prop · H103210 · 2014-05-30 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2013/14:210 Resultatskrivelse avseende det finansiella Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen utvärderas resultatet av regeringens och dess berörda myndigheters åtgärder för att uppnå målet för det finansiella systemet: Ett stabilt finansiellt system som präglas av högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster som det finns ett högt skydd för konsumenter. För att kunna ge en mer nyanserad bild av måluppfyllelsen redovisas utvärderingen i förhållande till de fyra delmålen: finansiell stabilitet, förtroende, fungerande marknader och konsumentskydd. De fyra delmålen har dock starka kopplingar till varandra. Eftersom det inte finns något enskilt mått som mäter hur målet eller delmålen uppfylls, används i stället ett flertal indikatorer för att utvärdera hur de fyra olika delmålen uppfylls. Det är främst måluppfyllelsen avseende som utvärderas. Men för att kunna jämföra hur väl målet uppfylls jämfört med läget under finanskrisen redovisas åtgärder och indikatorer i många fall . Regeringen gör följande bedömningar om måluppfyllelsen på de fyra områdena: Det svenska finansiella systemet är stabilt. Vidtagna åtgärder som högre kapital- och likviditetskrav, bolånetak och ett riskviktsgolv för bolån har bidragit till att skapa ett mer robust finansiellt system. marknadsfinansiering samt hushållens höga och ökande skuldsättning. Den låga statskulden bidrar till att stärka förtroendet för statens krishanteringsförmåga och därmed till att finansiell kris ska inträffa. 2013/14:210 Indikatorer över utvecklingen på ränte- och aktiemarknaden pekar på att förtroendet mellan aktörerna på de finansiella marknaderna har förbättrats och är nu relativt högt. Indikatorer över konsumenternas förtroende för aktörerna på de finansiella marknaderna pekar dock på en viss försvagning . De svenska finansmarknaderna bedöms över lag fungera väl. Konkurrensen är dock måttlig jämfört med andra länder. Positivt är att införandet av onlinetjänster och kortbetalningsautomater i butik har skett snabbare i än i de flesta länder. Detta har bidragit till effektivare betalningstjänster och minskade risker med kontanthantering. Den nya modellen för ränteskillnadsersättning som träder i kraft kommer att göra det billigare för hushåll med bundna bolån att byta bank. Därmed förbättras konkurrensen något. Konsumentskyddet på det finansiella området har förbättrats på flera sätt. Regeringen har vidtagit åtgärder som bidrar till bättre information från de finansiella företagen till konsumenterna och ökat konsumenternas kunskap på det finansiella området. Till det kommer åtgärder som förbättrat skyddet för konsumenterna. har infört ett bolånetak som bedöms ha bidragit till att hushållens belåningsgrad för nya lån dämpats efter 2010. Finansiella tjänster och produkter utvecklas dock i snabb takt. Många av de nya produkterna tenderar att bli komplexa och svåra att förstå, vilket innebär att statliga åtgärder även fortsättningsvis kommer att behövas för att upprätthålla ett starkt konsumentskydd. Bakgrunden till skrivelsen är att tillkännagett att regeringen ska lämna en särskild resultatskrivelse avseende målet för det finansiella systemet. Skrivelsen är ett komplement till den redovisning som görs under utgiftsområde 2 i budgetpropositionen. Det finansiella systemets uppgifter.................................... 1.2De senaste årens händelseutveckling på 2 Mål för det finansiella systemet ..................................................... 3 Medel för att nå målet för det finansiella systemet ........................ för finansiell stabilitet ...................................... Insatser för stärkt konsumentskydd ................................. Ökad öppenhet och bättre rådgivning............. Åtgärder på bolåneområdet ............................ Stärkt tillsyn för snabblån............................... Ökad kunskap hos konsumenter ‒ finansiell En ny upplysningstjänst för konsumenter....... Åtgärder inom pensionsområdet..................... 3.3Statliga myndigheters ansvar för att uppnå målet för det Det finansiella systemets stabilitet .................................. Riskerna har minskat, men vissa kvarstår....... God motståndskraft i ett koncentrerat Långsiktigt hållbar finansiell ställning i Regeringens bedömning av det finansiella Förtroende på finansmarknaden ...................................... Minskad oro och risk på räntemarknaden....... Minskad volatilitet på aktiemarknaden........... Något svagare förtroende för de finansiella 4.2.4Arbete med bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism................................. 4.2.5Regeringens bedömning av förtroendet på Väl fungerande marknader .............................................. De fyra storbankerna dominerar God lönsamhet i bankerna .............................. Prissättning och räntedifferenser .................... Mer internetbaserade betaltjänster.................. 4.3.5Regeringens bedömning av marknadens Konsumenterna ser problem med finansiell rådgivning och anser att pensionsområdet är svårt att förstå .................................................. Bankernas bolånemarginal har stigit ............... Mindre sårbara hushåll .................................... Ökat antal timmar på finansiell folkbildning... 5 Fortsatt arbete och kommande rapportering ................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... Medel för att nå målet för det finansiella systemet Diagram 3.1 Utvecklingen av resurser............................... Tabell 3.1 verksamhet fördelat på tillsyn, regelgivning och tillståndsprövning (tusental timmar) ................................................................... Diagram 3.2 kostnader och antalet arbetade timmar.......... Diagram 3.3 Stabilitetsfondens förväntade utveckling........................................ Diagram 3.4 Åtagandet inom bankgarantiprogrammet ....................................... Det finansiella systemets stabilitet Diagram 4.1 Bankernas tillgångar i förhållande till BNP.................................... Diagram 4.2 De svenska storbankernas marknadsfinansiering ........................... Diagram 4.3 Hushållens skulder som andel av disponibelinkomsten.................. Diagram 4.4 Okonsoliderad statsskuld ............................................. Diagram 4.5 Storbankernas genomsnittliga kärnprimärkapitalrelation ............... Genomsnittlig solvenskvot för försäkringsföretag ........................ Diagram 4.7 Genomsnittlig trafikljuskvot för försäkringsföretag ....................... Diagram 4.8 Den svenska TED-spreaden ........................................................... Diagram 4.9 Bospreaden på den svenska obligationsmarknaden........................ Diagram 4.10 Volatilitet på den femåriga svenska statsobligationsräntan .......... Diagram 4.11 Volatilitet på Stockholmsbörsens OMXS30-index....................... Diagram 4.12 Hur nöjda kunderna är med bolån, privatkunder .......................... Diagram 4.13 Hur nöjda kunder är med sparande i värdepapper, privatkunder .. Diagram 4.14 Hur nöjda kunderna är med livförsäkring, privatkunder............... Diagram 4.15 Market Performance Indicator (MPI) för : Förtroende för marknad för investeringsprodukter, privatpension och värdepapper................... Diagram 4.16 Market Performance Indicator (MPI) för : Problem på marknad för investeringsprodukter, privatpension och värdepapper................... Diagram 4.17 Marknadsandelar .......................................................................... Diagram 4.18 Koncentration på bankmarknaden mätt med Diagram 4.19 Totalavkastning ......................................................... Diagram 4.20 Svenska, europeiska och amerikanska bankers avkastning på eget kapital ..................................................................................................... Diagram 4.21 Utlånings- och inlåningsränta för hushåll..................................... Diagram 4.22 Utlånings- och inlåningsränta för företag..................................... Diagram 4.23 Tillgänglighet av kontantuttagsautomater per 10 000 invånare Diagram 4.24 Internetbetalningar och e-fakturor................................................ Diagram 4.25 Ärendestatistik bank och finans.................................................... Diagram 4.26 Ärendestatistik pensions- och kapitalförsäkring........................... Diagram 4.27 Bankernas bolånemarginal, brutto................................................ Diagram 4.28 Bankernas bolånemarginal, netto ................................................. Diagram 4.29 Belåningsgrad nya lån .................................................................. Diagram 4.30 Andel hushåll med belåningsgrad ....................... Tabell 4.1 Finansiell folkbildning och varningar ................................................ 2013/14:210 Ärendet och dess beredning Enligt tillkännagivande bör regeringen återkomma med en särskild resultatskrivelse avseende målet för det finansiella systemet när det gäller effektivitet, stabilitet, konsumentskydd, reglering och tillsyn. Frågan behandlades av i samband med behandlingen av budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU2, rskr. 2011/12:104). I budgetpropositionen föreslog regeringen förändringar i målet för det finansiella systemet. Målet renodlades utifrån att tidigare varit en blandning av mål och medel som det kompletterades med en skrivning om behovet av väl fungerande marknader. Förslaget behandlades av i samband med budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, utg.omr.2, bet. 2012/13:FiU2, rskr. 2012/13:132). Skrivelsen är en fördjupning av den årliga redovisningen under utgiftsområde 2 i budgetpropositionen. har på regeringens uppdrag lämnat underlag till skrivelsen i form av indikatorer (dnr Fi2012/2345, Fi2013/2256, Fi2014/881). Indikatorer har även inhämtats från , Europeiska kommissionen, , Konsumenternas Bank- och , , , , och Svenskt Kvalitetsindex. 1.1Det finansiella systemets uppgifter Utan ett väl fungerande system för betalningar, förmedling av kapital från sparare till låntagare och hantering av finansiella risker har ett modernt samhälle svårt att fungera. Finansiella tjänster är viktiga för såväl de enskilda konsumenterna och företagen som för samhällsekonomin i stort. har den finansiella sektorn i vuxit betydligt. Detta har gjort att kopplingarna till det globala finansiella systemet stärkts. som en större finansiell sektor är en tillgång för ett land medför den också en ökad risk. Kraftigare störningar i enskilda finansiella företag kan i vissa fall påverka förtroendet för hela det finansiella systemet. Historien vittnar om att det kan uppstå mycket stora samhällsekonomiska kostnader i samband med finansiella kriser. Det finansiella systemet har tre centrala funktioner: betalningsförmedling, kapitalförsörjning och riskhantering. Förenklat kan dessa tre funktioner beskrivas på följande sätt. Betalningsförmedling: När varor och tjänster byter ägare görs i princip alltid en betalning. Betalningar sker i huvudsak via tjänster och konton som bankerna tillhandahåller. Kapitalförsörjning: Privatpersoner och företag vill i vissa fall spara Skr. 2013/14:210 pengar för att i ett senare skede kunna konsumera eller investera. finns det andra privatpersoner och företag som vill låna pengar till investeringar och konsumtion. Även staten är beroende av finansmarknaderna för finansiering av statsskulden. Aktörerna i den finansiella sektorn gör det möjligt att förmedla sparande till lån. Riskhantering: Privatpersoner och företag har behov av att hantera olika ekonomiska risker. Som exempel kan nämnas privatpersoners försäkring mot villabrand. Ett annat exempel är företag som gör affärer i utländsk valuta. Genom att via terminskontrakt låsa fast en viss kurs kan valutarisken elimineras. är viktiga förmedlare av riskhanteringstjänster och för att tillhandahålla dessa. För omfördelning och reducering av risker som de tar över från hushåll och företag är de beroende av väl fungerande värdepappers- och derivatmarknader. 