prop · H103222 · 2014-04-25 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:222 Ordning och säkerhet vid Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås förbättrade möjligheter för att upprätthålla god ordning och hög säkerhet vid sina rättspsykiatriska undersökningsenheter. Det handlar närmare om att myndigheten vid behov på ett proportionerligt sätt ska kunna besluta om bl.a. allmän inpasseringskontroll, kroppsvisitation, omhändertagande av farliga eller annars olämpliga föremål samt begränsningar av möjligheterna till elektronisk kommunikation för de intagna. genomfördes en psykiatrisk vårdreform som innebar att myndighetsbefogenheterna i den dåvarande häkteslagen inte längre skulle tillämpas vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna. har endast bestämmelser om ordning och säkerhet i den psykiatriska tvångsvården kunnat användas vid undersökningsenheterna. De allra flesta brottsmisstänkta som är intagna för rättspsykiatriska undersökningar genomgår dock inte psykiatrisk tvångsvård. Det har med tiden konstaterats att reformen har fört med sig begränsningar av möjligheterna att upprätthålla en god ordning och hög säkerhet vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna vid . Med förslagen i propositionen blir de bestämmelser i den nya häkteslagen (2010:611) som handlar om rättigheter för intagna och myndighetsbefogenheter för upprätthållande av ordning och säkerhet tillämpliga på undersökningsenheterna. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1137) om 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om Förslag till lag om ändring i häkteslagen (2010:611)......... Ärendet och dess beredning .............................................................. Bestämmelserna om ordning och säkerhet på häkten ska tillämpas även vid rättspsykiatriska 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1137) om 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om 7.3Förslaget till lag om ändring i häkteslagen (2010:611) ........................................................................ Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU Bilaga 2 Lagförslagen i betänkandet Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser ......................................... Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss.............................. Förteckning över remissinstanser ......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning, 2.lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård, 3.lag om ändring i häkteslagen (2010:611). 2013/14:222 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning dels att 11 och 17 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 a och 16 a §§, av följande lydelse. Vid en undersökningsenhet inom ska 1 kap. 4– 6 §§, 2 kap., 3 kap. och 4 kap. 1– 10 §§ häkteslagen (2010:611) tillämpas när det gäller den som är häktad eller annars frihetsberövad och tas in på enheten för att genomgå en rättspsykiatrisk undersökning. När den som inte är frihetsberövad genomgår en rättspsykiatrisk undersökning eller en läkarundersökning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. vid en enhet som avses i första stycket, ska 1 kap. 6 § andra stycket, 2 kap. 11 och 12 §§, 4 kap. 2 §, 3 § 1 och 4, 5–9 §§ och 10 § första stycket 2 häkteslagen tillämpas. Vid en enhet som avses i första stycket ska 4 kap. 11 och 12 §§ samt 8 kap. 1 och 2 §§ häkteslagen tillämpas. Det som föreskrivs om Kriminalvården ska tillämpas på . Den som är intagen med stöd av 10 § kan ges vård enligt bestämmelserna i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Beträffande intagen som inte genomgår rättspsykiatrisk vård tillämpas bestämmelserna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård. Den som är intagen med stöd av 10 § kan ges vård enligt bestämmelserna i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. När det gäller den som inte genomgår rättspsykiatrisk vård tillämpas bestämmelserna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård vid undersökningsenhet inom hälso- och sjukvården. När det gäller beslut som avses i 5 a § tillämpas 7 kap. häkteslagen (2010:611) om beslut och överklagande. Det som föreskrivs om Kriminalvården ska tillämpas på . Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Inspektionen för vård och omsorg utövar tillsyn över att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Tillsynen omfattar dock inte tillämpningen av 5 a §. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:939. 