prop · H103183 · 2014-03-18 00:00:00 — Bestämmelserna innebär en rad nya uppgifter för i egenskap av behörig myndighet och dessa uppgifter medför kostnader för myndigheten. Kostnaderna bedöms av myndigheten uppgå till sammantaget ca . Uppbyggnaden till full funktion ska hanteras inom befintliga anslag. Takten i uppbyggnaden kan komma att påverkas av i vilken utsträckning medel kan omfördelas. ska, tills systemet är i full funktion, i årsredovisningen redovisa vilka omprioriteringar som görs och när systemet förväntas vara fullt utbyggt. Den föreslagna ändringen i tullagen innebär att på begäran ska tillhandahålla uppgifter som förekommer hos som rör import eller export av varor som behöver för att genomföra kontroller i egenskap av behörig myndighet enligt timmerförordningen. Det är endast uppgifter som behövs för den behöriga myndighetens kontrollverksamhet som ska lämnas ut. Den kostnadsökning som denna uppgift innebär för bedöms som mycket liten och ryms inom ramen för befintliga anslag. Den föreslagna bestämmelsen om straffansvar i lagen om handel med timmer och trävaror innebär nya brott för polis, åklagare och allmänna domstolar att hantera. Antalet anmälningar och överträdelser av bestämmelserna i den nya lagen och timmerförordningen kommer sannolikt att bli få. De aktuella bestämmelserna antas således medföra en mycket liten belastning på polis, åklagare och domstolar och rättsväsendets myndigheter i övrigt. Kostnaderna ska bäras av de berörda myndigheterna inom ramen för oförändrade anslag. När det gäller konsekvenserna för de allmänna förvaltningsdomstolarna bedöms det i första hand vara beslut av den behöriga myndigheten om föreläggande och förbud samt beslut om att omhänderta timmer eller trävaror som kan komma att överklagas. De allmänna förvaltningsdomstolarna kan även komma att pröva ansökningar om utdömande av vite. Antalet överklaganden och ansökningar av detta slag antas dock bli begränsat. Kostnaderna ska därför likaledes kunna bäras av domstolarna inom ramen för oförändrade anslag. 14.1Förslaget till lag om handel med timmer och trävaror I paragrafens första stycke anges de EU-förordningar som kompletteras av lagen. Med förordningar som meddelas med stöd av och rådets förordning (EU) nr 995/2010, dvs. timmerförordningen, avses både genomförandeakter och delegeradeakter. Paragrafens andra stycke innehåller ett förtydligande av att de begrepp som används i lagen har samma betydelse som i timmerförordningen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6. Paragrafen innehåller en upplysning om att regeringen utser den statliga förvaltningsmyndighet som är behörig myndighet enligt de EU-förord- ningar som avses i 1 § och denna lag. Denna kompetens har regeringen genom 8 kap. 7 § 2 regeringsformen, dvs. den s.k. restkompetensen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 7. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafens första stycke, klargörs att den behöriga myndigheten har till uppgift att utöva kontroll av att de EU-förordningar som anges i 1 § och de beslut som har meddelats med stöd av EU-förordningarna följs, och att lagen om handel med timmer och trävaror, de föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen och de beslut som meddelats med stöd av lagen följs. I paragrafens andra stycke, föreskrivs en skyldighet för den behöriga myndigheten att också verka för att regelverket följs. Detta innebär bl.a. att åtgärder ska vidtas mot överträdelser som den behöriga myndigheten uppmärksammar i sin verksamhet. Det kan också innebära att den behöriga myndigheten lämnar information om regelverkets innehåll. Den behöriga myndigheten kan vid överträdelser utnyttja exempelvis vitesinstrumentet eller andra instrument som är tillgängliga för att vidta åtgärder mot överträdelser. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 8.1. Paragrafen har delvis utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafens första stycke anges vilka befogenheter som den behöriga myndigheten har. Den behöriga myndigheten kan enligt paragrafen i den utsträckning det behövs för kontrollen, enligt punkten 1, begära att få 2013/14:183 upplysningar och ta del av handlingar och register. Enligt punkten 2 har myndigheten även rätt till tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till den verksamhet kontrollen avser och där göra undersökningar och ta prover. Tillträdesrätten vid kontroll hos en verksamhetsutövare omfattar därmed exempelvis även lagerlokaler där timmer eller trävaror förvaras. Proportionalitetsprincipen ska beaktas när myndigheten tillämpar bestämmelsen. I paragrafens andra stycke anges att den behöriga myndighetens rätt till tillträde inte omfattar bostäder. