prop · H20345 · 2014-12-19 00:00:00 — Detsamma bör gälla i fråga om en elev som har gått i svensk skola och som efter bosättning utomlands har återvänt för att återuppta sin skolgång i , om det finns behov av att bedöma hans eller hennes kunskaper. När det gäller en elev som har varit bosatt utomlands och som har påbörjat sin utbildning här senast vid höstterminens start det kalenderår då han eller hon fyller bör, om det finns behov av att göra en bedömning av hans eller hennes kunskaper, en sådan bedömning göras senast från det att han eller hon har tagits emot inom skolväsendet i eller någon motsvarande skolform. Skolinspektionen har undrat var eleverna ska befinna sig kartläggningen sker. Flera remissinstanser har vidare poängterat att eleverna bör få möjlighet till undervisning även . Regeringen anser att rektorn ska ges fortsatt möjlighet att välja en lämplig placering av eleven fram till dess att eleven fått sin tillhörighet i en ordinarie undervisningsgrupp . Det kan vara i en förberedelseklass eller i någon annan form av undervisningsgrupp. Eftersom den inledande bedömningen förutsätts vara förhållandevis begränsad bör det finnas utrymme att även ge eleven undervisning i skolan. Hur undervisningen ska organiseras innan en bedömning av elevens kunskaper gjorts och innan beslut fattats om placering i årskurs och undervisningsgrupp får rektorn avgöra. Föreskrifter om underlaget för bedömningen Förslaget om en bedömning av nyanlända elevers kunskaper ställer krav på ett kartläggnings- och handledningsmaterial för att stödja en väl underbyggd och rättssäker tillämpning. Regeringen bedömer att ett väl 2014/15:45 utvecklat material med tydliga riktlinjer skulle ge skolorna ett bra stöd i arbetet med planeringen av undervisningen. Kartläggningsmaterialet ska vara nationellt för att främja rättssäkerhet och likabehandling och regeringen delar därför inte kommuns åsikt att det bör vara upp till kommunen eller skolorna att välja hur en kartläggning av elevernas kunskapsutveckling ska gå till. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, bör därför få meddela föreskrifter om underlaget för bedömningen. Skolan kan sedan välja att komplettera det nationella bedömningsunderlaget med ytterligare material eller metoder. har av regeringen fått i uppdrag att ta fram och sprida ett nationellt kartläggningsmaterial (U2013/1102/S). Vissa remissinstanser, bl.a. , anser att såväl elev som vårdnadshavare eller deras ställföreträdare bör få insyn och inflytande och vara delaktiga vid bedömningen av elevens kunskaper samt att det är viktigt att skolan kommunicerar bedömningsunderlaget med dem som är parter i ärendet, dvs. eleven och hans eller hennes vårdnadshavare eller annan ställföreträdare. Som nämnts ovan föreslås bedömningen av en elevs kunskaper utgöra underlag för beslut om vilken årskurs och undervisningsgrupp eleven ska placeras i, hur undervisningen i de olika ämnena ska planeras och hur tiden mellan de olika ämnena ska fördelas. Bedömningen av elevens kunskaper kommer således att ha direkt betydelse för hur och i vilka former utbildningen ska bedrivas. Det ligger i sakens natur att den personal som ska utföra bedömningen av en elevs kunskaper för en fortlöpande kommunikation med eleven under bedömningsförfarandet och att även vårdnadshavaren informeras. Av läroplanerna för samtliga fyra berörda skolformer framgår att alla som arbetar i skolan ska samarbeta med elevernas vårdnadshavare så att man tillsammans kan utveckla innehåll och verksamhet (avsnitt 2.4 i respektive läroplan). Vidare stadgar skollagen att i all verksamhet enligt lagen ska så långt som möjligt inställningen hos elever klarläggas (1 kap. 10 §). Regeringen anser att dessa regler är tillräckliga när det gäller sådana bedömningar som behandlas i detta avsnitt. En sådan bedömning av en elevs kunskaper utgör inte myndighetsutövning. Som regeringen utvecklar i avsnitt 6.2 kan dock bedömningen följas av beslut som utgör myndighetsutövning. Vilka ytterligare bestämmelser om insyn och inflytande som gäller vid myndighetsutövning redovisas i avsnitt 6.2. 