prop · H10384 · 2014-02-10 00:00:00 — Först efter en sådan beredning kan regeringen ta ställning till hur tjänstepensionsinstituten ska regleras i svensk rätt. Vidare står tjänstepensionsdirektivet inför en översyn. Med stor sannolikhet kommer ett förslag till ett omarbetat tjänstepensionsdirektiv att presenteras . I avvaktan på en ny lagstiftning för tjänstepensionsinstitut bör övergångsperioden för understödsföreningar förlängas till utgången av 2017. En sådan förlängning möjliggör för befintliga tjänstepensionskassor att fortsätta att driva verksamheten enligt UFL i avvaktan på den nya lagstiftningen. De eventuella nackdelar som en fortsatt tillämpning av UFL kan medföra får anses acceptabla med hänsyn till förlängningens längd. Det kan noteras att förslaget ger alla understödsföreningar, inte bara tjänstepensionskassor, möjlighet att tillämpa de upphävda bestämmelserna i till utgången av 2017. De understödsföreningar som inte driver tjänstepensionsverksamhet är, som påpekat, Prop. 2013/14:84 inte direkt berörda av den kommande lagstiftningen om tjänstepensions- Dessa understödsföreningar påverkas dock inte negativt av förslaget utan ges endast en möjlighet att fortsätta tillämpa de upphävda bestämmelserna ytterligare . Regeringen konstaterar att det, som har påpekat, finns en viss risk för snedvridning mellan sådana understödsföreningar som väljer att ombilda sig omgående och sådana föreningar som avvaktar en ombildning intill övergångsperiodens utgång. Det kan dock noteras att ännu har ingen understödsförening möjligheten infördes . Det får anses troligt att flertalet av föreningarna kommer att utnyttja även den förlängda övergångsperioden. Regeringen anser att nackdelarna som en eventuell snedvridning kan orsaka får anses acceptabla med hänsyn till förlängningens längd. ifrågasätter om övergångsregleringen är förenlig med Solvens II-direktivet. Det kan finnas anledning att återkomma till denna fråga i samband med genomförandet av Solvens II- direktivet och införandet av den nya lagstiftningen för tjänstepensionsinstitut. Regeringen anser dock inte att invändningen utgör ett hinder mot en förlängd övergångsperiod. De förslag som lämnas i denna proposition bedöms inte ge några omedelbara effekter på samhällsekonomin. Förslagen bedöms inte heller ha några omedelbara effekter på enskilda betaltjänstleverantörer eller betaltjänstanvändare. Förslagen innebär att tillsyn kommer att utvidgas till att omfatta också efterlevnaden av bestämmelserna i . Slutdatum för när betalningar och autogireringar ska utföras i enlighet med de tekniska kraven i förordningen är för del . Antalet eurobetalningar i länderna utanför euroområdet har uppskattats till av alla eurobetalningar (KOM[2010] 775 slutlig s. 7). Sammantaget innebär detta att även om tillsynen över efterlevnaden av förordningen kommer att innebära en viss ökning av inspektionens arbetsbelastning, bedöms denna inte öka i sådan omfattning att myndigheten inte kan hantera denna arbetsuppgift inom ramen för befintliga anslag. Av Sepa-förordningen följer att ska samarbeta med andra behöriga myndigheter inom EES. De ökade kostnader som detta kan innebära för ska rymmas inom befintliga budgetramar. Sepa-förordningens krav på tvistlösningsförfarande och klagomålshantering har här bedömts kunna hanteras av respektive och inom ramen för deras befintliga 2013/14:84 verksamheter. De kostnader som detta kan medföra för dessa myndigheter ska hanteras inom befintliga ramar. 6.2Förlängd övergångsperiod för understödsföreningar Förslaget om förlängd övergångsperiod för understödsföreningar innebär att tjänstepensionskassorna, liksom övriga befintliga understödsföreningar får tillämpa UFL till utgången av 2017. Förslaget möjliggör för tjänstepensionskassorna att tillämpa regler som baseras på tjänstepensionsdirektivet i avvaktan på den nya lagstiftningen för tjänstepensionsinstitut. Även övriga understödsföreningar får möjlighet att tillämpa UFL under ytterligare . Förslaget bedöms inte ge upphov till några konsekvenser i form av merkostnader för eller i övrigt orsaka några kostnader för det allmänna. Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:751) Övervägandena finns i avsnitt 4.4.2. Paragrafen behandlar omfattningen av tillsyn. I paragrafens första stycke anges att har tillsyn över att bestämmelserna i betaltjänstlagen och i och rådets förordning (EG) nr 924/2009 om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen följs. Paragrafen ändras så att tillsyn även omfattar att Sepa-förordningen följs. I paragrafens andra stycke har språkliga ändringar gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 4.4.4. Paragrafen handlar om ingripanden mot betalningsinstitut. Paragrafens första stycke ändras så att det där anges att ska ingripa även när ett betalningsinstitut åsidosätter sina skyldigheter enligt Sepa-förordningen. Övervägandena finns i avsnitt 4.4.4. Paragrafen handlar om ingripanden mot registrerade betaltjänstleverantörer eller den som ansvarar för ett betalningssystem. Paragrafens första stycke ändras så att det anges att . 2013/14:84 ska ingripa även när en registrerad betaltjänstleverantör eller den som ansvarar för ett betalningssystem åsidosätter sina skyldigheter enligt Sepa-förordningen. En rubrik har införts närmast före lagrummet. Syftet med rubriken är att förtydliga att paragrafen avser ingripanden mot registrerade betaltjänstleverantörer eller den som ansvarar för ett betalningssystem, och inte utländska företag, som regleras i 21 och 22 §§. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:2044) om införande av försäkringsrörelselagen (2010:2043) Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Paragrafen innehåller övergångsbestämmelser för understödsföreningar. Ändringen i första stycket innebär att understödsföreningarna ges möjlighet att fortsätta driva sin verksamhet enligt den upphävda lagen (1972:262) om understödsföreningar till utgången av 2017. Detta innebär att föreningarna får ytterligare på sig att ta ställning till om de ska ansöka om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen och i övrigt inrätta sig efter denna. Ändringen i andra stycket är en följdändring som föranleds av att övergångsperioden i första stycket förlängs till utgången av 2017. Det innebär att om en ansökan om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen inte har getts in inom den förlängda övergångsperioden eller om den avslås, ska föreningen i likvidation. L 94/22 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 260/2012 av om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro och om ändring av förordning (EG) nr 924/2009 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Att skapa en integrerad marknad för elektroniska betal ningar i euro utan någon skillnad mellan nationella och gränsöverskridande betalningar är nödvändigt för att den inre marknaden ska fungera väl. I detta avseende syftar projektet med det gemensamma eurobetalningsområdet (nedan kallat Sepa) till att utveckla gemensamma unions omfattande betaltjänster som ska ersätta de nuvarande nationella betaltjänsterna. Genom införandet av öppna gemensamma standarder, regler och förfaranden för be talning och en integrerad betalningshantering bör Sepa ge unionens konsumenter och företag säkra, konkurrens mässigt prissatta, användarvänliga och tillförlitliga betal tjänster i euro. Detta bör gälla för Sepa-betalningar inom och över nationella gränser, på samma grundläggande villkor och i enlighet med samma rättigheter och skyl digheter oavsett var de sker i unionen. Sepa bör kom pletteras på ett sätt som underlättar tillträdet för nya marknadsaktörer och utvecklingen av nya produkter samt skapar gynnsamma förutsättningar för en ökad konkurrens när det gäller betaltjänster och för en obe hindrad utveckling och ett snabbt genomförande av in novationer