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.2. I paragrafen anges att den behöriga myndigheten i samband med kontroll av verksamhetsutövare får besluta om att hos verksamhetsutövaren ta om hand timmer eller trävaror som verksamhetsutövaren släpper ut på marknaden om det är uppenbart att timret eller trävarorna härrör från olaglig avverkning. Egendomen ska således finnas i verksamhetsutövarens besittning för att ett omhändertagande ska kunna ske. Det ska vidare stå klart att det är fråga om olagligt avverkat timmer eller trävaror som härrör från sådan avverkning. Den behöriga myndigheten kan med stöd av 12 § bestämma att beslutet att omhänderta timret eller trävarorna ska gälla även om det överklagas. Detta innebär att myndigheten kan ta om hand timret eller trävarorna direkt på plats när kontrollen utförs om förutsättningarna för ett omhändertagande är uppfyllda. Bestämmelsen bör tillämpas med viss försiktighet. Ett omhändertagande kan t.ex. vara aktuellt när det finns fog att anta att timret eller trävarorna annars säljs eller på annat sätt undanskaffas. Åtgärden måste naturligtvis vara proportionell i förhållande till lagstiftningens syfte. I paragrafen anges vidare att den behöriga myndighetens beslut om omhändertagande ska var tidsbegränsat och att det får gälla för . Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.3. Paragrafen ger den behöriga myndigheten rätt att meddela förelägganden och förbud. Med stöd av bestämmelsen kan förelägganden och förbud riktas mot enskilda för att de ska följa regelverket. Den behöriga myndigheten ges i paragrafen befogenhet att besluta om förelägganden och förbud utöver vad som följer av de EU-förordningar som kompletteras av lagen. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 8.4. I bestämmelsens första stycke föreskrivs att ett föreläggande eller förbud som meddelats av den behöriga myndigheten enligt 6 § eller enligt de EU-förordningar som anges i 1 § får förenas med vite. Genom bestämmelsen är det således möjligt att koppla vite till exempelvis ett förbud för en verksamhetsutövare att saluföra timmer eller trävaror. I andra stycket klargörs att om den behöriga myndigheten har anled- Prop. 2013/14:183 ning att misstänka att någon begått en gärning som kan föranleda straff får myndigheten inte vid vite förelägga den misstänkte att medverka i utredningen av den gärning som misstanken avser. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1986:206) om viten. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.4. Paragrafen, har behandlats i avsnitt 8.5, innehåller bestämmelser om biträde av polismyndighet. I bestämmelsens första stycke anges att polismyndigheten på begäran av den behöriga myndigheten ska lämna den hjälp som behövs för kontrollen enligt 3 § eller för att verkställa ett beslut som meddelats med stöd av de EU-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av denna lag. I andra stycket klargörs att biträde av polismyndigheten får begäras endast i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av en polismans särskilda befogenhet att använda våld. Den behöriga myndigheten kan t.ex. begära biträde av polismyndighet när en verksamhetsutövare tidigare satt sig till motvärn eller förklarat sig vägra tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används för verksamheten. Biträde av polismyndigheten ska vidare kunna begäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att exempelvis handlingar eller annat material kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. Paragrafen innehåller bestämmelser om straff. Enligt första stycket döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot förbudet att släppa ut timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer på marknaden till böter eller fängelse . Varje fysisk person som släpper ut timmer eller trävaror på marknaden är att anse som verksamhetsutövare enligt artikel 2 c) i timmerförordningen. Med utsläppande på marknaden avses, enligt artikel 2 b) i timmerförordningen, leverans , oberoende av leveranssätt och försäljningsteknik, av timmer och trävaror på EU:s inre marknad för distribution eller användning i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller gratis. Det inbegriper också leverans genom distanskommunikation enligt definitionen i och rådets direktiv /7/EG av om konsumentskydd vid distansavtal. Det straffbara området omfattar således bl.a. försäljning. Det krävs emellertid inte att överlåtelse har skett för att det ska anses vara fråga om ett utsläppande på marknaden. Det straffbara området omfattar därmed exempelvis även innehav för försäljning, dvs. utbjudande till försäljning. Straffansvar inträder om utsläppandet på marknaden av det