prop · H103174 · 2014-03-18 00:00:00 — Denna metod får bara användas om det är svårt eller oproportionerligt dyrt att fastställa solida uppmätta data för en särskild anläggning, t.ex. när en kompressor eller elmotor ersätts med en annan kWh-klassificering än den för vilken oberoende information om besparingar har mätts, eller om de baseras på metoder och riktmärken som fastställts i medlemsstaterna och görs av kvalificerade eller ackrediterade experter som är oberoende av de berörda förpliktade, deltagande eller bemyn digade parterna. d)Undersökningsbaserade besparingar, där användarnas respons på råd, informationskampanjer, märknings- eller certifieringssystem eller smarta mätare fastställs. Denna metod får bara användas för besparingar som följer av förändringar i användarbeteendet. Den får inte användas för besparingar som följer av insättandet av fysiska åtgärder. 2.Vid fastställande av energibesparingar för en energieffektivitetsåtgärd enligt artiklarna 7.1, 7.2, 7.9 b, c, d, e och f samt 20.6 ska följande principer gälla: a)Hänsyn får tas enbart till besparingar som överstiger följande nivåer: i)Unionens utsläppsnormer för nya personbilar och nya lätta nyttofordon till följd av genomförandet av och rådets förordning (EG) nr 443/2009 av om utsläppsnormer för nya personbilar som del av gemenskapens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (1), respektive och rådets förordning (EU) nr 510/2011 av om fastställande av utsläppsnormer för nya lätta nyttofordon som ett led i unionens samordnade strategi för att minska koldioxidutsläppen från lätta fordon (2). ii)Unionens krav avseende avlägsnande från marknaden av vissa energirelaterade produkter till följd av genom förandet av genomförandeåtgärder enligt direktiv /125/EG. b)För att ta hänsyn till klimatvariationer mellan regioner får medlemsstaterna välja att justera besparingarna till ett standardvärde eller medge olika energibesparingar i enlighet med temperaturvariationerna mellan regionerna. (1) EUT L 140, , s. 1. (2) EUT L 145, 31.5.2011, s. 1. L 315/36 Europeiska unionens officiella tidning c)Den förpliktade, deltagande eller bemyndigade partens verksamhet måste bevisligen vara väsentlig för uppnåendet av de besparingar som parterna gör anspråk på. d)Högst en part får göra anspråk på besparingar som följer av en enskild åtgärd. e)Beräkningen av energibesparingar ska ta hänsyn till besparingarnas livslängd. Detta får göras genom att räkna de besparingar som varje enskild åtgärd kommer att uppnå mellan datumet för genomförande och . Alternativt får medlemsstaterna anta en annan metod som uppskattas uppnå minst samma totala mängd besparingar. Om andra metoder används ska medlemsstaterna se till att den totala mängd energibesparingar som beräknas med dessa andra metoder inte överstiger den mängd energibesparingar som skulle ha blivit resultatet av beräkningen om man räknar de besparingar som varje enskild åtgärd kommer att uppnå mellan datumet för genomförande och . Medlemsstaterna ska i sin första nationella handlingsplan för ener gieffektivitet i enlighet med bilaga XIV till detta direktiv i detalj beskriva vilka andra metoder de har använt och vilka åtgärder som har vidtagits för att se till att detta bindande beräkningskrav följs. f)Förpliktade, deltagande eller bemyndigade parters åtgärder som, antingen enskilt eller tillsammans, syftar till en bestående omvandling av produkter, utrustning eller marknader för att dessa ska uppnå en högre energieffekti vitetsnivå är tillåtna. g)Vid främjande av energieffektivitetsåtgärder ska medlemsstaterna se till att kvalitetsnormerna för produkter, tjänster och insättande av åtgärder bibehålls. Om sådana normer saknas ska medlemsstaterna arbeta tillsammans med förpliktade, deltagande eller bemyndigade parter för att införa sådana. 