6.2Placering i årskurs och undervisningsgrupp Regeringens förslag: Rektorn ska senast från det att en nyanländ elev har tagits emot inom skolväsendet i någon av skolformerna , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan besluta om placering i en årskurs och i en undervisningsgrupp. Eleven ska placeras i en årskurs som är lämplig med hänsyn till elevens ålder, förkunskaper och personliga förhållanden i övrigt. skolenhet där elevens kunskaper har bedömts inte anordnar den årskurs som eleven ska placeras i, får eleven omplaceras till en annan skolenhet. Motsvarande ska gälla i fråga om en elev som efter skolgång i har bott utomlands för att därefter återvända till för att återuppta sin skolgång här och vars kunskaper har bedömts. Beslut om årskursplacering och placering i undervisningsgrupp ska i fråga om en sådan elev fattas från det att eleven på nytt har tagits emot i skolväsendet inom någon av skolformerna , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan. När det gäller en elev som har varit bosatt utomlands och som har påbörjat sin utbildning här i landet senast vid höstterminens start det kalenderår då han eller hon fyller , och vars kunskaper har bedömts, ska beslut om i vilken undervisningsgrupp eleven ska placeras fattas från det att eleven har tagits emot i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås dock en uttrycklig bestämmelse att elevens vårdnadshavare ska få tillfälle att yttra sig innan rektorn fattar beslut om placering i årskurs. Promemorians förslag omfattar inte elever som har varit bosatta utomlands och som har påbörjat sin utbildning här i landet senast vid skolpliktens inträde. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget i huvudsak eller har inga invändningar mot det, däribland , samt , . , , och kommun. anser att årskursplaceringen i första hand ska ske utifrån barnets bästa och att lagtexten ska specificera att rektorn ska fatta beslut utifrån kartläggningen av elevens kunskaper. Några instanser betonar att det bör tas stor hänsyn till ålder och sociala faktorer vid årskursplacering, däribland , som anser att det finns en risk att nyanlända elever slentrianmässigt placeras i en lägre årskurs, vilket får konsekvenser såväl socialt som kunskapsmässigt. Flera kommuner, t.ex. och , anser att åldern är viktigare när det gäller att avgöra i vilken årskurs den nyanlände ska gå i än dennes förkunskaper. anser att kartläggningen inte ska anta formen av ett gesällprov och att resultatet därför ska frikopplas från årskursplaceringen. och anser att eleverna ska vara delaktiga i beslutet om placering i årskurs. Skolinspektionen, kommun och Rädda barnen anser att eleven ska få yttra sig angående placering i årskurs före rektorns beslut. föreslår att vårdnadshavare inte bara ska få yttra sig, utan måste ge sitt samtycke till årskursplaceringen. Flyktinggruppernas riksråd efterlyser en tydligare skrivning om skolans skyldighet att arbeta för vårdnadshavarens (och elevens) delaktighet. När det gäller tidsgränsen anser och Bodens kommun att den är för kort och att den är för lång. Skälen för regeringens förslag: Möjlighet att snabbt få följa undervisningen i samtliga ämnen och att integreras med övriga elever är en förutsättning för att nyanlända elever ska nå goda resultat i skolan. tidigt har olika utvärderingar, däribland Utbildning för nyanlända elever – rätten till en god utbildning i en trygg miljö (Skolinspektionen 2009), visat att det i vissa fall tar alltför innan nyanlända elever får en grupptillhörighet som är knuten till den ordinarie undervisningen. I nu gällande skollag föreskrivs inte som i den tidigare gällande regle- ringen att eleverna ska organiseras i klasser. Det går visserligen att ut- läsa, bl.a. i de