prop · H103228d2 · 2014-05-12 00:00:00 — De ska också innehålla ett uttalande om att hänvisningar i lagar och andra författningar till direktiv som upphävts genom detta direktiv ska tolkas som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uttalandet ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfär da. 5.Genom undantag från punkt 1 i denna artikel ska arti kel 131 tillämpas . Medlems staterna ska tillämpa artikel 131.4 på följande sätt: a)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . b)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . L 176/424 Europeiska unionens officiella tidning c) av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . d)av bufferten för globala systemviktiga institut, som fastställs i enlighet med artikel 131.4, . Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska arti kel 133 tillämpas från . Direktiven /48/EG och 2006/49/EG ska upphöra att gälla . Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvis ningar till det här direktivet och förordning (EU) nr 575/2013 och läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II till detta direktiv och bilaga IV till förordning (EU) nr 575/2013. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Europeiska unionens officiella tidning L 176/425 FÖRTECKNING ÖVER VERKSAMHETER SOM ÄR FÖREMÅL FÖR ÖMSESIDIGT ERKÄNNANDE 1.Mottagande av insättningar och andra återbetalningspliktiga medel. 2.Utlåning, omfattande bland annat konsumentkrediter, kreditavtal som rör fast egendom, factoring, med eller utan regress och finansiering av handelskrediter (inklusive forfeiting). 4.Betaltjänster enligt definitionen i artikel 4.3 i direktiv /64/EG. 5.Utställande och administration av andra betalningsmedel (t.ex. resecheckar och postväxlar) såvida inte sådan verk samhet omfattas av punkt 4. 6.Borgensförbindelser och garantier. 7.Handel för egen eller kunders räkning med något av följande: a)penningmarknadsinstrument (checkar, växlar, insättningsbevis etc.), b)utländsk valuta, c)finansiella terminer och optioner, d)valuta- och ränteinstrument, e)överlåtbara värdepapper. 8.Medverkan i värdepappersemissioner och tillhandahållande av tjänster i samband därmed. 9.Rådgivning till företag angående kapitalstruktur, industriell strategi och liknande angelägenheter samt tjänster knutna till fusioner och företagsförvärv. 11.Portföljförvaltning och rådgivning. 12.Förvaring och förvaltning av värdepapper. 15.Utgivning av elektroniska pengar. De tjänster och verksamheter som anges i avsnitten A och B i bilaga I till direktiv /39/EG som avses i avsnitt C i bilaga I till det direktivet, omfattas av ömsesidigt erkännande i enlighet med det här direktivet. L 176/426 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 3.1, led 53 Artikel 4, led 49 Artikel 9.1, första stycket Artikel 9.1, andra stycket Artikel 9.1, tredje stycket Europeiska unionens officiella tidning L 176/427 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG L 176/428 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Europeiska unionens officiella tidning L 176/429 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 40, första stycket Artikel 29, första stycket Artikel 40, andra stycket Artikel 40, tredje stycket Artikel 30.1 och 2 Artikel 33, första stycket Artikels 31 och 34 Artikel 41, tredje stycket Artikel 42, första stycket Artikel 42, andra stycket Artikel 42, tredje och sjätte styckena Artikel 42, fjärde och sjunde styckena Artikel 42, femte stycket L 176/430 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 48.1, första stycket Artikel 48.1, andra stycket Artikel 48.2, första och andra styckena Artikel 48.2, tredje stycket Artikel 48.2, femte stycket Artikel 48.2, fjärde stycket Artikel 49, första stycket Artikel 49, andra stycket Artikel 49, fjärde stycket Artikel 49, femte stycket Artikel 52, första stycket