1.2De senaste årens händelseutveckling på finansmarknaderna inleddes den oro på finansmarknaderna som kom att utmynna i ett dramatiskt krisförlopp med påverkan på hela världsekonomin. Åren före krisen hade låg ränta, god tillväxt och låg inflation medfört att utlåningen växt kraftigt till hushåll, företag och stater. verkade världsekonomin överlag fungera relativt väl. Men det fanns flera orosmoln. uppvisade stora budget- och bytesbalansunderskott, utbudet av krediter var stort och viljan att ta risker hög. I ökade banker sin utlåning med hjälp av nya finansiella produkter där kreditrisk lyftes ur den egna balansräkningen till den så kallade skuggbanksektorn. På så sätt kunde krediter beviljas utan att bankerna behövde nytt eget kapital. expanderade flera svenska banker sin verksamhet i de baltiska länderna vars ekonomier uppvisat kraftig tillväxt . ökade de svenska bankernas beroende av kortsiktig marknadsfinansiering. Den snabbt växande skuldsättningen och de ökade riskerna blev svåra att överblicka och åtgärda från myndigheternas sida. Riskerna i de underliggande tillgångarna underskattades både av de banker som utvecklade produkterna och av de kreditratinginstitut som betygsatte dem. Investerare hade svårt att bedöma de nya produkternas värde och blev beroende av professionella kreditvärderingsföretag, vars ersättning betalades av de institut som sålde produkterna. uteblev plötsligt delar av utbetalningarna för de nya finansiella produkterna, trots att de hade höga kreditbetyg. utbröt panik på de finansiella marknaderna, efter att amerikanska myndigheter beslutat att inte rädda den amerikanska investmentbanken . En förtroendekris i det globala finansiella systemet var ett faktum. Bankerna blev osäkra på varandras tillgångar och förtroendet sjönk snabbt aktörer emellan. En följd blev att interbankmarknaderna torrlades, dvs. en likviditetskris av globala dimensioner uppstod. 2013/14:210 I ledde oron till att statspapper i stort sett var den enda typ av värdepapper som med säkerhet kunde säljas eller användas som säkerhet för kortfristiga lån. Detta skapade starka spänningar i den svenska statspappersmarknaden där många ville köpa men få ville sälja. För att dämpa oron och stabilisera situationen beslutade , efter samråd med , att genomföra extra emissioner av statsskuldväxlar. I beslutet framgick att de utestående extra växlarna maximalt fick uppgå till . Åtgärden minskade bristen av statsskuldväxlar som den underlättade finansieringen i säkerställda obligationer, eftersom medlen från de extra emissionerna placerades i omvända repor med bostadsobligationer som säkerhet. Likviditetskrisen tvingade att i likhet med andra centralbanker vidta åtgärder i syfte att stabilisera utvecklingen. genomförde extraordinära stödinsatser och tillförde likviditet i såväl kronor som utländsk valuta. gav också särskilt likviditetsstöd till ett par banker och ingick swappavtal med centralbankerna i och i syfte att minska störningarna i dessa länder och därmed indirekt i . En följd av stödåtgärderna blev att balansräkning ökade dramatiskt. Finanskrisen ledde till att världskonjunkturen bromsade in och att de offentliga underskotten växte i snabb takt. De baltiska ekonomierna drabbades mycket hårt av nedgången. De svenska banker som hade expanderat i regionen drabbades därmed av kraftigt ökade kreditförluster. Efter Lehmankraschen tog regeringen snabbt fram en stabilitetsplan för krishantering av banker. Planen utformades i enlighet med Europeiska rådets slutsatser. enades också om ett gemensamt åtgärdsprogram för att hantera den finansiella oron och för att återupprätta förtroendet för de finansiella marknaderna. Regeringens föreslagna stabilitetsplan trädde i kraft i oktober‒ , efter godkännande av . Stabilitetsplanen innehöll en lag om statligt stöd till kreditinstitut (stödlagen). Lagen ger regeringen rätt att ingripa med olika former av stöd till svenska banker och förhindra allvarliga störningar i det finansiella systemet. Stödet kan t.ex. ges i form av garantier eller kapitaltillskott. Vidare inrättades en stabilitetsfond för att finansiera olika statliga stödåtgärder till finansiella företag på lång sikt. avsatte till fonden. utsågs som stödmyndighet enligt stödlagen och tilldelades ansvaret att administrera stabilitetsfonden. ansvarade för insättningsgarantin och investerarskyddet. Ett frivilligt statligt garantiprogram för banker, bostadsinstitut och vissa kreditmarknadsbolag inrättades också. Garantiprogrammet syftade till att underlätta bankernas finansiering och sänka deras upplåningskostnader under finanskrisen. vände den svenska ekonomin snabbt uppåt. Ekonomin utvecklades bättre än väntat, vilket påverkade de finansiella marknaderna positivt. stödåtgärder var i princip utfasade. införde ett bolånetak som reglerade belåningsgraden vid nya bostadslån. Både svenska och europeiska myndigheter fortsatte att arbeta intensivt med att analysera banksektorn och utveckla starkare regleringar. I övergick finanskrisen gradvis till en statsskuldkris, medan svensk ekonomi fortsatte att utvecklas relativt starkt. intensifierades skuldkrisen i euroområdet. Bankerna började rapportera information för att kunna beräkna den s.k. likviditetstäckningsgraden (LCR), dvs. hur mycket likvida tillgångar som hålls i förhållande till deras nettokassautflöden de kommande . Nya regler infördes som innebar att LCR för de största bankerna och kreditinstituten skulle vara på plats . Regeringen, och enades om att de fyra storbankerna skulle ha en extra kapitalbuffert mot bakgrund av att de är systemviktiga (novemberöverenskommelsen). var skuldsituationen i euroområdet fortfarande det största hotet mot finansiell stabilitet i . Kreditförluster i euroområdets banker befarades leda till kreditåtstramning och högre räntor, vilket kunde få effekter på den ekonomiska tillväxten. De svenska storbankerna uppfyllde dock de kapitaltäcknings- och likviditetstäckningskrav som skulle gälla . Vissa banker uppfyllde även de krav som ska börja gälla 2015. steg kurserna på aktiemarknaden. Penningpolitiska stimulanser från både den amerikanska och den hade fått avsedd effekt. Obligationsräntorna hade sjunkit, delvis som en konsekvens av centralbankernas stimulanser, men också som en följd av sjunkande riskpremier. Läget på de finansiella marknaderna var därför mindre stressat 2013 jämfört med . De svenska bankernas intjäningsförmåga var alltjämt god och alla fyra storbanker uppfyllde både kapitaltäcknings- och likviditetstäckningskraven. egna stresstester indikerade att bankerna hade tillräcklig motståndskraft mot stora kreditförluster. Även livbolagens situation förbättrades i takt med stigande aktiekurser. 2013/14:210 2 Mål för det finansiella systemet har beslutat om följande mål för det finansiella systemet:1 Ett stabilt finansiellt system som präglas av högt förtroende med väl fungerande marknader som tillgodoser hushållens och företagens behov av finansiella tjänster som det finns ett högt skydd för konsumenter. Statens finansförvaltning ska bedrivas effektivt och kostnaderna för statsskulden ska minimeras på lång sikt med beaktande av riskerna i förvaltningen. Denna skrivelse är en fördjupning av utvärderingen av den första punkten i målformuleringen som görs i budgetpropositionen (del av utgiftsområde 2). Den andra punkten i målformuleringen utvärderas i en separat skrivelse. Skrivelsen Statens upplåning och skuldförvaltning 2009‒2013 (skr. 2013/14:196) överlämnades till . För att kunna ge en nyanserad bild av måluppfyllelsen för det finansiella systemet har målet brutits ner i fyra delmål: finansiell stabilitet, förtroende, fungerande marknader och konsumentskydd. Då det inte finns något enskilt mått