prop · H103102 · 2014-04-14 00:00:00 — Enligt preliminära uppgifter uppgick det totala antalet sysselsatta i kommunsektorn till 1 219 000 (inklusive den kommunalt finansierade sysselsättningen i näringslivet), vilket var en ökning jämfört med . Med undantag har enligt tillgänglig statistik sysselsättningen inte varit så hög som 2013. Ökningen har skett i både kommuner, landsting och i den kommunfinansierade delen av näringslivet. Till skillnad från sysselsättningen i kommuner och landsting har den kommunfinansierade sysselsättningen i näringslivet ökat . Enligt preliminära uppgifter ökade antalet arbetade timmar (kalenderkorrigerade) i kommuner och landsting . Antalet arbetade timmar var 2013 det högsta . Både sysselsättningen och antalet arbetade timmar var 2013 tillbaka på nivåer liknande dem innan finanskrisen inleddes . 5 Kommunalt finansierad sysselsättning i näringslivet inom vård, omsorg och utbildning. 2013/14:102 Antalet sysselsatta med kommuner eller landsting som arbetsgivare uppgick till 1 076 000, vilket var 13 000 fler än 2012. Detta motsvarade en ökning om , vilket kan jämföras med den genomsnittliga förändringen 2009–2013, som var -0,. Kommunerna hade 815 000 sysselsatta 2013, vilket var 9 000 fler än 2013. I landstingen var 261 000 sysselsatta 2013, vilket var 3 000 fler än 2012. I genomsnitt var av de anställda i kommuner och landstingen kvinnor. var 143 000 sysselsatta i den kommunfinansierade sysselsättningen i näringslivet, vilket var fler än fler än 2009. Ökat antal årsarbetare i kommunsektorn 2012 Kommuner och Landsting redovisar personalstatistik för enskilda kommuner och landsting. Enligt denna statistik uppgick antalet årsarbetare till totalt 839 2012, varav kommunerna stod för 623 600. ökade antalet årsarbetare i genomsnitt något mer i kommunerna än i landstingen och ökningen uppgick i genomsnitt till för sektorn som helhet. Hur antalet årsarbetare i kommunsektorn utvecklas beror bl.a. på utvecklingen av kommunernas och landstingens köp av verksamhet från alternativa utförare (se avsnitt 2.4.3). Antalet årsarbetare ökade i av kommunerna . Knappt två tredjedelar av ökningen har skett genom en ökning av antalet timanställda. Även steg antalet årsarbetare i kommunerna, men då genom fler månadsavlönade. Ökningen av antalet årsarbetare skedde inom alla verksamhetsområden, men utvecklingen varierade mellan olika personalkategorier. Antalet årsarbetare ökade mest bland undersköterskor inom vård och omsorg (2 100) och minskade mest bland gymnasielärare (1 100). Antalet årsarbetare ökade i 8 av 10 kommungrupper (se diagram 2.23). Den i genomsnitt största ökningen hade kommungruppen storstäder, medan antalet årsarbetare i genomsnitt minskade i grupperna kommuner i tätbefolkad region och kommuner i glesbefolkad region. Diagram 2.23 Förändring av antal årsarbetare 2011 till 2012 per kommungrupp -0,5 -1,5 Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Förortskommuner till större städer Källa: Personalstatistik (Kommuner och Landsting). I diagram 2.24 redovisas hur antalet årsarbetare förändrades i kommungrupperna och hur befolkningen förändrades . Den snabbaste befolkningsökningen, och den högsta ökningen av antalet årsarbetare, hade kommungruppen storstäder. Kommungruppen glesbygdskommuner hade den relativt största befolkningsminskningen . Antalet årsarbetare minskade mest i gruppen kommuner i glesbefolkad region. Diagram 2.24 Förändring av antalet årsarbetare och befolkning 2008 till 2012 per kommungrupp Kommuner i glesbefolkad region Kommuner i tätbefolkad region Förortskommuner till större städer Källor: Personalstatistik (Kommuner och Landsting) samt Befolkning (). Fler årsarbetare i landstingen 2012 ökade antalet årsarbetare i landstingen med 1 500. Ökningen var jämnt fördelad mellan månadsanställda och timanställda. Även steg antalet årsarbetare, men ökningen skedde då till bland de månadsanställda. Bland landstingens verksamheter var det inom administration