Artikel 52, andra stycket Europeiska unionens officiella tidning L 176/431 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 2 Bilaga V, punkterna 3, 4 och 5 Bilaga V, punkt 6 Bilaga V, punkt 7 Bilaga V, punkt 8 Bilaga V, punkt 9 Bilaga V, punkt 10 Bilaga IV, punkt 5 Bilaga I, punkterna 38 och 41 Bilaga V, punkt 11 Bilaga V, punkt 12 Bilaga V, punkt 13 Bilaga V, punkt 14 Bilaga V, punkt 14a Bilaga V, punkt 15 Bilaga V, punkt 16 Bilaga V, punkt 17 Bilaga V, punkt 18 Bilaga V, punkt 19 L 176/432 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 20 Bilaga V, punkt 21 Bilaga V, punkt 22 Bilaga V, punkt 1 Bilaga V, punkt 23 andra stycket Artikel 92.2, inledningen Bilaga V, punkt 23, inledningen Bilaga V, punkt 23 a Bilaga V, punkt 23 b Bilaga V, punkt 23 c Bilaga V, punkt 23 d Bilaga V, punkt 23 e Bilaga V, punkt 23 f Bilaga V, punkt 23 k Bilaga V, punkt 23 g Bilaga V, punkt 23 h Bilaga V, punkt 23 i Bilaga V, punkt 23 j Bilaga V, punkt 23 l Bilaga V, punkt 23 m Bilaga V, punkt 23 n Bilaga V, punkt 23 n Bilaga V, punkt 23 o Bilaga V, punkt 23 p Bilaga V, punkt 23 q Bilaga V, punkt 23 r Bilaga V, punkt 23 s Bilaga V, punkt 23 t Europeiska unionens officiella tidning L 176/433 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Bilaga V, punkt 24 Bilaga XI, punkt 1 Bilaga XI, punkt 1a Bilaga XI, punkt 2 Bilaga XI, punkt 3 Artikel 108.1, första stycket Artikel 108.1, andra stycket Artikel 108.1, tredje stycket L 176/434 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 129.1, första stycket Artikel 129.1, andra stycket Artikel 129.1, tredje stycket Artikel 129.3, första stycket Artikel 113.2 a, första stycket Artikel 129.3, andra stycket Artikel 113.2 b, första stycket Artikel 113.2, andra stycket Artikel 129.3, andra stycket Artikel 113.3, tredje stycket Artikel 129.3, tredje stycket Artikel 129.3, fjärde till sjunde styc Artikel 129.3, åtta och nionde stycke Artikel 129.3, tionde och elfte stycke Artikel 131a.1, första, andra och tredje Artikel 131a.1, fjärde stycket Artikel 131a.2, första stycket Artikel 131a.2, andra och tredje styc Artikel 131a.2, fjärde och femte styc Artikel 131a.2, sjätte stycket Artikel 131a.2, sjunde stycket Artikel 131a.2, åttonde stycket Artikel 131a.2, nionde stycket Artikel 132.1, första och sjätte stycke Artikel 132.1, sjunde och åtta styckena Europeiska unionens officiella tidning L 176/435 Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 138.2, första stycket L 176/436 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /48/EG Direktiv /49/EG Artikel 156, sjätte stycket Artikel 156, fjärde stycket Artikel 157.1, tredje stycket Europeiska unionens officiella tidning L 208/73 Rättelse till och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG (Europeiska unionens officiella tidning 176 av ) På sidan 423, artikel 162.1 andra stycket, ska det i stället för: Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser . vara: Medlemsstaterna ska tillämpa dessa bestämmelser . På sidan 423, artikel 162.3, ska det i stället för: [] för tillhandahållna tjänster eller resultat , oavsett om de grundar sig på avtal som ingåtts före eller efter . vara: [] för tillhandahållna tjänster eller resultat , oavsett om de grundar sig på avtal som ingåtts före eller efter . På sidan 424, artikel 162.6, ska det i stället för: Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska artikel 133 tillämpas från . vara: Genom undantag från punkt 2 i denna artikel ska artikel 133 tillämpas från . Europeiska unionens officiella tidning L 176/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttran de (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet, och av följande skäl: kvantitet och kvalitet i banksystemet så snart den ekono miska återhämtningen är säkrad. I den deklarationen uppmanar man också till införande av ett komplette rande