som definierar målet för det finansiella systemet, eller för de fyra delmålen var för sig, har ett flertal indikatorer valts ut för att bedöma måluppfyllelsen. Det finns kopplingar mellan de olika delmålen och i vissa fall även konflikter. Exempelvis brukar väl fungerande marknader kännetecknas av god konkurrens där mindre framgångsrika företag slås ut. När det gäller finansiella företag kan en utslagning dock få negativ inverkan på den finansiella stabiliteteten. Målkonflikterna kan dessutom skilja sig åt . Höjda kapitalkrav gör det finansiella systemet säkrare men kan också på kort sikt leda till negativa effekter för den reala ekonomin med lägre tillväxt som följd. Det är därför viktigt att göra en helhetsbedömning och väga nyttor och kostnader mot varandra. I budgetpropositionen föreslog regeringen förändringar i målet för det finansiella systemet. Målet renodlades utifrån att tidigare varit en blandning av mål och medel som det kompletterades med delmålet om väl fungerande marknader. I budgetpropositionen beskrivs de fyra delmålen enligt följande. Delmål: Det finansiella systemets stabilitet Det finansiella systemet ska vara stabilt. Finansiell stabilitet utgör en hörnsten för samhällsekonomin, välfärden, tillväxten och sysselsättningen. Finansiella kriser har visat sig vara mycket kostsamma och finansiell instabilitet utgör därför ett allvarligt hot mot samhällsekonomin och de offentliga finanserna. Arbetet med att säkerställa ett stabilt finansiellt system är därför centralt i regeringens ekonomiska politik. 2012/13:1, utg.omr. 2, bet. 2012/13:FiU2, rskr. 2012/13:132. Delmål: Förtroende på finansmarknaden Ett högt ömsesidigt förtroende mellan de företag som verkar på de finansiella marknaderna är en förutsättning för finansiell stabilitet. Likaså är det centralt att konsumenterna känner förtroende för finansmarknadernas aktörer; brist på förtroende minskar utbudet av kapital och leder till en sämre resursallokering. För att företagen effektivt ska kunna bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism är det viktigt med en god kännedom om och ett högt förtroende för kunderna. Delmål: Fungerande marknader Det finansiella systemet ska bygga på väl fungerande marknader. Detta är kopplat till ambitionen om sund konkurrens och mångfald i utbudet av finansiella tjänster. Fungerande marknader ska också vara samhällsekonomiskt effektiva. Finansiell stabilitet kan upprätthållas även med kraftig reglering eller vid situationer med begränsad konkurrens och förutsätter egentligen inte en fungerande marknad. Sådana marknader är dock inte samhällsekonomiskt effektiva. Delmål: Ett starkt konsumentskydd Det finansiella systemet ska fungera på ett sådant sätt att konsumenternas intressen tillvaratas genom ett gott skydd. Konsumenten är ofta i ett kunskaps- och informationsunderläge gentemot de företag som tillhandahåller finansiella tjänster. Det är därför angeläget att de statliga insatserna inriktas på att de finansiella företagens information och rådgivning ska sätta konsumenternas intressen främst. Konsumenters kunskaper inom området är också viktiga och bör stärkas. Goda kunskaper möjliggör att konsumenten bättre kan tillvarata sina intressen. 2013/14:210 3 Medel för att nå målet för det finansiella Sammanfattning: Regeringen och dess berörda myndigheter har använt en rad medel för att nå målet för det finansiella systemet. Medlen utgörs i huvudsak av reglering av finansiella företag, den tillståndsprövning, registrering och tillsyn som sker inom ramen för verksamhet samt viss tillsyn inom ramen för verksamhet. Insättningsgarantin och investerarskyddet som administreras av är vid sidan av ett effektivt krishanteringsramverk också centrala medel för att nå målet. Ekonomiska resurser för att bedriva nämnda verksamheter är också en typ av medel. 3.1Ramverk för finansiell stabilitet för finansiell stabilitet syftar till att minska risken för att det finansiella systemet drabbas av allvarliga problem.