på betalningsområdet i hela unionen. (1) EUT C 155, 25.5.2011, s. 1. (2) EUT C 218, 23.7.2011, s. 74. (3) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . stordriftsfördelar, ökad effektivitet och starkare konkur rens bör följaktligen leda till en prispress nedåt på elek troniska betaltjänster i euro grundad på ett bäst i klas sen-system. Effekterna av detta torde vara betydande, inte minst i medlemsstater där betalningar är relativt dyra jämfört med i andra medlemsstater. Övergången till Sepa bör därför inte åtföljas av övergripande pris ökningar för användarna av betaltjänsten (nedan kallade betaltjänstanvändare) i allmänhet, och i synnerhet inte för konsumenterna. När betaltjänstanvändaren är en kon sument, bör man i stället uppmuntra principen om att inga högre avgifter tas ut. Kommissionen kommer att fortsätta att övervaka prisutvecklingen i betalningssektorn och uppmanas att tillhandahålla en årlig analys av denna. (2)Det är mycket viktigt såväl ekonomiskt som politiskt att Sepa blir en framgång. Sepa är helt i linje med 2020-strategin, som syftar till att skapa en smartare eko nomi med ett välstånd som bygger på innovation och en mer effektiv användning av tillgängliga resurser. parlamentet har, genom sina resolutioner om genom förandet av Sepa av (4) och (5), betonat vikten av en snabb övergång till Sepa, liksom rådet, i dess slutsatser av . (3)I och rådets direktiv /64/EG av om betaltjänster på den inre marknaden (6) föreskrivs en modern rättslig grund för skapandet av en inre marknad för betalningar, av vilken Sepa är en väsentlig del. (4)I och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av om gränsöverskri dande betalningar i gemenskapen (7) föreskrivs också ett antal åtgärder som underlättar Sepas framgångsrika ge nomförande, som exempelvis en utvidgning av principen om lika avgifter till gränsöverskridande autogireringar och nåbarhet för autogireringar. (5)Den europeiska banksektorns självreglerande åtgärder ge nom Sepa-initiativet har inte visat sig vara tillräckliga för att påskynda en gemensam övergång till unionsomfat tande system för betalningar och autogireringar på ut buds- och efterfrågesidan. I synnerhet har konsument- och andra användarintressen inte beaktats tillräckligt (4) EUT C 87 E, , s. 166. (5) EUT C 349 E, 22.12.2010, s. 43. (6) EUT L 319, 5.12.2007, s. 1. (7) EUT L 266, 9.10.2009, s. 11. Europeiska unionens officiella tidning L 94/23 och på ett transparent sätt. Alla relevanta aktörer bör kunna göra sin röst hörd. Denna självreglering har dess utom inte omfattats av lämpliga förvaltningsåtgärder, vil ket till en del kan förklara den långsamma efterfråge ökningen. Det inrättade utgör en be tydande förbättring av styrningen av , men i grunden och formellt ligger styrningen fortfarande i händerna på (). Kommis sionen bör därför se över styrningsarrangemangen för hela före utgången av 2012 och vid behov lägga fram ett förslag. I samband med översynen bör man bland annat granska sammansättningen av EPC, samverkan mellan EPC och en övergripande styrnings struktur som och rollen för denna övergri pande struktur. (6)Endast en snabb och omfattande övergång till unions omfattande betalningar och autogireringar kommer att göra det möjligt att utnyttja alla fördelar med en integre rad betalningsmarknad, så att de höga kostnaderna för den samtidiga driften av såväl äldre instrument som Sepa-produkter kan avskaffas. Regler bör därför antas för genomförandet av alla betalningstransaktioner och autogireringstransaktioner i euro inom unionen. I detta skede bör emellertid inte korttransaktioner innefattas, eftersom gemensamma standarder för kortbetalning inom unionen fortfarande håller på att utvecklas. Pen ningöverföringar, internt hanterade betalningar, betal ningstransaktioner av större belopp, betalningar mellan betaltjänstleverantörer för egen räkning och betalningar via mobiltelefoner eller med hjälp av annan