3.Vid fastställande av energibesparingar som följer av policyåtgärder som tillämpas enligt artikel 7.9 a ska följande principer gälla: a)Hänsyn ska enbart tas till energibesparingar som följer av beskattningsåtgärder som överstiger de minimiskatte nivåer som är tillämpliga på bränslen enligt kraven i rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (1) eller rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (2). b)Aktuella och representativa officiella uppgifter om priselasticitet ska användas för beräkning av inverkan. c)Energibesparingar som följer av kompletterande skattepolitiska instrument, inbegripet skatteincitament eller inbe talningar till fonder, ska redovisas separat. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla den detaljerade metod som de föreslår för driften av kvotpliktsystem för energieffektivitet och för tillämpningen av artiklarna 7.9 och 20.6. Utom när det gäller skatter ska en sådan anmälan innehålla uppgifter om a)förpliktade, deltagande eller bemyndigade parter eller genomförande offentliga myndigheter, b)målsektorer, c)nivån på energisparmålet eller förväntade besparingar som ska uppnås och mellanliggande perioder, d)kvotpliktperiodens och de mellanliggande periodernas längd, (1) EUT L 283, 31.10.2003, s. 51. (2) EUT L 347, 11.12.2006, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 315/37 e)lämpliga åtgärdskategorier, f)beräkningsmetod, inbegripet hur additionalitet och väsentlighet ska fastställas och vilka metoder och riktmärken som används för tekniska bedömningar, g)åtgärdernas varaktighet, h)den metod som valts för att ta hänsyn till klimatvariationer inom medlemsstaten, i)kvalitetsnormer, j)övervaknings- och kontrollprotokoll och hur deras oberoende av förpliktade, deltagande eller bemyndigade parter säkerställs, k)besiktningsprotokoll, och l)hur hänsyn tas till behovet av att uppfylla kravet i artikel 7.1 andra stycket. När det gäller skatter ska anmälan innehålla uppgifter om a)målsektorer och skattebetalarsegment, b)genomförande offentlig myndighet, c)förväntade besparingar som ska uppnås, d)beskattningsåtgärdens varaktighet och de mellanliggande periodernas längd, och e)beräkningsmetod, inbegripet vilken priselasticitet som används. L 315/38 Europeiska unionens officiella tidning Minimikriterier för energibesiktningar, inbegripet de som utförs som en del av energiledningssystem De energibesiktningar som avses i artikel 8 ska grundas på följande riktlinjer: a)De ska basera sig på aktuella, uppmätta och spårbara operativa data om energianvändning och (för el) användnings profiler. b)De ska omfatta en ingående översyn av energianvändningsprofilen hos byggnader eller grupper av byggnader, industri processer eller industrianläggningar, inbegripet transport. c)De ska, när så är möjligt, bygga på en analys av livscykelkostnaderna i stället för på enkla återbetalningsperioder i syfte att ta hänsyn till långsiktiga besparingar, restvärden för långsiktiga investeringar och diskonton. d)De ska vara proportionella och tillräckligt representativa för att kunna ge en tillförlitlig bild av den totala energipre standan och göra det möjligt att på ett tillförlitligt sätt identifiera de viktigaste möjligheterna till förbättringar. Energibesiktningarna ska möjliggöra detaljerade och validerade beräkningar för de föreslagna åtgärderna så att tydlig information fås om potentiella besparingar. De uppgifter som används vid energibesiktningarna ska kunna lagras för historisk analys och uppföljning av resultat. Europeiska unionens officiella tidning L 315/39 Minimikrav för fakturering och faktureringsinformation som grundar sig på faktisk användning 1.1Fakturering som grundar sig på faktisk användning För att göra det möjligt för slutanvändarna att reglera sin egen energianvändning bör fakturering ske på grundval av faktisk användning minst en gång , och faktureringsinformation bör göras tillgänglig åtminstone varje kvartal på begäran eller om slutanvändarna har valt att få e-faktura, eller i annat fall . Gas som används enbart för matlagningsändamål får undantas från detta krav. Medlemsstaterna ska säkerställa