva skall svara för administreringen försvåras uppbyggnaden av enhetliga och likartade rutiner med risk för en i hög grad fördyrande resurssplittring. regeringen att meddela föreskrifter i ämnet. Genom att förfarandet till en viss del innebär att statliga resurser ställs till förfogande för handläggningsrutinerna måste statsverket få gottgörelse för sina kostnader för verksamheten. blankett- och driftskostnader för datarutinerna, personal- och lokal- kostnader vid polis- och åklagarmyndigheter, domstolar och utsök- [ – – – ] Vad jag nu har sagt är i huvudsak tillämpligt endast beträffande kommuner, där trafikövervakning finns anordnad. övriga kommuner bör statsverket uppbära hela felparkerings- Av föredragandens yttrande framgår att de befintliga datarutinerna skulle bibehållas och att en kommun som bedrev egen trafikövervakning skulle erhålla felparkeringsavgiften, med vissa avdrag för administrativa I övriga fall skulle avgiften tillfalla staten. uttalade inte något särskilt om huruvida staten eller kommunen, eller båda, skulle anses vara borgenär i förhållande till fordonsägaren i ärenden rörande felparkeringsavgifter. Det synes heller inte ha varit en Det viktiga i sammanhanget var, och är fort- farande, att felparkeringsavgifterna skulle betalas, oavsett vem som skulle anses vara borgenär. Såväl fastställelseförfarandet som uppbörden handhas av statliga myndigheter och vid indrivning är det Transportstyrelsen som har ställ- ning som sökande i målet hos . emellertid inte att en fordran på felparkeringsavgift till viss del kan till- komma en kommun, vilket är fallet i fråga om kommuner som har egen trafikövervakning. Av lagen om felparkeringsavgift framgår att den lagen gäller fordon som är upptagna i vägtrafikregistret, eller i motsvarande utländska register, fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret och fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens. Svenskregistrerade fordon omfattas givetvis av de föreslagna reglerna. Även ägaren av ett utlandsregistrerat fordon är emellertid betalningsskyldig för felparkeringsavgifter i . Det är därför rimligt att de nya bestämmelserna också omfattar utländska fordon. Eftersom ett beslut om ianspråktagande endast utgör ett komplement till möjligheten att utmäta gäldenärens egendom, blir ett ianspråktagande bara aktuellt om gör bedömningen att gäldenären i utmätningsmålet inte äger fordonet, jfr nedan avsnitt 6.1.4. Fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret ska också omfattas av bestämmelserna. Det förefaller inte som om sådana fordon utgör ett särskilt problem i dessa sammanhang men det finns inga skäl att undanta dem från regleringen. Förhoppningsvis kommer bestämmelsen att få begränsad användning. Beträffande fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens, se nedan. Vidare bör ett fordon kunna tas i anspråk för fordringar på trängselskatt enligt lagen (2004:629) om trängselskatt. Enligt 4 § lagen om trängselskatt ska trängselskatt betalas för en bil som, när skattskyldighet inträder, är införd i vägtrafikregistret eller brukas med stöd av saluvagnslicens. Det innebär således att de nu föreslagna bestämmelserna om ianspråktagande endast kan omfatta svenskregistrerade fordon som är skattepliktiga enligt lagen om trängselskatt, dvs. som är införda i vägtrafikregistret. – delegation, sanktioner och utländska fordon (SOU 2013:3) föreslås att de i Ds 2012:7 föreslagna reglerna ska göras tillämpliga på såväl trängselskatt och infrastrukturavgift som förseningsavgift och tilläggsavgift, s. 162. Kammarrätten i skriver i sitt remissvar att man bör avvakta med införande av möjligheten till ianspråktagande av fordon för skulder avseende trängselskatt samt försenings- och tilläggsavgift. Regeringen delar emellertid vägtullsutredningens bedömning och anser, i likhet med rapporten men till skillnad mot promemorian, att samma regler om ianspråktagande bör gälla skulder baserade på trängselskatter. förslag behandlas inom . Avsikten är att förslag om införande av skatterespektive avgiftsplikt för utländska fordon ska remitteras till Lagrådet och därefter avses en proposition lämnas till . Avsikten är att lagförslagen ska träda i kraft . Regeringen föreslår därför att endast fordran på trängselskatt och tilläggsavgift enligt nu gällande bestämmelser ska kunna ligga till grund för ett beslut om ianspråktagande. Någon avgift utöver tilläggsavgiften tas inte ut vid för sent inbetalad trängselskatt. När bestämmelser om trängselskatt för utländska fordon trätt i kraft, kommer den nu föreslagna lagen om ianspråktagande att automatiskt omfatta även utländska fordon. Regeringen har också för avsikt att låta den nya infrastrukturavgiften utgöra en möjlig grund för ianspråktagande enligt den nu föreslagna lagen. 