teleutrust ning eller digital eller informationsteknisk utrustning bör inte omfattas av dessa regler eftersom dessa betaltjänster inte är jämförbara med betalningar eller autogireringar. Då ett betalkort vid försäljningsstället eller någon annan utrustning, exempelvis en mobiltelefon, används för att initiera en betalningstransaktion, antingen vid försälj ningsstället eller på distans, vilket direkt ger upphov till en betalning eller en autogirering till eller från ett betal konto som identifieras med existerande nationella enkla bankkontonummer (BBAN-nummer) eller internationella bankkontonummer (Iban-nummer), bör emellertid denna betalningstransaktion omfattas. Dessutom med tanke på de specifika särdragen hos betalningar som hanteras ge nom system för betalning av större belopp, nämligen deras höga prioritet, den brådskande arten och främst stora belopp, är det inte lämpligt att låta sådana betal ningar omfattas av denna förordning. Detta undantag bör inte inbegripa autogireringar, såvida betalaren inte ut tryckligen begärt att betalningen ska gå via ett system för betalning av större belopp. (7)Det finns flera betaltjänster, varav merpar ten används för betalning via internet, som också använ der Iban-nummer och företagsidentifieringskoden (BIC- koden) och bygger på betalningar eller autogireringar men dessutom har andra särdrag. Användningen av dessa tjänster förväntas expandera utanför de nuvarande natio nella gränserna och skulle kunna uppfylla konsumenter nas behov av innovativa, säkra och billiga betaltjänster. För att inte utesluta sådana tjänster från marknaden bör regleringen av de slutdatum för betalningar och autogire ringar som föreskrivs i denna förordning endast gälla den betalning eller autogirering som ligger bakom dessa transaktioner. (8)I de allra flesta betaltjänsttransaktioner inom unionen är det möjligt att identifiera ett unikt betalkonto enbart genom användning av Iban-numret utan att dessutom specificera BIC-koden. Därför har banker i ett antal med lemsstater redan upprättat register, databaser eller andra tekniska medel för att identifiera den BIC-kod som mot svarar ett specifikt Iban-nummer. BIC-koden krävs bara i ett mycket litet antal återstående fall. Det verkar oberät tigat och överdrivet betungande att tvinga alla betalare och betalningsmottagare över hela unionen att tillhanda hålla BIC-koden vid sidan av Iban-numret för det begrän sade antal fall där det är nödvändigt. Det skulle vara mycket enklare om betaltjänstleverantörer och andra parter löste och eliminerade de fall där ett betal konto inte otvetydigt kan identifieras genom ett givet Iban-nummer. Därför bör de nödvändiga tekniska med len utvecklas så att alla användare otvetydigt kan identi fiera ett betalkonto med enbart ett Iban-nummer. (9)För att en betalning ska genomföras måste betalnings mottagarens betalkonto vara nåbart. För att främja ett framgångsrikt införande av unionsomfattande tjänster för betalning och autogirering bör därför ett nåbarhets krav inrättas inom hela unionen. För att förbättra trans parensen är det dessutom lämpligt att konsolidera det kravet med nåbarhetskravet för autogireringar som redan införts genom förordning (EG) nr 924/2009 i en enda rättsakt. Alla betalningsmottagares betalkonton som är nåbara för en nationell betalning bör också vara nåbara via en unionsomfattande betalningsordning. Alla betala res betalkonton som är nåbara för en nationell autogire ring bör också vara nåbara via en unionsomfattande au togireringsordning. Detta bör vara tillämpligt oberoende av huruvida en betaltjänstleverantör beslutar att delta i en viss betalnings- eller autogireringsordning eller inte. (10)Teknisk interoperabilitet är en förutsättning för konkur rens. För att skapa en integrerad marknad för elektro niska eurobetalningssystem är det av avgörande vikt att hanteringen av betalningar och autogireringar inte störs av affärsregler eller tekniska