paragrafer som reglerar särskilt stöd och trygghet och studiero, att skollagen förutsätter att eleven har en tillhörighet i en undervisningsgrupp (3 kap. 11 § och 5 kap. 12 §). mening är det dock viktigt för de nyanlända elevernas integration att det tydligt framgår av skolförfattningarna att dessa elever ska ha en tillhörighet i en undervisningsgrupp. Elever som påbörjar utbildningen senare än när skolgången i normalt startar kan sakna tidigare skolgång eller ha en utbildnings- bakgrund med stora brister. Det är därför inte alltid lämpligt att låta dessa elever börja sin utbildning i en årskurs som motsvarar deras ålder. stället bör en individuell prövning göras. Om bedömningen av elevens kunskaper visar att elevens behov bättre skulle kunna tillgodoses i någon annan årskurs än vad elevens ålder motiverar finns det skäl för att låta honom eller henne börja där. Enligt regeringens uppfattning bör därför en prövning av årskursplacering göras och mynna ut i ett beslut om placering i en årskurs efter det att bedömningen av elevens kunskaper Remissinstanserna har haft olika uppfattningar om vilka faktorer som ska vara avgörande för en placering av en elev. uppfattning är det inte enbart elevens kunskapsnivå som bör vara avgörande för placeringen. Elevens möjligheter till integration och kontakter med jämnåriga bör också beaktas. Det innebär att det faktum att en elev är nyanländ och inte ligger på samma kunskapsmässiga nivå som jämnåriga elever aldrig kan utgöra ett tillräckligt skäl till att eleven slentrianmässigt placeras i en årskurs under den som eleven normalt till- hör enligt sin ålder. Sociala faktorer måste också vägas in. menar dock att det, i de fall en individuell bedömning resulterar i att det vore fördelaktigt både socialt och kunskapsmässigt för eleven att placeras i en annan årskurs än vad elevens ålder motsvarar, bör vara möjligt för rektorn att besluta om en sådan placering. Eftersom det är viktigt att eleven skyndsamt får en placering anser regeringen att beslutet ska fattas bör rektorn få en rimlig tid på sig att bedöma den Regeringen delar alltså den bedömning som gjorts i promemorian att beslutet ska fattas senast från elevens ankomst till skolan. I samband med att eleven placeras i en årskurs ska han eller hon också placeras i en undervisningsgrupp. Skolinspektionen har undrat var eleverna ska befinna sig och hur even- tuella placeringar ska ses juridiskt som kart- läggningen av elevens kunskaper sker. Det kan inte uteslutas att det uppkommer en situation där eleven efter en bedömning av hans eller hennes kunskaper bedöms behöva gå i en årskurs som inte anordnas vid den skolenhet där bedömningen gjorts. I princip har elever i och motsvarande skolformer rätt att fullfölja sin skolgång i den skolenhet där de tagits emot. Elever i grundskola eller grundsärskola med en kommun som huvudman har som huvudregel rätt att gå kvar vid den skolenhet där de placerats (10 kap. 31 § och 11 kap. 30 §). Kommunen får omplacera eleven till en annan skolenhet endast om den ursprungliga placeringen medför betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommunen eller om det är nödvändigt med hänsyn till övriga elevers trygghet och studiero (10 kap. 30 § andra stycket och 11 kap. 29 § andra stycket). Det förhållandet att den årskurs där en nyanländ elev ska gå inte anordnas vid den skolenhet där eleven först tagits emot torde i och för sig utgöra tillräcklig grund för kommunen att omplacera eleven till en annan skolenhet. Sådana beslut får emellertid enligt praxis inte fattas på delegation från den ansvariga nämnden. Vidare får sådana beslut överklagas till . En process enligt vanliga regler skulle riskera att dra ut vilket det är angeläget att undvika eftersom eleven så snabbt som möjligt bör integreras i en ordinarie elevgrupp. Regeringen anser därför att det bör klargöras i skollagen att om den skolenhet där elevens kunskaper har bedömts