icke-riskbaserat mått för att begränsa uppbygg naden av hävstångseffekter i banksystemet, samt till att ramar för starkare likviditetsbuffertar ska tas fram. Som svar på detta enades gruppen av cen tralbankschefer och tillsynschefer () om ett antal åtgärder för att stärka regleringen av banksektorn. Dessa åtgärder fick stöd av G20-ledarna vid toppmötet i burgh och fastställdes i detalj . utfärdade GHOS ytterligare två meddelanden om utformning och kalibrering av dessa nya åtgärder. of fentliggjorde för banktillsyn de slutliga åtgärderna, som går under benämningen III-regel verket. (2)Högnivågruppen för finansiell tillsyn i EU, med som ordförande (nedan kallad de Larosièregruppen), uppmanade unionen att utarbeta en mer har moniserad reglering av finansmarknaden. När det gäller hur den framtida tillsynen ska utformas i beto nade behovet av att utarbeta ett enhetligt europeiskt regelverk som kan tillämpas på alla kreditinstitut och värdepappersföretag på den inre marknaden. (3)I enlighet med vad som anges i de Larosière-gruppens rapport av (nedan kallad de Laro sière-rapporten) bör en medlemsstat få anta strängare nationella tillsynsåtgärder som landet anses behöva för att garantera finansiell stabilitet under förutsättning att den inre marknadens principer och de överenskomna grundläggande minimistandarderna respekteras. (1)I G20-deklarationen av om stärkandet av det finansiella systemet uppmanas till internationellt enhetliga ansträngningar för att nå ökad öppenhet, an svarighet och reglering genom att förbättra kapitalets (1) EUT C 105, , s. 1. (2) EUT C 68, , s. 39. (4)och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verk samhet i kreditinstitut (3), och och rådets direktiv /49/EG av om (3) EUT L 177, 30.6.2006, s. 1. L 176/2 Europeiska unionens officiella tidning kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (1) har genomgått betydande förändringar. Många av bestämmelserna i direktiven /48/EG och 2006/49/EG är tillämpliga på såväl kreditinstitut som värdepappersföretag. För att öka tydligheten och se till att dessa bestämmelser tillämåpas på ett enhetligt sätt bör de samlas i nya lagstiftningsakter som ska tillämpas på både kreditinstitut och värdepappersföretag, nämligen denna förordning och och rådets di rektiv 2013/36/EU (2). För att bli mer tillgängliga, bör bestämmelserna i bilagorna till direktiven /48/EG och 2006/49/EG ingå i den normativa delen av direktiv /36/EU och denna förordning. (5)Tillsammans bör denna förordning och direktiv /36/EU utgöra den rättsliga ramen för behörigheten att utöva verksamhet, tillsynsramen och tillsynsreglerna för kreditinstitut och värdepappersföretag (nedan gemen samt kallade institut). Denna förordning bör därför läsas tillsammans med det direktivet. (6)Direktiv /36/EU grundar sig på artikel 53.1 i för draget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-för draget) och bör bland annat innehålla bestämmelser om behörighet att utöva verksamhet i institut samt styrelse former och tillsynsramen i samband med detta, t.ex. be stämmelser om verksamhetstillstånd, förvärv av kvalifice rade innehav, utövande av etableringsfriheten och frihe ten att tillhandahålla tjänster, vilka befogenheter de be höriga myndigheterna har i hemrespektive värdmed lemsstaten i detta avseende samt bestämmelser om start kapital och tillsyn av institut. (7)I denna förordning bör bland annat anges tillsynskrav för institut som direkt rör bank- och finanssektorns verk samhet och är till för att garantera finansiell stabilitet hos aktörerna på dessa marknader och en hög skydds nivå för investerare och insättare. Denna förordning syf tar till att på ett avgörande sätt bidra till en smidigt fungerande inre marknad och bör därför grundas på be stämmelserna i artikel 114 i EUF-fördraget, tolkade i enlighet med domstolens fasta rättspraxis. (8)Även