prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — Den ökande långtidsarbetslösheten är ett särskilt allvarligt problem eftersom sannolikheten att få ett arbete minskar med tiden som arbetslös. Det kan bero på att den som har varit arbetslös tappar motivationen att söka arbete eller på att dennes kunskaper föråldras och är gångbara på arbetsmarknaden. En ytterligare förklaring till att sannolikheten att få ett arbete minskar med tiden kan vara att arbetsgivare är tveksamma till att anställa personer som har varit borta länge från arbetsmarknaden. Flera studier som använder s.k. fiktiva ansökningar tyder på att sannolikheten att bli kallad till intervju minskar med tiden i arbetslöshet.107 Långtidsarbetslöshet innebär således att värdefullt arbetsutbud och kompetens går förlorad, och medför stora kostnader för de individer som drabbas av långa tider av arbetslöshet. definition av långtidsarbetslöshet. I statistiken från Arbetsförmedlingen används inskrivningstiderna . I arbetskraftsundersökningarna från används tidsgränsen , medan tidsgränsen används i den internationella statistiken. 107 Se och , Do Employers Use Unemployment as a Sorting Criterion When Hiring? Evidence from a Field Experiment, 2011 och Kroft m.fl., Duration Dependence and Labor Market Conditions: Theory and Evidence from a Field Experiment, 2012. Diagram 10.6 Långtidsarbetslöshet, internationell jämförelse Anm.: Långtidsarbetslöshet definieras som arbetslösa längre än som andel av Källor: och . Regeringen bedömer att långtidsarbetslösheten kommer ligga kvar på relativt sett höga nivåer . Erfarenheten från tidigare lågkonjunkturer är att jobbchanserna för de som har svårast att få jobb vänder upp först när konjunkturläget förbättrats väsentligt. En fortsatt viktig uppgift för politiken är därför att motverka att fler blir långtidsarbetslösa och att öka möjligheterna för personer med långa arbetslöshetstider att få ett arbete. 10.2.2Personer födda utanför och personer med endast förgymnasial utbildning har drabbats hårt av lågkonjunkturen De grupper på arbetsmarknaden som drabbats hårdast av den utdragna lågkonjunkturen är de som redan innan finanskrisen hade en svag förankring på arbetsmarknaden, t.ex. personer med en utbildning på högst förgymnasial nivå, personer med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och personer födda utanför . I dessa grupper är sysselsättningsgraden betydligt lägre, och arbetslösheten högre, än genomsnittet för befolkningen (se tabell 10.1). Även unga utan fullgjord gymnasieutbildning har svårt att komma in på arbetsmarknaden och många äldre som blir arbetslösa har svårt att få ett nytt arbete. Av både konjunkturella och strukturella skäl är det därför särskilt angeläget att följa arbetsmarknadsutvecklingen för dessa grupper. Tabell 10.1 Arbetslöshet och sysselsättningsgrad för olika grupper Totalt (15–) 15–19 år 20–24 år 25–34 år 35–54 år 55–64 år 65–74 år Anm.: 1) Arbetslösa som andel av arbetskraften. 2) Sysselsatta som andel av befolkningen. Kvinnor har i flera avseenden fortfarande en svagare ställning på arbetsmarknaden än män. Bland annat har de ett lägre arbetskraftsdeltagande, högre sjukfrånvaro, lägre genomsnittlig lön och arbetar i större utsträckning deltid än män.108 Kvinnor i har dock högst sysselsättningsgrad och arbetskraftsdeltagande i EU. Långtidsarbetslösheten och arbetslösheten 2013 är vidare lägre för kvinnor än för män (se tabell 10.1). Arbetsmarknadsinträdet svårt för en del unga Arbetslösheten bland unga (15–) är betydligt högre än för andra åldersgrupper och har ökat kraftigt sedan finanskrisen inleddes (se diagram 10.7). Gruppen unga arbetslösa är dock mycket heterogen och för att förstå problemen kring ungdomsarbetslösheten är det viktigt att beakta såväl dess sammansättning, som hur arbetslöshet definieras i statistiken. Nära hälften av de unga arbetslösa är heltidsstuderande som söker arbete (se diagram 10.7). Många av dem söker extrajobb eller feriejobb. I den