prop · H103174 · 2014-03-18 00:00:00 — Föreningen får i övrigt inte ta ut särskilda avgifter för åtgärder som föreningen ska vidta med anledning av denna lag eller någon annan författning. 1 Jfr och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1, Celex 2013/14:174 Vid ombildning av hyresrätt till bostadsrätt får bostadsrättsföreningen 9 inte ta ut upplåtelseavgift förrän från den dag då föreningen erbjudit hyresgästen att få lägenheten upplåten med bostadsrätt. Intill dess förflutit räknat för erbjudandet, får avgiften högst motsvara ränta på insatsen enligt 5 § räntelagen (1975:635). 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om bostadsrättsföreningar som har bildats före ikraftträdandet gäller 7 kap. 14 § i sin äldre lydelse intill utgången av . Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Härigenom föreskrivs1 i fråga om ellagen (1997:857) dels att 3 kap. 16 §, 4 kap. 1 § och 11 kap. 15 och 18 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 16 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas elva nya paragrafer, 3 kap. 7 a, 7 b, 10 a och 16 a §§, 5 kap. 7 a §, 8 kap. 3 a, 11 c och 14–16 §§ och 11 kap. 21 §, samt närmast före 3 kap. 16 a §, 8 kap. 14 § och 11 kap. 21 § nya rubriker av följande lydelse. En nätkoncessionshavare som är skyldig att ansluta en anläggning enligt 6 eller 7 § ska genomföra anslutningen inom skälig tid. fullgöras från det att emot en begäran om anslutning, om inte är nödvändig utformning eller om det annars finns särskilda skäl. Ett företag som bedriver nätverksamhet ska ha standardiserade rutiner för anslutning av elproduktionsanläggningar. Sådana rutiner ska, så långt det är möjligt och ändamålsenligt, säkerställa en snabb och enkel anslutning. Rapportering av mätresultat och beräkningar enligt 10 § ska ske till den systemansvariga myndigheten, till berörda nätkoncessionshavare, elanvändare, elproducenter, balansansvariga och elleveran- 1Jfr och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG (EUT L 315, 14.11.2012, s. 1, Celex 32012L0027). 2Tidigare 10 a § upphävd genom 2003:117. Anskaffande av el för att täcka nätförluster På begäran ska rapportering ske till ett företag som elanvändaren eller elproducenten har utsett. Anskaffande av el som behövs för nätverksamheten Den som har nätkoncession skall anskaffa den el som är avsedd att täcka nätförluster på ett öppet, icke-diskriminerande och marknadsorienterat sätt. Den som har nätkoncession får inte ställa upp villkor som utesluter elproducenter från att tillhandahålla el som är avsedd att täcka nätförluster eller behövs för driften av ledningsnätet med hänvisning endast till kraftslag. Nätkoncessionshavaren ska anskaffa den el som är avsedd för sådana ändamål som anges i första stycket på ett öppet, ickediskriminerande och marknadsorienterat sätt. Ett företag som bedriver nätverksamhet får inte ställa upp tekniska krav eller andra villkor som försvårar tillhandahållandet av tjänster i form av ändrad elförbrukning, om inte villkoret är motiverat med hänsyn till en säker, tillförlitlig och effektiv drift av ledningsnätet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka tekniska villkor som får ställas upp av nätföretagen när det gäller sådana tjänster som avses i första stycket. 3 Senaste lydelse 2005:404. Nättariffer ska vara objektiva utformas på ett sätt som är utnyttjande av elnätet och en I 5 kap. finns bestämmelser om fastställande av intäktsram. nätmyndigheten får meddela före- skrifter om hur nättarifferna ska utformas för att främja ett effektivt utnyttjande av elnätet eller en I 5 kap. finns bestämmelser om fastställande av intäktsram. När intäktsramen bestäms ska hänsyn tas till i vilken utsträckning nätverksamheten bedrivs på ett sätt som är förenligt med eller bidrar till ett effektivt utnyttjande av elnätet. En sådan bedömning kan medföra en ökning eller minskning av vad som anses vara en rimlig avkastning på kapitalbasen. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten får meddela föreskrifter om vad som avses med ett effektivt utnyttjande av elnätet. Den systemansvariga myndigheten får inte ställa upp krav som utesluter elproducenter från att tillhandahålla tjänster med anknytning till det övergripande systemansvaret med hänvisning endast till kraftslag. 4 Senaste lydelse 2009:892. ska anskaffa sådana tjänster från att fullgöra sina åtaganden enligt balansavtalet, får inte ställa upp elproducenter från att tillhanda- hänvisning endast till kraftslag. Den balansansvarige ska anskaffa kapacitet på ett öppet, icke- Elleverantörer och nätföretag får inte debitera någon avgift för att tillhandahålla elanvändarna fakturor och faktureringsinformation om energianvändningen. En elleverantörs debitering av kunderna ska avse uppmätta mängder. Om elleverantören inte har fått tillgång till mätvärden, får debiteringen grundas på uppskattad förbrukning. En elleverantörs faktura ska vara tydlig. Den ska innehålla information om den uppmätta förbrukningen och de aktuella elpriser som fakturan grundas på. att mängden överförd el mäts per Fakturering ska ske åtminstone En elleverantör får inte missgynna en konsument endast på grund av det betalningssätt konsumenten har valt. Om en elleverantör eller en nät- system med förskottsbetalning för skäligt och grundat på den Elleverantörer och nätkoncessionshavare som träffar avtal med konsumenter ska på sina webbplatser lämna tydlig information om 1. konsumentens rättigheter, 2. hur konsumenten ska gå till 2. hur konsumenten ska gå till väga för att lämna klagomål, och väga för att lämna klagomål, 3. vilka organ konsumenten kan 3. vilka organ konsumenten kan vända sig till för information eller vända sig till för information eller kan få råd om tillgängliga energi- På konsumentens begäran ska informationen lämnas på annat sätt. nätkoncessionshavare ska på eller i nätkoncessionshavare ska på eller i samband med fakturor till konsu- konsumenter och i reklam som menter och, i de fall som anges i första stycket 1–3, i reklam som som följer av första stycket eller hänvisa till att informationen finns som följer av första stycket eller hänvisa till att informationen finns 5 Senaste lydelse 2011:712. 6 Senaste lydelse 2011:712. 2013/14:174 tillhandahålls på annat sätt. tillhandahålls på annat sätt. Installation av nya mätare Nätkoncessionshavare ska se till installation av nya mätare. Regeringen eller den myndighet meddela föreskrifter om skyldig- heterna enligt första stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna i 4 kap. 1 § första stycket andra meningen ska tillämpas vid en metodprövning enligt 4 kap. 1 a § första gången i fråga om nättariffer som gäller från och med det räkenskapsår som börjar eller närmast därefter. 3.De nya bestämmelserna i 5 kap. 7 a § tillämpas första gången i fråga om en tillsynsperiod som börjar efter utgången av . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet i Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om energikartläggning i stora företag, 2.lag om energimätning i byggnader, 3.lag om vissa kostnadsnyttoanalyser på energiområdet, 4.lag om ändring i jordabalken, 5.lag om ändring i , 6.lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614), 7.lag om ändring i ellagen (1997:857), 8.lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt, 9.lag om ändring i naturgaslagen (2005:403), 10.lag om ändring i fjärrvärmelagen (2008:263), 11.lag om ändring i lagen (2012:838) om certifiering av vissa installatörer. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga och samt kansliråden och . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslagen till lag om energikartläggning i stora företag, lag om energimätning i byggnader och lag om vissa kostnads-nyttoanalyser på energiområdet Lagförslagen innehåller bestämmelser varigenom föreskrifter i det s.k. energieffektiviseringsdirektivet om energikartläggning i stora företag, energimätning i byggnader och vissa kostnads-nyttoanalyser på energiområdet avses bli införlivade. Bestämmelserna är förhållandevis detaljerade, bl.a. med avseende på vilka som omfattas av föreskrivna skyldigheter, det närmare innehållet i förpliktelserna samt vilka undantag som gäller. De föreslagna bestämmelserna avser till största delen skyldigheter för enskilda eller ingrepp i enskildas ekonomiska förhållanden. Några av bestämmelserna avser kommunernas befogenheter och deras åligganden. Alla föreskrifterna är sådana som kan bemyndiga regeringen att utfärda (se 8 kap. 2 § första stycket 2 och 3 samt 3 § första stycket första meningen regeringsformen). Det finns flera fördelar med att utnyttja den delegeringsmöjlighet som ges i 8 kap. 3 § regeringsformen. En sådan fördel är att en av många propositioner arbetstyngd riksdag inte besväras med bestämmelser som är förhållandevis detaljerade och tekniska. En annan fördel är att det blir 2013/14:174 enklare att vid behov genomföra justeringar i bestämmelserna. Denna Bilaga 10 fördel framstår som särskilt betydelsefull när det rör sig om föreskrifter som har blivit ifrågasatta i sina enskildheter under remissförfarandet, såsom här är fallet med delar av förslaget avseende energimätning i byggnader. Att detaljerade bestämmelser läggs i förordning eller myndighetsföreskrifter underlättar också ofta överblicken över författningsregleringen på området i fråga. Trots de nämnda fördelarna med att utnyttja delegeringsmöjligheten brukar bestämmelser som innehåller pålagor av någon betydelse för enskilda ofta meddelas i form av lag. Att märka är också att domstolarnas rättskipningsuppgifter ska bestämmas i lag (11 kap. 2 § regeringsformen). Lagrådet anser att det bör övervägas om det finns tillräckliga skäl att i den utsträckning som föreslås i remissen – vilken inte innehåller några överväganden i detta avseende – meddela bestämmelserna i lag. En möjlighet är att föreskriva endast de grundläggande skyldigheterna i lag, och i övrigt lämna bemyndiganden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. De föreskrifter som handlar om domstolars rättskipningsuppgifter bör också finnas i lag. En bemyndigandelag kan utformas i huvudsak enligt det utkast som finns i bilaga 1 till detta yttrande. Förslaget till lag om ändring i jordabalken 12 kap. 19 § I ett nytt fjärde stycke föreskrivs att ersättning för kostnader för uppvärmning m.m. ska beräknas utifrån faktisk förbrukning, om kostnaden kan påföras efter individuell mätning. I författningskommentaren sägs på s. 196 f. att detta inte innebär att hänsyn inte kan tas till andra faktorer. Lägenhetens placering i byggnaden och antalet fönster nämns som exempel. Uttalandet i författningskommentaren synes stå i konflikt med lagtexten. Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen 7 kap. 14 § Se ovan beträffande 12 kap. 19 § i förslaget till lag om ändring i jordabalken (författningskommentaren s. 199 f.). Förslaget till lag om ändring i lagen om kooperativ hyresrätt 3 kap. 6 § Se ovan beträffande 12 kap. 19 § i förslaget till lag om ändring i jordabalken (författningskommentaren s. 212). Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Bilaga 1 Bilaga till Lagrådets protokoll Lag (2014:000) om energieffektiviserande åtgärder 1 § Denna lag syftar till att främja energieffektivisering genom energikartläggning i stora företag, energimätning i byggnader och vissa kostnads-nyttoanalyser på energiområdet. 2 § Stora företag ska göra energikartläggningar i enlighet med de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer angående –vilka som omfattas av skyldigheten och vad den innebär, –undantag från skyldigheten, –vem som ska ansvara för kartläggningen, samt –tillsyn jämte skyldigheter och befogenheter i anslutning till tillsynen. 