olagligt avverkade timret eller trävarorna som härrör från sådant timmer varit uppsåtlig eller skett av oaktsamhet. Bedömningen av om avverkningen är olaglig ska göras i förhållande till bestämmelserna i avverkningslandet. I första stycket preciseras i fem punkter vilka bestämmelser i avverkningslandets rättsordning som är relevanta vid denna bedömning. Där anges således bestämmelser i fråga om punkten 1 tillstånd eller godkännande, punkten 2 anmälan eller underrättelse till myndighet eller föreskriven tidsfrist efter sådan anmälan eller underrättelse, punkten 3 villkor i ett tillstånd eller i ett beslut om godkännande, punkten 4 områdesskydd till skydd för särskilda miljöer eller arter, eller punkten 5 tillstånd eller förbud när det gäller export (se avsnitt 9.1, s 34-36). Endast om avverkningen skett i strid mot bestämmelse i avverkningslandet som kan hänföras till bestämmelser av det slag som anges i någon av de fem punkterna är avverkningen att anse som olaglig i paragrafens mening. I subjektivt hänseende krävs täckning av det förhållandet att det varit fråga om avverkning som skett i strid mot någon av de bestämmelser som avses i p. Det krävs att avverkningen är att anse som olaglig i paragrafens mening för att verksamhetsutövaren ska kunna dömas till ansvar. I andra stycket anges att i ringa fall ska det inte dömas till ansvar. En gärning är att anse som ringa om den är att anse som obetydlig i förhållande till bestämmelsens skyddsintresse. Det kan exempelvis vara fråga en enstaka försäljning av mindre värde av timmer eller trävaror som härrör från olaglig avverkning. Det kan också vara fråga om att den överträdelse av avverkningslandets bestämmelser som medför att timret ska anses vara olagligt avverkat är att anse som obetydlig. Enligt tredje stycket är bestämmelsen subsidiär till bestämmelser. Ett utsläppande på marknaden av olagligt avverkat timmer kan exempelvis utgöra häleri enligt 9 kap. 6 § i det fall den olagliga avverkningen är sådan att den utgör förbrott till häleri, t.ex. stöld enligt 8 kap. 1 § . Vidare är bestämmelsen subsidiär till bestämmelser om artskyddsbrott i 29 kap. 2 b §. I det fall timret eller trävarorna härrör från en trädart som omfattas av artskydd ska det således inte dömas till ansvar enligt denna paragraf. Genom bestämmelsen genomförs artikel 19 i timmerförordningen. Den har behandlats i avsnitt 9.1. I bestämmelsen anges att den som överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud inte får dömas till straffansvar för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Den felande ska således inte drabbas av dubbla sanktioner för samma gärning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.1. Bestämmelsen innebär en möjlighet att förverka sådant timmer och sådana varor som varit föremål för brott enligt 9 §, värdet därav eller utbyte av sådant brott. En proportionalitetsbedömning ska göras i varje enskilt fall av förverkande. I det fall det är uppenbart oskäligt får förverkande inte ske. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 9.2. Av paragrafen, som kommenterats i avsnitt 10, framgår att den behöriga myndigheten får bestämma att ett beslut av myndigheten ska gälla även om det överklagas. Den behöriga myndigheten kan med stöd av paragrafen exempelvis bestämma att ett beslut att omhänderta timmer eller trävaror enligt 5 § ska gälla även om det Se även kommentaren till 5 §. I paragrafen anges att beslut av en behörig myndighet som har meddelats med stöd av en EU-förordning som kompletteras av lagen eller som har meddelats med stöd av lagen för överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Regeringen utser den eller de statliga förvaltningsmyndigheter som ska utföra de uppgifter som enligt de EU-förordningar som avses i 1 § och denna lag ankommer på en behörig myndighet. Vidare anges i paragrafen att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10. 14.2Förslaget till lag om ändring i tullagen (2000:1281) Ändringen i paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 11, innebär att förs in som en av de myndigheter som räknas upp i 11 kap. 6 § tullagen (2000:1281). I paragrafen finns en reglering av uppgiftsskyldighet gentemot vissa angivna myndigheter. Europeiska unionens officiella tidning L 295/23 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 995/2010 av om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 192.1, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Skogen tillhandahåller en stor mängd miljömässiga, eko nomiska och sociala nyttigheter, som timmer, andra ty per av skogsprodukter och miljötjänster som är nödvän diga för människan, bl.a. att bevara den biologiska mång falden och ekosystemens funktioner