yngsta åldersgruppen (15–) är en majoritet av de arbetslösa heltidsstuderande. Även om det är viktigt att ta tillvara på detta arbetskraftsutbud har inte denna grupp av unga ett allvarligt arbetslöshetsproblem. Diagram 10.7 Arbetslöshet för olika åldersgrupper 15–24 år 25–34 år Anm.: Data –2005 länkade av SCB, medan perioden –2000 är en tillbakaskrivning av som bygger på SCB:s länkning av data för 16–, historisk statistik och antaganden. Källor: och . En indikation på att arbetslöshetsrisken är högre bland unga än bland övriga åldersgrupper är att unga är överrepresenterade bland de som skrivs in vid Arbetsförmedlingen (se diagram 10.8). Att unga blir arbetslösa hänger ofta samman med att de är på väg från skola till arbetsliv. 108 Se prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget , finansplan m.m. bilaga 4 för en utförligare analys av skillnader i mäns och kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Unga (15–) Äldre (55–) Anm.: Arbetslöshetsrisk definieras som nyinskrivna hos Arbetsförmedlingen delat på befolkningen inom respektive grupp. Avser 15–om inget annat anges. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: Arbetsförmedlingen och . Unga har dock generellt goda chanser att få ett arbete jämfört med andra grupper (se diagram 10.9), vilket medför att de allra flesta unga har relativt korta arbetslöshetsperioder. Några få korta perioder av arbetslöshet för ungdomar kan därmed ses som ett uttryck för deras etablering på arbetsmarknaden. Diagram 10.9 Jobbchanser för inskrivna vid Arbetsförmedlingen, fördelat på olika grupper Procent av inskrivna i respektive grupp Unga (16–) Äldre (55–) Anm.: Diagrammet visar antalet personer, fördelat på olika grupper, som har fått ett osubventionerat arbete aktuell månad som andel av antalet kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd närmast föregående månad. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. Arbetslösheten är också betydligt lägre, och sysselsättningsgraden betydligt högre, för åldersgruppen 25–, vilket bekräftar att de flesta unga etablerar sig på arbetsmarknaden. Det gäller för både kvinnor och män. Det är emellertid viktigt både för ungdomarna själva och för samhället att etableringen på arbetsmarknaden går så smidigt som möjligt. Trots att långtidsarbetslösheten bland unga har ökat kraftigt sedan finanskrisens utbrott är den fortfarande låg både jämfört med de flesta andra åldersgrupper och i förhållande till andra länder (se tabell 10.2 och diagram 10.11). Vissa grupper av unga riskerar dock att hamna i långvarig arbetslöshet. Detta gäller i synnerhet unga utan fullgjord gymnasieutbildning, unga födda utanför och unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Tabell 10.2 Långtidsarbetsarbetslöshet bland olika grupper Långtidsarbetslösa inskrivna hos Arbetsförmedlingen Unga (16Ñ24 år) Äldre (55Ñ64 år) Anm.: Med långtidsarbetslös avses inskriven vid Arbetsförmedlingen som arbetslös eller i program med aktivitetsstöd i . 1) Arbetskraften enligt SCB. Källor: Arbetsförmedlingen och . Ett mått som kompletterar ungdomsarbetslösheten är andelen inaktiva ungdomar, vilket mäts som summan av alla unga som varken arbetar, studerar eller deltar i arbetsmarknadspolitiska program i förhållande till befolkningen. Andelen inaktiva unga har minskat , trots att ungdomsarbetslösheten har ökat (se diagram 10.10). Det beror till stor del på att arbetslöshetsuppgången har drivits av en ökad arbetslöshet bland heltidsstuderande (se diagram 10.7). var det av de unga som varken arbetade eller studerade, vilket är i nivå med motsvarande andel i och långt under genomsnittet för EU. Kunskapen om inaktiva unga utanför arbetskraften är begränsad, men det kan t.ex. handla om unga som befinner sig utomlands, blir försörjda av sina föräldrar eller har okänd försörjning. I denna grupp finns troligen vissa som riskerar att fastna i passivitet och utanförskap. Diagram 10.10 Andelen unga som varken arbetar eller studerar Anm.: Andel unga av befolkningen (15Ñ24 år) som varken arbetar eller studerar (inkl. arbetsmarknadspolitiska program). Det är en fortsatt viktig utmaning för politiken att underlätta etableringen av unga på arbetsmarknaden och motverka att unga hamnar i långvarig arbetslöshet. Hög arbetslöshet bland personer födda utanför Utrikes födda utgör en allt större del av den svenska arbetsmarknaden. var av de sysselsatta i födda utanför . De utrikes födda svarade även för största delen av den sysselsättningsökning på över 250 000 personer som skedde . Antalet sysselsatta som är födda utanför har ökat med knappt 190 000 personer , varav 125 000 är födda utanför . Förklaringar till den starka sysselsättningsökningen i gruppen är en hög nettoinvandring och ett ökat arbetskraftsdeltagande bland utrikes födda. En ytterligare förklaring är att de utrikes födda i stor utsträckning arbetar i tjänstebranscher, där arbetskraftsefterfrågan har ökat, trots det svaga konjunkturläget. Många utrikes födda har dock svårt att komma in på arbetsmarknaden. Det gäller i synnerhet de som har varit i och kommit till från länder utanför . I denna grupp är sysselsättningsgraden betydligt lägre och arbetslösheten betydligt högre än för inrikes födda. De löper också en hög risk att bli arbetslösa jämfört med de flesta andra grupper på arbetsmarknaden (se diagram 10.8). födda utanför deltar i arbetslivet i särskilt liten utsträckning. Utomeuropeiskt födda har även drabbats hårt av den utdragna lågkonjunkturen. Långtidsarbetslösheten har ökat särskilt kraftigt inom denna grupp och en allt större andel av de långtidsarbetslösa är födda utanför (se diagram 10.11 och se tabell 10.2). Det är en stor utmaning för politiken att stärka dessa gruppers ställning på arbetsmarknaden. Diagram 10.11 Långtidsarbetslösa (16–) inskrivna vid Arbetsförmedlingen, fördelat på olika grupper Procent av arbetskraften i respektive grupp Unga (16–) Äldre (55–) Anm.: Långtidsarbetslösa avser kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd med en inskrivningstid på vid Arbetsförmedlingen. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: Arbetsförmedlingen och . Personer utan gymnasial utbildning har svårt att konkurrera på arbetsmarknaden Många av de som drabbats hårt av lågkonjunkturen har högst förgymnasial utbildning. Arbetslösheten och långtidsarbetslösheten bland dem med högst förgymnasial utbildning är betydligt högre än före finanskrisen (se tabell 10.1 och tabell 10.2). Trots att arbetsmarknadsläget har förbättrats finns det inga tecken på att arbetsmarknadsproblemen har minskat i den här gruppen. Den höga arbetslösheten bland personer med förgymnasial utbildning beror främst på att många heltidsstuderade i åldern 15–finns med som arbetslösa i statistiken, samt på en mycket hög arbetslöshet bland personer födda utanför med en kort utbildning (se diagram 10.12 och tabell 10.1). För inrikes födda i vuxen ålder (25–) med förgymnasial utbildning är arbetslösheten betydligt lägre, och är endast marginellt högre jämfört med personer med högre utbildning (se diagram 10.12). Diagram 10.12 Arbetslöshet (25Ñ74 år) fördelat på utbildningsnivå Procent av arbetskraften i respektive grupp Sysselsättningsgraden har ökat bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga Antalet personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen har ökat kraftigt bland både kvinnor och män (se diagram 10.13 och tabell 10.2). visar en nyligen publicerad rapport från att både sysselsättningsgraden och arbetskrafsdeltagandet bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga har ökat sedan 2008.109 Vidare har arbetslösheten som andel av arbetskraften legat på samma nivå . En bidragande faktor till det ökade arbetskraftsdeltagandet är att regeringens reformer inom bl.a. sjukförsäkringen medfört att fler personer med delvis nedsatt arbetsförmåga står till arbets- 109 har gjort en tilläggsundersökning till arbetskraftsundersökningen som riktas till personer med