2013/14:176 infrastrukturavgift eller övriga förslag behandlas inte i detta lagstiftningsärende, jfr ovan avsnitt 3. Se nedan beträffande fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens. Transportstyrelsen har påtalat att uppgift om passager som har före- tagits omfattas av sekretess. påverkar endast tillämpningen av de nya bestämmelserna i samband med en överlåtelse av ett fordon, jfr nedan avsnitt 6.1.4 om överlåtelse. Möjligheten att ta ett fordon i anspråk bör också gälla för statens fordran på fordonsskatt enligt vägtrafikskattelagen (2006:227), VTSL, och fordonsskatt enligt lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om Av respektive lag framgår vilka fordon som är skatte- Skatteplikt förutsätter att fordonet är eller bör vara registrerat i Enligt huvudregeln i lagen (2001:558) om vägtrafik- register får ett fordon brukas i endast om det är registrerat i väg- Undantagna från denna regel är bl.a. fordon som förs i internationell trafik i och fordon som endast används här till- Dessa fordon är således inte, och ska inte vara, registrerade i vägtrafikregistret och är inte skattepliktiga i . rör fordonsskatt och avgifter avseende fordonsskatt enligt vägtrafik- skattelagen samt skatter och avgifter enligt lagen med särskilda bestämmelser om fordonsskatt kan således endast komma i fråga beträffande svenskregistrerade fordon, dvs. fordon registrerade i väg- De föreslagna reglerna om ianspråktagande kan följakt- ligen endast komma att tillämpas i dessa fall. Enligt regeringens mening bör fordringar avseende saluvagnsskatt enligt VTSL inte ge möjlighet att ta i anspråk fordon, eftersom saluvagnsskatten inte är kopplad till ett visst fordon. ut och beräknas för varje fordon som den skattskyldige avser använda med stöd av en s.k. saluvagnslicens, 3 kap. 3 § VTSL. saluvagnslicens kan utfärdas för den som yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon eller den som yrkesmässigt tillverkar fordonskomponenter. saluvagnslicens utfärdas inte för ett specifikt fordon utan täcker samtliga fordon i verksamheten. Den som innehar en saluvagnslicens kan alltså med stöd av denna nyttja ett stort antal olika fordon vid olika tillfällen. Regeringen anser att möjligheten att ta ett fordon i anspråk bör begränsas till nämnda skatter och avgifter av offentligrättslig karaktär. Parkering på privat mark, tomtmark, är en civilrättslig överenskommelse och den som parkerar fel kan åläggas att betala en s.k. kontrollavgift, jfr Indrivningen av kontrollavgifter till markägare eller av andra fordonsrelaterade skulder, som exempelvis försäkringspremier och avgifter till , bör inte omfattas. antas att redan möjligheten att ta fordon i anspråk för vissa skatter och avgifter indirekt får till följd att också andra fordonsrelaterade skulder minskar: dels minskar incitamentet att anlita en fordonsmålvakt, dels förhindras rent faktiskt ett fortsatt nyttjande av fordonet i vissa fall. I promemorian föreslås att det ska föras in en uppgift i vägtrafik- registret om att fordonet kan komma att tas i anspråk när en sådan Restförda skatter och avgifter antecknas i vägtrafik- registret, jfr avsnitt 5.5 och avsnitt 6.1.5. således dels om ett fordon är belagt med körförbud, dels att en fordran på felparkeringsavgift lämnats till . Enligt rege- Prop. 2013/14:176 ringens mening är det därför inte nödvändigt att föra in en uppgift om att ett fordon kan komma att tas i anspråk. Det torde vara tillräckligt att uppgift om själva beslutet antecknas, jfr avsnitt 6.1.5. 