prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Vidare ska bestämmelser tas in i samma lag om att en ändrad omständighet med avseende på ett sådant konto ska anses vara en ändrad omständighet också med avseende på övriga sådana konton och att dokumentation som har inhämtats för ett sådant konto får användas som dokumentation för övriga sådana konton. Bestämmelser ska även tas in om att konton som innehas av enheter och som öppnats mellan och får behandlas som befintliga konton vid det rapporteringsskyldiga finansiella institutets granskning. Därutöver ska det tas in en generell bestämmelse om att reglerna som gäller för granskning av nya konton får tillämpas vid granskningen av befintliga konton. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens Promemorian innehåller inte förslag om att konton som innehas av enheter och som öppnats mellan och 2015 får behandlas som befintliga konton och att reglerna som gäller för granskning av nya konton generellt får tillämpas vid granskningen av Remissinstanserna: anför att konton som innehas av enheter och som öppnats mellan och den bör få behandlas som befintliga konton och hänvisar i detta avseende till den amerikanska federala skattemyndighetens meddelande med beteckningen notice 2014-33. Föreningen anför även att befintliga konton generellt bör få behandlas som om de var nya konton Till Svenska Bankföreningens yttrande har Skälen för regeringens förslag: Begreppet redan existerande konto, som i IDKL benämns befintligt konto, definieras i avsnitt VI.B 5 i bilaga I till . I artikel 4.7 i anges att vid genomförande av avtalet, i stället för definitionerna i avtalet eller bilagorna, får använda, eller tillåta svenska finansiella institut att använda, motsvarande definition i de relevanta amerikanska författningarna U.S. Treasury Regulations, om det inte motverkar avtalets syften. I §1.1471-1(b)(95) i de relevanta amerikanska författningarna U.S. Treasury Regulations definieras begreppet redan existerande konto som ett redan existerande konto som är en redan existerande förpliktelse. Av §1.1471-1(b)(98)(i) framgår att en redan existerande förpliktelse också innefattar en förpliktelse som innehas av en kontohavare, oavsett vilket datum förpliktelsen uppstod, om A) kontohavaren också har ett konto som är en redan existerande förpliktelse på grund av att den uppstod före hos det finansiella institutet eller hos en annan enhet i samma utvidgade företagsgrupp, B) det finansiella institutet behandlar båda dessa förpliktelser och alla andra redan befintliga förpliktelser som innehas av kontohavaren som konsoliderade förpliktelser och C) det finansiella institutet vid vidtagande av åtgärder mot penningtvätt avseende ett sådant konto är tillåten att förlita sig på de åtgärder mot penningtvätt som vidtagits avseende den förpliktelse som uppstod före . Att kontona behandlas som konsoliderade förpliktelser innebär också att den dokumentation som har inhämtats med avseende på ett av kontona får användas som dokumentation för övriga konsoliderade konton vid tillämpning av bestämmelserna om åtgärder för kundkännedom. Om en förändrad omständighet framkommer med avseende på ett av de konsoliderade kontona måste det finansiella institutet betrakta den nya omständigheten som en förändrad omständighet även för övriga konsoliderade konton. Denna möjlighet att behandla ett nytt konto som öppnas av en person som är kund hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet har framhållits som mycket viktig av både svenska och utländska finansiella institut. Utan denna möjlighet måste det finansiella institutet nämligen som huvudregel inhämta ett intygande från en befintlig kund varje gång denna öppnar ett nytt konto. Det har framhållits att en förändring av en investering i finansiella tillgångar ofta innebär att ett eller flera nya konton måste öppnas och att ett krav på att inhämta ett intygande i varje sådant fall skulle kunna försvåra för en kontohavare att i rätt tid vidta ekonomiskt riktiga åtgärder. I vissa fall framstår det också som onödigt administrativt betungande att inhämta ett nytt intygande för varje nytt konto. Att grunda en bestämmelse i svensk rätt på en definition som finns i amerikansk lagstiftning är dock inte okomplicerat, eftersom det kan innebära att den svenska bestämmelsen måste ändras om den amerikanska lagstiftningen ändras. Med hänsyn till en sådan bestämmelses vikt för kontohavare och finansiella institut, bör det trots detta tas in bestämmelser i om att finansiella konton som har öppnats eller öppnas efter får behandlas som befintliga konton vid granskningen om kontohavaren också har ett eller flera andra konton hos det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som har Vidare bör bestämmelser tas in i IDKL om att en