hinder såsom obligatoriskt deltagande i mer än ett system för att genomföra gräns överskridande betalningar. Betalningar och autogireringar bör utföras inom ramen för ett system vars grundläg gande regler följs av betaltjänstleverantörer som utgör en majoritet av betaltjänstleverantörerna inom en majo ritet av medlemsstaterna och utgör en övergripande ma joritet av betaltjänstleverantörerna i unionen och vilka är desamma för såväl gränsöverskridande som för rent na betalnings- och autogireringstransaktioner. När det finns fler än ett betalningssystem för hanteringen av sådana betalningar bör dessa betalningssystem vara interoperabla genom användning av unionsomfattande och internationella standarder så att alla betaltjänstanvän dare och alla betaltjänstleverantörer kan utnyttja för delarna med smidiga betalningar i euro av mindre belopp inom unionen. L 94/24 Europeiska unionens officiella tidning (11)Med tanke på affärsmarknadens särdrag och eftersom alla system för betalningar eller autogireringar mellan företag måste följa alla andra bestämmelser i denna förordning, inbegripet att ha samma regler för gränsöverskridande och nationella transaktioner, bör dock kravet att delta garna utgör en majoritet av betaltjänstleverantörerna i en majoritet av medlemsstaterna bara tillämpas i den ut sträckning betaltjänstleverantörer som tillhandahåller be taltjänster eller autogireringstjänster mellan företag utgör en majoritet av betaltjänstleverantörerna i en majoritet av de medlemsstater där sådana tjänster tillhandahålls, och utgör en majoritet av de betaltjänstleverantörer som till handahåller sådana tjänster inom unionen. (12)Det är mycket viktigt att anta tekniska krav som otvety digt fastställer vilka särdrag som de unionsomfattande betalningsordningar som ska utvecklas inom ramen för lämpliga styrarrangemang ska uppvisa för att säkerställa interoperabiliteten mellan betalningssystem. Dessa tek niska krav bör inte begränsa flexibiliteten och innovatio nerna, utan bör vara öppna för och neutrala gentemot potentiella nya utvecklingar och förbättringar på betal ningsmarknaden. De tekniska kraven bör utformas med beaktande av särdragen hos betalningar och autogirering ar, i synnerhet när det gäller de uppgifter som anges i betalningsmeddelandet. (13)Det är viktigt att vidta åtgärder för att stärka betaltjäns tanvändarnas förtroende för användningen av sådana tjänster, särskilt för autogireringar. Dessa åtgärder bör göra det möjligt för betalare att ge sin betaltjänstleveran tör i uppdrag att begränsa en autogirering till ett visst belopp eller en viss periodicitet och att upprätta specifika positiva och negativa listor över betalningsmottagare. Inom ramen för upprättandet av unionsomfattande auto gireringsordningar är det lämpligt att konsumenterna kan dra nytta av sådana kontroller. För det praktiska genom förandet av sådana kontroller av betalningsmottagarna är det dock viktigt att betaltjänstleverantörer kan göra dessa kontroller på grundval av Iban-nummer och, men bara då det är nödvändigt, BIC- koden, eller någon annan kod för att unikt identifiera en specificerad betalningsmottagare. Andra relevanta an vändarrättigheter har redan fastställts i direktiv /64/EG och de bör till fullo säkerställas. (14)Teknisk standardisering är en hörnsten för integrationen av nätverk som exempelvis unionens betalningsmarknad. Tillämpningen av standarder som utvecklats av de inter nationella eller europeiska standardiseringsorganen bör vara obligatorisk från och med ett visst datum för alla berörda transaktioner. Inom ramen för en betalning ut görs sådana obligatoriska standarder av , BIC samt meddelandestandarden för finansiella tjänster, ISO 20022 XML-standarden. Det är därför nödvändigt att alla betal tjänstleverantörer använder dessa standarder för att nå en fullständig interoperabilitet inom hela unionen. Den ob ligatoriska användningen av och, när så är