prop · H20331 · 2014-12-19 00:00:00 — 217 Förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen § 3 pt. granskar: etablering och integration Möjligheten att tilldela kontakt till kommunala bolag måste enligt Arbetsförmedlingen alltid bedömas från fall till fall och med bakgrund i de grundläggande principerna för upphandling. Arbetsförmedlingens bedömning avseende de tjänster som upphandlas inom ramen för den arbetsmarknadspolitiska verksamheten är att det inte är möjligt att tilldela kontrakt till varken kommuner eller kommunala bolag. Även om den möjligheten fanns är det dock, enligt bedömning, få kommuner som kan erbjuda insatser för nyanlända genom ett kommunalt bolag. Det ﬁnns dock, enligt Arbetsförmedlingen, fall där myndigheten efter genomgånget upphandlingsförfarande har tilldelat kontrakt till en kommun. I dessa fall har kommunen varit enda anbudsgivare eller enda kvaliﬁcerade anbudsgivare. Arbetsförmedlingen har dock inte antagit några anbud från kommuner gällande nyanländas etablering , 2012 eller 2013. För kommunala bolag har Arbetsförmedlingen inte kunnat lämna något underlag. Antalet lämnade anbud är också få. lämnades endast ett anbud (kommun, Yrkessvenska). Detsamma gäller (/kommunförbund, Grundläggande moduler) och 2013 (/kommunförbund, Meritportföljen). Enligt ﬁnns det situationer där en kommun ur ett kvalitetsperspektiv skulle kunna vara den bästa leverantören av en viss tjänst. Det ﬁnns, enligt Arbetsförmedlingen, områden där kommunerna har en spetskompetens och erfarenhet som inte ﬁnns på den privata marknaden. Det skulle också kunna tänkas uppstå samordningsvinster för deltagare i en given tjänst som en privat leverantör inte kan tillhandahålla. Arbetsförmedlingen ser ﬂera hinder för upphandling från kommuner men menar att om inriktningen är att kommuner i högre grad ska kunna utföra tjänster åt Arbetsförmedlingen så borde en lösning sökas i möjligheterna att ingå överenskommelser och inte teckna avtal efter upphandlingsförfarande.218 Under granskningen har ﬂera av de intervjuade aktörerna framfört att frågor om myndighetssamverkan kring informationsöverföring och sekretess upplevs som ett hinder för en eﬀektiv bosättningsprocess. I de bosättningsunderlag som Arbetsförmedlingen upprättar ingår uppgifter om bland annat namn, personnummer och kön. Även ”informationsspråk” anges 218 Svar från på frågor om upphandling och sekretess . nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? men däremot saknas uppgifter om födelseland. Arbetsförmedlingen bedömer att det inte ﬁnns några uppgifter som skulle kunna underlätta bosättningen som myndigheten inte får inhämta. efterfrågar vissa kommuner mer information i bosättningsunderlagen, bland annat om födelseland, allmänt hälsotillstånd och barns fritidssysselsättning. Arbetsförmedlingen lämnade tidigare ut uppgifter om födelseland men har valt att utelämna det då detta inte bedöms vara relevant för bosättningen. Däremot lämnas ”informationsspråk” (det språk den nyanlända får information på från myndigheterna) ut då det bedöms vara viktig information för kommunen. Enligt begärs alltid samtycke in från den arbetssökande för att lämna ut nödvändig information till kommunen.219 Flera av de kommunföreträdare som har intervjuat ser dock ett behov av att ﬂer uppgifter lämnas i underlagen till kommunen för att kommunerna ska kunna förbereda ett bra mottagande. En sådan efterfrågad uppgift är den nyanländas födelseland. Detta bedöms av kommunerna vara viktigt bland annat för att förbereda tolkinsatser och samhällsorientering men också för att undvika eventuella etniska spänningar som kan förekomma i kommunen. att födelseland inte bör framgå av bosättningsunderlagen eftersom denna information i kombination med språk i vissa fall kan visa på personens etniska ursprung. Arbetsförmedlingen anser inte att kommunerna ska ha möjlighet att välja invånare utifrån etnicitet (se även avsnitt 4.2.4). 