prop · H103184 · 2014-03-18 00:00:00 — 2013/14:184 näring till godo. Bestämmelserna är anpassade till avgöranden i EU- domstolen, bl.a. domarna i målen C-221/89, Factortame, och C-216/87, Jaderow (regeringens proposition 1997/98:139, Ändringar i fiskelagen, m.m., s. 8–13). Regeringen delar utredningens bedömning att bestämmelsen om anknytning till svensk fiskerinäring bör behållas även som en förutsättning för beviljande av fiskelicenser enligt det nya systemet. Regeringens förslag: Det ska framgå av lagen att registrering av fartyget som fiskefartyg i fartygsregistret är en förutsättning för att fiskelicens ska meddelas. förslag: Utredningen föreslår att ett krav på registrering i fiskefartygsregistret ska framgå av myndighetsföreskrifter. Remissinstanserna: anser att bestämmelser om fartygs- registrering i sjölagen med kringförfattningar och fiskerilagstiftningen Av lagstiftningen bör tydligt följa att alla licensierade svenskregistrerade fartyg ska finnas i den förvaltande myndighetens Eventuellt bör i sjölagen en exkluderande hänvis- ning göras till det särskilda fiskefartygsregistret på samma sätt som i den Det är angeläget att ett fartyg inte får ha svensk distriktsbeteckning för fiskefartyg om fiskelicens saknas. anser att det särskilda registret över svenska licensierade fiskefartyg, som EU kräver ska finnas vid sidan av det ordinarie skeppsregistret, bör regleras i lag eller förordning. Trots att EU föreskriver att registret ska finnas och om dess innehåll bör det, som efter personuppgifts- lagens tillkomst är normalt, även finnas nationella bestämmelser om bund, Kust- och (), Kullens har inte något emot principen att även små- skaliga fiskare som fiskar med stöd av enskild rätt ingår i en enhetlig modell, om det är rimliga proportioner på kostnader och administration. Däremot är det orimligt att ställa samma krav på fartygsregister, tonnage- och kilowattkostnader för småskaliga skärgårdsfiskare som man ställer på storskaligt havsfiske. Skälen för regeringens förslag: En medlemsstat ska enligt artikel 24 i grundförordningen föra ett register över samtliga fiskefartyg med fiske- licens som för dess flagg. Registret över svenska fiskefartyg förs av Havs- och vattenmyndigheten. Fartygen registreras också i fartygs- registret i enlighet med 1 kap. 2 § sjölagen (1994:1009). styrelsen ansvarar för registrering i fartygsregistret och tilldelar även distriktsbeteckning för fiskefartyg enligt förordningen (1975:929) med vissa bestämmelser om fartygs identifiering. En förutsättning för att fartygstillstånd ska kunna beviljas för ett fartyg är enligt Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter att fartyget är registrerat som fiskefartyg i fartygsregistret (3 kap. 4 § och 3 a kap. 2 § föreskrifter [FIFS 2004:25] om resurstillträde och kontroll på fiskets område). Registrering bör vara en förutsättning även för beviljande av en fiske- Prop. 2013/14:184 licens eller personlig fiskelicens för fiske med fartyg. 9.3.4Krav på att fiskekapacitet förs ut ur fiskeflottan Regeringens förslag: Det ska framgå av lagen att en förutsättning för att fiskelicens ska kunna beviljas är att fiskekapacitet förs ut ur den svenska fiskeflottan i enlighet med . förslag: En ansökan om fiskelicens ska avslås om ett beviljande av ansökan skulle leda till att fiskekapacitet Remissinstanserna: påpekar att bestämmelsen om fiskekapacitet närmast har karaktären av en upplysning om vad som följer av överordnad lagstiftning och att även andra EU-rättsakter kan utgöra hinder mot licens. är t.ex. möjligheterna att fiska utan fisketillstånd ytterst begränsade. En fiskelicens bör därför inte beviljas om kraven för fisketillstånd inte är uppfyllda. ett instrument för anpassning av fiskekapaciteten efter tillgängliga i menar att högsta tillåtna fiskekapacitet inte utgör någon biologiskt hållbar begränsning av fiskeflottan och att bestämmelsen inte alls begränsar fiskekapaciteten i Kammarrätten i anser att en fråga som