prop · H10366 · 2014-01-22 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:66 Erkännande och verkställighet av beslut om utvidgat förverkande inom Europeiska unionen Regeringen överlämnar denna proposition till . Förverkande är ett effektivt verktyg för att komma åt de vinster som brott ger upphov till, inte minst vinster från organiserad brottslighet. Ett nära samarbete över gränserna är en förutsättning för att kunna komma åt dessa brottsvinster. I propositionen föreslås att ska få ansöka om verkställighet av svenska beslut om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet, s.k. utvidgat förverkande, i den eller de medlemsstater i EU där den dömde har tillgångar. Med utvidgat förverkande avses förverkande av utbyte från den dömdes brottsliga verksamhet, utan att egendomen kan knytas till ett visst konkret brott. Vidare föreslås att beslut om utvidgat förverkande som har meddelats i en annan medlemsstat under vissa förutsättningar ska få verkställas i . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2013/14:66 Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. 2Förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska Ärendet ..............................................................och dess beredning 4.3Rambeslutet om verkställighet av beslut om Genomförandet av rambeslutet i ........ Överväganden och förslag .............................................................. 5.1Ett utvidgat tillämpningsområde för lagen om verkställighet av beslut om förverkande........................... 5.2Skäl för att vägra erkännande och verkställighet av utländska beslut om utvidgat förverkande........................ Verkställighet i en annan medlemsstat i Förfarandet vid verkställighet i ........................... Upphävande av en verkställbarhetsförklaring .................. 5.6Återkallande av förklaring samt ny Bilaga 2 Rambeslutet om verkställighet av beslut om Bilaga 3 Promemorians lagförslag ...................................................... Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen. 2013/14:66 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen dels att 1 kap. 2 och 3 §§, 3 kap. 4, 5, 8, 15 och 16 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 3 kap. 14 § ska lyda Överklagande av verkställbarhetsförklaring, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 3 kap. 11 a §, av följande lydelse. Med ett svenskt beslut om förverkande avses i denna lag ett av svensk domstol meddelat lagakraftvunnet beslut om förverkande 1.som avser utbyte av ett brott, eller vad någon tagit emot som ersättning för kostnader i samband med ett brott eller värdet av det mottagna, eller 2.som avser egendom som använts eller varit avsedd att användas som hjälpmedel vid brott, som frambragts genom brott, vars användande utgör brott, som någon annars tagit befattning med på ett sätt som utgör brott eller som annars varit föremål för brott. Med ett svenskt beslut om förverkande ska även avses ett av svensk domstol meddelat lagakraftvunnet beslut som meddelats med stöd av 36 kap. 4 § . Med ett svenskt beslut om förverkande ska även avses ett av svensk domstol meddelat lagakraftvunnet beslut som meddelats med stöd av 36 kap. 1 b eller 4 § . Med ett utländskt beslut om förverkande avses i denna lag ett straff eller en åtgärd enligt ett lagakraftvunnet beslut, som har meddelats av en domstol i en annan medlemsstat i Europeiska unionen efter rättegång på grund av brottslig handling och som innebär ett slutligt berövande av egendom när domstolen förklarat att egendomen 1. utgjort av ett brott eller motsvarande som helt eller delvis uppgår till värdet av denna , 2. utgjort hjälpmedel vid ett 2. utgjort hjälpmedel vid ett 3. har förverkats till följd av en 3. har förverkats till följd av en tillämpning av artikel 3.1 och 3.2 tillämpning av artikel 3.1 och 3.2 Ett beslut om förverkande sänds över till . Beslutet ska åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med formuläret i bilagan till rambeslutet.om utökade möjligheter till förverkande i rådets rambeslut /212/RIF om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott. om utökade möjligheter till Prop. 2013/14:66 förverkande i rådets rambeslut 2005/212/RIF om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott, eller 4. har förverkats med stöd av andra bestämmelser om utökade möjligheter till förverkande än sådana som anges i 3. Denna lag ska inte tillämpas på utländska beslut om förverkande som innebär återställande av egendom till rättmätig ägare. om ett beslut om förverkande ska om beslut om förverkande enligt erkännas och verkställas i . 