ändrad omständighet med avseende på ett sådant konto ska anses vara en ändrad omständighet också med avseende på övriga sådana konton och att dokumentation som har inhämtats för ett sådant konto får användas som dokumentation för övriga sådana konton. Vad gäller Svenska Bankföreningens påpekande om konton som innehas av enheter och som öppnats mellan och den , kan följande sägas. I notice 2014-33 meddelar IRS bl.a. att skattemyndigheten och det amerikanska finansministeriet kommer att göra ändringar i de amerikanska författningarna U.S. Regulations som innebär att rapporteringsskyldiga finansiella institut ska få behandla konton som innehas av enheter och som öppnats mellan den och som befintliga konton, men att de gränsbelopp för kravet på granskning som finns för befintliga konton i så fall inte får tillämpas på dessa konton. Det anges även att stater och jurisdiktioner som, liksom , ingått ett enligt modell 1 får tillämpa dessa bestämmelser i meddelandet innan ändringarna har införts i U.S. med att artikel 4.7 i tillåter användning av definitioner från den amerikanska lagstiftningen, t.ex. när det gäller begreppet ”befintligt konto” gör det möjligt att genomföra den nämnda regeln i notice 2014-33 vid genomförandet i svensk lagstiftning. att det kan antas minska den administrativa bördan för svenska finansiella institut, bör det tas in en bestämmelse om att nya konton som innehas av enheter och som öppnats mellan och den 1 får granskas i enlighet med bestämmelserna om granskning av befintliga konton som innehas av enheter. De gränsvärden som gäller för vilka sådana befintliga konton som behöver granskas ska dock inte gälla i dessa fall. Det innebär att just när det gäller bestämmelserna om vilka konton som inte behöver granskas, ska bestämmelserna om nya konton som innehas av enheter gälla medan bestämmelserna om befintliga konton som innehas av enheter i övrigt får tillämpas. Med anledning av vad anför när det gäller att befintliga konton ska få behandlas som nya konton kan följande sägas. Vid den granskningsprocedur som gäller för nya konton ska det rapporteringsskyldiga finansiella institutet inhämta ett intygande från kontohavaren eller, när det gäller konton som innehas av enheter, som alternativ från de personer som har bestämmande inflytande över Den granskningsprocedur som föreskrivs när det gäller nya konton anses vara den mest effektiva metoden för att identifiera rapporteringspliktiga konton men också, generellt sett, en mer administrativt betungande metod än den som föreskrivs för befintliga De mindre administrativt betungande bestämmelserna när det gäller granskning av befintliga konton har utformats med insikt om att det är svårare för finansiella institut att inhämta intyganden och annan dokumentation från innehavare av befintliga konton. I samband med att ett konto öppnas måste kontohavaren och det finansiella institutet av naturliga skäl upprätta en kontakt. I ett senare skede är det dock i många fall betydligt svårare för det finansiella institutet att inhämta kompletterade uppgifter och dokumentation från kontohavaren. de finansiella instituten är av skiftande slag och storlek kan det, trots det sagda, finnas fall där det är mindre administrativt betungande för det Prop. 2014/15:41 finansiella institutet att tillämpa den mer effektiva metoden som gäller för nya konton än att tillämpa metoden för befintliga konton vid granskningen. Det kan t.ex. tänkas att ett riskkapitalbolag med några få fysiska personer som investerare enklare kan inhämta ett intygande från investerarna än att söka igenom sina databaser och dokumentation för att kontrollera om det finns indikationer på att någon av investerarna är en amerikansk person. Eftersom granskningsmetoden för nya konton är mer effektiv, kan det inte anses stå i strid med att generellt tillåta de rapporteringsskyldiga finansiella institut som så önskar att tillämpa bestämmelserna om granskning av nya konton på befintliga konton i stället för bestämmelserna om granskning av befintliga konton. En generell bestämmelse bör därför tas in i IDKL om att reglerna som gäller för granskning av nya konton får tillämpas vid granskningen av befintliga konton. De intyganden som i dessa fall ska inhämtas måste då av naturliga skäl inte inhämtas i samband med att kontot öppnas utan får inhämtas när granskningen görs. Regeringens förslag: Definitioner av begreppen ” finansiellt institut”, ”finansiellt konto”, ”föremål för regelmässig handel”, ”etablerad ”rapporteringsskyldigt finansiellt institut”, ”amerikansk person”, ”amerikanskt territorium”, ”andel i eget kapital”, ”befintligt konto”, ”behörig förmedlare”, ”dotterföretag”, ”enhet”, ”försäkringsavtal”, ”försäkringsavtal med kontantvärde”, ”icke FATCA-deltagande finansiellt institut”, ”kontantvärde”, ”person