inte anordnar den årskurs som eleven ska placeras i, får eleven omplaceras till en annan skolenhet. För elever i fristående skolor finns inte någon motsvarande regel om rätt att gå kvar. De fristående skolorna ska i mån av plats vara öppna för alla elever som har rätt till utbildning i den aktuella skolformen, men de får begränsa sig till vissa årskurser. Det är inte möjligt att överklaga ett beslut av huvudmannen för en fristående skola att inte ge en elev fortsatt utbildning. Mot denna bakgrund anser regeringen att någon särreglering inte behövs när det gäller motsvarande situation i fristående skolor. Den bestämmelse som föreslås ska bara gälla när en elev tas emot inom det svenska skolväsendet. Om en nyanländ elev skulle byta skola måste eleven givetvis även då placeras i årskurs och undervisningsgrupp. Utgångspunkten är då att placeringsbeslutet från den tidigare skolan ska vara vägledande. Men det kan tänkas förekomma fall när det finns skäl att placera eleven i en annan årskurs. Den situationen måste dock bedömas på samma sätt som gäller när elever i allmänhet byter skola. Flera remissinstanser har angett att de anser att eleverna bör ges inflytande innan ett beslut om placering fattas. I avsnitt 6.1 redovisas de bestämmelser om elevers och vårdnadshavares inflytande som i allmänhet enligt skollag och läroplaner gäller vid åtgärder som berör elevernas utbildning. Om ett beslut om en elev utgör myndighetsutövning följer dessutom av 29 kap. 10 § skollagen att en kommun eller en huvudman för en fristående skola i sådana ärenden ska tillämpa bl.a. 17 § förvaltningslagen (1986:223). Denna bestämmelse stadgar att ärendet inte får avgöras utan att den enskilde har underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över uppgifter som har tillförts ärendet genom någon annan än henne eller honom själv. Beslut om placering i årskurs måste, med hänsyn till beslutets konsekvenser för eleven, anses utgöra myndighetsutövning, varför förvaltningslagens bestämmelser blir tillämpliga utöver de regler som finns i skollagstiftningen. Det behövs därför inte någon särskild bestämmelse om skyldighet att ge elevens 2014/15:45 vårdnadshavare tillfälle att yttra sig i dessa situationer. Regeringen anser således att befintliga bestämmelser om elevers och vårdnadshavares inflytande är tillräckliga. Innan rektorn fattar beslut om placering i årskurs bör vårdnadshavarna få information om betydelsen av val av årskurs. Vårdnadshavarna bör i detta sammanhang också ges information om rektorns övriga planering för den nyanlända elevens skolgång, exempelvis placering i förberedelseklass eller prioriterad timplan (se avsnitt 7). En god information till den nyanlända elevens vårdnadshavare kan bidra till ökade möjligheter för vårdnadshavarna att stödja eleven i skolarbetet vilket i sin tur ökar möjligheten för eleven att nå kunskapskraven. Regeringen instämmer inte i universitets uppfattning att vårdnadshavarna ska ge samtycke till placeringen eftersom detta skulle fördröja och möjligen också i vissa fall förhindra ett beslut. Regeringens bedömning: Det bör finnas möjlighet att under en begränsad tid omfördela undervisningstiden mellan olika ämnen till förmån för undervisning i svenska eller svenska som andraspråk för elever som saknar tillräckliga kunskaper i svenska för att kunna följa och tillgodogöra sig den ordinarie undervisningen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Enligt promemorian ska beslut om prioriterad timplan endast fattas för elever som definierats som nyanlända. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker förslaget i huvudsak eller har inte haft något att invända mot det, däribland , Specialpedagogiska skolmyndig- heten (SPSM) och . anser att det är viktigt att ett beslut om priori- terad timplan inte får innebära minskade möjligheter för eleven att nå kunskapskraven i samtliga ämnen och föreslår att ett tillägg med detta innehåll görs i den föreslagna bestämmelsen i skolförordningen. Länsstyrelserna i och i anser att även andra ämnen, förutom svenska, kan behöva prioriteras och att kan vara något med prioriterad timplan. i förslaget om begreppet prioriterad timplan och regelverket kring detta, men anser att prioriterad timplan ska vara en åtgärd inom ramen för åtgärdsprogrammet, som ingår i det nuvarande regelverket. riksförbund är positivt till förslaget, men anser att det i vissa situationer också måste finnas utrymme för flexibilitet och anpassningar utifrån olika elevers behov och förutsättningar att tillgodogöra sig undervisning. välkomnar förslaget men menar att ett tematiskt ämnesövergripande arbetssätt gynnar denna elevgrupp i högre grad än en Några remissinstanser, däribland kommun och , föredrar ett språkutvecklande arbetssätt i alla ämnen. och kommun anser att det till viss del är oklart vad som avses med omfördelningen av undervisningstiden i ett eller flera ämnen och vad detta betyder för undervisningen i de båda Prop. 2014/15:45 svenskämnena svenska och svenska som andraspråk. kommun anser bl.a. att förslaget medför en risk för att andra ämnen nedprioriteras till förmån för svenskundervisning inom ämnet svenska eller svenska som andraspråk. Kommunen anför att språkinlär- ningen sker i alla ämnen och dessutom gynnar elevernas ämneskunskaper och påpekar att ett alternativ till prioriterad timplan är att utöka under- kommuner och Landsting (SKL) anser att ett flexibelt synsätt på utbildning gynnar alla elever och är därför positivt till förslaget om SKL anser dock att man bör problematisera synen att det endast är inom ämnet svenska eller svenska som andra språk som inlärning och utveckling av språket sker. Språkinläring sker i alla ämnen och gynnar dessutom elevens övriga ämneskunskaper. SKL anser att det verkar vara orimligt att ha en prioriterad timplan med krav på att nå alla kunskapskrav i övriga ämnen och att det vore önskvärt att det förtydligas hur förslagen om prioriterad timplan och garanterad undervisningstid ska fungera tillsammans. Förvaltningsrätten i noterar att syftet med insatserna priori- terad timplan respektive förberedelseklass sammanfaller till viss del. anser att det, utifrån paragrafernas ordalydelse, framstår som oklart hur valet mellan insatserna ska göras. anser att förslaget kräver en revidering av timplan så att undervisningstid för varje ämne anges per kommun ställer sig tveksam till förslaget då man anser att en bortprioritering av andra ämnen till förmån för svenskämnet skulle medföra att eleven tappar kunskap i de ämnen som bortprioriterats. Statskontoret avstyrker förslaget då man anser att förslaget inte är Skälen för regeringens bedömning I skollagen anges vilka ämnen och, i förekommande fall, vilka ämnes- områden, undervisningen ska omfatta. Hur många timmar som under- visningen ska omfatta i varje ämne framgår av den s.k. timplanen. del är timplanen intagen som bilaga 1 till skollagen. det gäller grundsärskolan, specialskolan och sameskolan är timplanen reglerad på förordningsnivå (bilaga 1–3 till skolförordningen [2011:185]). Skollagen innehåller bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undervisningstid utöver den i skollagen garanterade undervisningstiden. Skollagen innehåller också bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. avvikelser från timplanen (10 kap. 6 §). huvudmannen, när det gäller , besluta om ytterligare under- visningstid utöver den garanterade undervisningstiden (9 kap. 3 § andra Huvudmannen beslutar vidare om fördelning mellan års- kurserna av undervisningstiden (9 kap. 4 §). gäller med vissa undantag för de andra obligatoriska skolformerna (11 kap. 9 §, 12 kap. 6 § och 13 kap. 6 § skollagen samt 10 kap. 2 och 3 §§ och 12 kap. 2 och 3 §§ skolförordningen). Det ligger i skolans uppdrag att organisera undervisningen för ny- anlända elever så att de ges förutsättningar