som antalet årsarbetare steg mest . Antalet årsarbetare ökade mest bland läkare utan specialistkompetens, ledningspersonal och handläggare på ledningsnivå. Den största minskningen skedde inom personalkategorin undersköterskor. Antalet årsarbetare ökade i 15 landsting (se diagram 2.25). Den relativt största ökningen hade läns landsting, medan hade den största minskningen. Diagram 2.25 Förändring av antalet årsarbetare 2011 till 2012 per Källa: Personalstatistik (Kommuner och Landsting). Jämfört med 2008 fanns det fler årsarbetare i landstingen 2012. ökade antalet årsarbetskrafter i 13 landsting (se diagram 2.26). Den största ökningen skedde i , medan hade den största minskningen. Befolkningen ökade mest i . minskade antalet årsarbetare i landstingen något. En förklaring till detta är att köp av verksamhet från alternativa utförare ökade . 2013/14:102 Diagram 2.26 Förändring av antalet årsarbetare och befolkning 2008 till 2012 per landsting Förändring årsarbetare 2008 till 2012 Förändring befolkning 2008 till 2012 Källor: Personalstatistik (Kommuner och Landsting) Genomsnittsåldern fortsätter att öka inom kommunsektorn var genomsnittsåldern för personalen i både kommunerna och landstingen . Genomsnittsåldern för personalen i kommunerna hade höjts jämfört med , medan medelåldern för personalen i landstingen var oförändrad . Medelåldern minskade i drygt en tredjedel av kommunerna och i åtta landsting . Den i genomsnitt högsta genomsnittåldern bland kommunerna var och den lägsta . Bland landstingen varierade medelåldern mellan drygt 45 och . Enligt var medellönen för anställda i kommunerna och för anställda i landstingen 2012 (se tabell 17 i bilaga 4). ökade medellönen för både kommunernas och landstingens personal . Män som arbetar i den kommunala sektorn har i genomsnitt högre lön än kvinnor i samma sektor. När hänsyn tas till skillnader i yrke, utbildning, ålder och arbetstid genom s.k. standardvägning försvinner nästan hela den löneskillnad mellan män och kvinnor som fanns 2012 för personalen i kommunerna, och även en stor del av skillnaden för personalen i landstingen. med minskande löneskillnader mellan män och kvinnor i den kommunala sektorn ökade dock skillnaden efter standardvägning något för de anställda i kommunerna . Med hänsyn tagen till standardvägningen återstod i kommunerna en oförklarad skillnad mellan mäns och kvinnors löner om och i landstingen 2012. Sjukfrånvaron i den kommunala sektorn ökade 2012 Den genomsnittliga sjukfrånvaron i den kommunala sektorn mätt som andel av den överenskomna arbetstiden ökade något och uppgick till (diagram 2.27). minskade den genomsnittliga sjukfrånvaron, men har den återigen ökat. Sjukfrånvaron på arbetsmarknaden som helhet har utvecklats på samma sätt, men sjukfrånvaron bland sysselsatta i den kommunala sektorn har i genomsnitt varit högre jämfört med arbetsmarknaden i övrigt. Kvinnor sysselsatta inom den kommunala sektorn har i genomsnitt högre sjukfrånvaro än män sysselsatta i samma sektor. var sjukfrånvaron för kvinnorna och för männen i sektor. Diagram 2.27 Sjukfrånvaron 2009–2013 I procent av överenskommen arbetstid Källa: Arbetskraftsundersökningarna, Tilläggstabeller 15-74 2008-2013 (). 2.4.3Köp av verksamhet från alternativa utförare Kommunerna och landstingen kan i stället för att själva utföra en verksamhet som de ansvarar för, välja att köpa denna från en annan utförare. Liksom för verksamhet som bedrivs av kommunerna och landstingen utgör kostnaderna för personal en stor del av kostnaderna för de alternativa utförarna. Kostnaderna för kommunernas och landstingens köp av verksamhet från alternativa utförare uppgick till sammanlagt 2012, vilket innebar en ökning jämfört med 2011.6 Kommunerna köpte verksamhet för 2012 och landstingen för (se diagram 2.28). 6 Exklusive försäljning mellan kommuner och landsting. 