6.1.4Rätt att ta ett fordon i anspråk Regeringens förslag: Vid indrivning av sådana fordringar som omfattas av den nya lagen ska få besluta att ta i anspråk det fordon som skatten eller avgiften avser för betalning av gäldenärens skuld om 1.gäldenären saknar utmätningsbara tillgångar som räcker till betalning av skulden, och 2.fordonet inte tillhör eller kan anses tillhöra gäldenären enligt bestämmelserna i utsökningsbalken. I fråga om ianspråktagande ska i övrigt bestämmelserna om utmätning i utsökningsbalken tillämpas. Det som föreskrivs i annan lag om utmätning ska även tillämpas för ianspråktagande. Rapportens förslag: Rapportens förslag skilde sig i stora delar från promemorians förslag. I rapporten förslogs bl.a. att stat och kommuns fordran på trängselskatt, fordonsskatt och felparkeringsavgift skulle förenas med en legal panträtt och att bestämmelserna skulle föras in i de speciallagar som reglerar trängselskatt, vägtrafikskatt och felparkeringsavgifter. Remissinstanserna: Remissinstanserna var i huvudsak positiva till förslaget. Endast Hovrätten för ansåg att förslaget inte kunde tillstyrkas utan att det gjordes ytterligare överväganden av vilka rättsliga och samhällsekonomiska konsekvenser förslaget skulle kunna få. Kammarrätten i ansåg att de åtgärder som föreslogs i rapporten sammantaget utgör stora ingrepp i äganderätten till fordon och skulle kunna innebära att omsättningen av fordon försvåras. Var och en av de föreslagna åtgärderna ansågs dock behövlig och proportionerlig, men det borde övervägas om samtliga åtgärder är erforderliga för att uppnå det angivna syftet. ansåg att förslaget innebär ett ingrepp i den enskildes egendomsskydd. Det är av stor vikt att uppgifterna i vägtrafikregistret blir lätt tillgängliga och otvetydiga för stat och kommun vid en kontroll. tillstyrkte förslaget men ansåg att skulder som restförs efter att anmälan om ägarbyte har kommit in till registreringsmyndigheten inte bör förenas med legal panträtt. Även bestämmelserna i 5 kap. 13 § utsökningsbalken om panträtt i beneficieegendom borde ändras så att seriösa ägare inte drabbas på ett oväntat och för samhället oönskat sätt. /Svepark stödde förslaget och efterlyste åtgärder som ger motsvarande förändringar för civilrättsliga kontrollavgifter för olovlig parkering på privat mark. Bestämmelserna om legal panträtt för fordringar på vägtrafikskatt borde även omfatta registrering i utländska fordonsregister. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens i sak. I promemorian föreslås dock en annan lydelse av lagtexten. Remissinstanserna: ombudsmän anser att man bör över- väga om det behöver införas regler om förfarandet inför Kronofogde- myndighetens beslut, exempelvis motsvarigheter till 4 kap. 3 § andra stycket, 12 § och 13 § utsökningsbalken, i den nya lagen. det saknas sådana motsvarigheter till utsökningsbalkens regler om beneficium borde utvecklas. Vidare anför ombudsmän att den vars bil tagits i anspråk enligt förslaget normalt kommer att ha betalat den registrerade ägarens skuld till det allmänna helt eller delvis ombudsmän antar att avsikten är att det vid betalningen uppstår en regressrätt vilket bör förtydligas i den fortsatta och Föreningen anser som nämnts tidigare att Transportstyrelsens och ursprungliga förslag om legal panträtt bör införas. Transportstyrelsen och Föreningen anser att förslaget inte anger tillräckligt tydligt vilka bestämmelser i utsöknings- balken, UB, som är tillämpliga vid beslut om ianspråktagande och lämnar vissa förslag till reglering av detta och reglering av formalia kring besluten och hantering av överskott efter exekutiv försäljning. anser vidare att en ny rättsfigur som ianspråktagande från början måste vara noga reglerad och beskriven, särskilt som det är fråga om tvångs- åtgärder, och att det ska vara möjligt att tillgripa ett ianspråktagande redan när gäldenären vid indrivning saknar tillgångar till full betalning av Promemorian ger enligt KFM inte tillräckliga svar på olika tillämpningsproblem som kan uppstå utan lämnar alltför mycket åt KFM anger även vissa andra exempel på situationer som kan uppkomma vid ianspråktagande. Transportstyrelsen anför att en presumtiv köpare kommer att behöva kontrollera om det finns obetalda fordonsskatter och felparkeringsavgifter i större utsträckning än som sker Vid köp av ett begagnat fordon är det ju inte ovanligt att köparen överväger olika fordon och då behöver göra en kontroll på samtliga Antalet förfrågningar kan därför förväntas vara mycket högre än antalet ägarbyten. kommer det att vara mer jobb för myndigheten i sin helhet och då särskilt för den nuvarande kundtjänst- verksamheten inom fordonsområdet. anser