med bestämmande inflytande”, ”källskattepliktig betalning med amerikansk källa”, ”källskatteinnehållande enhet”, ”livränteavtal”, ”närstående enhet”, ”nytt konto”, ”partnerjurisdiktion”, ”rapporteringspliktigt konto” och ”specificerad amerikansk person” ska tas in i den nya lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA- Av definitionen av begreppet ”kontohavare” ska det framgå att när en advokat förvaltar ett finansiellt konto till förmån för en klient ska inte klienten utan advokaten anses vara innehavare av kontot. En bestämmelse ska också tas in i den lagen om att termer och uttryck som används i lagen, om något annat inte anges, ska ha samma betydelse som i inkomstskattelagen. Om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare ska det kontoförande institutet i stället för den centrala värdepappersförvararen genomföra de åtgärder som krävs för att identifiera rapporteringspliktiga konton. Vidare ska en bestämmelse tas in om att i de fall en värdepappersfond eller specialfond annars skulle vara att anse som ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut, ska i stället fondbolaget respektive AIF-förvaltaren som förvaltar fonden anses vara det rapporteringsskyldiga finansiella 2014/15:41 En bestämmelse ska även tas in om att treasurycenter såsom dessa definieras i relevanta amerikanska författningar inte ska omfattas av begreppet finansiellt institut. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian används begreppet ”finansiell enhet” i stället för begreppet ”finansiellt institut”. I promemorian föreslås inte något undantag för treasurycenter såsom dessa definieras i relevanta amerikanska författningar från definitionen av begreppet ”finansiellt institut”. I promemorian föreslås inte någon definition av begreppet ”dotterföretag”. I promemorian föreslås en bestämmelse om att termer och uttryck, om något annat inte anges, ska ha samma ”betydelse och tillämpningsområde” som i inkomstskattelagen och inte bara samma ”betydelse” som i inkomstskattelagen. Remissinstanserna: Kammarrätten i ifrågasätter lämpligheten av att göra hänvisningar till specifika amerikanska lagbestämmelser eftersom ändringar i den amerikanska lagstiftningen då måste uppmärksammas för att den svenska lagtexten ska kunna hållas aktuell. Kammarrätten anser vidare att begreppen ”meningsfull volym” respektive ”meningsfullt årligt värde” är oklara och kan leda till svårigheter vid tillämpningen. De termer som man avser att definiera, dvs. regelmässig handel och etablerad värdepappersmarknad, anser kammarrätten i så fall är enklare att tillämpa. anför bl.a. följande. Begreppet ”hemvist” förekommer på många ställen och har, förutom medborgarskap, stor betydelse främst när det gäller att avgöra om någon är amerikansk person. Detta är i sin tur avgörande för om ett konto är rapporteringspliktigt. Begreppet ”hemvist” används främst vid tolkning och tillämpning av skatteavtal, där det definieras i respektive avtal. Det bör införas en definition av begreppet i IDKL för att undvika oklarheter, missförstånd och risk för felaktiga bedömningar när det ska avgöras vilka konton som är rapporteringspliktiga. föreslår att en definition införs som anger att det är fråga om begreppets innebörd enligt skattelagstiftning Internal Revenue Code. anför att flera av de begrepp och uttryck som används är främmande i svenskt språkbruk och i den svenska rättsordningen. Tolkningen av begreppens innebörd blir, enligt föreningen, därmed öppen och skapar osäkerhet. Föreningen anser att det vore värdefullt om det i förarbetena kommenterades hur begreppen ska tolkas, t.ex. om de ska ges en självständig innebörd i ljuset av svensk rätt och lagtolkningstradition. Till Svenska Bankföreningens yttrande har och anslutit sig. Svensk Försäkring anser att svensk lag bör, i högre grad än vad som föreslagits, innehålla de begrepp som används i så att den föreslagna svenska lagstiftningen inte får en egen begreppsflora. Svensk Försäkring anser det även viktigt att den fortsatta beredningen innefattar en analys av hur begreppen i den nya lagstiftningen förhåller sig till annan lagstiftning som påverkar försäkringsföretagens När det gäller definitionen av försäkringsavtal bör det förtydligas att även periodiska utbetalningar omfattas. efterfrågar en närmare definition av begreppet ”investeringsinstrument”. Vidare anser föreningen att en definition av begreppet ”dotterbolag” bör tas in som hänvisar till definitionen av begreppet ”dotterföretag” i aktiebolagslagen (2005:551). invänder mot att klientmedelskonton ska omfattas av rapporteringsplikten eftersom det innebär en möjlighet för svenska och utländska myndigheter att, utan något formellt förfarande, få tillgång till uppgifter som omfattas av advokatens tystnadsplikt. Samfundet