2013/14:102 köp av verksamhet från alternativa utförare har ökat kontinuerligt . Kommunernas kostnader för köp av verksamhet steg och landstingens . Kostnaderna för köp av verksamhet från alternativa utförare har ökat i snabbare takt än de totala kostnaderna för verksamheten. Kommunernas kostnader för köp av verksamhet motsvarade i genomsnitt av kostnaderna för verksamheten 2012, vilket var högre än 2008. ökade landstingens kostnader för köp av verksamhet som andel av de totala kostnaderna från . ökade landstingens kostnader för köp av verksamhet , vilket var i nivå med den genomsnittliga utvecklingen –2012. Diagram 2.28 Kommunernas och landstingens kostnader för köp av verksamhet och som andel av kostnaderna för verksamheten 2008–2012 Köp av verksamhet kommuner Köp av verksamhet landsting Köp av verksamhet som andel av kostnader kommuner Köp av verksamhet som andel av kostnader landsting Källor: Räkenskapssammandrag för kommuner (), Ekonomitabeller för landsting (2008 och 2012) och Sektorn i Siffror (Kommuner och Landsting). Köpen sker främst från privata utförare De privata utförarnas7 andel av kommunsektorns köp av verksamhet från alternativa utförare har ökat under en följd av år. ökade kostnaderna för köp av verksamhet från dessa utförare med . Köpen från privata utförare ökade i snabbare takt än totalkostnaderna . Kommunernas och landstingens köp från privata utförare motsvarade i genomsnitt av kostnaderna för köp av verksamhet 2012. Kommunernas kostnader för köp från privata utförare var generellt sett högre än landstingens köp från samma utförare. 7 Stiftelser och föreningar, privata företag, hushåll och utlandet. Därutöver köpte kommuner och landsting verksamhet av varandra för Skr. 2013/14:102 ca 2012. Köpen mellan kommuner och mellan lands- ting, som i stort sett legat på en oförändrad nivå, avser till stor del gymnasieutbildning och specialiserad somatisk vård. Köpen av verksamhet ökade i majoriteten av kommunerna Kostnaden för köp av verksamhet i kommunerna motsvarade i genomsnitt per invånare 2012. Kommuner med stor befolkning och kommuner i dess närområden hade i genomsnitt en högre kostnad för köp av verksamhet, medan små kommuner i glesbygd hade en lägre kostnad. ökade kostnaden för köp av verksamhet per invånare ökat i av kommunerna, vilka tillsammans utgjorde av den totala befolkningen. Kostnaderna för köp av verksamhet varierade 2012 mellan av kommunernas totala kostnader för verksamheten. Kostnaderna per invånare för köp av verksamhet ökade i åtta av de tio kommungrupperna (se diagram 2.29). I genomsnitt var ökningen störst i kommungrupperna storstäder, förortskommuner till storstäder och turism- och besöksnäringskommuner. De högsta kostnaderna för köp av verksamhet 2012 hade kommunerna i kommungruppen storstäder (per invånare). De i genomsnitt lägsta kostnaderna hade kommungruppen varuproducerande kommuner (per invånare). Diagram 2.29 Kommunernas kostnader för köp av verksamhet per kommungrupp 2008 och 2012 Köp av verksamhet per invånare 2008 Köp av verksamhet per invånare 2012 Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Förortskommuner till större städer Källor: Räkenskapssammandrag för kommunerna 2008 och 2012 (). 2013/14:102 Ökade kostnader för köp av verksamhet inom kommunernas kärnverksamhet ökade kommunernas kostnader för köp av verksamhet ökat inom skola, vård och omsorg. Kostnaderna för de kärnverksamheter som redovisas i diagram 2.30 motsvarade av kommunernas totala kostnader 2012. Inom verksamheten för äldre- och funktionshindrade fanns de största kostnaderna för köp av verksamhet () 2012, vilket motsvarade av kostnaderna för denna verksamhet. var motsvarande andel . Mätt som andel av kostnaderna var kostnaderna för köpen högst inom individ- och familjeomsorgen (). utvecklades kostnaderna för köpen inom denna verksamhet i samma takt som de totala kostnaderna. Diagram 2.30 Kommunernas kostnader för köp av verksamhet per verksamhet och som andel av kostnaderna för verksamheten 2008 och 2012 Köp av verksamhet kostnad 2008 Köp av verksamhet kostnad 2012 Köp av verksamhet % av kostnad Köp av verksamhet % av kostnad Källor: Räkenskapssammandrag för kommuner () och Sektorn i siffror 2013 (Kommuner och Landsting). Inom de relativt små verksamheterna, infrastruktur och särskilda insatser, kan det noteras att köp av verksamhet ökade relativt kraftigt , i genomsnitt med 10 respektive . Stora skillnader i kostnader för köp av verksamhet mellan landstingen Kostnaderna för och utvecklingen av köp av verksamhet mellan 2008 och 2012 skiljde sig åt mellan olika landsting. Kostnaden för köp av verksamhet i landstingen motsvarade i genomsnitt per invånare 2012 (se diagram 2.31). Det var knappt en tredjedel av lands- tingen som hade kostnader för köp av verksamhet som översteg av kostnaderna för verksamheten. kostnader för köp av verksamhet uppgick till ca per invånare 2012, vilket motsvarade av kostnader En förklaring till den stora andelen köp av verksamhet är att har många sjukhus som bedrivs i Skr. 2013/14:102 företagsform, men som ägs av . svarade kostnaderna för köp av verksamhet per invånare, eller av kostnaderna. Diagram 2.31 Landstingens kostnader för köp av verksamhet 2008 och 2012 Köp av verksamhet per invånare 2008 Köp av verksamhet per invånare 2012 Källa: Ekonomitabeller för landstingen 2008 och 2012 (Kommuner och Landsting). Kostnaden per invånare för köp av verksamhet ökade i 19 av 20 landsting , medan kostnaderna för köp av verksamhet, som andel av landstingens kostnader för verksamheten ökade i 15 av 20 landsting. Den största ökningen skedde i läns landsting. Kostnaden för köp av verksamhet minskade i . Ökade kostnader för köp inom landstingens verksamheter Bland de verksamheter som landstingen ansvarar för fanns de största kostnaderna för köp av verksamhet, , inom den specialiserade somatiska vården . De köp av verksamhet som skedde inom denna verksamhet motsvarade av de totala kostnaderna för den specialiserade somatiska vården (se diagram ökade kostnaden för köp av verksamhet i alla verksamheter, både beloppsmässigt och som andel av kostnaderna för verksamheterna, med undantag för övrig hälso- och sjukvård där andelen I relation till de totala kostnaderna för de olika verk- samheterna skedde de största ökningarna av kostnaderna för köp av verk- samhet i primärvården samt inom området trafik och infrastruktur. 2008 motsvarade kostnaderna för köpen av kostnaderna för primärvården och för verksamheten trafik och infrastruktur. hade kostnaderna för köp av verksamhet ökat till för primärvården och till för trafik och infrastruktur. 2013/14:102 kollektivtrafik bedrivs i landstingen utan via företag, vilket förklarar den stora andelen köp av verksamhet inom området trafik och infrastruktur. Diagram 2.32 Kostnader för landstingens köp av verksamhet per verksamhet och som andel av kostnaderna för verksamheten 2008 och 2012 Kostnader för köp av verksamhet 2008 Kostnader för köp av verksamhet 2012 Källor: Ekonomitabeller för landsting (2008 och 2012) och Sektorn i Siffror (Kommuner och Landsting). 3.1Övergripande mål för hälso- och sjukvården Det övergripande målet för hälso- och sjukvården är enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen. Med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. 3.1.1Mål för hälso- och sjukvården har beslutat ett antal mål för inriktningen av arbetet inom hälso- och sjukvården (prop. 2012/13:1 utg.omr. 9, bet. 2013/14:SoU1, rskr. 2013/14:125). Arbetet ska särskilt inriktas på att: säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare, säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad, säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande, skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt, samt tillvarata kunskap och erfarenheter för att systematiskt förbättra hälso- och sjukvården. Regeringen redovisar hälso- och sjukvårdens resultat mot de ovan redovisade målen. Nedanstående avsnitt är därför indelade efter dessa mål. 3.1.2Måluppfyllelse av vissa riktade statsbidrag har avsatt ett särskilt