5.4.2 Information från till Arbetsförmedlingen Rutinerna för hur information överlämnas från till Arbetsförmedlingen tas fram på lokal nivå. Enligt ett gemensamt framtaget metodstöd för lokal samverkan bör mottagningsenheter och handläggande Arbetsförmedlingskontor upprätta rutiner som underlättar för den enskilde individen att så fort som möjligt skrivas in på Arbetsförmedlingen och erbjudas etableringssamtal och etableringsinsatser. Enligt skulle myndighetens bosättningsarbete underlättas om den nyanlända hade hunnit få ett samordnings- eller personnummer från redan vid etableringssamtalet. Då skulle inget manuellt ärende behöva upprättas vilket skulle vara tidssparande. Arbetsförmedlingen efterfrågar också en möjlighet att kunna överföra information om bosättning elektroniskt till . informerar Arbetsförmedlingen när en person tackar ja eller nej till en anvisning eller avbryter sitt bosättningsärende. Enligt nuvarande regelverk får Arbetsförmedlingen inte skicka dessa uppgifter elektroniskt. Det vore därför, enligt Arbetsförmedlingen, önskvärt med en förordningsförändring som tillåter Arbetsförmedlingen att automatiskt överföra dessa uppgifter till då det skulle spara 219 Svar från på frågor om upphandling och sekretess . granskar: etablering och integration tid för Arbetsförmedlingen och minska risken för felaktigheter i den rutinen. Detta kräver förändringar i förordning (2010:408) om mottagande för bosättning av vissa nyanlända invandrare och förordning (2002:623) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.220 5.4.3Information från till kommunerna Endast en av fyra kommuner som besvarat enkät uppger att de regelbundet får information från när en nyanländ har beviljats permanent uppehållstillstånd för att kunna planera och förbereda mottagandet i kommunen. För de personer som anvisar lämnas information till kommunerna via bosättningsunderlag från myndigheten centralt. Motsvarande gäller för nyanlända som Arbetsförmedlingen anvisar från anläggningsboende. Eftersom rutinerna för hur information överlämnas från till kommunerna för nyanlända som beviljas uppehållstillstånd och ordnar sin bosättning på egen hand tas fram på lokal nivå, innebär det att vissa kommuner får denna information medan andra får besked om att den inte kan lämnas ut med hänvisning till sekretess. Det innebär att kommunerna ibland får veta om nyinﬂyttade egenbosatta nyanlända via Arbetsförmedlingen, ibland från , ibland från etableringslots eller sﬁ-lärare och ibland upptäcker kommunerna nyanlända som bosatt sig i kommunen först från sina egna utbetalningslistor för försörjningsstöd eller när statsbidragen för mottagandet betalas ut. I andra fall får kommunen information först om den nyanlända själv tar kontakt med kommunen. Många kommuner efterfrågar därför information om vilka personer med uppehållstillstånd som vistas i kommunen.221 Otydlig statistisk om mottagandet av nyanlända , Arbetsförmedlingen och länsstyrelserna har ansvar för statistik inom sina respektive ansvarsområden. Det har under granskningen, såväl vid egen sammanställning av statistik som vid intervjuer med företrädare för kommuner, framkommit att det ﬁnns en otydlighet i statistiken. Det gäller dels svårigheten att få en samlad överblick av det planerade och faktiska mottagandet, dels skillnader i myndigheternas redovisning. Exempelvis ﬁnns skillnader i Arbetsförmedlingens och redovisning av överenskomna anvisningsbara platser och planeringstal för självbosatta, siﬀror som borde vara desamma för bägge myndigheterna då de 220Svar från på frågor om upphandling och sekretess . 