samt att skydda kli matsystemet. (2)Den ökande efterfrågan på timmer och trävaror över hela världen har, tillsammans med de institutionella brister och den bristfälliga styrning som karakteriserar skogssek torn i flera timmerproducerande länder, lett till att den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln blivit allt mer oroande. Den bidrar också till ökenbildning och mar kerosion och kan förvärra extrema väderförhållanden och översvämningar. Den har dessutom sociala, politiska och ekonomiska konsekvenser, vilka ofta undergräver en ut veckling mot god förvaltning och utgör ett hot mot lokala samhällen som är beroende av skogen för att överleva, och den kan också kopplas till väpnade kon flikter. Bekämpande av problemet med olaglig avverkning inom ramen för denna förordning förväntas bidra till unionens ansträngningar för att minska klimatförändring arna på ett kostnadseffektivt sätt och bör ses som ett komplement till unionens insatser och åtaganden inom ramen för ramkonvention om kli matförändringar. (4)Enligt och rådets beslut nr 1600/2002/EG av om Europeiska ge menskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3) bör före träde ges åt arbetet med att undersöka möjligheten att vidta aktiva åtgärder för att förhindra och bekämpa han del med olagligt avverkat timmer, liksom åt unionens och medlemsstaternas fortsatt aktiva deltagande i genom förandet av globala och regionala lösningar och överens kommelser rörande skogsrelaterade frågor. (5)Kommissionens meddelande av med , styrelseformer och handel (Flegt) – förslag till en handlingsplan för EU innehöll förslag om ett åtgärdspaket till stöd för de internationella insatser som görs för att lösa problemet med den olagliga avverkningen och den därmed sam manhängande handeln inom ramen för unionens all männa ansträngningar för att åstadkomma hållbar för valtning av skogen. (6)och rådet välkomnade meddelandet och erkände behovet av att unionen bidrar till de globala insatserna för att lösa problemet med olaglig avverkning. (3)Olaglig avverkning är ett stort problem med internatio nell dimension. Den utgör ett allvarligt hot mot sko garna, eftersom den bidrar till avskogningen och skogs förstörelsen, vilken är ansvarig för av de globala koldioxidutsläppen, hotar den biologiska mång falden och underminerar det hållbara skogsbruket och dess utveckling, inbegripet den kommersiella lönsamhe ten för verksamhetsutövare som agerar enligt tillämplig (1) EUT C 318, 23.12.2009, s. 88. (2) ståndpunkt av (EUT C 184 E, , s. 145), rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (EUT C 114 E, , s. 17) och Europarlamentets ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (7)I enlighet med meddelandets syfte, som är att säkerställa att endast trävaror som har producerats i enlighet med timmerproducentlandets nationella lagstiftning förs in i unionen, har unionen förhandlat fram frivilliga partner skapsavtal (Flegt-partnerskapsavtal) med timmerproduce rande länder (partnerländer), vilka innebär en rättsligt bindande skyldighet för parterna att införa ett licens system och att reglera den handel med timmer och trä varor som anges i dessa frivilliga Flegt-partnerskapsavtal. (3) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. L 295/24 Europeiska unionens officiella tidning (8)Med tanke på problemets omfattning och angelägenhets grad är det nödvändigt att aktivt stödja kampen mot den olagliga avverkningen och den därmed sammanhängande handeln, att komplettera och stärka initiativet med frivil liga Flegt-partnerskapsavtal och förbättra samverkan mel lan olika strategier som syftar till att bevara skogar och att uppnå en hög grad av miljöskydd, inklusive kampen mot klimatförändringar och förlusten av biologisk mång fald. (9)De insatser som gjorts av de länder som ingått frivilliga Flegt-partnerskapsavtal med unionen och de principer som ingår i dessa avtal, framför allt när det gäller defi nitionen av lagligt producerat timmer, bör erkännas och länder bör i högre grad uppmuntras att ingå frivilliga Flegt-partnerskapsavtal. Det bör också beaktas att det enligt Flegt-licenssystemet endast är timmer som avver kats i enlighet med tillämplig nationell lagstiftning och trävaror som härrör från sådant timmer som exporteras till unionen. Därför bör timmer som använts i trävaror som finns förtecknade i bilagorna II och III till rådets förordning (EG) nr 2173/2005 av om upprättande av ett system med Flegt-licenser för import av timmer till Europeiska gemenskapen (1), med ursprung i partnerländer som finns förtecknade i bilaga I till den förordningen, anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att dessa trävaror uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter. (10)Hänsyn