3 § Den som för egen räkning uppför eller låter uppföra en byggnad eller genomför en ombyggnad ska se till att det blir möjligt att mäta förbrukningen av el, naturgas, energi och tappvarmvatten i lägenheterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter i fråga om –förutsättningarna för att en skyldighet ska finnas, dess innehåll och undantag från skyldigheten, samt –tillsyn jämte skyldigheter och befogenheter som har samband med tillsynen. 4 § Den som driver eller avser att driva verksamhet i en ny anläggning för elproduktion eller i en befintlig anläggning, som har genomgått en omfattande uppgradering eller som har fått sina tillstånd eller licenser uppdaterade, ska utföra en kostnads-nyttoanalys i enlighet med de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer angående –vilka som omfattas av skyldigheten, när analyser ska göras och vad skyldigheten närmare bestämt innebär, –vad en nytto-kostnadsanalys ska innehålla, –hur analysen ska utföras och redovisas, –undantag från skyldigheten, –tillsyn jämte skyldigheter och befogenheter i anslutning till tillsynen, samt –prövning av kostnads-nyttoanalyser och avgifter för sådan prövning. 5 § Beslut av myndighet som meddelas i enlighet med föreskrifter som utfärdas med stöd av denna lag överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Denna lag träder i kraft . L 124/36 Europeiska unionens officiella tidning om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag [delgivet med nr K(2003) 1422] (Text av betydelse för EES) (2003/361/EG) EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 211 andra strecksatsen i detta, och av följande skäl: (1)I en rapport som 1992 lades fram för rådet på begäran av rådet (industri) föreslog kommissionen en begränsning av antalet definitioner av små och medelstora företag som används på gemenskapsnivå. Kommissionens rekommendation 96/280/EG av om definitionen av små och medelstora företag (1) byggde på uppfattningen att olika definitioner på gemenskaps- och medlemsstatsnivå skulle kunna leda till brister i överensstämmelsen. Förekomsten av en enda marknad utan inre gränser, ansågs redan i sig som ett skäl till att företagen borde behandlas enligt gemensamma regler. Att arbeta med den målsättningen är särskilt viktigt, eftersom det finns många beröringspunkter mellan medlemsstaternas och gemenskapens stöd till mikroföretagen och de små och medelstora företagen (SMF-kategorin), t.ex. då det gäller strukturfonderna och forskning, och eftersom man måste undvika att gemenskapen inriktar sina åtgärder på en viss typ av företag som ingår i SMF-kategorin och medlemsstaterna på en annan typ. Om kommissionen, medlemsstaterna, Europeiska investeringsbanken (EIB) och Europeiska investeringsfonden (EIF) tillämpar samma definition, blir de åtgärder som riktar sig till SMF-kategorin mer enhetliga och effektiva och riskerna för en snedvriden konkurrens skulle på så sätt begränsas. (2)Rekommendation 96/280/EG har fått stor användning i medlemsstaterna och definitionen i dess bilaga återges bland annat i kommissionens förordning (EG) nr 70/ 2001 av om tillämpningen av (1) EGT L 107, 30.4.1996, s. 4. artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd till små och medelstora företag (2). Utöver de anpassningar som måste göras till den ekonomiska utvecklingen i enlighet med artikel 2 i bilagan till den rekommendationen bör hänsyn tas både till vissa tolkningssvårigheter som visat sig under tillämpningen och till synpunkter från företagen. Med tanke på det antal ändringar som behöver göras i rekommendation 96/280/EG liksom kraven på tydlighet bör den ersättas. (3)Det bör också påpekas att i enlighet med artiklarna 48, 81 och 82 i fördraget, såsom de tolkats av EG- domstolen, bör man anse som ett företag varje enhet oberoende av juridisk form som bedriver en ekonomisk