221Riksrevisionens enkätundersökning till kommunerna, fråga 41. nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? bygger på uppgifter från länsstyrelserna.222 En del kommuner har också framfört att siﬀror över kommunmottagna inte överensstämmer med kommunens egen statistik av överenskomna anvisningsbara platser och det faktiska mottagandet under respektive år. Eftersom statistikuppgifterna ligger till grund för det nya prestationsbaserade ersättningssystemet är det därför särskilt viktigt att inrapportering och sammanställning av dessa uppgifter sker på ett systematiskt och tillförlitligt sätt. 5.5Kommunernas stöd för nyanländas etablering Flera av de kommuner som har intervjuat framför att det är en särskild utmaning att ta emot nyanlända som exempelvis har en funktionsnedsättning, lider av trauma eller psykisk ohälsa. De anser att det ofta saknas resurser och individanpassade insatser för mottagandet av dessa personer. Individer med särskilda behov förmår inte att ta det egna ansvar som krävs för att samordna insatser de är i behov av och etableringsreformens utgångspunkt ”egenansvar med professionellt stöd” är därför inte anpassad för dem, menar vissa kommuner. Bland annat anser ﬂera kommuner att behöver involveras mer i mottagandet av nyanlända med särskilda behov.223 Kommunföreträdare som har intervjuat framhåller också att det tar för lågutbildade nyanlända att bli självförsörjande. De insatser som erbjuds nyanlända anses av ﬂera kommuner inte som tillräckligt diﬀerentierade för att möta behoven hos olika grupper. Enligt kommunerna drabbar detta särskilt individer med kort utbildningsbakgrund. Mot bakgrund av detta efterfrågar vissa kommuner att etableringstiden förlängs (från nuvarande 24 månader), särskilt för nyanlända med kortare utbildningsbakgrund.224 Även barn bedöms av ﬂera kommuner vara en grupp bland de nyanlända som saknar tillräckligt stöd. För att ta emot nyanlända barn är samarbetet med skola och barnomsorg viktigt, men underﬁnansiering av dessa verksamheter riskerar, enligt ﬂera kommuner, att påverka kvaliteten i mottagandet av barnen negativt.225 222Riksrevisionens sammanställning av statistikuppgifter från Arbetsförmedlingen och gällande överenskomna anvisningsbara platser (). Utgår ifrån Arbetsförmedlingens anvisningsstatistik , 2012 och 2013 i e-post till , samt uppgifter om överenskommelser 2013 och 2014 (uppdaterad 140512) i 223Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . 224Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . 225Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . granskar: etablering och integration 5.5.1Otydligt ansvar för socialt stöd och helheten i mottagandet I praktiken utgör kommunerna ofta den sammanhållande länken i mottagandet av nyanlända, enligt kommunerna själva. Flera av de kommuner som har intervjuat framhåller att de tar ett stort ansvar för att ge nyanlända socialt stöd. Vad ”socialt stöd” innebär, och vilken aktör som bär huvudansvaret för att erbjuda nyanlända detta, är dock inte tydligt för ett ﬂertal av dessa kommuner. Myndigheternas utgångspunkt vid framtagandet av det gemensamma metodstödet för lokal samverkan har varit att det på central nivå inte är möjligt att deﬁniera innebörden av socialt stöd. myndigheterna istället rekommendationer för vad man på lokal nivå borde utgå ifrån i utformandet av samarbetet. Kommunerna menar att Arbetsförmedlingen i och med sitt ansvar för att samordna etableringsinsatser, och för att vara ”stödjande och pådrivande i förhållande till berörda parter”,226 också har ansvar för att se till helheten kring nyanländas situation och ge individerna socialt stöd. Flera av de kommuner som har intervjuat upplever dock att Arbetsförmedlingen inte lever upp till det ansvaret.227 Detta innebär, enligt dessa kommuner, att det inte ﬁnns någon aktör som ansvarar för att ha en helhetssyn på de nyanländas situation och se till så att individer inte ”hamnar mellan stolarna”.228 5.5.2Kommuner efterfrågar utökat ansvar för nyanländas etablering Arbetsförmedlingen ska samordna etableringsinsatser och vara stödjande och pådrivande i förhållande till berörda parter för nyanländas etablering efter beviljat uppehållstillstånd. Kommunerna har bland annat ansvar för sﬁ, samhällsorientering och vuxenutbildning. Därefter kan nyanlända som uppfyller vissa kvaliﬁkationer anvisas till jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar om de uppfyller övriga villkor för inskrivning i dessa program. Först om den nyanlände därefter ännu inte har etablerats på arbetsmarknaden och blivit självförsörjande eller studerar blir det kommunens ansvar att stödja den nyanlände. Trots detta uppfattar ﬂera kommuner som har intervjuat att de ofta behöver stödja nyanlända av etableringen. Vissa kommuner väljer att erbjuda nyanlända insatser även under dessa år eftersom de menar att de i slutändan ändå får ta ansvar för de individer som inte kommit i egen försörjning när etableringstiden löpt ut. Flera kommuner i de län som besökt menar att de har starkare incitament att bidra till 2263 § lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. 227Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . 228Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? nyanländas etablering än övriga berörda aktörer, och att de därför bör återfå ett större ansvar för nyanländas etablering även under de första åren.229 5.6Mottagandet av ensamkommande barn Av enkätundersökning framgår att samtliga länsstyrelser bedömer att åtminstone ett fåtal av kommunerna i det egna länet har en tillräckligt god beredskap och kapacitet för att ta emot ensamkommande barn, givet den lagändring som trädde ikraft . 16 av 21 länsstyrelser bedömer att samtliga eller ett ﬂertal kommuner i det egna länet har en tillräckligt god beredskap och kapacitet för mottagande av ensamkommande barn, medan fem länsstyrelser menar att endast ett fåtal kommuner i det egna länet har sådana förutsättningar.230 Av intervjuer i fyra län har uppgifter framkommit om att vissa kommuner placerar de ensamkommande barn som har anvisats till kommunen i andra kommuner än den egna. Kommunen som barnet anvisats till ersätter den kommun som tar emot barnet, och hanterar på så sätt det utökade kravet på mottagande. Länsstyrelserna har vidtagit ett antal åtgärder för att skapa ﬂer platser för ensamkommande barn i länet. Det handlar bland annat om dialogmöten på olika nivåer, medverkan i den nationella arbetsgruppen för ensamkommande barn (i vilken även Kommuner och Landsting medverkar), samt uppbyggnad av stödstrukturer. För att skapa ﬂer platser i kommunerna ser dock ﬂera länsstyrelser ett behov av att bland annat se över regelverket för HVB-hem (hem för vård eller boende) för att hitta alternativa boendeformer för barn som inte behöver särskilt stöd. HVB-hem är behandlingshem som drivs av privata vårdgivare, kommuner eller landsting. De tar emot personer för vård eller behandling och boende. Tillstånd för att bedriva verksamheten ges av Inspektionen för vård och omsorg () som också har ett tillsynsansvar.231 Att nuvarande regelverk är anpassat efter andra behov än vad de ﬂesta ensamkommande barn och ungdomar har försvårar ett ökat mottagande.232 Denna bild bekräftas även av kommunintervjuer där förutsättningarna för att ge ensamkommande barn ett bra mottagande varierar och där regelverket kring bland annat HVB-hem också lyfts upp som något som behöver ses över.233 överlämnade utredningen om tvångsvård för barn och unga förslag till förändringar 229Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . 230Riksrevisionens enkätundersökning till länsstyrelserna, kompletterande svar till fråga 24. 231Statens institutionsstyrelse (SiS) (). 232Riksrevisionens enkätundersökning till länsstyrelserna, kompletterande svar till fråga 26. 233Riksrevisionens fallstudier med intervjuer i , , och . granskar: etablering och integration som bland annat berör placeringen i HVB-hem.234 Utredningens förslag remissbehandlas . som många kommuner efter etableringsreformens ikraftträdande har minskat resurserna i kommunens organisation för ﬂyktingmottagande så är behoven av stöd och insatser fortsatt stora. Detta gäller såväl som Arbetsförmedlingen ansvarar för nyanländas etablering som efter . Många kommuner ser utmaningar i mottagandet, bland annat när det gäller att få nyanlända självförsörjande. kommunerna vara det största hindret för