begär därför att advokatbyråer och klientmedelskonton uttryckligen ska undantas från lagens tillämpningsområde och att det ska anges att det inte finns någon gransknings- eller rapporteringsplikt för finansiella institut vad gäller dessa konton. anser att de finansiella institutens gransknings- och rapporteringsskyldighet endast ska avse kontohavare och inte dem för vars räkning kontot förvaltas. Näringslivets skattedelegation (NSD) uttrycker en oro över att vissa viktiga funktioner i icke-finansiella koncerner kan komma att omfattas av de vida definitionerna i regelverket och menar att det därför finns ett behov av tydliga avgränsningar och en restriktiv tolkning av vad som avses med finansiellt institut. NSD anser vidare att lagtexten har fått en för snäv ordalydelse vad gäller sådana koncerninterna treasurycenter som inte ska anses som finansiella institut i FATCA:s mening. I den föreslagna lydelsen nämns verksamhet som består i finansiering eller hedgingtransaktioner men treasuryfunktionernas utformning och funktion varierar från koncern till koncern och förser normalt bolag inom koncernen med en rad olika tjänster därutöver, vilket bör återspeglas i lagtexten. Till NSD:s yttrande har anslutit sig. Skälen för regeringens förslag: I artikel 1.1 finns ett stort antal definitioner. Några nya definitioner föreslås inte tas in i skatte- förfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. De särskilda definitioner som behövs för tillämpningen av de bestämmelser som föreslås i denna proposition bör i stället tas in i IDKL. När det behövs för förståelsen av de begrepp som används i de bestämmelser som nedan föreslås i SFL kan hänvisningar göras till IDKL. I artikel 1.1 är definitionen av begreppet ”finansiellt konto” uppdelad i olika typer av konton. Denna definition blir med nödvändighet uppdelad i flera bestämmelser som tar sikte på olika typer av konton. Vissa definitioner i artikel 1.1 får anses obehövliga i svensk lag. Detta gäller t.ex. definitionen av begreppet ””. När det begreppet åsyftas i den svenska författningstexten kan det i stället direkt i det sammanhanget skrivas ut vad som avses. har efterfrågat en definition av begreppet ”hemvist i ”. Med anledning av det konstaterar regeringen följande. Vilka enheter som ska anses ha hemvist i kan utläsas av definitionen av begreppet ”amerikansk person”. En enhet har alltså hemvist i om den är en amerikansk person. Mindre klargörande är emellertid definitionen av ”begreppet amerikansk person” när det gäller frågan vad som avses med hemvist i i fråga om fysiska personer. En fysisk person är en amerikansk person om han eller hon är amerikansk medborgare eller har hemvist i . informationsutbyte för beskattningsändamål är den relevanta omständlig- heten för att ett konto ska rapporteras att den aktuella fysiska personen är skattskyldig i för alla sina inkomster från och utomlands. fysiska personen i fråga kan vara kontohavare eller ha ett bestämmande inflytande över en enhet som är kontohavare. är skattskyldiga i . Även andra fysiska personer som har hemvist i i amerikansk skatterättslig mening är skattskyldiga i för alla sina inkomster från och utomlands. Det är då inte endast fråga om personer som har fysisk hemvist i utan även t.ex. personer som är fysiskt bosatta utanför men har permanent rätt att vistas i (s.k. green card holders) är skattskyldiga i . amerikansk rätt även om ett skatteavtal med en annan stat skulle förbjuda att beskatta personens alla eller vissa inkomster. Vilket land som är en persons hemvistland i skatteavtalets mening påverkar alltså inte frågan om personen har hemvist i eller inte. promemorians lagförslag används växelvis begreppet ”hemvist i ” och begreppet ”skatterättslig hemvist i ” trots att samma sak avses. Enligt regeringens mening bör i stället endast begreppet ”hemvist i ” användas i den här föreslagna lagstiftningen. föreslagit bör även en definition av det begreppet tas in i IDKL. Definitionen bör knyta an till begreppets skatterättsliga betydelse i Såsom föreslår bör en definition som hänvisar till innebörden av begreppet ”dotterföretag” i aktiebolagslagen enligt regeringens mening tas in i IDKL. När det gäller föreningens påpekande om att begreppet ”investeringsinstrument” närmare bör definieras, konstaterar regeringen att det i detta sammanhang är fråga om enheter som fungerar som eller utger sig för att vara ”investerings- Det som närmast åsyftas är att enheten fungerar som eller utger sig för att vara en sådan investeringsenhet som avses i 2 kap. 9 § begreppet ”investeringsinstrument” bör därför enligt regeringens mening i detta sammanhang bytas ut mot begreppet ”investeringsenhet”. Därigenom tydliggörs att det är investeringsenheter som beskrivs i 2 kap. 9 § IDKL som avses. I de fall då