1 kap. 3 § första stycket 1–3 ska erkännas och verkställas i . Tingsrätten prövar, efter ansök- om beslut om förverkande enligt erkännas och verkställas i . innan den gett in en ansökan till rätten, med stöd av 10 § besluta enligt 8 § inte ska meddelas. tillämpas 18 kap. 1 § utsöknings- Ett beslut om förverkande sänds över till för erkännande och verkställighet. Beslutet ska åtföljas av ett intyg som är upprättat i enlighet med formuläret i bilagan till rambeslutet. Intyget ska vara skrivet på svenska, danska, norska eller engelska eller åtföljas av en översättning till något av dessa språk. Om ett beslut om förverkande är Om ett beslut om förverkande är verkställbart i , ska verkställbart i , ska den myndighet som är behörig enligt besluta att verkställighet får (verkställbarhetsförklaring). (verkställbarhetsförklaring). Verkställbarhetsförklaringen ska innehålla uppgifter om 1.det belopp i svensk valuta eller den egendom som verkställigheten ska avse, 2.huruvida beslutet får verkställas enligt 2 § andra stycket första meningen, och i så fall med beloppet angivet i svensk valuta, 3.hur beslutet ska verkställas, om det finns andra beslut om förverkande eller ett eller flera beslut för att säkerställa verkställighet av ett beslut om förverkande, samt 4.hur den mot vilken förklaringen gäller kan överklaga verkställbarhetsförklaringen. Vid fastställande av det belopp Vid fastställande av det belopp som avses i andra stycket 1 och 2 som avses i andra stycket 1 och 2 ska 3 § tillämpas. ska 3 § tillämpas. hetsförklaringen ska delges den hetsförklaring som har meddelats mot vilken förklaringen gäller. delges den mot vilken förklaringen med stöd av 13 § första stycket 1 om uppskov med verkställigheten myndigheten med stöd av 13 § behöver delgivning inte ske så första stycket 1 om uppskov med länge skälen för uppskov består. ning inte ske så länge skälen för enligt 1 kap. 3 § första stycket 4 gäller, utöver vad som anges i 10 och 11 §§, att en verkställ- barhetsförklaring inte får med- 1. den gärning som ligger till grund för beslutet om förverkande varken motsvarar ett brott för vilket det enligt svensk lag är mer, eller något av de brott som räknas upp i 36 kap. 1 b § andra och tredje styckena , 2. brottet inte är av beskaffenhet att kunna ge utbyte, förverkande eller av krav som uppställs i den andra medlems- statens lag framgår att den statens domstol har bedömt att den förverkade egendomen härrör från Beslut om upphävande av en verkställbarhetsförklaring meddelas av . Rätten ska dock, utöver de fall i vilka förklaringen är föremål för rättens prövning enligt 14 §, fatta beslut i de fall rätten har fastställt förklaringen och det är fråga om att upphäva denna enligt första stycket 1. brottslig verksamhet, eller 4. beslutet om förverkande inte riktar sig mot någon av de personer som anges i 36 kap. 5 a § avseende beslut som anges i första stycket får inte meddelas om det är oskäligt. En verkställbarhetsförklaring ska upphävas om 1.det framkommer att beslutet om förverkande inte får verkställas i , 2.beslutet om förverkande avser viss egendom och denna inte påträffas här i landet, 3.egendom som kan användas för verkställighet inte påträffas eller det av någon annan anledning inte är möjligt att verkställa beslutet om förverkande, 4.nåd har beviljats eller annat beslut enligt 12 kap. 9 § regeringsformen har meddelats, 5.beslutet om förverkande i sin helhet är verkställt i en annan stat, eller 6.begäran om verkställighet av beslutet om förverkande återkallas. Beslut om upphävande av en verkställbarhetsförklaring meddelas av . Rätten ska dock, utöver i de fall i vilka förklaringen är föremål för rättens prövning, fatta beslut om upphävande i de fall rätten har meddelat förklaringen eller fastställt förklaring och det är fråga om upphävande enligt första stycket 1. Om en verkställbarhetsförklaring upphävs ska de verkställighetsåtgärder som vidtagits såvitt möjligt återgå. För rättens prövning gäller lagen För rättens prövning gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden, om inte annat följer av denna lag. om inte annat följer av denna lag. Innan rätten avgör ett ärende eller Innan rätten beslutar att inte eller upphäver en sådan myndigheten ha getts tillfälle att myndigheten ha getts tillfälle att För överklagande av beslut i frågor som rör verkställighet gäller bestämmelserna i 18 kap. utsökningsbalken. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning antogs rådets rambeslut /783/RIF om tillämp- ning av principen om ömsesidigt erkännande på beslut om förverkande (rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande, EUT L 328, 24.11.2006, s. 59). Rambeslutet har därefter i viss begränsad omfattning ändrats genom rådets rambeslut /299/RIF om ändring av rambesluten /584/RIF, 2005/214/RIF, 2006/783/RIF, 2008/909/RIF och 2008/947/RIF och om stärkande av medborgarnas processuella rättigheter och främjande av tillämpningen av principen om ömsesidigt erkännande på ett avgörande när den berörda personen inte var personligen närvarande vid förhandlingen (EUT L 81, 27.3.2009, s. 24). Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande har genomförts i svensk rätt i huvudsak genom lagen (2011:423) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen (lagen om verkställighet av beslut om förverkande, prop. 2010/11:43, bet. 2010/11:JuU16, rskr. 2010/11:186) och förordningen (2011:578) om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen (förordningen om verkställighet av beslut om Lagen och förordningen trädde i kraft . Vid genomförandet av rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande konstaterades att det fanns behov av att ytterligare överväga i vilken omfattning vissa utländska beslut om förverkande av utbyte av en inte närmare preciserad brottslig verksamhet, s.k. utvidgat förverkande, ska kunna erkännas och verkställas i . därav inkluderades varken svenska eller motsvarande utländska beslut om utvidgat förverkande i tillämpningsområdet för lagen om verkställighet av beslut om förverkande. Möjligheten till utvidgat förverkande infördes, för nationella förhållanden, vid genomförandet av delar av rådets rambeslut 2005/212/RIF om förverkande av , hjälpmedel och egendom som härrör från brott (förverkanderambeslutet, EUT L 68, , s. 49). Förverkanderambeslutet finns intaget som bilaga 1 och rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande som bilaga 2. Inom har promemorian Erkännande och verkställighet av beslut om utvidgat förverkande inom Europeiska unionen (Ds 2012:51) utarbetats. I promemorian föreslås ändringar i lagen om verkställighet av beslut om förverkande. ska få ansöka om verkställighet av svenska beslut om utvidgat förverkande i den eller de medlemsstater i EU där den dömde har tillgångar och att motsvarande beslut om utvidgat förverkande som har meddelats i en annan medlemsstat ska få verkställas i . Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. missvaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Ju2012/7316/BIRS). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. i bilaga 6. Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen, men föreslagit 2013/14:66 vissa justeringar avseende en bestämmelse. Den aktuella bestämmelsen har utformats i linje med Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter bemöts i avsnitt 5.2 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har även några mindre språkliga ändringar gjorts. Förverkande är enligt svensk rätt en särskild rättsverkan av brott, vilket innebär en författningsreglerad följd av ett brott som varken är en straffrättslig påföljd eller en skyldighet att betala skadestånd. Egendom som förklarats förverkad eller värdet av sådan egendom tillfaller staten om inte annat är föreskrivet. Egendom som kan befaras komma till brottslig användning eller som det annars är olämpligt att sälja ska förstöras. Förverkandebeslut kan inte – med vissa undantag i specialstraffrätten – användas för att återställa egendom till den rättmätiga ägaren. Målsättningen med förverkandelagstiftningen är att ingen ska få någon ekonomisk fördel av sin brottslighet. Ett förverkande kan komma till stånd antingen genom en förverkandeförklaring av domstol eller genom ett strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot. Förverkanden delas i svensk rätt upp i sakförverkande och värdeförverkande. Sakförverkande innebär att viss, specifik egendom förklaras förverkad, dvs. att ägaren eller rättighetsinnehavaren förlorar sin rätt till egendomen. Vid värdeförverkande förklaras i stället värdet av viss egendom eller vissa förtjänster förverkade. Ett värdeförverkande har formen av en förpliktelse för den enskilde att betala ett angivet belopp till staten. De grundläggande reglerna om förverkande finns i 36 kap. . I 1–1 c §§ regleras förutsättningarna för att förverka utbyte av brott och brottslig verksamhet. Med utbyte avses både konkret egendom som någon kommit över genom brott och det uppskattade värdet av egendomen. Som utbyte av ett brott eller av brottslig verksamhet anses även egendom som har trätt i stället för utbyte, avkastning av utbyte och avkastning av det som trätt i stället för utbyte. I 2–4 §§ regleras förutsättningarna för att förverka hjälpmedel m.m. vid brott. Sakförverkande och värdeförverkande verkställs på olika sätt. Egendom som blir föremål för