om man genom direktiven /48/EG och 2006/49/EG i viss utsträckning har harmoniserat med lemsstaternas tillsynsbestämmelser innehåller dessa ett (1) EUT L 177, 30.6.2006, s. 201. (2) Se sidan 338 i detta nummer av EUT. stort antal alternativ och möjligheter för medlemsstaterna att införa striktare regler än de som föreskrivs i dessa direktiv. Detta leder till skillnader i nationell lagstiftning som kan hindra i synnerhet gränsöverskridande tillhan dahållande av tjänster och etableringsfrihet och därmed skapa hinder för en smidigt fungerande inre marknad. (9)Av rättssäkerhetsskäl och på grund av behovet av lika villkor inom unionen är det mycket viktigt att det finns en samlad uppsättning bestämmelser för alla marknads aktörer, för att den inre marknaden ska fungera väl. För att undvika snedvridningar av marknaden och regelar bitrage bör maximal harmonisering därför garanteras ge nom minimitillsynskrav. Av den anledningen är de över gångsperioder som föreskrivs i denna förordning avgö rande för ett smidigt genomförande av denna förordning och för att osäkerhet för marknaderna ska kunna undvi kas. (10)Med beaktande av det arbete som genomförandegruppen för för banktillsyn (nedan kallad ) utför när det gäller att övervaka och se över medlemsstaternas genomförande av för kapitalkrav, bör kommissionen fortlöpande tillhanda hålla uppdaterade rapporter, åtminstone varje gång som offentliggör en framstegsrapport om ge nomförandet av III och om genomförandet och det nationella antagandet av i andra vik tiga jurisdiktioner, inbegripet en bedömning av huruvida andra länders lagstiftning och regelverk stämmer överens med internationella minimistandarder i syfte att fastställa skillnader som kan ge upphov till tvivel om huruvida det råder lika villkor. (11)För att avlägsna handelshindren och snedvridningen av konkurrensen beroende på skilda nationella regelverk, samt för att förhindra uppkomsten av framtida liknande handelshinder och snedvriden konkurrens, är det därför nödvändigt att anta en förordning som fastställer enhet liga regler som ska tillämpas i alla medlemsstater. (12)Genom att utforma tillsynskrav i form av en förordning skulle man säkerställa att kraven direkt kommer att bli direkt tillämpliga. Detta skulle också garantera lika för utsättningar då det förhindrar att olika nationella krav införs som ett resultat av införlivandet av ett direktiv. Denna förordning skulle medföra att alla institut som enligt förordningen definieras som sådana följer samma regler i hela unionen, vilket även skulle stärka förtroendet för institutens stabilitet, särskilt i kristider. En förordning skulle också göra regelverket enklare och minska kost naderna för att efterleva detta, särskilt för institut som bedriver gränsöverskridande verksamhet samt bidra till att eliminera konkurrenssnedvridningar. Mot bakgrund av särdragen i de nationella fastighetsmarknaderna som kännetecknas av skillnader i ekonomisk utveckling och specifika rättsliga olikheter mellan medlemsstater, regio ner eller lokala områden, bör de behöriga myndigheterna kunna fastslå högre riskvikter eller tillämpa strängare kri terier på vissa områden, grundat på tidigare erfarenheter av fallissemang och förväntad marknadsutveckling för exponeringar som är säkrade genom panträtt i fast egen dom. Europeiska unionens officiella tidning L 176/3 (13)På de områden som inte omfattas av denna förordning, till exempel dynamiska avsättningar, bestämmelser om nationella ordningar för säkerställda obligationer som inte är relaterade till behandlingen av säkerställda obliga tioner enligt de regler som fastställs i denna förordning samt förvärv och innehav av andelar i både den finansi ella och den icke-finansiella sektorn för ändamål som inte är relaterade till de tillsynskrav som anges i denna förordning, bör de behöriga