verksamhet, däribland sådana enheter som bedriver ett hantverk eller annan verksamhet enskilt eller inom familjen, personsammanslutningar eller föreningar som bedriver en regelbunden ekonomisk verksamhet. (4)Ett av de viktigaste kriterierna är fortfarande antalet personer som är sysselsatta i företaget, nedan kallad personalstyrkan, och det bör ses som huvudkriterium, men ett finansiellt kriterium är ett nödvändigt komplement för att få en bild av ett företags verkliga betydelse, uppträdande och konkurrenssituation. Det är dock inte önskvärt att använda omsättningen som enda finansiella kriterium, i synnerhet som handels- och distributionsföretagens omsättning till sin natur är högre än inom tillverkningssektorn. Kriteriet omsättning bör följaktligen kombineras med kriteriet balansomslutning, som ger en bild av ett företags totala tillgångar. Att överskrida ett av dessa båda kriterier är tillåtet. (5)Trösklarna för omsättningen berör företag med mycket olika ekonomisk verksamhet. För att inte otillbörligt begränsa fördelarna med definitionen bör en uppdatering ske som tar hänsyn till både pris- och produktivitetsutvecklingen. (2) EGT L 10, , s. 33. Europeiska unionens officiella tidning L 124/37 (6)Då det gäller trösklarna för balansomslutningen är det rimligt att i brist på nya omständigheter behålla tillvägagångssättet enligt vilket man på trösklarna för omsättningen tillämpar en koefficient som bygger på det statistiska förhållandet mellan dessa båda variabler. Den konstaterade statistiska utvecklingen medför en kraftigare höjning av tröskeln för omsättningen. Eftersom denna utveckling är olika beroende på företagens storlekskategori, bör koefficienten justeras så att den så nära som möjligt återger den ekonomiska utvecklingen och så att mikroföretagen eller de små företagen inte missgynnas jämfört med de medelstora företagen. Koefficienten ligger mycket nära 1 för mikroföretagen och de små företagen. För enkelhetens skull bör därför ett och samma värde antas för dessa kategorier då det gäller tröskeln för omsättningen och tröskeln för balansomslutningen. (7)Precis som i rekommendation 96/280/EG är de finansiella trösklarna och trösklarna för personalstyrkan maximivärden och medlemsstaterna, EIB och EIF bör kunna fastställa lägre trösklar än gemenskapens för att kunna rikta in åtgärder på en viss typ av företag som ingår i SMF-kategorin. För att administrationen skall bli enklare bör de även kunna använda bara ett kriterium, nämligen personalstyrkan för att genomföra vissa åtgärder, dock inte på de områden som omfattas av konkurrensrättens regler, där det också krävs att de finansiella kriterierna respekteras. (8)Som ett resultat av att den europeiska stadgan för småföretagen godkändes då höll sitt möte i , bör definitionen av mikroföretag förbättras, eftersom detta är en kategori av små företag som är särskilt viktiga för att skapa företagaranda och sysselsättning. (9)För att bättre förstå den ekonomiska verkligheten för företag i SMF-kategorin och inte använda den benämningen på sådana grupper av företag vars ekonomiska styrkeförhållanden överstiger ett företag i SMF-katego- rinbör man dela upp de olika typerna av företag beroende på om de är fristående, har ett aktieinnehav som inte ger kontroll (partnerföretag) eller är anknutna till andra företag. Den ägarandel som i rekommendation 96/280/EG sätts till , under vilken ett företag betraktas som fristående, bevaras. (10)För att stimulera etableringen av företag liksom finansieringen av mikroföretags och små och medelstora företags eget kapital och för att stimulera lokal och landsbygdsutveckling kan företagen anses vara fristående, även om vissa kategorier av investerare innehar eller mer av kapitalet, eftersom dessa anses ha en positiv inverkan på finansiering och etablering av detta slag. Man måste emellertid fastställa villkoren för dessa investerare. När