mottagandet. En bra samverkan med såväl kommunala som privata fastighetsägare har dock visat på goda exempel. Granskningen visar också att Arbetsförmedlingen inte har använt för avsedda ändamål . En förklaring till att anslaget inte har kunnat användas fullt är att regeringen har minskat Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag för etableringsuppdraget, med resultatet att det har blivit svårare för arbetsförmedlarna att hinna med att ta fram individuella etableringsplaner innehållande programinsatser. Detta har inneburit att nyanlända inte har kunnat få etableringsinsatser i den omfattning som hade varit ändamålsenlig för att underlätta och påskynda deras etablering. De kommuner som har intervjuat menar att de statliga medlen för etableringsinsatser skulle kunna användas mer eﬀektivt om Arbetsförmedlingen i större utsträckning hade haft möjlighet att genom överenskommelser med kommuner utnyttja deras arbetsmarknadspolitiska insatser.235 endast får ingå sådana överenskommelser med kommuner om oﬀentlig upphandling inte är tillämplig får till följd att de insatser kommunerna menar att de kunnat erbjuda inte används. Vidare visar granskningen att endast var fjärde kommun regelbundet får information från när en egenbosatt nyanländ i kommunen har beviljats uppehållstillstånd. En majoritet av länsstyrelserna bedömer att samtliga eller ett ﬂertal kommuner i det egna länet har en tillräckligt god beredskap och kapacitet för mottagande av ensamkommande barn. Ett hinder för mottagandet är avsaknaden av alternativa boendeformer till HVB-hem för ensamkommande barn. 234SOU 2014:3 Boende utanför det egna hemmet – placeringsformer för barn och unga. Delbetänkande av utredningen om tvångsvård för barn och unga. 235Förordningen (2007:1364) om Arbetsförmedlingens samarbete med kommuner om arbetsmarknadspolitiska program. nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? granskar: etablering och integration 6Statsbidrag till kommuner och landsting för ﬂyktingmottagande Detta kapitel redogör för iakttagelser gällande det statliga ersättningssystemet och statsbidragen till kommuner och landsting för mottagandet av personer som har beviljats uppehållstillstånd.236 Vidare redogörs för handläggning, beslut och utbetalning av statsbidragen. Kommuner och landsting har rätt till särskild statlig ersättning för vissa av de kostnader som de har för personer som har ansökt om eller beviljats uppehållstillstånd. Det är som beslutar om och betalar ut statsbidragen.237 Vilka ersättningar kommuner och landsting kan få regleras av förordning (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar.238 Vissa ersättningar betalas ut utan ansökan och andra behöver kommuner och landsting ansöka om. betalade ut i statliga ersättningar till kommuner och landsting för mottagande av nyanlända med beviljade uppehållstillstånd. Det är en ökning jämfört med då betalades ut.239 Huvuddelen av ersättningarna betalades ut till kommunerna (5,). har tilldelats och regeringen 236Eftersom granskningen endast avser mottagande och bosättning av personer som har beviljats uppehållstillstånd ingår inte statsbidrag till kommuner och landsting för asylsökande (under utgiftsområde 8 i statsbudgeten). De statsbidrag som granskats ingår i utgiftsområde 13. 237Det är Bosättnings- och statsbidragsenhet i som har det organisatoriska ansvaret för handläggningen av statsbidrag. Enheten hör till Verksamhetsområde Mottagning och har 28 helårsarbetskrafter (varav 15 arbetar med statsbidrag). Enhetens förvaltningskostnader uppgick till 2012 och 2013. 