uppkommer är vems innehav som ska beaktas om sökanden är en juridisk person – endast fartyg som innehas av den juridiska personen eller alla fartyg som den juridiska personen förfogar över (t.ex. anställdas eller inhyrda Skälen för regeringens förslag: Enligt EU:s reglering av fisket har gällt att medlemsstaterna kontinuerligt ska anpassa sina flottors fiskekapacitet till sina fiskemöjligheter. Detta innebär en ständig minskning av flottornas storlek. Enligt artikel 22.7 i grundförordningen får en nationell fiskeflottas fiskekapacitet aldrig överstiga den högsta tillåtna fiskekapacitet som har fastställts för respektive medlemsstat. Med fiskekapacitet avses enligt artikel 4.24 i samma förordning ett fartygs dräktighet i bruttoton och dess maskinstyrka i kilowatt. Bestämmelsen om högsta tillåtna fiskekapacitet gäller som svensk lag eftersom den framgår av en direkt tillämplig EU- Den ska därför inte införas i fiskelagen. Enligt artikel 23 i grundförordningen ska medlemsstaten vidare förvalta in- och utträden ur sin fiskeflotta på ett sådant sätt att införande av ny kapacitet i flottan utan offentligt stöd kompenseras genom att åtminstone motsvarande kapacitet först dras tillbaka utan offentligt stöd (ett system för in- och utträde av fiskekapacitet). Med inträde i fiske- flottan avses registrering av ett fiskefartyg i en medlemsstats register Syftet är att åstadkomma en balans mellan fiskeflottan och de fiskemöjligheter som står till buds. De nationella bestämmelserna om in- och utträde ur fiskeflottan finns i Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter (3 kap. 2 och 2 c §§ Fiskeri- verkets föreskrifter [FIFS 2004:25] om resurstillträde och kontroll på 2013/14:184 fiskets område). Enligt dessa bestämmelser kan ett fartygstillstånd, dvs. ett tillstånd att föra in fartygskapacitet i fiskeflottan, villkoras av att sökanden ska föra ut fiskekapacitet ur fiskeflottan. Kravet på utförsel är olika utformat i olika fartygssegment beroende på vilken överkapacitet som beräknas i ett visst segment. Kravet på utförsel av fiskekapacitet uppfylls genom att sökanden visar att ett fartygstillstånd som motsvarar kravet på utförsel har upphört att gälla. Kravet på utförsel av fartygskapacitet har gett upphov till en handel med bruttoton och kilowatt. Utredningen föreslår att en ansökan om fiskelicens ska avslås om fiskekapacitet överskrids. Utredningen anser att det är tveksamt om det är nödvändigt att begränsa fiskekapaciteten utöver vad som följer av bestämmelserna om högsta tillåtna fiskekapacitet och gör den bedömningen att EU:s lagstiftning om inträde och utträde ur fiskeflottan beaktas genom den föreslagna bestämmelsen. Det är dock, enligt regeringens uppfattning, med hänsyn till inte tillräckligt att medlemsstaterna uppfyller kravet på att inte överskrida högsta tillåtna fiskekapacitet. Det krävs utöver detta också att fiskeflottan minskas. Enligt regeringens bedömning är det därför nödvändigt att även i fortsättningen kunna tillämpa ett system för in- och utträde av fiskekapacitet för att uppfylla bestämmelser om balans i fiskeflottan. Beviljande av en fiskelicens ska därför i likhet med vad som har gällt beträffande fartygstillstånd förutsätta att kapacitet ska föras ut från den svenska fiskeflottan. Detta bör framgå av lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om detta krav, se avsnitt 9.3.4. 9.3.5Begränsning av fiskelicenser till att gälla visst fiske Regeringens förslag: Fiskelicenser och personliga fiskelicenser ska kunna begränsas till att avse visst fiske. förslag: En licens ska begränsas till visst fiske eftersom det alltid ska finnas en konsekvensbeskrivning för miljön för det fiske som ska bedrivas med stöd av licensen. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Skälen för regeringens förslag: Yrkesfiskelicenser och fartygstillstånd är generella tillstånd som gäller för det fiske som är tillåtet enligt gällande rätt. I fiskelagens förarbeten anges att det, när frågan om yrkesfiskelicens prövas första gången, bör gälla att tillgången på fisk särskilt ska beaktas. Prövningen av tillgången på fisk avser den allmänna tillgången på fisk som lämpar sig för yrkesmässig fångst, inte tillgången på enstaka arter. En yrkesfiskare kan därmed inte heller redan genom licensen garanteras att få bedriva sitt fiske med inriktning på vissa arter. Yrkesfiskelicensen ska ha giltighet i alla svenska vatten. Det ankommer på den licensbeviljande myndigheten att, med beaktande av sökandens beskrivning av sitt fiske, pröva om detta ryms i det avsedda området och mer allmänt inom de svenska farvattnen. Med en licens giltig för allt fiske i alla vatten kan det förutsättas att de fiskande söker sig till tillgängliga vatten och tillgängliga fångster som kan ge godtagbar lön- Prop. 2013/14:184 samhet (prop. 1992/93:232 s. 55). Det finns dock ett visst utrymme för att bevilja yrkesfiskelicens för visst fiske. Syftet är att främja etablering av småskalig fiskeverksamhet (regeringens proposition 2002/03:41, Ändringar i fiskelagen, m.m., s. 16 f.). Även fartygstillstånd får begränsas till visst fiske. Ett särskilt fartygstillstånd är alltid begränsat till fiske med stöd av enskild fiskerätt (3 kap. 4 § och 3 a kap. 1 § Havs- och vattenmyndigetens föreskrifter (FIFS 2004:25) om resurstillträde och kontroll på fiskets område). Också enligt är principen att en fiskelicens ger innehavaren rätt att bedriva fiske med ett visst fiskefartyg i enlighet med nationella bestämmelser. möjliggör även utfärdande av fisketillstånd som utfärdas som komplement till fiskelicensen, vilka ger rätt att bedriva en specifik fiskeverksamhet , i ett visst område eller avser ett visst fiskeri på särskilda villkor. En fiskelicens och ett fisketillstånd får ingå i samma dokument (artikel 4.9 och 4.10 i kontrollförordningen och artikel 4.4 i genomförandeförordningen). Utredningen föreslår att prövningen av en licensansökan ska grundas på bl.a. en konsekvensbeskrivning för miljön som beskriver konsekvenserna av det närmare angivna fiske som den sökta licensen ska avse. Förslaget innebär således att en licens alltid kommer att avse ett visst angivet fiske. Som regeringen har anfört i avsnitt 9.3.8 bör utredningens förslag om krav på konsekvensutredning för miljön inte genomföras. Enligt regeringens uppfattning bör fiskelicenser och personliga fiskelicenser även i fortsättningen vara generella licenser för det fiske som är tillåtet enligt gällande rätt på samma sätt som de nuvarande yrkesfiskelicenserna och fartygstillstånden. Utredningens förslag att en fiskelicens alltid ska begränsas till att avse endast det fiske som sökanden avser att bedriva bör därför inte genomföras. Det kan dock även i fortsättningen finnas skäl att i undantagsfall kunna begränsa en fiskelicens eller personlig fiskelicens till ett visst fiske. Det kan röra sig om en ansökan om fiskelicens eller personlig fiskelicens som ersätter en tidigare begränsad yrkesfiskelicens, ett fartygstillstånd eller ett särskilt fartygstillstånd som har varit begränsat geografiskt, till fiske efter vissa arter eller med vissa redskap. Det kan också avse en helt ny licens. Syftet med att begränsa en licens till ett visst fiske kan även i fortsättningen vara att främja ett småskaligt kustnära fiske. Regeringens förslag: En licens får beviljas . förslag: En licens får beviljas för högst en Remissinstanserna: ser vissa problem med att inne- havet omprövas med hänsyn bl.a. till beståndssituationen. Om beståndssituationen försämras och färre kan få licens får detta ekonomiska konsekvenser för dem som blir utan licens. Det är oklart om A-kassereglerna tillåter att fiskare utan licens kan få ersättning. 