2013/14:222 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) Härigenom föreskrivs att 11 b § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård2 ska ha följande lydelse. Om missbruk inte kan befaras kan den som är häktad eller är intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning och som genomgår rättspsykiatrisk vård ges tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningens respektive undersökningsenhetens område för att besöka en närstående som är svårt sjuk, närvara vid en närståendes begravning eller om det annars finns synnerliga skäl. Under vistelsen utanför sjukvårdsinrättningens respektive undersökningsenhetens område skall den som är häktad bevakas, om inte en sådan tillsyn av särskilda skäl kan antas vara onödig. En fråga om tillstånd enligt första stycket prövas av Kriminalvården. I beslutet skall anges om patienten skall stå under bevakning eller inte. Om missbruk inte kan befaras kan den som är häktad eller är intagen på en enhet för rättspsykiatrisk undersökning och som genomgår rättspsykiatrisk vård ges tillstånd att vistas utanför sjukvårdsinrättningens respektive undersökningsenhetens område för att besöka en närstående som är svårt sjuk, närvara vid en närståendes begravning eller om det annars finns synnerliga skäl. Under vistelsen utanför sjukvårdsinrättningens respektive undersökningsenhetens område ska den som är häktad bevakas, om inte en sådan tillsyn av särskilda skäl kan antas vara onödig. En fråga om tillstånd enligt första stycket prövas av Kriminalvården, dock inte i den utsträckning som prövar tillstånd till permission enligt 5 a § lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning. I beslutet ska det anges om patienten ska stå under bevakning eller inte. Denna lag träder i kraft . 2 Lagen omtryckt 2008:416. Förslag till lag om ändring i häkteslagen Härigenom föreskrivs att 5 kap. 2 § häkteslagen (2010:611) ska ha Lydelse enligt prop. Bestämmelser om psykiatrisk tvångsvård av den som är intagen finns i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Om en intagen har förts över till en sjukvårdsinrättning eller en undersökningsenhet som avses i 6 § lagen om rättspsykiatrisk vård, gäller denna lag endast i fråga om restriktioner enligt 6 kap. Om en intagen har förts över till en sjukvårdsinrättning eller en undersökningsenhet som avses i 6 § lagen om rättspsykiatrisk vård, gäller denna lag endast i fråga om restriktioner enligt 6 kap. När det gäller en undersökningsenhet inom finns även bestämmelser i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning. Bestämmelserna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelserna i 8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården att besluta om särskilda restriktioner för en viss intagen och i 8 a § ska tillämpas på en intagen som för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning eller undersökningsenhet som avses i andra stycket. Bestämmelserna i 18–24 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och bestämmelserna i 8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården att besluta om särskilda restriktioner för en viss intagen och i 8 a § ska tillämpas på en intagen som för frivillig psykiatrisk vård eller rättspsykiatrisk undersökning har förts över till en sjukvårdsinrättning eller undersökningsenhet inom hälso- och sjukvården. Denna lag träder i kraft . 2013/14:222 3 Ärendet och dess beredning Häkteslagen (2010:611) innehåller befogenheter som gör det möjligt att upprätthålla ordning och säkerhet på häkten och vissa andra förvaringslokaler. Fram kunde den dåvarande häkteslagens (lagen [1976:371] om behandling av häktade och anhållna m.fl.) befogenheter användas också vid de enheter inom rättspsykiatrin där i första hand häktade men även andra brottsmisstänkta personer genomgår rättspsykiatriska undersökningar. Det året genomfördes en psykiatrisk vårdreform som innebar att befogenheterna i häkteslagen inte längre skulle tillämpas vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna. I stället skulle samtliga personer som är föremål för rättspsykiatrin omfattas av sådana bestämmelser om ordning och säkerhet som gäller i den psykiatriska tvångsvården (prop. 1990/91:58 s. 216 f. och 520 f.). De flesta brottsmisstänkta som genomgår rättspsykiatriska undersökningar genomgår dock inte psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård. Det har med tiden konstaterats att reformen har fört med sig begränsningar av möjligheterna att upprätthålla en god ordning och hög säkerhet vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna vid . Frågan om ordningen och säkerheten på undersökningsenheterna har varit föremål för diskussion och överväganden i olika sammanhang. tillsattes och