myndigheterna eller med lemsstaterna kunna få införa nationella bestämmelser, under förutsättning att de är förenliga med denna för ordning. (14)De viktigaste rekommendationerna som förordas i de och som senare har införts i unionen var inrättandet av ett enhetligt regelverk och en europeisk ram för makrotillsyn, varvid båda syftade till att i kom bination med varandra säkerställa finansiell stabilitet. Ge nom det enhetliga regelverket sörjer man för en solid och enhetlig rättslig ram som främjar den inre marknadens funktion och förhindrar möjligheterna till regelarbitrage. På den inre marknaden för finansiella tjänster kan emel lertid makrotillsynsriskerna skilja sig åt på flera olika sätt med en rad nationella särdrag, vilket innebär att man kan urskilja variationer i exempelvis banksektorns struktur och storlek i förhållande till ekonomin som helhet och kreditcykeln. (15)I denna förordning och direktiv /36/EU har man inlemmat flera verktyg för att förebygga och reducera makrotillsynsrisker och systemrisker, varigenom man sör jer för flexibilitet och säkerställer att använd ningen av dessa verktyg är underkastad lämplig kontroll så att de inte skadar den inre marknadens funktion men så att användningen av dessa verktyg är transparent och enhetlig. (16)Utöver de buffertverktyg mot systemrisker som ingår i direktiv /36/EU, i fall där makrotillsynsrisker eller systemrisker berör en medlemsstat, bör de behöriga eller utsedda myndigheterna i den berörda medlemsstaten ha möjlighet att möta dessa risker med vissa specifika na makrotillsynsåtgärder när detta ses som mer ef fektivt för att hantera risken. Europeiska systemrisknämn den (ESRB), som inrättades genom och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 no vember 2010 (1) och Europeiska tillsynsmyndigheten (Eu ropeiska bankmyndigheten) (), som inrättades genom och rådets förordning (EU) nr 1093/2010 av (2) bör ha möjlighet att yttra sig om huruvida villkoren för sådana nationella makrotillsynsåtgärder är uppfyllda och det bör (1) EUT L 331, 15.12.2010, s. 1. (2) EUT L 331, 15.12.2010, s. 12. finnas en unionsmekanism som kan förhindra att natio nella åtgärder fullföljs om det finns mycket starka bevis för att relevanta villkor inte är uppfyllda. Även om en hetliga mikrotillsynsregler för institut fastställs genom denna förordning bibehåller medlemsstaterna sin ledande roll i fråga om makrotillsyn på grund av sin expertis och sitt befintliga ansvar när det gäller finansiell stabilitet. I det särskilda fallet, eftersom ett beslut om att anta natio nella makrotillsynsåtgärder inbegriper vissa bedömningar avseende risker som i sista hand kan påverka den makro ekonomiska situationen, de offentliga finanserna och budgetläget i den berörda medlemsstaten, är det nödvän digt att rådet tilldelas befogenhet att, i enlighet med ar tikel 291 i EUF-fördaget på förslag av kommissionen, avslå de nationella makrotillsynsåtgärder som föreslagits. (17)När kommissionen har förelagt rådet ett förslag om att avslå nationella mikrotillsynsåtgärder bör rådet utan dröjsmål behandla det förslaget och fatta beslut om huru vida de nationella åtgärderna ska avslås eller inte. En omröstning kan genomföras i enlighet med rådets arbets ordning (3) på begäran av en medlemsstat eller kommis sionen. I enlighet med artikel 296 i EUF-fördraget bör rådet motivera sitt beslut avseende uppfyllandet av de villkor för rådets ingripande som anges i denna förord ning. Med tanke på betydelsen av makrotillsynsrisker och systemrisker för finansmarknaden i den berörda medlem staten och följaktligen även behovet av ett snabbt ingri pande, är det viktigt att tidsfristen för ett sådant råds beslut fastställs till en månad. Om rådet, efter en grundlig behandling av kommissionens förslag om att avslå den föreslagna nationella åtgärden, kommer fram till att de