prop · H103126 · 2014-03-18 00:00:00 — De bestämmelser om ett byggnadsverks eller en tomts utformning som paragrafen tar sikte på gäller sådana planbestämmelser som syftar till att ett byggnadsverk eller en tomt ska ges ett visst visuellt eller arkitektoniskt intryck, exempelvis för att ge en byggnad eller en bebyggelsegrupp en viss enhetlighet eller särprägel eller för att en byggnad ska passa in i en befintlig eller planerad miljö. En detaljplan kan t.ex. ange att en fasad ska utformas på ett sätt som innebär att vissa partier ska skjuta fram och att vissa partier ska dras tillbaka i 2013/14:126 syfte att skapa en variationsrik fasad som del av ett arkitektoniskt uttryck. Ett annat exempel är en planbestämmelse som anger att endast vissa takvinklar kan komma i fråga i syfte att säkerställa en enhetlig utformning av bebyggelsen. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om en detaljplans planbeskriv- ning, har ändrats till följd av att exploateringsavtalen lagregleras. I tredje stycket har en ny bestämmelse införts om att det av redovis- ningen enligt första stycket 3 ska framgå om kommunen avser att ingå exploateringsavtal, dessa avtals huvudsakliga innehåll och konsekven- serna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera Övervägandena finns i avsnitt 7.4.3. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om redovisningen av en miljö- konsekvensbeskrivning i vissa fall, har följdändrats på grund av att be- stämmelserna i 5 kap. 7 § 2 och 3 har flyttats till 5 kap. 7 a §. Paragrafen har följdändrats på grund av upphävandet av de s.k. exploa- törsbestämmelserna (6 kap. 3–10 och 12 §§). Paragrafen, som innehåller bestämmelser om vad kommunen får reglera med områdesbestämmelser, har arbetats om i syfte att förtydliga när kommunen får bestämma de preciserade krav som behövs för att följa lagens krav på varsamhet och bestämma om skydd för särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter och bebyggelseområden samt särskilt värdefull mark för gemensam användning. Ändringarna har samband med änd- ringar i 16 § och 14 kap. 10 §. I första stycket punkt 2 finns, liksom enligt gällande bestämmelser, en bestämmelse om att kommunen får reglera användningen och utform- ningen av mark för gemensam användning. om kommunens möjligheter att meddela skydd för särskilt värdefull mark har dock flyttats till det nya andra stycket. I första stycket punkt 5 c finns, liksom enligt gällande bestämmelser, en bestämmelse om att kommunen får bestämma i sådana frågor som avses i 16 § 2, 4 och 5, dvs. bl.a. att precisera de krav på varsamhet som följer av 2 kap. 6 § tredje stycket och 8 kap. 17 och 18 §§. ningen i punkten omfattade även kommunens möjligheter att meddela skydd för särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter och bebyggelseområ- Den bestämmelsen har dock flyttats till det nya andra stycket. I andra stycket, som är nytt, regleras kommunens möjligheter att i sam- band med en reglering enligt första stycket 2 eller 5 meddela bestäm- melser om skydd för sådana särskilt värdefulla byggnadsverk, tomter och bebyggelseområden som avses i 8 kap. 13 § samt sådan mark för gemen- sam användning som är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Innehållet i detta stycke fanns tidigare i första stycket 2 och 5 c och överensstämmer i sak med bestämmelserna i 5 kap. 16 § andra stycket 4 b och 5 äldre (1987:10). Sådana bestämmelser som regleras i detta stycke kan komma att utlösa ersättningsskyldighet för kommunen enligt 14 kap. 10 §. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. Paragrafen innehåller en bestämmelse som redogör för de olika stegen i detaljplaneprocessen innan en ny detaljplan kan antas. Planförfarandet har förenklats genom flera ändringar i 5 kap. och ett enklare standardförfarande ska gälla för flertalet planer. De steg i detaljplaneprocessen som redovisas i bestämmelsen är de som omfattas av detta standardförfarande. Eftersom standardförfarandet som huvudregel inte omfattar någon kungörelse, har ordet kungjort utmönstrats ur paragrafen. I paragrafen anges att det enligt 7 och 7 a §§ även gäller särskilda bestämmelser för vissa detaljplaner. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Ett enklare planförfarande har införts som ska gälla för flertalet planer, se 6 §. För vissa planer ska dock ett utökat förfarande gälla. I paragrafen hänvisas till de särskilda bestämmelser i kapitlet som reglerar det utökade förfarandet. I paragrafen regleras också för vilka detaljplaner det utökade förfarandet är tillämpligt. I punkt 1 regleras sådana planer som inte är förenliga med översiktsplanen eller granskningsyttrande enligt 3 kap. 16 §. Planförslaget ska överensstämma med de intentioner som kommit till direkt uttryck i översiktplanen i frågor om områdets användning och utformning. Om förslaget inte är förenligt med översiktsplanen ska detta leda till att det utökade förfarandet tillämpas. Om översiktsplanen inte säger något av intresse i sammanhanget, bör det ändå vara möjligt att använda standardförfarandet om översiktsplanens allmänna intentioner inte motverkas. Om har motsatt sig översiktsplanens utformning när det gäller de delar som har betydelse i detaljplaneärendet bör planen alltid handläggas enligt det utökade förfarandet, även om planförslaget är förenligt med översiktsplanen. Enligt punkt 2 ska det utökade förfarandet användas för detaljplaner som är av betydande intresse för allmänheten eller i övrigt av stor betydelse. Med uttrycket av betydande intresse för allmänheten avses sådana planförslag som kan antas angå en större krets människor som inte redan kommer att underrättas om planförslaget i egenskap av sakägare eller boende i eller i anslutning till planområdet. Vid denna bedömning måste platsens karaktär beaktas. Ett område som används av allmänheten för rekreation och friluftsliv har t.ex. ett större intresse för allmänheten än ett område som från början är otillgängligt. Förändringar av vissa betydelsefulla kulturmiljöer kan också ha stort intresse för allmänheten. Därigenom avses inte enbart kulturhistoriskt värdefulla miljöer, utan även sådana miljöer eller byggnadsverk som har ett stort 2013/14:126 lokalt intresse. Ärenden där strandskydd sätts i fråga, bör tillhöra denna kategori, men endast i de fall då tidigare allmänt tillgänglig mark tas i anspråk. Den omständigheten att en detaljplan berör allmän platsmark innebär inte med automatik att planen är av betydande intresse för allmänheten. Endast i de fall där det står klart att intresset för den allmänna platsen verkligen är betydande från allmänhetens sida ska det vara obligatoriskt att planen handläggs med ett utökat förfarande. Med uttrycket av stor betydelse avses sådana planer som omfattar större områden, planer som reglerar många motstridiga intressen, särskilt känsliga miljöer eller som är av principiellt intresse. Även sådana planer som medför större ekonomiska eller andra åtaganden för kommunen bör hänföras till kategorin av stor betydelse. Likaså bör planer som kan komma att medföra allvarliga risker i förhållande till människors hälsa och säkerhet hänföras till denna kategori. Planer som omfattar eller berör s.k. sevesoverksamheter (jfr lagen [1999:381] om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor) bör alltid anses vara av stor betydelse, men även planer som innefattar mindre allvarliga risker kan ofta anses tillhöra denna kategori. Vid bedömningen av om planen är av stor betydelse bör i första hand beaktas om planen kan antas vara av stor betydelse för andra än berörda sakägare, t.ex. bostadsrättshavare och hyresgäster, inom eller i närheten av planområdet. Den omständigheten att planförslaget kan ha stor betydelse för en enskild sakägare innebär inte nödvändigtvis att planförslaget har stor betydelse från allmän synpunkt på så sätt som avses i paragrafen. Om kommunen avser att överta ett område privatägd mark med äganderätt, t.ex. för att marken ska användas som allmän plats, bör ett sådant övertagande alltid anses vara av stor betydelse. Att t.ex. ett mindre område privatägd mark t.ex. läggs ut som ett ledningsreservat, där fastighetsägaren kommer att behålla äganderätten, bör dock vanligtvis inte medföra att planförslaget anses vara av stor betydelse. Punkt 3 omfattar sådana planer som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Regeringen har i förordningen (1998:905) om miljökonsekvensbeskrivningar, förkortad MKBF, meddelat bestämmelser om huruvida genomförandet av en detaljplan kan antas medföra betydande miljöpåverkan. Enligt 4 § andra stycket MKBF ska genomförandet av en detaljplan antas medföra en betydande miljöpåverkan om kommunen med beaktande av de kriterier som anges i bilaga 4 till förordningen finner att så är fallet. Om planförslaget medger att planområdet får tas i anspråk för en sådan verksamhet eller åtgärd som avses i 4 kap. 34 § andra stycket PBL, ska kommunen vid sin bedömning av om planen medför en betydande miljöpåverkan tillämpa kriterierna i bilaga 2 till MKBF. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. I paragrafen, som är ny, regleras de planer som enbart gäller en verksam- het som har tillståndsprövats eller ska tillståndsprövas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § , eller en åtgärd som har prövats eller ska prövas genom upprättande och fastställande av en vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. I paragrafen hänvisas till de särskilda bestämmelser som reglerar förfarandet för dessa planer. Bestämmelsen motsvarar i sak gällande bestämmelse i 7 § punkterna 2 och 3. Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Paragrafen, som reglerar vilka kommunen ska samråda med i arbetet med att ta fram ett program eller ett förslag till detaljplan, har ändrats på så sätt att ett nytt andra stycke har införts. Samma samrådskrets ska som huvudregel gälla för alla planer och program. Det innebär att den nuvarande särregleringen avseende det enkla planförfarandet tas bort (se gällande 15 §). För sådana planer som avses i 7 a § behålls dock särregleringen i 16 §. I andra stycket har ett nytt undantag från samrådsskyldigheten införts. Enligt detta undantag behöver inte kommunen samråda med bostadsrättshavare, hyresgäster, boende eller organisationer av hyresgäster, om det är uppenbart att förslaget saknar betydelse för dem. Möjligheten för kommunen att avstå från samråd gäller för såväl en som flera av de uppräknade intressenterna. Med uttrycket uppenbart saknar betydelse avses att frågan verkligen ska vara ovidkommande för dessa. Planändringar som enbart avser förlängning av genomförandetiden eller enbart bekräftar rådande förhållanden är exempel på sådana frågor som vanligtvis saknar betydelse för de boende. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.3. I paragrafen, som är ny, regleras i vilka fall som kommunen ska kungöra ett förslag till detaljplan. Om planförslaget är ett sådant förslag som avses i 7 §, ska kommunen enligt första stycket kungöra förslaget och samråda om det som ska vara minst (samrådstid). Innehållet i första stycket motsvarar i sak gällande bestämmelser i 18 § första stycket. Samrådskretsen regleras i 11 §. Av 11 § tredje stycket följer att för samråd enligt 11 § första stycket 2–4 är det tillräckligt att kommunen ger tillfälle till samråd. I andra stycket finns en hänvisning till 18 a § som innehåller särskilda bestämmelser om kungörelse av planförslag som avser planer som enbart gäller en verksamhet som har tillståndsprövats eller ska tillståndsprövas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § , eller en åtgärd som har prövats eller ska prövas genom upprättande och fastställande av en vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1 och 6.1.2. I paragrafen, som är ny, regleras hur kungörelse ska ske och vad den ska innehålla. Innehållet i paragrafen motsvarar i sak gällande bestämmelser i 19 § första och andra styckena, förutom vad avser första stycket 7 som är relevant först . Också punkten 3 i gällande lydelse 2013/14:126 av 19 § första stycket utgår på grund av upphävandet av de s.k. exploatörsbestämmelserna (6 kap. 3–10 och 12 §§). Övervägandena finns i avsnitt 6.1.2. I paragrafen, som är ny, regleras kommunens skyldighet att hålla plan- förslaget och underlaget tillgängligt . Innehållet i paragrafen motsvarar i sak gällande bestämmelser i 21 § Övervägandena finns i avsnitt 6.1.2. I paragrafen regleras vad kommunen ska redovisa under ett samråd. På motsvarande sätt som enligt dagens normala planförfarande ska kommunen enligt första stycket redovisa förslaget, skälen för förslaget och det planeringsunderlag som har betydelse. kompletterats med en skyldighet för kommunen att redovisa hur kommu- nen avser att handlägga planförslaget, dvs. om kommunen avser att hand- lägga ärendet enligt det s.k. standardförfarandet eller det s.k. utökade Detta innebär att till skillnad från gällande rätt ställs samma krav på vilket underlag som ska redovisas oavsett vilket planförfarande Kommunen får dock låta bli att redovisa skälen för plan- förslaget, planeringsunderlaget eller bådadera om det är uppenbart att det inte skulle tillföra ärendet något, t.ex. om planärendet endast innebär en förlängning av genomförandetiden eller om planen ska upphävas för att den är aktuell. Andra stycket motsvarar sista meningen i gällande lydelse av paragra- I tredje stycket har en ny bestämmelse införts om att kommunen – i fall kommunen avser att ingå exploateringsavtal – även ska redovisa dessa avtals huvudsakliga innehåll och konsekvenserna av att planen helt eller delvis genomförs med stöd av ett eller flera sådana avtal. munen under samrådet ska redovisa enligt denna nya bestämmelse över- ensstämmer med det som enligt tillägget i 4 kap. 33 § tredje stycket ska framgå av planbeskrivningen. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.5 och 7.4.