hade bland annat i uppdrag att se över de regler som gäller behandlingen av häktade som är intagna på rättspsykiatrisk undersökningsenhet (Dir. 2005:05). överlämnade utredningen betänkandet Ny häkteslag (SOU 2006:17). Den föreslagna nya häkteslagen skulle gälla även häktade när de vistas på en rättspsykiatrisk undersökningsenhet. Den nya häkteslag som trädde i kraft omfattade dock inte undersökningsenheterna (prop. 2009/10:135, bet. 2009/10:JuU21, rskr. 2009/10:317). Regeringen uttalade i propositionen att den avsåg att återkomma i frågan om undersökningsenheterna efter det att den då tillsatta hade lämnat sina förslag. tillsattes och har haft i uppdrag att göra en översyn av all lagstiftning rörande den psykiatriska tvångsvården. Det ingick från början i utredningens uppdrag att se över frågor om säkerheten på de psykiatriska vårdinrättningarna (Dir. 2008:93). Genom tilläggsdirektiv fick utredningen i uppdrag att även se över säkerheten vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna, dvs. med avseende på samtliga brottsmisstänkta personer som genomgår rättspsykiatrisk undersökning (Dir. 2009:93). lämnade utredningen betänkandet Psykiatrin och lagen – tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU 2012:17). Utredningen föreslår att bestämmelser om åtgärder för upprätthållande av ordning och säkerhet vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna, som i huvudsak motsvarar häkteslagens bestämmelser, ska tas in i en ny lag om rättspsykiatrisk undersökning. Betänkandet har remissbehandlats. Remissvaren och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr S2012/2766/FS). betänkandet i nu aktuella delar finns i bilaga 1. I bilaga 2 finns utred- Prop. 2013/14:222 ningens lagförslag. Remissinstanserna framgår av bilaga 3. Övervägandena och förslagen i denna proposition görs mot bakgrund av de förslag i betänkandet som angår upprätthållande av ordning och säkerhet vid de rättspsykiatriska undersökningsenheter inom där rättspsykiatriska undersökningar genomförs som ett led i brottmålsförfarandet. Med hänsyn till att det är angeläget att införa förbättrade rättsliga möjligheter för i detta avseende har det inom utarbetats ett utkast till lagrådsremiss med förslag till ny lagstiftning på området. Betänkandet i övriga delar, bland annat i fråga om den rättspsykiatriska verksamhet som landstingens hälso- och sjukvård ansvarar för, bereds vidare i . I denna proposition behandlar regeringen de överväganden och lagförslag som finns i utkastet till lagrådsremiss som har remissbehandlats. Lagförslagen i utkastet till lagrådsremiss finns i bilaga 4. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr Ju2013/8588/Å). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 4, s. 21 och författningskommentaren. Regeringen har följt Lagrådets förslag. 4Bestämmelserna om ordning och säkerhet på häkten ska tillämpas även vid rättspsykiatriska undersökningsenheter Regeringens förslag: Vid rättspsykiatriska undersökningsenheter ska häkteslagens samtliga bestämmelser om rättigheter för intagna personer och myndighetsbefogenheter för upprätthållande av ordning och säkerhet tillämpas när det gäller intagna personer som genomgår rättspsykiatriska undersökningar och som är häktade eller annars frihetsberövade. Vissa av myndighetsbefogenheterna ska även vara tillämpliga när det gäller personer som utan att vara frihetsberövade genomgår undersökningar på enheterna. Myndighetsbefogenheterna ska även omfatta häkteslagens bestämmelser om allmän inpasseringskontroll, fordonskontroll och förordnande av väktare i auktoriserade bevakningsföretag. förslag överensstämmer i huvudsak med förslagen i denna proposition. Utredningens förslag innebär dock att intagna personer som genomgår psykiatrisk tvångsvård även i fortsättningen endast ska omfattas av den psykiatriska vårdlagstiftningen. Remissinstanserna har överlag inte uttalat sig särskilt i frågan om ordning och säkerhet vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna. Kriminalvården och har uttryckligen välkomnat att befogenheter som gäller med avseende på häkten ska gälla även på de rättspsykiatriska undersökningsenheterna. Kriminalvården menar dock att utredningens förslag innehåller omotiverade skillnader i fråga om vilka befogenheter som kan användas inom respektive på undersökningsenheterna. För att åstadkomma en tydlig ansvarsfördelning bör det därför vara Kriminalvården som beslutar om befogenheternas användning i fråga om kriminalvårdsklienter som har överförts till undersökningsenheterna. Enheternas chefsöverläkare bör endast förfoga över de tvångsåtgärder som behövs för psykiatrisk vård. har pekat på att bestämmelserna om intagnas placering av praktiska skäl inte alltid kan tillämpas optimalt i fråga om det fåtal kvinnor och personer som genomgår rättspsykiatriska undersökningar. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss: Överensstämmer med regeringens förslag. Förslaget i utkastet innebar dock att Inspektionen för vård och omsorg skulle utöva tillsyn över tillämpning av bestämmelserna i häkteslagen. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot förslaget. och , frigörelse, hälsa och likabehandling har dock angett allmänna betänkligheter mot att tvång överhuvudtaget möjliggörs på den psykiatriska vårdens område. , Kriminalvården, Inspektionen för vård och omsorg, och har utifrån de aspekter som de har att beakta välkomnat att förslaget innebär likabehandling av olika kategorier personer som genomgår undersökningar på de rättspsykiatriska undersökningsenheterna. ombudsmän (), , och har ifrågasatt om det är befogat att i föreslagen omfattning göra häkteslagens befogenheter tillämpliga på personer som inte är frihetsberövade. Inspektionen för vård och omsorg har avstyrkt att inspektionen ges till uppgift att utöva tillsyn över tillämpningen av de nya bestämmelserna. Några remissinstanser har efterfrågat ytterligare förtydliganden, framför allt i beslutsfrågor. Skälen för regeringens förslag är den statliga myndighet som ansvarar för rättspsykiatrisk verksamhet i den utsträckning sådana frågor inte ska handläggas av någon annan statlig myndighet. Verket ansvarar för genomförande av rättspsykiatriska undersökningar och utfärdande av läkarintyg enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. (2 § 1 förordningen [2007:976] med instruktion för ). Denna verksamhet är inriktad på att genom specialistläkare på det rättspsykiatriska området objektivt undersöka frihetsberövade och inte frihetsberövade brottsmisstänkta personer i syfte att kunna utfärda psykiatriska sakkunnigutlåtanden. Verksamheten utgör således inte hälso- och sjukvård. En brottsmisstänkt som inte är häktad eller annars frihetsberövad är skyldig att inställa sig för rättspsykiatrisk undersökning eller läkarundersökning för utfärdande av läkarintyg av nämnt slag. Rättspsykiatrisk undersökning beslutas av domstol i brottmål för att klarlägga främst om den brottsmisstänkte som brottspåföljd bör överlämnas till rättspsykiatrisk vård (1 § lagen [1991:1137] om rättspsykiatrisk undersökning). Rättspsykiatriska undersökningar genomförs av utredningsgrupper bestående av läkare, psykologer och andra yrkeskategorier. Den ansvarige läkaren avger ett utlåtande över undersökningen till domstolen. Utan att en rättspsykiatrisk undersökning har gjorts får domstolen överlämna någon till rättspsykiatrisk vård under förutsättning att vården inte är förenad med särskild utskrivningsprövning och att domstolen har inhämtat ett läkarintyg enligt 7 § lagen om särskild personutredning i brottmål, m.m. som omfattar de medicinska förutsättningarna för att döma till sådan påföljd (4 § lagen om rättspsykiatrisk undersökning). Endast en läkare som får avge utlåtande över en rättspsykiatrisk undersökning får förordnas att avge ett sådant så kallat § 7-intyg. De rättspsykiatriska undersökningarna utförs på rättspsykiatriska undersökningsenheter vid men får på uppdrag av verket även utföras vid inrättningar inom den av landstingen bedrivna offentliga hälso- och sjukvården. För varje rättspsykiatrisk undersökningsenhet finns ett upptagningsområde. En rättspsykiatrisk undersökning ska, om inte särskilda skäl föranleder annat, utföras på en undersökningsenhet inom det upptagningsområde där den misstänkte är bosatt eller, om han eller hon inte har stadigvarande bostad i landet, inom det upptagningsområde där han eller hon vistas. får för ett visst fall besluta eller för föreskriva att rättspsykiatriska undersökningar ska utföras vid någon annan undersökningsenhet än som följer av indelningen i upptagningsområden, om det behövs med hänsyn till arbetsbelastningen vid enheterna. De olika undersökningsenheternas upptagningsområden framgår av föreskrifter (SOSFS 1999:19) om fördelning på undersökningsenheter av läkarundersökningar vid särskild personutredning i brottmål och av rättspsykiatriska undersökningar. bedrivs den rättspsykiatriska undersökningsverksamheten vid tre undersökningsenheter. Två enheter ingår i organisation, de rättspsykiatriska avdelningarna i och . Enligt ett avtal mellan verket och genomförs rättspsykiatriska undersökningar av inte frihetsberövade personer också vid i . Det uppdraget omfattade tidigare även frihetsberövade