lämpligt, BIC bör framför allt främjas med hjälp av omfattande kommunikations- och stödåtgärder i medlemsstaterna för att möjliggöra en smidig och problemfri övergång till unionsomfattande betalningar och autogireringar, inte minst för konsumenterna. Betaltjänstleverantörer bör bi lateralt eller multilateralt kunna komma överens om att utvidga basuppsättningen av latinska tecken till stöd för regionala variationer av Sepas standardmeddelanden. (15)Det är absolut nödvändigt att alla aktörer, och särskilt unionsmedborgarna, är ordentligt informerade så att de är fullständigt förberedda på de förändringar som Sepa medför. Nyckelaktörer såsom betaltjänstleverantörer, offentliga förvaltningar och nationella centralbanker lik som andra betydande användare av regelbundna betal ningar bör därför genomföra specifika och omfattande informationskampanjer som är anpassade till behovet och skräddarsydda till sin publik efter behov, för att öka allmänhetens kunskaper och förbereda medborgarna på Sepa-övergången. I synnerhet är det nödvändigt att vänja medborgarna vid övergången från BBAN-nummer till Iban-nummer. Nationella Sepa-samordningskommit téer är bäst placerade för att samordna sådana infor mationskampanjer. (16)För att möjliggöra en samlad övergångsprocess så att det blir tydligt och enkelt för konsumenterna, är det lämpligt att fastställa en enda tidpunkt för övergången då alla betalnings- och autogireringstransaktioner bör uppfylla dessa tekniska krav, som marknaden bör läm nas öppen för fortsatt utveckling och innovation. (17)bör medlemsstaterna kunna tillåta betaltjänstleverantörerna att låta konsumenterna fortsätta att använda BBAN-numret för nationella betal tjänsttransaktioner under förutsättning att interoperabili teten säkerställs genom att BBAN-numret tekniskt och säkert omvandlas till ett unikt betalkontonummer hos den berörda betaltjänstleverantören. Betaltjänstleverantö ren bör inte ta ut några direkta och indirekta avgifter i samband med den tjänsten. (18)Även om utvecklingsnivån för betal- och autogirerings tjänster varierar från en medlemsstat till en annan, skulle ett gemensamt slutdatum efter en lämplig genomföran deperiod, som gör det möjligt att genomföra de nödvän diga processerna, bidra till en samordnad, sammanhäng ande och integrerad övergång till Sepa och även bidra till att förhindra ett tvåhastighetsgenomförande av Sepa, vil ket skulle skapa stor förvirring bland konsumenterna. (19)Betaltjänstleverantörer och betaltjänstanvändare bör få tillräckligt med tid för att anpassa sig till de tekniska kraven. Anpassningsperioden bör dock inte i onödan försena fördelarna för konsumenterna eller missgynna förutseende operatörer som redan har börjat gå över till Sepa. För nationella och gränsöverskridande betal ningstransaktioner bör betaltjänstleverantörerna erbjuda sina enskilda kunder de tekniska tjänster som krävs för att övergången till de tekniska kraven enligt denna för ordning ska bli smidig och säker. Europeiska unionens officiella tidning L 94/25 (20)Det är viktigt att tillhandahålla betalningsbranschen rätts säkerhet när det gäller affärsmodeller för autogireringar. Att reglera de multilaterala förmedlingsavgifterna för au togireringar är väsentligt för att skapa lika konkurrens villkor mellan betaltjänstleverantörerna och för att göra det möjligt att utveckla en inre marknad för autogirering ar. Förmedlingsavgifter för transaktioner som avvisas, vägras, återsänds eller upphävs för att de inte kan ge nomföras korrekt eller ger upphov till en han tering (s.k. R-transaktioner där bokstaven R kan betyda avvisa, vägran, återsändning, upphävande, återkallelse eller begäran om annullering) skulle kunna bidra till en effektiv kostnadsfördelning inom den inre marknaden. Det förefaller således vara av fördel för skapandet av en effektiv europeisk marknad för autogirering om man kunde förbjuda multilaterala förmedlingsavgifter per transaktion.