2013/14:184 svårt att se hur investeringarna i fiskeflottan ska kunna hållas uppe om möjligheten att få viss kompensation genom A-kassan upphör vid indragen licens. anser att såväl utbildningskravet som kravet på miljökonsekvensbeskrivning, i analogi med , bör kunna omprövas när fiskelicenser förnyas. Övriga remissinstanser har inte berört frågan. Skälen för regeringens förslag: Enligt 30 § fiskelagen får en yrkesfiskelicens beviljas . Giltighetstiden för yrkesfiskelicenser regleras i Havs- och vattenmyndighetens föreskrifter. I dessa anges att licens kan beviljas för en period om högst . Även fartygstillstånd kan tidsbegränsas (2 kap. 1 § och 3 kap. 4 § föreskrifter [FIFS 2004:25] om resurstillträde och kontroll på fiskets område). Utredningen har föreslagit att det anges i lagen att fiskelicenser ska gälla i högst . Skälet anges vara att tillförsäkra fiskaren en stabilitet . Förslaget skulle leda till att licenser enligt lag måste omprövas minst . Den långsiktiga stabiliteten för den enskilde fiskaren skulle därmed, enligt regeringens mening, snarare kunna försämras i förhållande till den nuvarande utformningen av reglerna, som medger reglering i myndighetsföreskrifter. Regeringen delar således inte utredningens bedömning. Någon bestämmelse om längsta giltighetstid för fiskelicenser och personliga fiskelicenser bör inte införas i lagen. 9.3.7Bemyndigande angående förutsättningar för licens Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om villkoret när det gäller anknytningen till svensk fiskerinäring och om kravet på att fiskekapacitet ska föras ut ur den svenska fiskeflottan. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag vad gäller bemyndigandet om anknytningen till svensk fiskerinäring (31 §). Utredningen föreslår att det med stöd av bemyndigandet ska ställas krav på fast driftställe i för juridiska Remissinstanserna har inte särskilt berört frågan om bemyndigandet. , () Fiskares PO, och Pelagiska PO har tillstyrkt förslaget om fast driftställe i . Skälen för regeringens förslag: Enligt 30 § tredje stycket fiskelagen meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer närmare föreskrifter om villkoret i 30 § första stycket angående anknyt- ningen till svensk fiskerinäring som förutsättning för yrkesfiskelicens. Bemyndigandet har utnyttjats av regeringen när bestämmelser har meddelats om prövningen av frågor om yrkesfiskelicens (2 kap. 19 § fiskeförordningen, jfr avsnitt 9.3.2). Utredningen har föreslagit att sådana föreskrifter även ska kunna meddelas i fortsättningen. instämmer i det förslaget. Utredningen har vidare bedömt att det är nödvändigt att ytterligare utveckla fiskeförordningens bestämmelser om anknytning till den svenska fiskerinäringen i samband med att juridiska personer medges Prop. 2013/14:184 möjlighet att inneha fiskelicens. Det bör säkerställas att fiskeverksam- heterna bibehåller en reell ekonomisk koppling till det svenska fisket även efter en sådan reform. Bland de i fiskeförordningen angivna kriterierna för bedömning av sökandens anknytning till svensk fiskerinäring (se avsnitt 9.3.2) bör därför enligt utredningen läggas att sökande som är juridiska personer har fast driftställe här i landet. Regeringen instämmer i den bedömningen. Närmare bestämmelser bör meddelas i myndighetsföreskrifter. Med hänsyn till regeringens bedömning i avsnitt 9.3.4 att det av lagen ska framgå att systemet för in- och utträde av fiskekapacitet gäller vid beviljande av fiskelicenser bör även ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter i detta avseende införas i lagen. 9.3.8Prövning av fiskets påverkan på miljön Regeringens bedömning: Något krav på konsekvensbeskrivning för miljön i varje licensärende bör inte införas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör även i fortsättningen kunna föreskriva att det i ärenden enligt fiskelagen ska finnas en analys av vilken inverkan nya fiskemetoder och utsättande av fiskarter kan ha på miljön. Tillgången på fisk bör även i fortsättningen beaktas när en fråga om licens prövas första gången. förslag: Utredningen föreslår att en ansökan om licens ska innehålla en konsekvensbeskrivning för miljön som har upprättats för det aktuella fisket. Utredningen föreslår inte någon bestämmelse