238Vissa ersättningar utbetalas fortfarande enligt förordning (1990:927) om statlig ersättning för ﬂyktingmottagande m.m. 239Migrationsverkets årsredovisning , Bilaga 12, s. 158 samt s. 72. I detta ingår även ersättningar för mottagande av kvotﬂyktingar (anslaget 1:3 inom utgiftsområde 8). Inräknat statsbidrag till kommuner och landsting för asylsökande (inom utgiftsområde 8) betalade 2013 ut sammanlagt (en ökning jämfört med då nära betalades ut). nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? bedömer att anslaget behöver öka till under 2015.240 Mer än hälften av de utbetalade statsbidragen () avser ersättningar för särskilda kostnader för barn utan vårdnadshavare (ensamkommande barn och ungdomar). Det är en kraftig ökning (från ).241 Hur mycket ersättning som kommuner och landsting kan få beror huvudsakligen på hur många personer med beviljade uppehållstillstånd som tas emot.242 De tre kommuner som ﬁck högst ersättning var (), () och (). De tre landsting/regioner som ﬁck mest i ersättning var (), () och ().243 240Regeringens budgetproposition , utgiftsområde 13, s. 13. 241Migrationsverkets årsredovisning , Bilaga 12, s. 158. 242Enligt förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. 243Sammanställning av uppgifter från Bosättnings- och statsbidragsenhet i e-post . granskar: etablering och integration Tabell 6.1 Antal mottagna och utbetalad statlig ersättning 2013 per län. Utbetalat (mnkr) 244Migrationsverket Överenskommelser om flyktingmottagande och mottagna 2013 och 2014 Uppgifter från Bosättnings- och statsbidragsenhet i e-post . Avser utbetalade statliga ersättningar till kommuner i respektive län. Den ersättning som betalades ut avser inte enbart mottagna utan även mottagna . nyanländ i – effektiva insatser för ett snabbt mottagande? 6.2Ersättningar till kommuner som betalas ut utan ansökan Kommuner som har en överenskommelse med i sitt län om mottagande av nyanlända får en årlig grundersättning (motsvarande fem prisbasbelopp). Ersättningen (motsvarande ) ges för att kommunen ska kunna upprätthålla en basorganisation för ﬂyktingmottagandet.245 Som en konsekvens av införandet av prestationsbaserade ersättningar har grundersättningen halverats jämfört med då den motsvarade tio prisbasbelopp. Införandet av en grundersättning till kommuner med överenskommelse om mottagande motiverades med att ﬂyktingmottagandet kräver en viss basorganisation som inte är direkt relaterad till det antal ﬂyktingar som kommunen tar emot och att kostnaden för sådana basresurser relativt sett normalt är högre i mindre kommuner än i större.246 Viss oro för konsekvenserna av halverad grundersättning enkätundersökning till kommunerna visar att anser att kommunens organisation för ﬂyktingmottagande inte kommer att påverkas av halveringen av den årliga grundersättningen (från tio till fem prisbasbelopp). Endast ett fåtal kommuner planerar att avveckla tjänsten som ﬂykting- och integrationshandläggare eller minska tjänstgöringsgraden.247 uttrycker ﬂera, framför allt mindre, kommuner en oro för att halveringen kan komma att påverka organisationen . Nedan ett citat som visar vad ﬂera kommuner uttrycker: ”Halveringen av grundersättningen slår hårt mot kommunen. För en kommun som har lågt mottagande blir detta extra känsligt. Det medför att kapaciteten att verka för ett ökat mottagande begränsas och prioriteras ner.”248 För varje mottagen nyanländ får kommunen en schablonersättning som betalas ut . Ersättningen ska täcka kommunens initiala kostnader för mottagande och praktisk hjälp vid bosättning, särskilda introduktionsinsatser 245Migrationsverkets webbplats ersattningar/Ersattning-utan-ansokan-for-personer-med-tillstand.html (). 1989/90:105, om samordnat ﬂyktingmottagande och nytt system för ersättning till kommunerna, m.m., s. 21. 247Riksrevisionens enkätundersökning till samtliga kommuner om mottagande och bosättning av nyanlända, fråga 76. Antal svarande: 202 varav Tjänsten som ﬂykting- och integrationshandläggare kommer att avvecklas (17), Fler nyanlända från ABO kommer att tas emot för att kompensera för det ekonomiska bortfall som en halvering av grundersättningen kommer att innebära (21) och Kommunens organisation kommer inte att påverkas av denna förändring (164). 248Riksrevisionens enkätundersökning till samtliga kommuner om mottagande och bosättning av nyanlända, fråga 76. granskar: etablering och integration