nedsatt arbetsförmåga (16–). Se rapporten, Situationen på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning 2013, . Motsvarande undersökning gjordes . I undersökning tillfrågas individer om de har en funktionsnedsättning och i så fall om den medför nedsatt arbetsförmåga. I Arbetsförmedlingens statistik är det i stället bl.a. en medicinsk utredning som ligger till grund för klassificeringen. marknadens förfogande, i stället för att stå utanför arbetskraften, t.ex. som förtidspensionärer. Det är sannolikt en viktig förklaring till det ökade antalet inskrivna vid Arbetsförmedlingen. Diagram 10.13 Antal funktionsnedsatta arbetslösa eller i program med aktivitetsstöd Anm.: Säsongrensad data. Källa: Arbetsförmedlingen. är det främst antalet inskrivna personer vid Arbetsförmedlingen med psykiskt relaterade funktionsnedsättningar som har ökat. Jämfört med andra grupper har personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga generellt små jobbchanser, vilket medför att många funktionsnedsatta har långa arbetslöshetsperioder (se tabell 10.2). Allt fler äldre arbetar Svenska kvinnor och män i åldern 55–har en internationellt sett hög sysselsättningsgrad. För män är dock sysselsättningsgraden fortfarande lägre än , trots en bättre hälsa och ett mindre fysiskt krävande arbetsliv. Sysselsättningsgraden för äldre har ökat starkt (se diagram 10.14). Sysselsättningsgraden minskar dock snabbt med stigande ålder och de äldre arbetar i stor utsträckning deltid. Nära två av tre väljer fortfarande att ta ut sin pension vid den tidigare allmänna pensionsåldern , trots att det inte längre finns någon formell pensionsålder och att rätten att kvarstå i anställning har höjts från 65 till . Många äldre lämnar också arbetskraften med avtalspension. Diagram 10.14 Sysselsättningsgrad för olika åldersgrupper 15–24 år 55–64 år 25–54 år 65–(höger axel) Anm.: Säsongsrensad data. Sysselsatta äldre har en låg risk att drabbas av arbetslöshet men av de som faktiskt drabbas är det jämförelsevis många som blir långtidsarbetslösa (se diagram 10.11). Det är dock troligt att den officiella arbetslöshetsstatistiken underskattar arbetsmarknadsproblemen för äldre. En del äldre som lämnar arbetskraften gör det för att de blivit av med jobbet i samband med personalneddragningar. Om de hade stannat kvar i arbetskraften hade de sannolikt blivit långvarigt arbetslösa. produktivitet.110 Vidare har sysselsättningen ökat i tjänstebranscherna, till följd av att en större andel av de offentligfinansierade välfärdstjänsterna utförs i privat regi. Trots detta och en dämpad utveckling av kommunsektorns skatteintäkter i spåren av den utdragna lågkonjunkturen har sysselsättningen i den offentliga sektorn inte minskat i någon större utsträckning sedan finanskrisens utbrott 2008.111 Diagram 10.15 Sysselsättningsutveckling i tjänstebranscherna, varubranscherna och offentliga myndigheter Index, 2006 Kv3 = 100 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Säsongrensad data. Arbetsgivare i privat och offentlig sektor har ett kontinuerligt rekryteringsbehov till följd av att personer byter jobb, för att expandera verksamheten eller till följd av pensionsavgångar. Trots att efterfrågan har varit dämpad kom över en miljon anställningar till stånd på den svenska arbetsmarknaden . har de nya jobben främst skapats i tjänstebranscherna (se diagram 10.15). Det beror bl.a. på en internationell trend mot en ökad efterfrågan av tjänster och att företagen inom varubranscherna i stor utsträckning kan möta den ökade efterfrågan med högre Tidsbegränsade anställningar vanligast bland unga har andelen sysselsatta som är anställda på tidsbegränsade anställningar legat på . För arbetsgivaren kan tidsbegränsade anställningar innebära en större anpassningsbarhet till ändrade efterfrågeförhållanden. Det kan också vara en fördel att först erbjuda en tidsbegränsad anställning för att bedöma en persons produktivitet innan en tillsvidareanställning erbjuds. För individen kan en tidsbegränsad anställning vara en språngbräda till en tillsvidareanställning. Det kan dock finnas risk för att vissa personer blir kvar i tidsbegränsade anställningar under 110Se avsnitt 3 för en utförligare beskrivning av utvecklingen i olika branscher. 