prop · H103223 · 2014-04-24 00:00:00 — Kommuner och Landsting (SKL) påtalar i sitt remissyttrande över promemorians förslag att när det gäller redan upphandlade tjänster för skolskjuts, färdtjänst och sjuktransport finns det anledning att i vissa fall låta dispensen fortsätta att gälla motsvarande avtalstiden. Detta bör gälla om det inte finns en avtalsgrundad möjlighet till omförhandling innebärande att taxiföretaget kan kompenseras för taxameterkravet. I annat fall riskerar de aktuella företagen att få bära nya kostnader som inte står i relation till de intäkter som avtalet bygger på. och , vars verksamhet kan liknas vid beställningstrafik påtalar att det är viktigt att ny lagstiftning inte stänger ute eller hindrar nya tjänsteleverantörer från att verka på marknaden. En sådan ordning gynnar endast de etablerade aktörerna i taxibranschen medan den kan missgynna såväl konsumenterna som nya marknadsaktörer. I det fortsatta arbetet med att ta fram utfyllande bestämmelser om tekniska standarder, villkor och eventuella dispenser måste konsekvenserna för taxiföretagen analyseras närmare. Förslaget anger vilka förutsättningar som ska gälla för att ett företag ska få tillstånd av Transportstyrelsen att verka som redovisningscentraler. Det finns inga redovisningscentraler och det kan antas att det kan dröja innan Transportstyrelsen kunnat meddela tillstånd till den som ansöker om att verka som redovisningscentral. Kammarrätten i avstyrker förslaget med motiveringen att om lagstiftaren vill införa krav på att taxiföretag ska vara anslutna och överlämna sina taxameteruppgifter till redovisningscentraler så måste taxiföretagen vara garanterade en rätt att ansluta sig till någon form av redovisningscentral. I promemorian bedöms dock att taxiföretags beställningscentraler bör uppfylla de villkor som föreslås och bör kunna ansöka om och få tillstånd av Transportstyrelsen att verka som redovisningscentral. anger att det finns cirka 350 beställningscentraler i , är deras medlemmar, och flertalet av dessa är också taxiföretag. Även konstaterar att det ännu inte finns vare sig föreskrifter för certifiering av lagringsutrustningen eller föreskrifter för lagringsmiljön men att de kan antas påminna om de som tillämpas för kontrollenheter för kassaregister samt för den nu föreslagna lagringsmiljön för kontrollsystem för kassaregister. påtalar att det finns risk att kraven i de kommande föreskrifterna blir tämligen omfattande vilket gör att antalet aktörer som kan bedriva redovisningscentraler minskar. Kostnaden för tillstånd och tillsyn bör enligt inte överstiga Transportstyrelsens avgifter avseende tillstånd för taxitrafik. Promemorians förslag innebär att ackrediterade taxameterverkstäder blir skyldiga att lämna uppgifter om taxameter och registreringsnummer till Transportstyrelsen efter installation eller besiktning av taxameter i taxifordon. Det finns 68 ackrediterade verkstäder i . Swedac påtalar att det i promemorian saknas uppgifter om konsekvenser för de ackrediterade verkstäderna, vilka föreslås bli skyldiga att efter installation av taxameter lämna uppgifter om taxameter och registreringsnummer till Transportstyrelsen. Av promemorians förslag framgår inte hur lämnande av uppgifter ska göras. Kostnader och utrustningskrav som detta kan antas medföra för företagen beskrivs inte heller. I propositionen hanteras inte frågan om dispens från kravet på taxameter. Om undantaget från kravet att ha taxameter skulle tas bort bedömer Swedac att fler fordon kommer att behöva lämnas till ackrediterade taxameterföretag för installation och kontroll av taxameter, och ett ökat antal taxametrar behöver genomgå årliga kontroller. I det fortsatta arbetet med att ta fram utfyllande bestämmelser bör en Prop. 2013/14:223 ambition vara att, om möjligt, söka hålla ner kostnaderna för de ackredi- 6.2Konsekvenser för statliga myndigheter bedömer att förslaget kommer att kräva investeringar för anpassningar i befintliga IT-system och filinhämtningsprogram för att verket smidigt och säkert ska kunna inhämta taxameterinformation från redovisningscentralerna och information från Transportstyrelsen. Därutöver tillkommer kostnader för att hantera inhämtade uppgifter och löpande driftskostnader av systemanpassningarna. bedömer, under förutsättning att tiden för att göra en kontroll minskar med cirka 40–, att effektiviseringen av kontrollen uppgår till . De kostnader som uppkommer för verket med anledning av förslaget kan därför rymmas inom befintliga och beräknade anslagsramar. bör följa upp och redogöra för förslagets effekter på taxinäringens inkomstredovisning. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) I promemorian analyseras inte huruvida förslaget kan innebära merkostnader för Swedac, bl.a. i det kommande arbetet med att ta fram utfyllande bestämmelser. Swedacs verksamhet är i huvudsak avgiftsfinansierad och eventuella kostnader ska tas inom ram. Transportstyrelsen bedömer att investeringskostnaden kommer att uppgå till ca . Beräkningen är gjord utifrån att antalet timmar som krävs för utbyggnad av system och nya register kommer att bli ca . Därutöver tillkommer kostnader för licenser, inköp av hårdvara och mjukvara. När det gäller förvaltningskostnader bedömer Transportstyrelsen att det kommer att krävas två årsarbetskrafter för att minska till en årsarbetskraft. Det kan även tillkomma kostnader för drift. Transportstyrelsen har effektiviserat sin verksamhet avseende tillstånd och tillsyn rörande bland annat taxitrafiktillstånd och samtliga sådana ärenden kommer att hanteras i . Kostnader hos Transportstyrelsen för tillståndsprövning och tillsyn tas ut av redovisningscentralerna. påtalar att det i promemorian saknas en redovisning av hur regleringen i konkurrenshänseende kan komma att påverka företagen. Transportstyrelsen bör följa upp och redogöra för förslagets effekter på taximarknaden. Transportstyrelsens kostnader ska tas inom ram. 2013/14:223 Domstolar Förslaget innebär att en ny typ av mål kommer att kunna belasta de allmänna förvaltningsdomstolarna, nämligen överklaganden av Transportstyrelsens beslut om tillstånd för redovisningscentraler. Förslaget bedöms även inledningsvis kunna innebära en ökning av antalet överklaganden rörande Transportstyrelsens beslut om återkallelse av taxitrafiktillstånd eller varning. Överklaganden av ärenden kopplade till redovisningscentraler och taxitrafiktillstånd kommer att spridas på flera förvaltningsrätter. delar promemorians bedömning om att arbetsbördan vid de allmänna förvaltningsdomstolarna kommer minska efter hand och anser att en eventuell kostnadsökning bör kunna hanteras inom ramen för befintligt anslag. anser dock att det finns anledning att löpande följa upp reformen. Regeringen delar bedömning. Eventuella ökade kostnader för Domstolar ska således tas inom ram. I promemorian uttalas att man bedömer att förslagen ökar taxiföretagens incitament att hålla sig inom lagens råmärken och i viss mån medför att brottsligheten inom aktuellt område i vart fall får sämre förutsättningar att fortsätta bedrivas. Förslaget förväntas öka kundernas förtroende för taxinäringen. Förslaget till lag om redovisningscentraler för Paragrafen reglerar lagens tillämpningsområde, nämligen redovisnings- centraler för taxitrafik enligt taxitrafiklagen (2012:211). regleringar handlar med ett undantag (se 26 §) bara om dessa aktörer medan de regleringar som handlar om taxiföretagen finns i taxitrafik- För att klargöra att det är taxitrafik enligt taxitrafiklagen som avses har en hänvisning till den lagen tagits in i paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen innehåller en definition av vad som avses med redovisnings- Med redovisningscentral avses en verksamhet som består i att ta emot, lagra och lämna ut uppgifter som överförs från taxametrar. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen har fått sin lydelse efter synpunkter från Lagrådet 3 och 4 §§ I 3 § föreskrivs att den som vill driva en redovisningscentral ska ha tillstånd för detta. Ansökan om tillstånd ska enligt 4 § prövas av Övervägandena finns i avsnitt 5.9.3. 