statsbidrag om för att förbättra tillgängligheten till hälso- och sjukvården, den s.k. kömiljarden. Kömiljarden är en prestationsbaserad satsning för att landstingen8 ska korta väntetiderna. Den regleras närmare i årliga överenskommelser mellan regeringen och Kommuner och Landsting (SKL). De landsting som uppnår de i överenskommelsen uppställda kraven får ta del av medlen. Kraven har stegvis höjts och är högre än de krav som ställs enligt den nationella vårdgarantin. – 2013 skulle landstingen erbjuda patienter ett besök eller en behandling . Resultaten visar att tillgängligheten har ökat, men att den varierar något mellan de olika landstingen (se avsnitt 3.2.1). Samtliga landsting fick ta del av kömiljarden . Några landsting levde inte fullt upp till alla krav för besök och behandling, medan andra landsting klarade samtliga krav. Detta ledde till att ersättningen varierade mellan landstingen, från till per invånare. 8 Med landsting avses i det följande även . 2013/14:102 , som har regeringens uppdrag att följa upp vårdgarantin och kömiljarden, har kömiljarden varit ett viktigt incitament för att få landstingen att bli mer engagerade i tillgänglighetsfrågan. Uppföljningen visar att de åtgärder som har vidtagits allt mer har varit av långsiktig karaktär, som t.ex. organisatoriska förändringar och arbete med processtyrning.9 Psykiatri och psykisk hälsa För att förbättra livssituationen för personer med psykisk ohälsa har ett riktat statsbidrag inrättats inom området psykiatri och psykisk hälsa. har avsatts för detta ändamål. Regeringen och SKL träffade 2012 en överenskommelse där staten avsatte medel för utveckling inom området psykisk ohälsa. De kommuner och landsting som uppnådde vissa i överenskommelsen angivna grundkrav och prestationsmål fick dela på . ingicks en motsvarande överenskommelse mellan regeringen och SKL. bedömning av resultatet av överenskommelsen visar att strukturen för samverkan förbättrades i hela landet. Alla landsting och av kommunerna hade överenskommelser om samverkan och ansvarsfördelning mellan kommun och landsting när det gäller insatser till barn, unga och vuxna med psykisk ohälsa. Detta kan jämföras med 2010, då av kommunerna hade en sådan överenskommelse med sitt landsting. Alla landsting och nästan alla kommuner hade också lättillgänglig information om var barn och unga med psykisk ohälsa ska vända sig för att få hjälp. Trots en tendens till ett ökat söktryck på barn- och ungdomspsykiatrin har 17 landsting klarat den förstärkta vårdgarantin, som innebär ett första vårdbesök och som omfattas av statens överenskommelse med SKL om riktade insatser på området psykisk ohälsa. Ett annat område som omfattades av överenskommelse var tillgången till data för kontinuerlig kvalitetsuppföljning som kan stödja det lokala och regionala förbättringsarbetet. har täckningsgraden i de psykiatriska kvalitetsregistren ökat . Genom riktade insatser avseende somatisk hälsa får fler personer med allvarlig psykisk sjukdom läkemedelsgenomgångar. Detta är en viktig insats för dessa personer mot bakgrund av den kraftigt förhöjda risken för patienter med psykisk sjukdom att dö i somatiska sjukdomar. En inventering av vuxna personer med psykisk funktionsnedsättning har genomförts av 199 kommuner. En utmaning för många kommuner är att nästan hälften av personerna med psykiska funktionsnedsättningar saknar daglig sysselsättning. Vid sidan av överenskommelsen med SKL har sammanlagt avsatts för att förbättra attityderna till personer med psykisk ohälsa. En mätning 2013 visade att betydligt fler än tidigare är positiva till att personer med psykisk sjukdom ska vara delaktiga i samhället och att psykiatriska verksamheter bör bedrivas i öppna vårdformer 9 Vårdgaranti och kömiljard – uppföljning 2009–2011 (2012). 