111Se avsnitt 8 för en utförligare beskrivning av sysselsättningsutvecklingen i den kommunfinansierade verksamheten. Det finns studier som visar att personer som har tidsbegränsade anställningar har lägre lön och i mindre utsträckning får personalutbildning än personer som har fast anställning.112 Det talas i detta sammanhang om risker med en s.k. dual arbetsmarknad, dvs. att vissa branscher eller grupper har sämre arbetsvillkor än övriga anställda på arbetsmarknaden. Av diagram 10.16 framgår att det framför allt är unga och äldre () som har tidsbegränsade anställningar. I åldersgruppen 25–är det däremot jämförelsevis få som har tidsbegränsade anställningar. För unga tyder det på att en tidsbegränsad anställning är just en språngbräda till en tillsvidareanställning och att de flesta får en fast etablering på arbetsmarknaden, även om det kan ta tid. Ett ytterligare tecken på att det inte finns någon tudelad arbetsmarknad är att relativt få individer fastnar i lågbetalda arbeten. De allra flesta som arbetar inom lågbetalda arbeten rör sig relativt snabbt mot arbetsuppgifter med högre löner.113 Den högre andelen tidsbegränsade anställningar bland de äldre beror framför allt på att personer som jobbar efter att rätten att kvarstå i anställning upphör vid ofta har en tidsbegränsad anställning. Diagram 10.16 Visstidsanställningar som andel av antal anställda inom respektive åldersgrupp 15–74 år 15–24 år 25–64 år 65–74 år Anm.: Säsongrensad data. 112Se t.ex. (SOU 2011:11) eller Economic Surveys (2011). Kollektivavtalen och ungdomarnas faktiska begynnelselöner (IFAU 2012:19). Det finns dock fortfarande ett problem med att kvinnor i större utsträckning har tidsbegränsade anställningar än män och det finns inga tydliga tendenser till att skillnaderna i anställningsform mellan kvinnor och män har minskat (se diagram 10.17). Diagram 10.17 Visstidsanställningar som andel av antal anställda uppdelat på kön Anm.: Säsongrensad data. 10.2.4 Matchningen på arbetsmarknaden Med matchning avses hur lätt arbetssökande personer och företag med lediga jobb har att finna varandra. Om matchningsprocessen kan bli mer effektiv och anställningsavtal kan slutas snabbare minskar arbetslöshetstiderna och arbetslöshetsnivån. Det finns en del indikationer på att matchningen i och i flera andra länder i har försämrats något . För att dra rätt slutsatser om inriktningen på sysselsättningspolitiken är det dock viktigt att förstå vad som påverkar matchningen och hur indikatorer ska tolkas. Vissa indikatorer tyder på att matchningen har försämrats Ett vanligt sätt att belysa matchningen på arbetsmarknaden är med hjälp av den s.k. Beveridgekurvan (se diagram 10.18). Den relaterar antalet vakanser som andel av arbetskraften (vakansgraden) till arbetslösheten. Som regel finns det ett negativt samband mellan vakansgrad och arbetslöshet. Under en konjunkturåterhämtning stiger antalet vakanser och arbetslösheten Det omvända gäller normalt när konjunkturen försvagas. Anm.: Vakansgrad avser vakanser enligt Konjunkturstatistik för vakanser i procent av arbetskraften. Arbetslöshet i procent av arbetskraften. –2000 har vakanserna länkats med hjälp av Arbetsförmedlingens statistik över kvarstående lediga platser. Data är säsongrensad och trendad. Källor: , , och egna beräkningar. Beveridgekurvan har skiftat utåt (se diagram 10.18). Det kan vara ett tecken på att matchningen på arbetsmarknaden har försämrats eftersom arbetslösheten är högre vid en given nivå på vakansgraden. Beveridgekurvan ser även ut att ha skiftat utåt något i samband med finanskrisen /2009. har dock matchningen åter förbättras enligt Beveridgekurvan, vilket indikerar att försämringen kan vara en temporär konjunktureffekt. En