att utveckla kunskaper i alla skolans ämnen som de inhämtar det svenska språket. tillgodose detta behov kan vara att ge eleven studiehandledning på modersmålet, ett annat kan vara att använda sig av ett språk- och kunskapsutvecklande arbetssätt i undervisningen. bedömningen att elevens behov bäst skulle tillgodoses genom att man till viss del prioriterar undervisning i ämnena svenska eller svenska som De möjligheter till avsteg från timplanen för en enskild elev som finns regleras i bestämmelserna om anpassad studiegång som ges inom ramen för särskilt stöd (3 kap. 12 §). Dessa bestämmelser innebär att avvikelser kan göras, inte bara från timplanen och de ämnen som gäller för utbildningen, utan även från de mål som gäller för utbildningen. finns ingen begränsning för hur som anpassad studiegång kan gälla för en elev. En åtgärd om anpassad studiegång innebär därmed ofta att elevens möjligheter att nå kunskapskraven i samtliga ämnen Skolinspektionens granskningar har dessutom visat att det förekommer att skolor tillämpar anpassad studiegång för nyanlända elever utan att beakta de bestämmelser som gäller för särskilt stöd. innebär att elevers rätt till utbildning begränsas utan att det alltid finns stöd i en utredning och utan att ett åtgärdsprogram har upprättats. En möjlighet till prioriterad timplan bör införas Det kan tyckas självklart att en elev, som inte har några kunskaper i det svenska språket, i svensk skola kan behöva fokusera på att utveckla sina språkkunskaper. Eftersom de nuvarande reglerna om anpassad studiegång inte helt tillgodoser behovet av något mer flexibla regler för nyanlända elever bör det finnas möjligheter till att göra ytterli- gare avsteg från timplanen i enskilda fall. annars att gå miste om undervisning i andra ämnen under en alltför lång Det bör därför införas bestämmelser i skolförordningen som gör det möjligt att omfördela tiden mellan olika ämnen (prioriterad timplan) för en nyanländ elev om detta bedöms öka elevens förutsättningar att så snart som möjligt kunna följa och tillgodogöra sig undervisningen i andra Detta bör dock bara kunna ske med vissa begränsningar. bör endast få omfördelas till ämnet svenska eller svenska som andraspråk och en elev bör få ha en sådan prioriterad timplan i högst . bör vara att eleven genom ökade svenskkunskaper snabbt ska kunna tillgodogöra sig den ordinarie undervisningen i övriga ämnen. om prioriterad timplan bör fattas individuellt utifrån den enskilda elevens behov och genomföras så att möjligheterna för eleven att nå kunskapskraven i övriga ämnen inte försvåras. Vid beslut om prioriterad timplan bör således, till skillnad från när det är fråga om anpassad studiegång, avvikelser från de ämnen och mål som gäller för utbild- ningen inte få göras. Flera remissinstanser befarar att elevens möjligheter att uppnå kunskapskraven i andra ämnen kan bli lidande om undervisningstiden genom en prioriterad timplan omfördelas till svenska eller svenska som andraspråk. Det kan tyckas motsägelsefullt att eleven vid beslut om prioriterad timplan förväntas uppnå kunskapskraven även i ämnen som eleven inte kommer att få undervisning i. kommun har framfört att ett alternativ till prioriterad timplan är att utöka undervisningstiden. Regeringen anser att det ena alternativet inte utesluter det andra. En elev kan inledningsvis ha ett behov av fler timmar undervisning i svenska eller svenska som andraspråk och kan bedömas ha förutsättningar att därefter hinna i kapp i de andra ämnena. I sådana fall kan en prioriterad timplan tillämpas. I andra fall kanske det görs bedömningen att en prioriterad timplan måste kombineras med utökad undervisningstid för att eleven ska ha förutsättningar att nå de kunskapskrav som minst ska uppnås. Ett annat alternativ, som inte innebär att man använder sig av prioriterad timplan, är att det utöver undervisning enligt ordinarie timplan ges extra undervisning i svenska.