att följande information där så är lämpligt görs tillgänglig för slutanvändarna i tydliga och begripliga termer i eller tillsammans med deras fakturor, kontrakt, transaktioner och kvitton vid distributions stationer: a)Gällande faktiska priser och faktisk energianvändning. b)Jämförelser av slutanvändarens aktuella energianvändning med användningen , helst i grafisk form. c)Kontaktinformation (inklusive webbadresser) till användarorganisationer, energimyndigheter eller liknande organ varifrån information kan hämtas om tillgängliga åtgärder för att förbättra energieffektiviteten, jämförbara slut användarprofiler och objektiva tekniska specifikationer för utrustning som använder energi. Därutöver ska medlemsstaterna, när så är möjligt och ändamålsenligt, säkerställa att jämförelser med en genom snittlig, normaliserad slutanvändare eller en jämförelseslutanvändare i samma användarkategori görs tillgängliga för slutanvändarna i tydliga och begripliga termer i, tillsammans med eller genom hänvisningar i fakturorna, kontrakten, transaktionerna och kvitton vid distributionsstationer. 1.3Råd om energieffektivitet som bilaga till fakturor och annan återkoppling till slutanvändare I sina avtal och avtalsändringar samt i fakturorna till kunderna, eller via webbplatser som riktar sig till enskilda kunder, ska energidistributörer, systemansvariga för distributionssystem och företag som säljer energi i detaljistledet på ett tydligt och begripligt sätt till sina kunder lämna kontaktinformation om oberoende användarrådgivning, energimyndigheter eller liknande institutioner, inklusive webbadress, där kunderna kan få råd om tillgängliga ener gieffektivitetsåtgärder, jämförelseprofiler för deras energianvändning och tekniska specifikationer för apparater som använder energi som kan hjälpa dem att minska apparaternas energianvändning. L 315/40 Europeiska unionens officiella tidning Potential för värme- och kyleffektivitet 1.Den heltäckande bedömningen av den nationella värme- och kylpotential som avses i artikel 14.1 ska innefatta följande: a)En beskrivning av värme- och kylbehovet. b)En prognos över hur efterfrågan kommer att utvecklas , och i synnerhet med hänsyn till utvecklingen av efterfrågan i byggnader och olika industrisektorer. c)En karta över det nationella territoriet som, som den konfidentiella karaktären hos kommersiellt känsliga uppgifter bevaras, identifierar i)efterfrågepunkter för värme och kyla, däribland kommuner och tätorter med ett exploateringstal på minst 0,3, och industrizoner med en total årsförbrukning av värme och kyla på mer än 20 GWh, ii)befintlig och planerad värme- och kylinfrastruktur, iii)potentiella leveranspunkter för värme och kyla, däribland elproduktionsanläggningar med en total årsproduktion av el på mer än 20 GWh, befintliga och planerade kraftvärmeanläggningar, med användning av teknik som avses i del II i bilaga I, och fjärrvärmeverk. d)Identifiering av värme- och kylefterfrågan som kan tillgodoses genom högeffektiv kraftvärme, däribland privat mikrokraftvärme, och genom fjärrvärme och fjärrkyla. e)Identifiering av potentialen för ytterligare högeffektiv kraftvärme, bland annat genom uppgradering av befintliga och konstruktion av nya produktions- och industrianläggningar och andra anläggningar som genererar spillvärme. f)Identifiering av energieffektivitetspotentialen för infrastruktur för fjärrvärme och fjärrkyla. g)Strategier, politik och åtgärder som kan antas och för att realisera potentialen i led e för att tillgodose efterfrågan i led d, däribland, när så är lämpligt, förslag om att i)öka andelen kraftvärme i värme- och kylproduktion och elproduktion, ii)utveckla en effektiv fjärrvärme- och fjärrkylainfrastruktur för att hantera utvecklingen av högeffektiv kraftvärme och användningen av värme och kyla från spillvärme och förnybara energikällor, iii)främja att nya termiska anläggningar för elproduktion och industrianläggningar som producerar spillvärme förläggs