om prövning av en licensansökan mot tillgången på fisk. Remissinstanserna tillstyrker till övervägande delen förslaget om konsekvensutredning för miljön. förslaget, men anser att det krävs ytterligare bestämmelser om villkoren i anser att bestäm- melsen ska tolkas så att den ansvariga myndigheten ska pröva konse- kvensbeskrivningen främst utifrån fiskeresursen. förslaget och tillägger att kravet på konsekvensbeskrivning bör kunna omprövas vid förnyelse av en fiskelicens och att det ska gälla för allt tillstyrker att kravet inte ska gälla () anser att konsekvens- beskrivningen måste ha godkänts innan fiskelicens kan beviljas. tingsrätt anser att det finns risk för begreppsförvirring om termen konsekvensbeskrivning för miljön används, om denna avser samma sak som miljökonsekvensbeskrivning enligt . det vidare vara tveksamt om det är lämpligt att särskilt hänvisa till försiktighetsprincipen i detta sammanhang eftersom syftet med den föreslagna bestämmelsen om en försiktighetsansats får antas vara att denna alltid ska utgöra en del av prövningen. Den behöver och bör därmed inte anges särskilt eftersom detta riskerar att urvattna den och portalparagrafens betydelse som en alltid relevant bedömningsgrund. 2013/14:184 Coalition Clean Baltic anser att allt fiske med mängdfångande redskap, även fritidsfisket, bör omfattas av kravet. förbund (SFR), Fiskares PO, och Pelagiska PO tillstyrker förslaget men anser att den förvaltande myndigheten, med hänsyn till intresset av regelförenkling, i första hand bör använda för myndigheten tillgänglig information och endast därefter ställa krav på enskilda konsekvensbeskrivningar. och i avstyrker förslaget eftersom det förefaller närmast omöjligt att med nuvarande kunskaps- underlag beskriva konsekvenserna av småskaligt kust- och insjöfiske. Länsstyrelserna i , och län samt och Fiskeråd anser att kravet är alltför betungande för de småskaliga kustfiskarna och att det inte är bra att det inte framgår av förslaget att konsekvens- beskrivningen ska prövas och godkännas och vem som ansvarar för Beträffande frågan om tillgången på fisk vid nyansökan har remiss- instanserna anfört följande: i anser att all nyetablering av yrkesmässigt fiske i de fem måste prövas utifrån beståndssituationen för att undvika överfiske med undermåliga bestånd som följd. i län avstyrker utredningens förslag att tillgången på fisk inte längre ska beaktas vid nyansökan. i menar att förslaget att ta bort bedömningen av tillgången på fisk och fiskets betydelse för sökandens försörjning öppnar för en i princip fri etableringsrätt inom fisket. län avstyrker förslaget att ta bort prövningen av tillgången på fisk. Skälen för regeringens bedömning: Enligt utredningens förslag ska en förutsättning för att fiskelicens ska beviljas för yrkesmässigt fiske på allmänt vatten och på enskilt vatten i havet vara att det finns en konsekvensbeskrivning för miljön av fisket. Av denna ska följa att fisket bedrivs enligt försiktighetsprincipen. ning för miljön ska enligt förslaget meddelas på myndighetsnivå. Utredningen anknyter i sitt förslag till de miljöprinciper som anges i En prövning av tillgången på fisk i samband med pröv- ningen av en ansökan om fiskelicens ska enligt utredningens förslag inte För att tillstånd ska beviljas enligt till att bedriva olika slags miljöpåverkande verksamhet krävs enligt 6 kap. en s.k. Syftet är enligt 6 kap. 3 § att identifiera och beskriva de direkta och indirekta effekter som en planerad verksamhet eller åtgärd kan medföra på människor, djur, växter, mark, vatten, luft, klimat, landskap och kulturmiljö samt på hushållningen med mark, vatten och fysisk miljö i övrigt och med material, råvaror och energi. syftet att möjliggöra en samlad bedömning av dessa effekter på människans hälsa och miljön. Beskrivningen ska enligt 6 kap. 7 § i den utsträckning det behövs med hänsyn till verksamhetens eller åtgärdens art och omfattning, innehålla de uppgifter som behövs för att uppfylla