bör också tas till att konventionen om interna tionell handel med utrotningshotade arter av vilda djur och växter (Cites) ålägger parterna i Cites att endast be vilja Cites-tillstånd för export, när en art som finns för tecknad i Cites har avverkats i enlighet med bland annat nationell lagstiftning i exportlandet. Därför bör timmer från arter som finns förtecknade i bilagorna A, B eller C till rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyddet av arter av vilda djur och växter ge nom kontroll av handeln med dem (2) anses vara lagligt avverkat, under förutsättning att det uppfyller kraven i den förordningen och alla tillämpningsföreskrifter. (11)Eftersom användningen av återvunnet timmer och åter vunna trävaror bör uppmuntras och inkluderingen av sådana varor i denna förordnings tillämpningsområde skulle innebära en oproportionerligt stor börda för verk samhetsutövare bör återvunnet timmer och trävaror som har avslutat sin livscykel och annars skulle ha bortskaffats som avfall undantas från denna förordnings tillämpnings område. (12)Utsläppande på den inre marknaden av timmer från olaglig avverkning eller trävaror som härrör från sådant timmer bör förbjudas som en av åtgärderna i denna förordning. Med beaktande av komplexiteten hos den olagliga avverkningen, dess underliggande orsaker (1) EUT L 347, 30.12.2005, s. 1. (2) EGT L 61, , s. 1. och konsekvenser bör särskilda åtgärder, såsom sådana som lägger fokus på verksamhetsutövarnas beteende, vid tas. (13)Enligt Flegt-handlingsplanen kan kommissionen och, när så är lämpligt, medlemsstaterna stödja och bedriva stud ier och forskning beträffande omfattningen och typen av olaglig avverkning i olika länder och offentliggöra sådan information samt främja praktisk handledning för verk samhetsutövare om tillämplig lagstiftning i timmerpro ducerande länder. (14)I brist på en internationellt erkänd definition bör lagstift ningen i det land där timret avverkas, inklusive förord ningar och tillämpningen i det landet av internationella konventioner som landet har anslutit sig till, ligga till grund för definitionen av vad som utgör olaglig avverk ning. (15)Många trävaror genomgår ett stort antal processer både innan de släpps ut på den inre marknaden första gången och därefter. För att undvika att det införs onödiga ad ministrativa bördor bör systemet för tillbörlig aktsamhet enbart omfatta de verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden , medan en handlare i leveranskedjan bör vara skyldig att lämna grundläggande information om sin le verantör och köpare för att göra det möjligt att spåra timmer och trävaror. (16)Ett systematiskt tillvägagångssätt bör tillämpas och verk samhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på den inre marknaden bör vidta lämpliga åtgärder för att försäkra sig om att timmer från olaglig avverkning och trävaror som härrör från sådant timmer inte släpps ut på den inre marknaden. utövare bör därför visa tillbörlig aktsamhet genom ett system av åtgärder och förfaranden för att minimera risken för att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden. (17)Systemet för tillbörlig aktsamhet omfattar tre inslag, som ingår i riskhanteringen: tillgång till information, risk bedömning och reducering av den risk som fastställs. Systemet för tillbörlig aktsamhet bör ge tillgång till infor mation om källorna och leverantörerna av timmer och trävaror som släpps ut på den inre marknaden samt till relevant information, till exempel om efterlevnaden av tillämplig lagstiftning, avverkningsland, trädart och kvantitet och, om tillämpligt, subnationell region och avverkningskoncession. Verksamhetsutövarna bör göra en riskbedömning på grundval av denna infor mation. När en risk fastställs, bör verksamhetsutövarna reducera risken på ett sätt som står i proportion till den fastställda risken, i syfte att förhindra att olagligt avverkat timmer och trävaror som härrör från sådant timmer släpps ut på den inre marknaden. Europeiska unionens officiella tidning L 295/25 (18)För att undvika onödiga administrativa bördor bör verk samhetsutövare som redan använder system eller för faranden som uppfyller kraven i denna förordning inte åläggas att inrätta nya system. (19)För att erkänna god praxis inom skogsbrukssektorn, får certifiering eller andra system som används av tredje part och som omfattar kontroll om huruvida tillämplig lagstiftning uppfylls användas vid riskbedömningsförfaran det. (20)Timmersektorn har stor betydelse för unionens ekonomi. Verksamhetsutövarnas organisationer är viktiga aktörer inom sektorn, eftersom de företräder dess intressen i bred skala och interagerar med en mångfald olika aktö rer.