till sådana platser där en maximal mängd av den tillgängliga spillvärmen kommer att återvinnas för att tillgodose befintlig eller prognostiserad värme- och kylefterfrågan, Europeiska unionens officiella tidning L 315/41 iv)främja att nya bostadsområden eller nya industrianläggningar som använder värme i sina produktionsprocesser förläggs till platser där den tillgängliga spillvärmen, så som den identifierats i den heltäckande bedömningen, kan bidra till att deras värme- och kylefterfrågan tillgodoses; detta kan omfatta förslag som stöder att flera enskilda anläggningar förläggs till samma plats, i syfte att säkerställa en optimal matchning mellan efterfrågan och tillgång på värme och kyla, v)främja att termiska anläggningar för elproduktion, industrianläggningar som producerar spillvärme, avfallsför bränningsanläggningar och andra anläggningar som omvandlar avfall till energi ansluts till det lokala nätet för fjärrvärme och fjärrkyla, vi)främja att bostadsområden och industrianläggningar som använder värme i sina produktionsprocesser ansluts till det lokala nätet för fjärrvärme och fjärrkyla. h)Andelen högeffektiv kraftvärme och den potential som fastställts och framsteg som uppnåtts enligt direktiv /8/EG. i)En uppskattning av den primärenergi som kan sparas. j)En uppskattning av eventuella offentliga stödåtgärder för värme och kyla, med en årsbudget och identifiering av potentiella stödelement. Detta ska inte föregripa en separat anmälan av det offentliga stödsystemet för en bedöm ning av statligt stöd. 2.I den utsträckning som är tillämplig kan den heltäckande bedömningen bestå av en samling regionala eller lokala planer och strategier. L 315/42 Europeiska unionens officiella tidning Allmänna principer för kostnads–nyttoanalysen Syftet med att utföra kostnads–nyttoanalyser med avseende på åtgärder för att främja effektiv värme och kyla enligt artikel 14.3 är att skapa ett beslutsunderlag för kvalificerad prioritering av begränsade resurser på samhällsnivå. Kostnads–nyttoanalysen kan omfatta en projektbedömning av antingen en enskild anläggning eller en grupp av projekt för en bredare lokal, regional eller nationell bedömning i syfte att fastställa det mest kostnadseffektiva och gynnsamma värme- eller kylalternativet för ett visst geografiskt område med tanke på värmeplaneringen. Kostnads–nyttoanalyser enligt artikel 14.3 ska inbegripa en ekonomisk analys som omfattar socioekonomiska faktorer och miljöfaktorer. Kostnads–nyttoanalyserna ska inbegripa följande steg och överväganden: a)Fastställande av en systemgräns och geografisk gräns De berörda kostnads–nyttoanalysernas räckvidd avgör vilket energisystem som är relevant. Den geografiska gränsen ska omfatta ett lämpligt, väl avgränsat geografiskt område, t.ex. en viss region eller ett visst storstadsområde, för att man inte, projekt för projekt, ska välja lösningar som inte är optimala. b)Integrerad strategi för efterfrågan och leveransmöjligheter Kostnads–nyttoanalysen ska, med hjälp av tillgängliga uppgifter, beakta alla relevanta leveransresurser som finns tillgängliga inom systemgränsen och den geografiska gränsen, inbegripet spillvärme från elproduktionsanläggningar och industrianläggningar och förnybara energikällor, samt särdragen hos och trenderna för värme- och kylefterfrågan. c)Upprättande av ett referensscenario Syftet med referensscenariot är att fungera som en referenspunkt mot vilken de alternativa scenarierna utvärderas. d)Identifiering av alternativa scenarier Alla relevanta alternativ till referensscenariot ska beaktas. Scenarier som inte är genomförbara av tekniska eller finansiella skäl eller av skäl som hänför sig till nationell reglering eller tidsfrister får uteslutas i ett tidigt skede av kostnads–nyttoanalysen om detta är motiverat på grundval av noggranna, uttryckliga och väldokumenterade över väganden. Enbart leveransmöjligheterna högeffektiv kraftvärme, effektiv fjärrvärme och fjärrkyla eller effektiv