villkor för avslag av nationella åtgärder som fastställts i denna förordning inte har uppfyllts, bör det alltid ange sina skäl på ett klart och tydligt sätt. (18)Fram till dess att likviditetskraven har harmoniserats un der 2015 och bruttosoliditeten har harmoniserats bör medlemsstaterna kunna tillämpa dessa åtgärder så som de finner lämpligt, vilket inbegriper åtgärder som reducerar makrotillsynsrisker eller systemrisker i en viss medlemsstat. (19)Det bör vara möjligt att tillämpa buffertar mot system risker eller individuella åtgärder som vidtas av medlems staterna för att möta systemrisker rörande dessa med lemsstater, på banksektorn i allmänhet eller på en eller flera delar inom sektorn, dvs. delar av institut som upp visar liknande riskprofiler i sin affärsverksamhet, eller på exponeringar mot en eller flera inhemska ekonomiska eller geografiska sektorer inom banksektorn. (3) Rådets beslut /937/EU av om antagande av rådets arbetsordning (EUT L 325, 11.12.2009, s. 35). L 176/4 Europeiska unionens officiella tidning (20)Om två eller fler av medlemsstaternas utsedda myndig heter konstaterar att det förekommer samma föränd ringar i intensiteten inom en systemrisk eller en makro tillsynsrisk och att detta utgör en risk för den finansiella stabiliteten på nationell nivå i var och en av dessa med lemsstater och de utsedda myndigheterna anser att den bättre kan mötas med nationella åtgärder, kan medlems staterna lämna in en gemensam anmälan om detta till rådet, kommissionen, ESRB och . Vid anmälan till rådet, kommissionen, ESRB och bör medlemssta terna lägga fram relevanta belägg, inbegripet en motive ring av den gemensamma anmälan. (21)Kommissionen bör dessutom bemyndigas att anta en delegerad akt om en tillfällig höjning av kapitalbaskrav nivån, krav för stora exponeringar och för offentliggöran de. Sådana bestämmelser bör tillämpas om inte eller rådet har invänt mot den delegerade akten. Kommissionen bör ange skälen för tillämpningen av ett sådant förfarande. Kommissionen bör endast bemyndigas att införa striktare tillsynskrav för exponeringar som uppkommer genom marknadsutvecklingen inom unionen eller utanför unio nen och som påverkar alla medlemsstater. (22)Det är motiverat att se över makrotillsynsreglerna för att kommissionen bland annat ska kunna bedöma om verk tygen för makrotillsyn i denna förordning eller i direktiv /36/EU är verksamma, effektiva och genomblickba ra, om man bör föreslå nya instrument, om täckningen och de tänkbara graderna av överlappning av verktygen för makrotillsyn mot liknande risker i denna förordning eller i direktiv /36/EU är lämpliga och hur interna tionellt överenskomna standarder för systemviktiga insti tut samspelar meddenna förordning eller i direktiv /36/EU. (23)Om medlemsstaterna antar allmänna riktlinjer, i synner het på områden där man inväntar kommissionens anta gande av förslag till tekniska standarder, bör dessa riktlin jer varken stå i motsättning till unionsrätten eller under minera dess tillämpning. (24)Denna förordning hindrar inte medlemsstaterna från att i förekommande fall införa motsvarande krav på företag som inte omfattas av förordningens tillämpningsområde. (25)De allmänna tillsynskrav som fastställs i denna förord ning kompletteras av individuella arrangemang som fast ställs av de behöriga myndigheterna på grundval av re sultaten från den fortlöpande tillsynen av enskilda insti Omfattningen av sådana tillsynsarrangemang bör bland annat fastställas i direktiv /36/EUeftersom de behöriga myndigheterna själva bör få besluta vilka arrangemang man vill införa. (26)Denna förordning bör inte inverka på de behöriga myn digheternas möjlighet att införa särskilda krav i enlighet med den tillsyns- och utvärderingsprocess som fastställs i direktiv /36/EU, som bör vara särskilt anpassade till institut specifika riskprofil.