det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare som avses i 1 kap. 3 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, är ett kontoförande institut det finansiella institut som sköter kontakterna med dem som innehar de finansiella instrument som ett sådant konto omfattar, och det kontoförande institutet är därför bättre lämpat än den centrala värde- pappersförvararen att ha ansvaret för att vidta de granskningsåtgärder som krävs för att fastställa om kontot är ett rapporteringspliktigt konto. de fallen bör därför det kontoförande institutet i stället för den centrala värdepappersförvararen ha ansvaret för att genomföra de åtgärder som krävs för att identifiera rapporteringspliktiga konton. som anger detta föreslås därför införas i IDKL. Begreppet enhet definieras som en juridisk person eller en annan juridisk konstruktion såsom en trust. specialfonder är exempel på sådana andra juridiska konstruktioner. också finansiella institut eftersom de omfattas av definitionen av Ett finansiellt konto hos en investeringsenhet är en andel i eget kapital eller skulder. Hos en värdepappersfond eller specialfond är det en persons andel i fonden som utgör det finansiella kontot och andelsägaren är kontohavare. Eftersom en värdepappersfond eller specialfond i inte är en juridisk person, får det anses mindre lämpligt att ålägga dessa rapporteringsskyldighet. Det är därför lämpligt att fördela ansvaret för att uppfylla dessa krav direkt på det fondbolag eller den förvaltare av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) som förvaltar en värdepappersfond respektive en specialfond. Det bör därför tas in en bestämmelse i IDKL om att det i sådana fall är fondbolaget respektive AIF-förvaltaren som är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet i stället för fonden. Med anledning av vad NSD anför med avseende på treasurycenter, kan det konstateras att treasurycenter beskrivs på ett ställe i och det är i punkten 4 h i avsnitt VI.B i bilaga I (i definitionen av aktiv NFFE). I §1.1471-5(e)(5) i U.S. Treasury Regulations utesluts treasurycenter uttryckligen från definitionen av begreppet finansiellt institut. Treasury Regulations definieras treasurycenter något vidare än den beskrivning som finns i punkten 4 h i avsnitt VI.B i bilaga I till . Enligt artikel 4.7 i avtalet får vid genomförande av avtalet använda de definitioner som ges i U.S. Treasury Regulations i stället för definitionerna i avtalet, så länge det inte medför att syftena med avtalet förfelas. Eftersom en vidare definition av begreppet treasurycenter innebär ett vidare undantag från begreppet finansiellt institut, är den vidare definitionen i den amerikanska lagstiftningen mer fördelaktig för svenska enheter. En bestämmelse bör därför enligt regeringens mening tas in om att treasurycenter såsom dessa definieras i relevanta amerikanska författningar inte ska omfattas av begreppet finansiellt institut. I artikel 1.1 s (2) anges att en andel i eget kapital eller skulder i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet är ett finansiellt konto om andelens värde direkt eller indirekt huvudsakligen fastställs på grundval av tillgångar som ger upphov till källskattepliktiga betalningar med amerikansk källa och typen av andel har valts i syfte att undvika rapportering i enlighet med avtalet. Detta gäller dock inte om andelen är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad. I detta fall är det fråga om andelar i ett finansiellt institut som är en inlåningsenhet, depåenhet eller ett specificerat försäkringsföretag. En situation då bestämmelsen skulle kunna vara tillämplig är när en amerikansk person innehar en andel i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet och som inte är ett aktiebolag som är ett avstämningsbolag, om det finansiella institutets kapital i huvudsak är investerat i amerikanska tillgångar, såsom amerikanska värdepapper. Andelen ska då anses vara ett finansiellt konto hos det finansiella institutet om den amerikanska personens syfte med valet av andel är att uppgift om innehavet inte ska överföras till den amerikanska federala skattemyndigheten (, förkortad IRS). Rapportering undviks inte om andelen finns på ett depåkonto som är ett rapporteringspliktigt konto. Om rapportering avseende andelen sker ska den inte anses vara ett finansiellt konto enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen anger den enda situationen då en andel i eget kapital eller skulder i ett annat finansiellt institut än en investeringsenhet i sig kan utgöra ett rapporteringspliktigt konto. I artikel 1.1 w definieras begreppet försäkringsavtal som ett avtal (dock inte livränteavtal) som innebär att utfärdaren förbinder sig att betala ut belopp i samband med en specificerad oviss händelse förknippad med