att förslaget inte kommer att få avsedd verkan när det gäller att komma till rätta med de s.k. fordonsmålvakterna och utvecklar varför den nya rättsfiguren inte förordas. fogdar anser vidare att förrättningskostnaderna ska omfattas av beslutet ställer sig vidare tveksamt till förslaget att inte föreslå någon företrädesrätt för det allmänna vid fordonsrelate- Verket föreslår också vissa ändringar i lagen. gäller att minimibelopp för förfarande enligt lagen bör anges, att bestämmelsen i 2 § att före beslut måste konstatera att gäldenären saknar utmätningsbara tillgångar bör utgå liksom övergångsbestämmelsen om att inte tillämpa lagen på gamla fordonsrelaterade skulder, att en generell möjlighet för polisen att verkställa ett beslut om ianspråktagande införs samt att gäldenärs- anser att det bör tydliggöras i lagtexten att KFM har att pröva om det är försvarligt att gäldenärens fordon tas i anspråk. Sedvanliga beneficieregler bör tillämpas vid denna prövning anser vidare. Även Hovrätten för och har vissa synpunkter avseende regler om beneficium. Hovrätten för anser vidare att det bör preciseras närmare i vilken utsträckning och under vilka förutsättningar ett fordon får tas i anspråk. Hänsyn bör härvid tas till att flertalet som träffas av bestämmelsens tillämpningsområde är personer som är såväl registrerade som civilrättsliga ägare till ett fordon. Hovrätten anser också att frågan om kreditgivaren är tillräckligt skyddad bör belysas ytterligare liksom vilka effekter det skulle medföra för leasingverksamhet och kreditköp. Hovrätten för anser också att ändring av ett beslut enligt 3 § i den föreslagna lagen, utöver då omständigheterna ändrats, bör kunna ske vid ursprungliga felaktigheter av såväl saklig som processuell karaktär. Vidare bör det framgå om den som är part ska få tillfälle att yttra sig innan myndigheten ändrar ett beslut och om ett beslut kan ändras sedan det överklagats. Även och anser att det bör utvecklas tydligare i vilka situationer och under vilka förutsättningar det kan finnas skäl att ändra ett beslut. KFM noterar vidare att det saknas bestämmelser om begränsning avseende rättelse, jfr 4 kap. 34 § UB där en tidsgräns anges. anser att lagtexten bör förtydligas så att det framgår att ett ianspråktagande, i likhet med utmätning, ska ske endast om det är försvarligt. föreslår en annan lydelse av 2 § lagen om rätt att ta fordon i anspråk för fordringar på vissa skatter och avgifter. Vidare anser verket att det bör meddelas närmare föreskrifter om utformning av KFM:s beslut om ianspråktagande. frågar vad som gäller för att en gäldenär ska sakna utmätningsbara tillgångar i det fall då en person varit registrerad ägare när skulderna uppkom och en annan person, en ny fordonsmålvakt, är registrerad ägare när frågan om ianspråktagande uppkommit. Verket anser att KFM ska kunna ta fordon i anspråk även utan att det utretts att ägaren saknar utmätningsbara tillgångar, för att stävja missbruk i form av byte av målvakter. Verket har även en rad andra frågor och förslag om verkställigheten av dessa beslut. Datainspektionen påtalar att det inte framgår om aspekten om datakvalitet har vägts in i förslaget. Inspektionen anser att dessa ingripande åtgärder förutsätter hög datakvalitet i vägtrafikregistret. Datainspektionen frågar vidare om avsikten är att beslut om ianspråktagande ska kunna lämnas ut till kreditupplysningsbolagen och registreras i kreditupplysningsregistren. Detta behöver fortsatt övervägas liksom att det av 6 § andra stycket kreditupplysningslagen framgår att uppgifter om lagöverträdelser inte får förekomma i kreditupplysningsverksamhet. och anser att det är väsentligt att informationen från vägtrafikregistret når ut på ett begripligt sätt så att allmänheten kan förstå innebörden och konsekvenserna av reglerna. Svensk Inkasso anser att det ytterligare bör belysas vilka situationer som kan uppkomma vid KFM:s äganderättsutredning. Föreningen anser att äganderättsutredningar bör prövas av domstol och inte av KFM. Svensk Försäkring och påtalar att det vid reglering av försäkringsfall kan uppstå vissa problem. I de fall då regleringen innebär att ett fordon ska lösas in på sådant sätt att äganderätten övertas av försäkringsbolaget är den skadelidande berättigad att få ut ersättning motsvarande fordonets marknadsvärde.