5–7 §§ I 5 § anges att det hos redovisningscentralen ska finnas en eller flera som En sådan person har ett särskilt ansvar för att verksamheten utövas i enlighet med de föreskrifter som gäller verk- Av 6 § följer att i de fall en fysisk person har tillstånd att driva en redovisningscentral ska denne vara verksamhetsansvarig. tillståndshavaren är en juridisk person ska denna enligt 7 § utse den eller de som ska vara verksamhetsansvariga. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.2. 5 och 7 §§ har fått sina lydelser efter synpunkter från Lagrådet. Paragrafens första stycke anger vilka krav som ska ställas och hör intimt samman med 11 § som preciserar vilka personer som prövningen ska Regleringen har utformats med viss ledning av en liknande regle- ring i taxitrafiklagen. Liknande regler fanns för övrigt i gamla yrkes- trafiklagen (1998:490) men finns i någon mån även i nya yrkestrafik- lagen (2012:210). De förarbeten och den praxis som etablerats på detta område kan därför tjäna till viss ledning även för den nu aktuella regle- I förekommande fall ska även den juridiska personen själv omfattas av prövningen. När det gäller denna prövning se kommentaren till 11 §. Prövningen ska göras i samband med att tillståndsmyndigheten 2013/14:223 prövar en ansökan om att få driva en redovisningscentral. kommer enligt 27 § också att vara tillsynsmyndighet. Det ankommer därför även på tillståndsmyndigheten att inom ramen för den löpande tillsynen tillse att kraven uppfylls kontinuerligt även sedan verksamheten påbörjats. Av paragrafens andra stycke följer att tillstånd att driva en redovisningscentral inte får ges till en ideell förening eller en stiftelse. Övervägandena finns i avsnitt 5.5 och 5.9.1 under underrubriken och ekonomiska förhållanden. Paragrafen har fått sin lydelse efter synpunkter från Lagrådet. I paragrafen ställs vissa allmänna krav på att mottagande, lagring och utlämnande av taxameteruppgifter sker under sådana förhållanden som är ägnade att upprätthålla den överförda informationens säkerhet. ringsmiljön vad gäller mottagande, lagring och utlämnande kan ta sikte på tekniska krav avseende utrustningen som används, t.ex. datatekniska krav, förbud mot redigeringsmöjligheter och krav på överföringsformat. Det kan också vara frågan om andra slags krav än sådana tekniska krav som skulle innefattas i ett krav på certifiering av den tekniska utrust- ningen, t.ex. krav på brandsäkerhet och stöldskydd. digandet i 31 § 1 kommer det att vara möjligt att precisera de nu aktuella Kraven enligt paragrafen och eventuella preciseringar av dessa som antas med stöd av bemyndigandet kommer att utgöra kriterier vid prövningen av om tillstånd att driva en redovisningscentral ska beviljas. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.1 under underrubrikerna Krav på teknisk utrustning och Krav på lagring. Paragrafen innebär att tillstånd till att driva en redovisningscentral bara får meddelas den som är bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbets- området (EES) eller i förekommande fall att den juridiska personen har säte inom EES. För tillstånd krävs också att den tekniska utrustning som används för mottagande, lagring och utlämnande ska finnas inom EES. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.1 under underrubriken bosättning och säte m.m. Paragrafen anger vilka personer som ska lämplighetsprövas. ska avse såväl den juridiska personen som en del särskilt angivna funktionärer i den juridiska personen, t.ex. den eller de som är verksam- hetsansvariga enligt 7 §. En juridisk person kan förstås inte ha dömts för brott eller ha ålagts näringsförbud. Däremot kan en juridisk person ha skatteskulder eller andra problem, t.ex. sådana likvidationsgrunder som avses i 25 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551) och som kan leda till beslut om tvångslikvidation. I de fall det i lagtexten talas om någon annan som genom ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten så kan det finnas några olika omständigheter som kan indikera detta. En person med s.k. general- fullmakt att sköta en rörelse eller med självständig firmateckningsrätt torde i vissa fall kunna vara personer som anses ha en ledande ställning. Uttrycket på annat sätt kan ta sikte på t.ex. en majoritetsaktieägare eller en aktieägande styrelseledamot. Regleringen har utformats med viss ledning av en liknande reglering i taxitrafiklagen. Liknande regler fanns för övrigt i gamla yrkestrafiklagen (1998:490) men finns i någon mån även i yrkestrafiklagen (2012:210). De förarbeten och den praxis som etablerats på detta område kan därför tjäna till viss ledning även för den nu aktuella regleringen. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.2. Paragrafens första stycke innebär att för det fall någon av de personer som omfattas av kravet på lämplighetsprövning enligt 11 § byts ut eller tillkommer så ska den nya personens lämplighet också prövas. Paragrafens andra stycke innefattar visserligen ett krav på redovisningscentralen att anmäla ändrade förhållanden men frågan kan förstås också aktualiseras i samband med tillståndsmyndighetens fortlöpande tillsyn. Om skyldigheten inte uppfylls kan återkallelse enligt 18 § komma i fråga. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.2. Paragrafen utgör en komplettering av vad som avses med allmänt gott anseende och har utformats med ledning av 2 kap. 11 § första stycket taxitrafiklagen. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.1 under underrubriken och ekonomiska krav. Av paragrafen följer att ett tillstånd att driva en redovisningscentral ska gälla tills vidare. Det får alltså inte tidsbegränsas. I paragrafens första stycke stadgas att om den som har tillstånd att driva en redovisningscentral dör så ska tillståndet övergå till dödsboet. Om tillståndshavaren försätts i konkurs ska tillståndet övergå till konkursboet. Enligt andra stycket gäller tillståndet i båda fallen om inte tillståndsmyndigheten på grund av särskilda skäl medger längre giltighetstid. Enligt tredje stycket ska efter dödsfall eller konkurs tillståndsmyndigheten godkänna en föreståndare som är verksamhetsansvarig. I fråga om föreståndaren krävs att denne med hänsyn till ekonomiska förhållanden och gott anseende bedöms vara lämplig att driva verksamheten, jfr 8 § första stycket. Det är angeläget att verksamheten vid en redovisningscentral kan fortsätta under viss begränsad tid när ett dödsfall inträffar eller redovisningscentralen försätts i konkurs. Härmed ges möjlighet att ta reda på om verksamheten ska drivas vidare eller upphöra. Paragrafen har utformats med viss ledning av 2 kap. 15 § första och delar av andra stycket taxitrafiklagen (2012:211). I praxis från det området har konkursförvaltare godkänts som föreståndare, vilket i normalfallet också bör kunna bli fallet i nu aktuella fall. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.2. Av paragrafens första stycke följer att tillståndet ska upphöra att gälla om inte en föreståndare har anmälts till tillståndsmyndigheten inom en månad från dödsfallet eller konkursbeslutet. Av andra stycket följer att tillståndet också ska upphöra om föreståndaren inte godkänns och inte annan föreståndare anmäls inom den tid tillståndsmyndigheten bestämmer. Om inte heller denna person godkänns upphör tillståndet att gälla efter det att beslutet att inte godkänna honom eller henne vunnit laga kraft. Paragrafen har utformats med viss ledning av 2 kap. 15 § andra stycke taxitrafiklagen (2012:211). Övervägandena finns i avsnitt 5.10.3. I paragrafen regleras hur de taxameteruppgifter som lagras i redovisningscentralen ska hanteras efter att ett tillstånd upphört att gälla efter dödsfall eller konkurs. Ett tillstånd upphör att gälla senast räknat från dödsfallet eller konkursbeslutet såvida inte tillståndsmyndigheten medgett längre giltighetstid. Ett tillstånd kan även upphöra att gälla om den föreståndare som krävs vid dödsfall eller konkurs inte godkänns. När tillståndet upphört ska dödsboet eller konkursboet senast efter det att tillståndet upphörde överföra de uppgifter som lagras av den tidigare redovisningscentralen till en annan redovisningscentral som innehavaren av taxitrafiktillståndet anvisar. Om en sådan anvisning inte kan erhållas, t.ex. för att innehavaren av taxitrafiktillstånd gått i konkurs eller lagt ned verksamheten, kan dödsboet eller konkursboet välja redovisningscentral. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.5. I paragrafens första stycke behandlas återkallelse av tillståndet att driva redovisningscentral. Tillståndet ska återkallas om det har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd av annan anledning är uppfyllda. Som exempel på när ett allvarligt missförhållande skulle kunna föreligga är t.ex. om en tillståndshavare eller någon i den krets som är föremål för prövning enligt 11 § gjort sig skyldig till upprepade eller allvarliga överträdelser mot skatterättsliga regler eller övrigt visat sig obenägen att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Att inte fullgöra sin uppgiftsskyldighet mot eller i förekommande fall till andra myndigheter kan också utgöra ett allvarligt missförhållande. Detsamma gäller självfallet om det skulle visa sig att det förekommit manipulation av den taxameterinformation redovisningscentralen har till uppgift att hantera eller att informationen i övrigt inte hanteras på ett betryggande sätt. Uttrycket om att förutsättningarna för tillstånd av annan anledning är uppfyllda tar sikte på alla de förutsättningar som gäller för att få tillstånd, dvs. 8–13 §§. Av andra stycket följer att om missförhållandena inte är så allvarliga att tillståndet bör återkallas kan i stället en varning meddelas. Paragrafen har utformats med viss ledning av 4 kap. 1 § taxitrafiklagen (2012:211). De förarbeten och den praxis som etablerats på detta område kan därför tjäna till viss ledning även för den nu aktuella regleringen. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.1. Av paragrafen följer att frågan om återkallelse enligt föregående paragraf inte får avgöras utan att tillståndshavaren har getts skälig tid att byta ut en verksamhetsansvarig eller annan person vars lämplighet prövas. Om inte heller den nya personen godkänns ska tillståndet återkallas. Paragrafen har utformats med ledning av 4 kap. 4 § taxitrafiklagen (2012:211). Övervägandena finns i avsnitt 5.10.1. Paragrafen behandlar två särfall då tillståndet ska återkallas av andra skäl än missförhållanden i verksamheten. Enligt punkten 1 ska tillståndet återkallas om tillståndet inte används och inte särskilda skäl talar emot en återkallelse. Enligt punkten 2 ska tillståndet återkallas på tillståndshavarens begäran om verksamheten inte har bedrivits eller upphör. Paragrafen har utformats med ledning av 4 kap. 5 § taxitrafiklagen (2012:211). Övervägandena finns i avsnitt 5.10.4. Paragrafen stadgar att beslut om återkallelse eller varning ska delges den beslutet gäller. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.1. I paragrafens första stycke regleras hur de taxameteruppgifter som lagras i redovisningscentralen ska hanteras efter att ett tillstånd har återkallats. När detta har skett ska den eller de som för återkallelsen var verksamhetsansvariga, senast efter det att tillståndet återkallades, överföra de uppgifter som lagras av den tidigare redovisningscentralen till en annan redovisningscentral som innehavaren av taxitrafiktillståndet anvisar. Om en sådan anvisning inte kan erhållas, t.ex. för att innehavaren av taxitrafiktillstånd gått i konkurs eller lagt ned verksamheten, kan den eller de tidigare verksamhetsansvariga vid redovisningscentralen välja en annan redovisningscentral. Paragrafens andra stycke innehåller en möjlighet för tillståndsmyndigheten, som enligt 27 § också kommer att vara tillsynsmyndighet, att förelägga den som varit verksamhetsansvarig i en redovisningscentral vars tillstånd återkallats att fullgöra sin skyldighet enligt 22 §. Ett sådant föreläggande får förenas med vite. För det fall att det finns flera verksamhetsansvariga kan tillståndsmyndigheten välja vem den riktar föreläggandet mot. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.5 och 5.11. Paragrafen har fått sin lydelse efter synpunkter från Lagrådet. 2013/14:223 23 § Paragrafens första stycke anger hur länge redovisningscentralen är skyldig att lagra de taxameteruppgifter som överförts till den från taxiföretagen. Av 7 kap. 2 § bokföringslagen (1999:1078) följer att räkenskapsinformation ska bevaras fram till och med det sjunde året efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. Eftersom taxameteruppgifterna ska användas i skattekontroller har den tid under vilken taxameteruppgifterna ska lagras anpassats till den tid under vilken eftertaxering är möjlig. En fråga som uppkommer är vad som ska ske med redan lagrade taxameteruppgifter efter ett byte av redovisningscentral som inte har samband med 17 och 22 §§. Lagen innehåller inga hinder mot att sådana frivilliga byten ska kunna ske. Av paragrafens lydelse följer att den redovisningscentral som mottagit uppgifterna också har att lagra dem under hela den angivna tiden. Detta eftersom regeln, med undantag för specialfallen i andra stycket, inte innefattar något fall vid vilken skyldigheten kan upphöra tidigare än som anges. Om ett byte sker har den nya centralen bara skyldighet att ta emot och lagra nya taxameteruppgifter som följer av första stycket, dvs. från utgången av det kalenderår överföringen ursprungligen skedde. För det fall en redovisningscentrals verksamhet upphör och taxameteruppgifter överförs till en ny redovisningscentral enligt 17 eller 22 §§ följer av paragrafens andra stycke att den nya redovisningscentralens lagring av uppgifterna ska fortgå till dess att uppgifterna lagrats från utgången av det kalenderår som överföringen först skedde. Övervägandena finns i avsnitt 5.12.1. Paragrafens första stycke första mening innehåller redovisningscentralernas skyldighet att på begäran överlämna taxameteruppgifterna den lagrar till . Skyldighetens närmare omfattning hänför sig till sådana uppgifter som redovisningscentralen är skyldig att lagra enligt 23 §. Härigenom bestäms summan av de uppgifter som ska lagras och på begäran lämnas ut genom den paragrafens hänvisning till 2 a kap. taxitrafiklagen. Sådana verkställighetsföreskrifter som omnämns i 2 a kap. 1 § tredje stycket kommer därmed att styra den närmare omfattningen av de uppgifter som ska lagras och därmed sedermera på begäran lämnas ut. Paragrafens första stycke andra mening innehåller även en skyldighet att lämna ut en del andra uppgifter än sådana som härrör från taxametern. Dessa omfattas av samma tidsfrist och möjligheter till föreläggande med vite som när det gäller taxameteruppgifterna. I sammanhanget kan framhållas att rätt att ta del av taxameteruppgifterna inte ska inverka på taxiföretagens rätt att också ta del av sina egna uppgifter, se vidare kommentaren till 25 §. Paragrafens andra stycke anger den tid inom vilken skyldigheten ska fullgöras men också vilka åtgärder som kan vidta om skyldigheten inte uppfylls. I så fall kan verket förelägga redovisningscentralen att fullgöra skyldigheten och ett sådant föreläggande får förenas med vite. Paragrafens tredje stycke innehåller en regel om skyldighet för redovisningscentralen att självmant lämna uppgift om uteblivna överföringar till tillståndsmyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.3. och 5.12.2. Av paragrafen följer att redovisningscentralen på begäran av en innehavare av taxitrafiktillstånd, dvs. taxiföretaget, ska lämna ut lagrade taxameteruppgifter som tidigare överförts av tillståndshavaren till redovisningscentralen. Denna regel behövs eftersom taxiföretaget kan behöva ha tillgång till sina egna taxameteruppgifter för att fullgöra sina bokförings- och deklarationsskyldigheter. De uppgifter som taxiföretaget har rätt att få ut avser lagrade taxameteruppgifter.