individuell värme och kyla bör beaktas i kostnads–nyttoanalysen som alternativa scenarier jämfört med referensscenariot. e)Metod för beräkning av kostnads–nyttoöverskott i)Värme- eller kylleveransmöjligheternas totala långsiktiga kostnader och fördelar ska bedömas och jämföras. ii)Utvärderingskriteriet ska vara kriteriet om nettonuvärde. iii)Tidshorisonten ska väljas så att scenariernas alla relevanta kostnader och fördelar ingår. För ett gaskraftverk skulle t.ex. en lämplig tidshorisont kunna vara , för ett fjärrvärmesystem , eller för värmeutrustning såsom pannor . f)Beräkning och prognostisering av priser och andra antaganden för den ekonomiska analysen. i)Medlemsstaterna ska lägga fram antaganden för kostnads–nyttoanalyserna om priserna på de viktigaste insats- och resultatfaktorerna och om diskontot. Europeiska unionens officiella tidning L 315/43 ii)Det diskonto som används i den ekonomiska analysen för beräkning av nettonuvärdet ska väljas i enlighet med europeiska eller nationella riktlinjer (1). iii)Medlemsstaterna ska använda nationella, europeiska eller internationella prognoser för utvecklingen av energipri serna om så är tillämpligt i det nationella och/eller regionala/lokala sammanhanget. iv)De priser som används i den ekonomiska analysen ska avspegla de verkliga socioekonomiska kostnaderna och fördelarna och bör inbegripa externa kostnader, såsom miljö- och hälsoeffekter, i den mån det är möjligt, dvs. då ett marknadspris existerar eller då det redan ingår i europeisk eller nationell lagstiftning. g)Ekonomisk analys: Inventering av effekterna De ekonomiska analyserna ska beakta alla relevanta ekonomiska effekter. Medlemsstaterna får i beslutsfattandet utvärdera och beakta kostnaderna och energibesparingarna från den ökade flexibiliteten i energiförsörjningen och från en mer optimal drift av elnäten, inbegripet kostnader som undvikits och besparingar från minskade infrastrukturinvesteringar, i de analyserade scenarierna. De kostnader och fördelar som beaktas ska omfatta åtminstone följande: Produktionsvärdet för användaren (värme och el) Externa fördelar såsom fördelar för miljö och hälsa, i den mån det är möjligt Kapitalkostnader för anläggningar och utrustning Kapitalkostnader för de tillhörande energinäten Rörliga och fasta driftskostnader Kostnaderna för miljö och hälsa, i den mån det är möjligt h)Känslighetsanalys: Det ska ingå en känslighetsanalys för att utvärdera kostnaderna och fördelarna med ett projekt eller en grupp av projekt som bygger på olika energipriser, diskonton och andra variabla faktorer med en betydande inverkan på resultatet av beräkningarna. Medlemsstaterna ska utse de behöriga myndigheter som ska ansvara för genomförandet av kostnads–nyttoanalyserna enligt artikel 14. Medlemsstaterna får kräva att de behöriga lokala, regionala och nationella myndigheterna eller operatörer av enskilda anläggningar gör en ekonomisk och finansiell analys. De ska lägga fram detaljerade metoder och antaganden i enlighet med denna bilaga och upprätta och offentliggöra förfarandena för den ekonomiska analysen. Principer för tillämpningen av artikel 14.5 och 14.7 Kostnads–nyttoanalyserna ska tillhandahålla information för åtgärderna i artikel 14.5 och 14.7: Om en anläggning för endast elproduktion eller en anläggning utan värmeåtervinning planeras, ska det göras en jäm förelse mellan den planerade anläggningen eller den planerade uppgraderingen och en likvärdig anläggning som pro ducerar samma mängd el eller värme, men som återvinner spillvärme och levererar värme genom högeffektiv kraftvärme och/eller nät för fjärrvärme och fjärrkyla. Inom en given geografisk gräns ska bedömningen ta hänsyn till den planerade anläggningen och samtliga lämpliga befintliga eller potentiella efterfrågepunkter för värme som kan försörjas från denna, med beaktande av rationella möjligheter (t.ex. teknisk genomförbarhet och avstånd). (1) Det nationella diskonto som väljs vid ekonomisk analys bör ta