sakförverkande har normalt tagits i beslag. Beslutet om förverkande är då verkställt i och med att beslutet vinner laga kraft. Har den förverkade egendomen inte tagits i beslag, är det som verkställer beslutet enligt 16 kap. utsökningsbalken. Ett värdeförverkande verkställs i huvudsak genom uppbörd eller indrivning. Uppbörd sker genom att den som förverkandebeslutet avser betalar frivilligt. Betalar personen inte frivilligt, sker indrivning. Indrivningen sköts av . Syftet med förverkanderambeslutet är att se till att det finns effektiva regler om förverkande av av brott i alla medlemsstater i EU. Av artikel 3 i förverkanderambeslutet följer en skyldighet för varje medlemsstat att vidta åtgärder för att kunna förverka egendom som härrör från den dömdes brottsliga verksamhet, även om egendomen i fråga inte kan knytas till ett konkret brott med vanliga beviskrav. En förutsättning är att personen i fråga har dömts för ett allvarligt brott. Vilka brott som ska kunna utlösa ett sådant utvidgat förverkande, de s.k. förverkandeutlösande brotten, framgår av punkten 1. Förverkanderambeslutet anvisar vidare i artikel 3.2 medlemsstaterna tre olika alternativa modeller för att införa utökade möjligheter till förverkande enligt artikeln i nationell rätt. Huvuddelen av de lagförslag som krävdes för att genomföra rambeslutet trädde i kraft (prop. 2004/05:135, bet. 2004/05:JuU31, rskr. 2004/05:237). De utökade möjligheter till förverkande som anges i artikel 3 genomfördes genom införandet av bl.a. 36 kap. 1 b § (prop. 2007/08:68, bet. 2007/08:JuU18, rskr. 2007/08:203). Dessa lagändringar trädde i kraft . pågår ett arbete inom EU med att utarbeta ett nytt direktiv angående frysning och förverkande av utbyte av brott. Direktivet är ett led i det fortgående arbetet med att bekämpa gränsöverskridande organiserad brottslighet och syftar till att ytterligare effektivisera medlemsstaternas regleringar i fråga om frysning och förverkande. När direktivet träder i kraft kommer det delvis att ersätta förverkanderambeslutets bestämmelser. Det är dock inte klart när ikraftträdande kommer att ske. 4.2.2Brottsbalkens bestämmelser om utvidgat förverkande Det svenska genomförandet i 36 kap. 1 b § tar sin huvudsakliga utgångspunkt i den modell som anvisas i artikel 3.2 a i förverkanderambeslutet, men går i vissa avseenden längre än vad rambeslutet kräver. Detta är möjligt eftersom rambeslutet tillåter medlemsstaterna att gå utöver de minimiregler som föreskrivs. Bestämmelsen om utvidgat förverkande i 36 kap. 1 b § är subsidiär i förhållande till annat utbytesförverkande och kan därför bara komma i fråga om den aktuella egendomen inte kan bli föremål för förverkande enligt andra bestämmelser. Till skillnad från vad som är fallet vid utbytesförverkande enligt 1 § fordras enligt 1 b § inte att det som förverkas kan knytas till ett visst konkret brott. Förverkande kan alltså ske även av annan egendom eller dess värde än utbyte av de brott som domen avser, om det framstår som klart mera sannolikt än att så inte är fallet att egendomen utgör utbyte av brottslig verksamhet. Det beviskrav som ställs upp i svensk rätt är därmed lägre än det som återfinns i de modeller som anges i artikel 3.2 förverkanderambeslutet, där det regleras 2013/14:66 att nationell domstol ska vara fullständigt övertygad om att egendomen härrör från brottslig verksamhet. Det förutsätts för tillämpningen av 36 kap. 1 b § att någon döms för ett brott för vilket är föreskrivet fängelse och att det aktuella brottet har varit av beskaffenhet att kunna ge utbyte. I andra stycket görs undantag från reglerna om krav på viss straffskala, genom en uppräkning av ett antal brott där förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt reglerna i första stycket också ska gälla, t.ex. människohandel och narkotikabrott. Förverkandet är en särskild rättsverkan av något av dessa s.k. förverkandeutlösande brott. Även här avviker de svenska reglerna från förverkanderambeslutet (artikel 3.1) då ett större antal brottstyper kan utlösa ett utvidgat förverkande enligt jämfört med vad som anges i rambeslutet. Av 36 kap. 1 b § tredje stycket framgår att även försök, förberedelse och stämpling till de angivna brotten omfattas. I fjärde stycket stadgas att utvidgat förverkande inte får beslutas om det är oskäligt. En av de omständigheter som kan beaktas vid en sådan bedömning är om straffvärdet av det förverkandeutlösande brottet är lågt. Andra faktorer som kan beaktas vid en skälighetsprövning är om annan betalningsskyldighet, t.ex. skattetillägg, har ålagts den tilltalade eller om egendomen varit i den tilltalades besittning (prop. 2007/08:68 s. 97). I 36 kap. 5 a § regleras mot vem talan om utvidgat förverkande kan föras. Utvidgat förverkande får ske hos den dömde eller annan som medverkat till det brott som förverkandet grundas på, men en sådan talan kan även föras mot den som genom bodelning, arv, testamente eller gåva förvärvat egendomen. Även den som på annat sätt förvärvat egendomen av den dömde, och då haft vetskap om eller skälig anledning att anta att den har samband med brottslig verksamhet, ska kunna träffas av förverkandet. 