personer. Uppdraget i den delen upphörde, efter beslut av , att gälla . planerar att kunna genomföra samtliga rättspsykiatriska undersökningar vid sina egna 2013/14:222 undersökningsenheter. Även de begränsade läkarundersökningarna för § 7-intyg utförs i allt större omfattning på undersökningsenheter, bland annat av säkerhetsskäl. Finns det särskilda skäl får Kriminalvården besluta att en rättspsykiatrisk undersökning av en häktad ska genomföras på häktet (8 § andra stycket lagen om rättspsykiatrisk undersökning). Är det lämpligt får en undersökning även göras på sjukvårdsinrättningar för psykiatrisk tvångsvård eller frivillig psykiatrisk vård. Det förekommer också att undersökningar görs på andra ställen, exempelvis Statens institutionsstyrelses ungdomshem. Vilka brottsmisstänkta är det som genomgår rättspsykiatrisk undersökning? De allra flesta brottsmisstänkta som genomgår rättspsykiatrisk undersökning vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna, , är häktade personer som överförs från häkten till enheterna för att tas in där. På undersökningsenheterna kan det även tas in personer som är frihetsberövade på annan grund. Totalt genomgår av de undersökta rättspsykiatrisk vård under sin vistelse på undersökningsenhet. En mindre andel, , av de undersökta är således inte frihetsberövade. De vistas inte dygnet runt på enheterna, men de är skyldiga att infinna sig till undersökningstillfällena. Infinner de sig inte till undersökningen kan de hämtas av polis. Om en misstänkt låter bli att infinna sig eller kan det av något annat skäl antas att han eller hon inte kommer att frivilligt medverka till undersökningen får domstolen besluta att han eller hon ska tas in på undersökningsenheten, dvs. –2012 genomfördes närmare 550 rättspsykiatriska undersökningar . En betydande andel av dessa undersökningar, ca 350, har avsett våldsbrott som huvudbrott. Cirka 60 undersökningar har avsett sexualbrott. Bland de övriga brotten är mordbrand framträdande med drygt 50 undersökningar . Av de närmare 550 årliga undersökningarna har drygt 400 avsett häktade personer. De undersökta som varit under har på årsbasis varit i genomsnitt 5 häktade och 5 som varit på fri fot. När det gäller kvinnor har motsvarande antal varit knappt 50 respektive 25. Av de personer som vistas dygnet runt på undersökningsenheterna är således unga och kvinnor. Det innebär att det ytterst sällan är möjligt att placera en ung person med andra unga och att kvinnors möjligheter till gemensam placering med andra kvinnor är begränsade. Säkerhetsmiljön vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna De allra flesta brottsmisstänkta som tas in på de rättspsykiatriska undersökningsenheterna är således häktade. Samma slag av risker och hot mot ordning och säkerhet gör sig därför gällande på undersökningsenheterna som på häkten. Till det kommer att de brottsmisstänkta som tas in på undersökningsenheterna har konstaterade eller befarade psykiska störningar. För att den rättspsykiatriska undersökningen ska kunna genomföras måste den intagne under vistelsen på undersökningsenheten upphöra med läkarordinerad psykofarmaka. Även beträffande de personer som inte är frihetsberövade är ordnings- och säkerhetsfrågorna påtagliga. De undersökta som inte vistas runt har av naturliga skäl möjligheter att försöka ta med sig farliga och andra olämpliga föremål till enheterna. Mellan undersökningstillfällena kan de använda alkohol eller andra berusningsmedel. Dessutom har de möjlighet att med andra personer planera brottsliga och andra olämpliga handlingar som stör ordningen och säkerheten på undersökningsenheten. Mot denna bakgrund är den tekniska och personella säkerhetsnivån på undersökningsenheter densamma som på häkten. Inom myndigheten pågår ett långsiktigt arbete för att bland annat genom utbildningsinsatser höja den generella säkerhetsnivån. Av säkerhetsskäl har det gjorts lokalförändringar och säkerhetsanpassningar i fråga om undersökningsenheterna i och . Säkerhetsarbetet vid enheterna regleras av föreskrifter (SOSFS 2006:9) om säkerhet vid sjukvårdsinrättningar som ger psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård samt vid enheter för rättspsykiatrisk undersökning. Föreskrifterna innehåller bland annat bestämmelser om inre och yttre säkerhet, riskanalys och placering av intagna samt intern utredning och anmälan till Inspektionen för vård och omsorg vid brister i säkerheten. Antalet incidenter vid de rättspsykiatriska undersökningsenheterna har ökat , främst när det gäller hot och våld mot personal. Antalet hot- och våldsincidenter uppgick till 28, 32 respektive 44 –2012.