hänsyn till uppgifter från . L 315/44 Europeiska unionens officiella tidning Systemgränsen ska omfatta den planerade anläggningen och värmelasten, såsom byggnad(er) och industriprocesser. Inom denna systemgräns ska den totala kostnaden för tillhandahållande av värme och el fastställas för båda fallen och jämföras. Värmelasten ska inbegripa befintlig värmelast, såsom en industrianläggning eller ett befintligt fjärrvärmesystem, och även, i stadsområden, den värmelast och de kostnader som skulle vara aktuella om en grupp av byggnader eller en del av en stad försågs med och/eller anslöts till ett nytt fjärrvärmenät. Kostnads–nyttoanalysen ska baseras på en beskrivning av den planerade anläggningen och jämförelseanläggningen (jäm förelseanläggningarna), däribland elektrisk och termisk kapacitet, i tillämpliga fall, bränsletyp, planerad användning och antalet planerade driftstimmar , plats och efterfrågan på el och värme. Vid jämförelsen ska efterfrågan på termisk energi och de typer av uppvärmning och kylning som används av närliggande efterfrågepunkter för värme beaktas. Jämförelsen ska omfatta infrastrukturkostnaderna för den planerade anläggningen och jämförelseanläggningen. Kostnads–nyttoanalyser enligt artikel 14.5 ska inbegripa en ekonomisk analys som omfattar en finansiell analys som återspeglar de verkliga kassaflödestransaktioner som följer av investering i och drift av enskilda anläggningar. Projekt med positivt kostnads–nyttoresultat är de där summan av de diskonterade fördelarna i den ekonomiska och finansiella analysen överskrider summan av de diskonterade kostnaderna (kostnads–nyttoöverskott). Medlemsstaterna ska fastställa riktlinjer för metoden, antagandena och tidshorisonten för den ekonomiska analysen. Medlemsstaterna får kräva att de företag som ansvarar för driften av anläggningar för termisk elproduktion, industrifö retag, nät för fjärrvärme och fjärrkyla eller andra parter som påverkas av den fastställda systemgränsen och den geo grafiska gränsen, bidrar med uppgifter som ska användas vid bedömningen av en enskild anläggnings kostnader och fördelar. Europeiska unionens officiella tidning L 315/45 Ursprungsgaranti för el producerad från högeffektiv kraftvärme a)Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att i)ursprungsgarantin för el producerad från högeffektiv kraftvärme gör det möjligt för producenter att visa att den el de säljer är producerad från högeffektiv kraftvärme och har utställts för det syftet som svar på en begäran från producenten, är korrekt, tillförlitlig och bedrägerisäker, utställs, överförs och annulleras elektroniskt, ii)en och samma energienhet från högeffektiv kraftvärme endast redovisas en gång. b)Ursprungsgarantin som avses i artikel 14.10 ska innehålla åtminstone följande information: i)Identitet, placering, typ och kapacitet (termisk och elektrisk) i anläggningen där energin producerades. ii)Datum och produktionsställe. iii)Det lägre värmevärdet för bränslekällan från vilken elen producerades. iv)Mängden och användningen av den värme som producerades tillsammans med elen. v)Mängden el från högeffektiv kraftvärme i enlighet med bilaga II som garantin representerar. vi)Primärenergibesparingarna som beräknades i enlighet med bilaga II baserat på de harmoniserade effektivitets referensvärdena i led f i bilaga II. vii)Anläggningens nominella elektriska och termiska effektivitet. viii)Om och i vilken utsträckning anläggningen har fått investeringsstöd. ix)Om och i vilken utsträckning enheten för energi på något annat sätt dragit nytta av nationella stödsystem, och i så fall vilken typ av stödsystem. x)Datum när anläggningen togs i drift. xi)Datum och utfärdandeland samt ett unikt id-nummer. Ursprungsgarantin ska ha standardstorleken 1 MWh. Den ska avse nettoelproduktionen mätt vid stationsgränsen och exporterad till nätet. L 315/46 Europeiska unionens officiella tidning Energieffektivitetskriterier för energinätregleringar och elnättariffer