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om skyldigheter under Det nya andra stycket motsvarar dels i sak innehållet i nu- varande punkten 2, dels har det införts en ny bestämmelse om att länssty- relsen också i övrigt ska ge råd om tillämpningen av lagen, om det behövs från allmän synpunkt. Paragrafen har utformats i enlighet med Övervägandena finns i avsnitt 6.6. Innehållet i paragrafen är nytt. Paragrafen innehåller bestämmelser om lantmäterimyndighetens uppgifter under samrådet. Under ett samråd om en detaljplan ska lantmäterimyndigheten särskilt verka för att ett förslag till detaljplan är förenligt med bestämmelserna i 4 kap. 7, 18 och 18 a §§ samt 33 § första stycket 3 och tredje stycket, dvs. bestämmelserna om huvudmannaskap, fastighetsindelning och planbeskrivning. ska vidare ge råd om tillämpningen av 6 kap. 40–42 §§, dvs. bestämmelserna om exploateringsavtal. Den särreglering för det enkla planförfarandet som finns i den gällande paragrafen har tagits bort. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen, som innehåller en särreglering av planförfarandet för planer som avses i 7 a §, har följdändrats med anledning av förändringarna av kungörelseförfarandet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen innehåller bestämmelser om samrådsredogörelsen. Första stycket har ändrats med anledning av att det nya standardförfarandet i princip överensstämmer med det enkla planförfarandet enligt tidigare gällande bestämmelser. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Liksom tidigare är huvudregeln att de synpunkter som kommer in under samrådet ska redovisas i en samrådsredogörelse. Detta gäller de planförslag som ska handläggas i enlighet med det utökade förfarandet enligt 7 §, dvs. om detaljplanen inte är förenlig med översiktsplanen eller granskningsyttrande, är av betydande intresse för allmänheten eller i övrigt av stor betydelse, eller kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. För merparten av alla planförslag kommer det dock att vara tillräckligt att redovisningen görs i granskningsutlåtandet enligt 23 §. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.4. Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse om att kommunen efter ett samråd i en underrättelse ska informera om sitt planförslag och låta det granskas (granskningstid). Om de som kommunen har samrått med enligt 11 § har godkänt planförslaget, behöver underrättelse inte lämnas. Av det följer att någon granskning inte heller blir aktuell. Bestämmelsens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Enligt paragrafens andra stycke ska granskningstiden vara minst , men den får göras kortare, om alla berörda är överens om det. Med uttrycket alla berörda avses samma krets som kommunen enligt 20 § ska skicka ett meddelande eller vissa handlingar till. Hur underrättelse och granskning ska gå till regleras närmare i 19–21 §§. Förfarandet ersätter det nuvarande kungörelseförfarandet. Om planförslaget är ett sådant som avses i 7 § ska granskningstiden vara minst . I tredje stycket regleras skyldigheten att kungöra ett planförslag, om kommunen efter ett samråd bedömer att förslaget är ett sådant som avses i 7 §. Kungörelse ska i en sådan situation göras antingen om planförslaget inte har kungjorts eller om planförslaget har ändrats väsentligt. Bestämmelsen om kungörelse i 11 b § ska tillämpas även när kungörelse sker i detta stadium av planprocessen. Vid tillämpningen av 11 b § 2013/14:126 ska i sådant fall det som anges i punkterna 4 och 5 om samrådstid i stället avse granskningstid. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.4. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om kungörelse av plan- förslag enligt 7 a §, dvs. planförslag som avser planer som enbart gäller en verksamhet som har tillståndsprövats eller ska tillståndsprövas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 9 kap. 6 § , eller en åtgärd som har prövats eller ska prövas genom upprättande och fast- ställande av en vägplan enligt väglagen (1971:948) eller en järnvägsplan enligt lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. ska således kungöras under granskningsskedet, vilket motsvarar det som gäller och framgår av nuvarande lydelse av 18 § första stycket. Eftersom huvudregeln enligt det nya s.k. standardförfarandet är att kun- görelse ska ske redan i samrådsskedet, hänvisas i paragrafen till 11 b §. Det som sägs i 11 b § 4 och 5 om samrådstid ska dock i sådant fall i stället avse granskningstid. Andra stycket motsvarar i sak gällande bestämmelse i 19 § tredje Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Lagrådet. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.1. Paragrafen innehåller närmare bestämmelser om hur en underrättelse enligt 18 § ska göras. Innehållet i underrättelsen motsvarar det som enligt gällande bestämmelser ska framgå av en kungörelse, förutom punkten 3 som utgår till följd av upphävandet av de s.k. exploatörsbestämmelserna (6 kap. 3–10 och 12 §§) med en omnumrering av punkterna 3–6 som Övervägandena finns i avsnitt 6.1.4. Paragrafen innehåller bestämmelser som kompletterar bestämmelserna i 18 och 19 §§ om underrättelsen. Senast den dag då underrättelsen anslås på kommunens anslagstavla, ska kommunen skicka ett meddelande om innehållet i underrättelsen till de kända sakägarna, de kända organi- sationer av hyresgäster som har avtal om förhandlingsordning för en berörd fastighet eller, om någon förhandlingsordning inte gäller, som är anslutna till en riksorganisation inom vars verksamhetsområde en berörd fastighet är belägen samt de myndigheter, sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget. lämnat skriftliga synpunkter på förslaget under samrådet bör anses ha ett väsentligt intresse i saken. Vidare ska kommunen skicka förslaget och samrådsredogörelsen till , lantmäterimyndigheten och berör- Förutom att kungörelsen har ersatts med en underrättelse och tillägget av lantmäterimyndigheten i punkt 2 motsvarar bestämmel- serna de gällande bestämmelser om meddelande m.m. i samband med en Paragrafens utformning har justerats efter synpunkter från Övervägandena finns i avsnitt 6.1.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om kommunens skyldighet att hålla planförslaget och underlaget för förslaget tillgängligt . Paragrafens andra stycke, som innehåller en särreglering av planförfarandet för planer som avses i 7 a §, har följdändrats med anledning av förändringarna av kungörelseförfarandet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om lantmäterimyndighetens yttrande . ska lantmäterimyndigheten yttra sig över planförslaget, om myndigheten bedömer att förslaget inte är förenligt med bestämmelserna i 4 kap. 7, 18 och 18 a §§ samt 33 § första stycket 3 och tredje stycket, dvs. bestämmelserna om huvudmannaskap, fastighetsindelning och planbeskrivning. Det som myndigheten ska yttra sig över överensstämmer med det som myndigheten särskilt ska verka för under samrådet (15 § 1). Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om kommunens granskningsutlåtande. Paragrafens andra stycke, som innehåller en särreglering av planförfarandet för planer som avses i 7 a §, har följdändrats med anledning av förändringarna av kungörelseförfarandet. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om kungörelse och granskning av planförslag som har ändrats väsentligt efter granskningstiden, har justerats till följd av förändringarna av kungörelseförfarandet. Planförslaget ska kungöras i detta skede om kommunen bedömer att det är ett sådant förslag som omfattas av det s.k. utökade planförfarandet (se 7 §) och det inte har kungjorts tidigare. Det som sägs om samrådstid i 11 b § 4 och 5 ska dock då i stället avse granskningstid. Övervägandena finns i avsnitt 6.1.4. Paragrafen innehåller en bestämmelse om möjlighet för kommunfullmäktige att delegera antagande av detaljplan till kommunstyrelsen eller . Bestämmelsen har ändrats på så sätt att samma uttryck används som i 3 kap. 9 § kommunallagen (1991:900) och avsikten är att bestämmelsen på så sätt också ska ge uttryck för de principer som ligger till grund för nämnda bestämmelse i kommunallagen. Antagandet av en detaljplan får således delegeras från kommunfullmäktige till kommunstyrelsen eller under förutsättning att planen inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Med planförslag som är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt avses sådana planförslag som ska handläggas enligt det förfarande som regleras i 7 § (det utökade förfarandet), dvs. planförslag som inte är förenliga med översiktsplanen eller granskningsyttrande över denna, 2013/14:126 är av betydande intresse för allmänheten eller i övrigt av stor betydelse, eller kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Lagrådet har efterlyst en tydligare reglering alternativt en förklaring i författningskommentaren avseende huruvida samtliga planer som omfattas av 7 § enbart ska kunna beslutas av kommunfullmäktige. Vilka planer som avses i paragrafen kan förtydligas enligt följande. Undantagsvis kan även en detaljplan som omfattas av kriterierna för det utökade förfarandet vara av sådan karaktär att planen inte är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Så kan vara fallet om detaljplanen har ett tydligt stöd i ett detaljplaneprogram som kommunfullmäktige har antagit. Det kan även vara fråga om att detaljplanen i någon begränsad del inte är förenlig med översiktsplanen, men där detaljplanens allmänna inriktning ändå har ett tydligt stöd i översiktsplanen. Kommunfullmäktiges möjlighet att delegera rätten att anta detaljplaner gäller enbart i förhållande till kommunstyrelsen och . Den rätten kan således inte delegeras vidare (se t.ex. regeringens beslut M 2003/2391/F/P där planen hade antagits av lov- och tillsynsutskottet i kommunen).