2013 än 2009, samt även att fler är positiva till att vara granne med, Skr. 2013/14:102 umgås med och arbeta med personer med psykisk ohälsa. avslutades även en flerårig insats på totalt för att utveckla kompetensen i den psykiatriska slutenvården som påbörjades . bedömer att insatserna har haft en positiv inverkan när det gäller att öka personalens ambition, ansvars-tagande och engagemang för patienter inom den psykiatriska heldygns-vården. Myndigheten bedömer också att personalen har fått mer kunskap om hur de kan driva ett lokalt förbättringsarbete. har anvisat totalt för ett särskilt arbete med patientsäkerhet 2011–2014. Merparten av dessa medel används inom ramen för en överenskommelse om förbättrad patient-säkerhet mellan staten och SKL. Lands-tingen får genom överenskommelsen möjlighet att ta del av prestations-baserade stimulansbidrag om de uppfyller de krav som har fastställts i överenskommelsen. presterade landstingen resultat som genererade utbetalningar om , vilket var samtliga medel som avsatts för prestationsbaserade stimulansbidrag . Patientsäkerhetsområdet behandlas vidare i avsnitt 3.3.2. Bättre vårdkvalitet för de mest sjuka äldre –2014 avsattes totalt för att förbättra vården och omsorgen om de mest sjuka äldre. Bidraget har medfört ett ökat fokus på förbättrad samordning, behovet av helhetsperspektiv samt på kontinuiteten i vården och omsorgen om äldre hos kommuner och landsting. har arbetet bl.a. resulterat i att sådana läkemedel som är olämpliga för äldre personer förskrivs i allt mindre omfattning. Samtliga landsting har vidare kraftigt minskat den olämpliga läkemedelsförskrivningen. I faktiska tal innebär det att 11 904 färre personer i åldern hämtade ut recept på olämpliga läkemedel 2013 jämfört med . Vidare ökade även landstingens och kommunernas kunskap kring vilka åtgärder som förbättrar huvudmännens samordning avseende vården och omsorgen om de mest sjuka äldre. 3.2.1Tillgänglighet och valfrihet inom vården Statens insatser inom hälso- och sjukvårdsområdet har särskilt inriktats på att säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet genom en mångfald av vårdgivare. En god tillgänglighet inom hälso- och sjukvården är avgörande för patienternas tillfredsställelse och en ökad valfrihet är viktig för att stärka patientens ställning, men också för att stimulera kvalitetsutveckling och förbättringsarbete i övrigt. 2013/14:102 Vårdgarantin och kömiljarden fortsätter att sätta fokus på tillgängligheten Enligt HSL är landstingen skyldiga att erbjuda hälso- och sjukvård inom . Landstingen ska erbjuda kontakt med primärvården som personen söker hjälp och ska primärvården erbjuda ett läkarbesök, om det behövs. Besök i den specialiserade vården ska erbjudas från det att remiss har utfärdats eller att den enskilde sökt kontakt med vården och behandling ska påbörjas efter beslutsdatum. Om inte klarar av att erbjuda vård inom vårdgarantins tidsgränser ska aktivt bistå patienten med att ordna vård hos någon annan vårdgivare, utan extra kostnad för patienten. En positiv effekt med vårdgarantin och kömiljarden är att patienternas inflytande över hur och när vården ges har ökat. Andra positiva effekter är att garantin har bidragit till en ökad motivation att effektivisera landstingens arbete med att korta väntetiderna och till ett ökat samarbete i vårdkedjorna. Kunskapen om vårdgarantin och de regler som gäller för den behöver dock öka bland allmänheten och hälso- och sjukvårdspersonalen. Det är en förutsättning för att vårdgarantin ska fungera fullt ut.10 har ett antal åtgärder vidtagits för att förbättra tillgängligheten inom hälso- och sjukvården, t.ex. den lagstadgade vårdgarantin och kömiljarden. Av SKL:s databas i vården framgår att det har resulterat i att vårdköerna har minskat och att tillgängligheten har förbättrats. Tillgängligheten i primärvården har förbättrats har tillgängligheten inom primärvården förbättrats. besvarades av samtalen till vårdcentralerna . var motsvarande andel . Andelen besvarade telefonsamtal 2013 varierade mellan mellan landstingen. I 14 landsting nådde vårdcentralerna eller mer besvarade samtal. (se diagram 3.1).