4.3Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande 4.3.1Genomförandet av rambeslutet i Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande innebär att beslut om förverkande som har meddelats i en medlemsstat i EU ska erkännas och verkställas i den eller de medlemsstater där personen i fråga har tillgångar. Målsättningen är att komma åt de ekonomiska vinster som brott kan ge upphov till och de hjälpmedel som använts eller har varit avsedda att användas för att begå brott, oavsett om egendomen finns i en annan medlemsstat än den i vilken förverkandebeslutet har meddelats. För en närmare redogörelse för innehållet i rambeslutet hänvisas till prop. 2010/11:43 s. 18 f. I 1 kap. 2 och 3 §§ lagen om verkställighet av beslut om förverkande definieras vilka svenska respektive utländska förverkandebeslut som omfattas av lagens tillämpningsområde och som således kan bli föremål för verkställighet i eller inom övriga EU. I stort sett omfattas samtliga svenska beslut om förverkande av lagens tillämpningsområde; Prop. 2013/14:66 dock med några undantag (prop. 2010/11:43 s. 43 f.). I 2 kap. regleras frågor om verkställighet utomlands av svenska förverkandebeslut och i 3 kap. regleras frågor om verkställighet i av utländska beslut. prövar enligt 2 kap. 1 § om ett svenskt beslut om förverkande ska sändas över till en annan medlemsstat för verkställighet i den staten. Det är också som prövar om ett beslut om förverkande som har meddelats i en annan medlemsstat och sänts över till ska erkännas och verkställas här (3 kap. 4 §). Ett förverkandebeslut som sänds över till ska åtföljas av ett intyg som ska vara upprättat i enlighet med bilagan till rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande. I intyget ska i princip all den information finnas som behövs för att ska kunna pröva om beslutet får erkännas och verkställas i . Ett förverkandebeslut ska erkännas och verkställas, under förutsättning att det inte finns några lagliga eller praktiska hinder för det. I 3 kap. 10 och 11 §§ räknas de vägransgrunder upp som har att pröva innan myndigheten meddelar en s.k. verkställbarhetsförklaring. En verkställbarhetsförklaring får, utöver de i lagen angivna vägransgrunderna, inte heller meddelas i strid med de svenska grundlagarna, Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () och de tilläggsprotokoll till konventionen som gäller som lag här i landet eller unionsrättens bestämmelser om skydd för grundläggande fri- och rättigheter (prop. 2010/11:43 s. 83 f.). Verkställbarhetsförklaringen är ett beslut om att det utländska förverkandebeslutet är verkställbart i (3 kap. 8 §). Förklaringen ersätter dock inte det utländska beslutet utan anger endast att beslutet erkänns och får verkställas i och hur detta ska ske. Den mot vilken förklaringen gäller får överklaga densamma enligt 3 kap. 14 §. För rättens prövning gäller, enligt 3 kap. 16 §, lagen (1996:242) om domstolsärenden (ärendelagen). Efter att har meddelat en verkställbarhetsförklaring ska myndigheten verkställa det utländska beslutet på samma sätt som ett svenskt beslut om förverkande. under verkställigheten får överklagas enligt reglerna i 18 kap. utsökningsbalken. Vidare finns särskilda bestämmelser i lagen om verkställighet av beslut om förverkande angående nedsättning av det beloppet (3 kap. 12 §), uppskov med verkställigheten (3 kap. 13 §) och upphävande av verkställbarhetsförklaringen (3 kap. 15 §). Därutöver finns bestämmelser om hur förverkad egendom ska hanteras och fördelas (3 kap. 17 och 18 §§). Rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande omfattar även beslut om utvidgat förverkande; dels beslut som har meddelats med stöd av nationella bestämmelser som genomför artikel 3.1 och 3.2 i förverk- anderambeslutet (artikel 2 d iii), dels beslut som har meddelats med stöd 2013/14:66 av andra bestämmelser om utökade möjligheter till förverkande enligt den utfärdande statens lagstiftning (artikel 2 d iv). Vid genomförandet av rambeslutet om verkställighet av beslut om förverkande konstaterades att beslut enligt 36 kap. 1 b § får anses falla in under den kategori beslut som avses i artikel 2 d iv (prop. 2010/11:43 s. 51).