det gäller fysiska personer eller grupper av fysiska personer som regelbundet ägnar sig åt riskkapitalinvesteringar (så kallade business ), nämns dessa särskilt eftersom de, i jämförelse med andra riskkapitalsinvesterare, erbjuder ett värdefullt stöd genom att bistå de nya företagarna med relevanta råd. Deras investeringar i eget kapital är ett komplement till riskkapitalbolagens verksamhet genom att de bidrar med mindre belopp i tidiga skeden av företagens livscykel. (11)När det gäller definitionen av anknutna företag bör man för att förenkla särskilt för medlemsstaterna och företagen överta bestämmelserna i artikel 1 i rådets direktiv /349/EEG av grundat på artikel i fördraget om sammanställd redovisning (1), senast ändrat genom och rådets direktiv /65/EG (2), förutsatt att de motsvarar syftet med denna rekommendation. För att stärka incitamenten att investera eget kapital i SMF-kategorin antas det att det inte föreligger något dominerande inflytande över företaget i fråga i enlighet med de kriterier som anges i artikel 5.3 i rådets direktiv /660/EEG av grundat på artikel i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (3), senast ändrat genom direktiv /65/EG. (12)För att se till att de fördelar som ges SMF-kategorin i lagstiftning och genom andra åtgärder kommer de företag till godo som har ett verkligt behov av dem bör även förbindelserna mellan företagen via fysiska personer beaktas. För att begränsa undersökningen av dessa situationer till det absolut nödvändiga bör hänsyn tas till dessa förbindelser endast då det handlar om bolag som utövar verksamhet på samma eller angränsande marknad, eventuellt med hänvisning till kommissionens definition av den aktuella marknaden i kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (4). (13)För att undvika godtyckliga distinktioner mellan en medlemsstats olika offentliga organ och i rättssäkerhetens intresse bör det klargöras att ett företag vars kapital- eller röstandel till kontrolleras av offentliga organ inte tillhör SMF-kategorin. (14)För att minska företagens administrativa arbete, underlätta och påskynda behandlingen av de ärenden där det krävs att företag tillhör SMF-kategorin, bör vissa uppgifter om det berörda företaget kunna lämnas på heder och samvete. (1) EGT L 193, , s. 1. (2) EGT L 283, 27.10.2001, s. 28. (3) EGT L 222, , s. 11. (4) EGT C 372, 9.12.1997, s. 5. L 124/38 Europeiska unionens officiella tidning (15)Det är nödvändigt att precisera den sammansättning av personalstyrkan som gäller för definitionen av SMF-kate- gorin. För att stimulera yrkesutbildning och varvad utbildning är det önskvärt att inte räkna in lärlingar och studerande med yrkesutbildningskontrakt vid beräkningen av personalstyrkan. Inte heller de som har mödraledighet eller föräldraledighet bör räknas in. (16)De olika typer av företag som definieras i förhållande till sina förbindelser med andra företag motsvarar objektivt sett olika grad av integrering. Därför bör olika villkor gälla för var och en av dessa typer av företag, då man beräknar de tal som motsvarar deras verksamhet och ekonomiska styrka. 1.Denna rekommendation gäller den definition av mikroföretag samt små och medelstora företag som används i olika gemenskapspolitiska områden inom gemenskapen och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. 2.Medlemsstaterna, Europeiska investeringsbanken, nedan kallad EIB, och Europeiska investeringsfonden, nedan kallad EIF, rekommenderas att a)rätta sig efter avdelning I i bilagan för samtliga program som riktar sig till medelstora företag, små företag och mikroföretag, b)vidta nödvändiga åtgärder för att använda storleksklasserna i artikel 7 i bilagan, framför allt när det gäller att kartlägga användningen av gemenskapens finansiella instrument. Trösklarna i artikel 2 i bilagan är maximivärden. Medlemsstaterna, EIB och EIF kan fastställa lägre trösklar.