annan indikator på hur väl matchningen fungerar är företagens genomsnittliga rekryteringstid. Rekryteringstiderna har ökat och är nu på en högre nivå än under högkonjunkturen 2007 (se diagram 10.19). Uppgången i företagens genomsnittliga rekryteringstid skulle kunna bero på att företagen har svårt att hitta rätt personal. visar och Arbetsförmedlingens företagsundersökningar inga tecken på att företagen har fått ökade svårigheter att hitta rätt personal eller att personalbrist har dämpat företagens produktion.114 Diagram 10.19 Genomsnittlig rekryteringstid i privat sektor Anm.: Säsongrensade data. Ytterligare en indikator på hur matchningen fungerar är mått på de yrkesmässiga och geografiska obalanserna på arbetsmarknaden.115 Det tycks inte finnas några indikationer på att de regionala obalanserna på arbetsmarknaden har ökat under de senaste åren.116 Hur ska indikatorerna tolkas? Det kan finnas flera förklaringar till varför vissa indikatorer tyder på att matchningen har försämrats jämfört med situationen innan finanskrisen utbrott . Att indikatorer tyder på att matchningen har försämrats är inte ett specifikt svenskt fenomen. Även i flera andra länder i och i tyder indikatorer på att matchningen har försämrats . Det talar för att lågkonjunkturen och den därmed högre långtidsarbetslösheten kan vara en viktig förklaring till att en del indikatorer pekar på att matchningen har försämrats. En annan förklaring kan vara det ökade arbetskraftsdeltagandet som följt av regeringens politik. Ett högre arbetskraftsdeltagande leder på kort sikt till att Beveridgekurvan skiftar utåt, eftersom arbetslösheten inledningsvis stiger 114 Se Konjunkturbarometern () och Var finns jobben? (Arbetsförmedlingen 2014:1). 115Se rapporterna Var finns jobben? (Arbetsförmedlingen 2014:1) och Arbetskraftsbarometern (2013). 116Se bl.a. , G. Measuring mismatch in the Swedish labour market (Studier i finanspolitik 2012/3, 2012). innan det ökade arbetsutbudet ger en högre sysselsättning. Vidare kan det ökade antalet arbetssökande från grupper med generellt sett svag förankring på arbetsmarknaden ha bidragit till att matchningsindikatorerna pekar i negativ riktning. Det ökade arbetskraftsdeltagandet till följd av regeringens åtgärder är dock mycket positivt, även om det temporärt leder till en något högre arbetslöshet. De allra flesta som söker sig till arbetsmarknaden får nämligen ett arbete . En ytterligare förklaring kan vara att arbetssökande och arbetsgivare har svårare att hitta varandra. Sökintensiteten hos de arbetssökande har dock ökat , vilket bör ha bidragit till en bättre matchning. Men en förändrad sammansättning av de arbetssökande har bidragit till ett mer komplext matchningsarbete på Arbetsförmedlingen, vilket kan ha bidragit till att arbetsgivare fått svårare att hitta personer med de kvalifikationer de efterfrågar. En central faktor för att förbättra matchningen framöver är därför Arbetsförmedlingens arbete med att utveckla sina arbetsgivarkontakter. Att rekryteringstiderna har ökat är inte ett specifikt svenskt fenomen. En möjlig orsak till de förlängda tiderna kan vara att företagen har ändrat sitt rekryteringsbeteende; de är mer noggranna och har en mer utdragen rekryteringsprocess innan de anställer. En ytterligare orsak kan vara att företagen ändrat sitt rekryteringsarbete i lågkonjunkturen. Om företagen är osäkra på när en återhämtning verkligen kommer kan de välja att lysa ut vakanser, men vara försiktiga med att anställa.117 Den försämrade matchningen enligt en del indikatorer bedöms vara temporär Det är inte självklart hur indikatorerna på matchningen ska tolkas. Med matchning avses processen där arbetssökande och lediga jobb möts. Indikatorerna fångar detta men också en rad andra faktorer på arbetsmarknaden, t.ex. en förändrad sammansättning av de arbetslösa. Indikatorerna behöver därför inte ge en 117 Se bl.a. m.fl. The level behavior of vacancies and hiring, Quartertly journal of Economics vol. 128, 2013.