Om en verksamhet eller åtgärd omfattas av samrådskrav ska miljökonsekvensbeskrivningen innehålla en beskrivning av verksam- heten med uppgifter om lokalisering, utformning och omfattning, en beskrivning av åtgärder som planeras för att undvika, minska eller avhjälpa skadliga verkningar och undvika att miljökvalitetsnormer inte följs, de uppgifter som behövs för att påvisa och bedöma den huvudsakliga inverkan på människans hälsa, miljön och hushållningen med mark och vatten m.m. och en redovisning av alternativa platser och utformningar. ska enligt 6 kap. 9 § ta ställning till om den ingivna miljökonsekvensbeskrivningen uppfyller de krav som ställs på en sådan. Innehållet i beskrivningen ska beaktas vid prövningen av ansökan. Miljökonsekvensbeskrivningen bekostas enligt 6 kap. 10 § av den som ansöker om tillstånd eller i annat fall är skyldig att upprätta en miljökonsekvensbeskrivning. Enligt utredningen måste den av utredningen föreslagna försiktighetsansatsen för fisket anknyta till licensprövningen eftersom det annars kan komma att stanna vid en målsättning. Utredningen anser dock att det saknas anledning att kräva så omfattande miljökonsekvensbeskrivningar som enligt . För att undvika begreppsförvirring anser utredningen därför att termen konsekvensbeskrivning för miljön bör användas. En konsekvensbeskrivning för miljön ska enligt utredningen anpassas i förhållande till omfattningen av fisket, varför kraven för det småskaliga kustfisket bör kunna sättas betydligt lägre än för det mer omfattande fisket. Det som ska anges i konsekvensbeskrivningen är enligt utredningen den fiskemetod som ska användas och effekterna på miljön (exempelvis botten) och vilka bifångster som fisket kan förväntas ge samt vilka redskap som ska användas. Det ankommer på den ansvariga myndigheten att bedöma om detta är förenligt med försiktighetsprincipen. Utredningen anser att sådant som redan har prövats inte ska prövas på nytt. Om en viss kvot har fastställts för ett fiske ska kvotens storlek inte prövas på nytt i förhållande till den enskilde fiskaren. I stället ska tonvikten läggas på de frågor som inte är prövade, om det enskilda fisket är hållbart utifrån redskapsanvändning, annan utrustning och bifångster. Regleringen enligt utgår från att en viss verksamhet, exempelvis en industri, planeras på en viss plats och kan tänkas ha vissa effekter på omgivningen. Det krävs därför en ofta omfattande utredning som tar stora resurser och i anspråk. Fisket är däremot oftast reglerat i detalj – i svensk lagstiftning eller i EU-lagstiftning – vad gäller de fiskemetoder och typer av fiskeredskap som är tillåtna och deras antal och utformning, vilka slag av fisk som får fiskas, fiskens minimimått, fångstreglering i form av antalet tillåtna dagar till havs eller storleken på kvoter för vissa fiskslag samt krav på rapportering av fiske och landningar m.m. En särskild konsekvensbeskrivning för det fiske som varje enskild licenssökande avser att bedriva får därför antas kunna tillföra relativt litet när det gäller bedömningen av om en ansökan om licens bör beviljas. Härtill kommer att det är möjligt för den tillståndsgivande myndigheten att föreskriva att det ska finnas en analys av vilken inverkan som användningen av en fiskemetod eller utsättning av fisk har på miljön (20 § andra stycket fiskelagen, jfr 2 kap. 12 § tredje stycket fiskeförordningen). Denna möjlighet används främst när det gäller fisken med nya metoder. Vidare finns möjligheter att meddela föreskrifter för fiskevården och om den hänsyn som vid fiske ska tas till naturvårdens intressen. Det finns således möjligheter att beakta fiskets inverkan på miljön. Den begränsade nyttan måste också ställas mot den administra- 2013/14:184 tiva börda som enligt utredningens förslag skulle komma att åvila den enskilde fiskaren. Sammantaget är det således regeringens bedömning att förslaget, som skulle ålägga enskilda fiskare en onödigt betungande börda, inte bör genomföras.