prop · H2031d23 · 2014-10-23 00:00:00 — Genom ändringar i naturgaslagen som trädde i kraft infördes en ny tillsynsmodell som innebär att , som utövar tillsyn över den svenska naturgasmarknaden, i förväg ska fastställa en intäktsram för de samlade intäkter som ett naturgasföretag högst får uppbära från överföring, lagring och förgasning av naturgas. om hur intäktsramen ska beräknas finns i förordningen (2014:35) om fastställande av intäktsram på naturgasområdet. Den första tillsynsperioden med den nya tillsynsmodellen börjar löpa mellan 2015–2018. har att fatta beslut om naturgasföretagens intäktsramar före utgången av . har också fått i uppdrag att analysera hur villkor och avgifter för biogas utvecklas till följd av den nya tillsynsmodellen. Uppdraget ska redovisas . är, enligt i förordningen (2012:275) om trygg naturgasförsörjning behörig myndighet under och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av direktiv /67/EG (gasförsörjningsförordningen). Myndigheten har i samråd med sina danska och tyska motsvarigheter uppdaterat sin riskanalys över den svenska naturgasförsörjningen. och tar ut avgifter med stöd av förordningen (2008:1330) om vissa avgifter på naturgasområdet för att finansiera sin verksamhet på naturgasområdet. De båda myndigheterna fick regeringens uppdrag att i samråd och gemensamt göra en översyn som omfattar förordningens generella konstruktion samt dess tillämpningsområde. Uppdraget har redovisats . Därutöver har respektive myndighet var för sig lämnat en fördjupad kostnadsredovisning för de avgifter som tas ut med stöd av förordningen. Utifrån myndigheternas analys beslutade den förra regeringen om en höjning av avgifterna. Enligt den förra regeringens förslag har beslutat om ett antal ändringar i naturgaslagen (2005:403) (prop. 2013/14:74, bet. 2013/14 NU:17, rskr. 2013/14:209). Ändringarna innebär i huvudsak att naturgaslagen och lagen (2011:711) om certifiering av vissa naturgasföretag justerats så att det tydligt framgår att naturgaslagen ska tillämpas på alla naturgasledningar, oavsett om de ingår i det stora gasnätet på eller inte. Den EU-rättsliga lagstiftningen förutsätter komplettering med mer detaljerade regler som främst riktar sig till transmissionsnätsoperatörer för att uppnå en mer harmoniserad marknadsdesign inom EU (s.k. nätkoder). Sådana regler beslutas i under ett föreskrivande förfarande med kontroll enligt art. 28.2 och rådets förordning (EU) nr 715/2009 om villkoren för tillträde till naturgasöverföringsnäten (gasförordningen). har gasförordningen kompletterats med nätkoder om balansering av överföringsnät. De ändringar som genomförts till följd av propositionen En tydligare naturgasreglering (prop. 2013/14:74) innebär att kunder anslutna till ett isolerat naturgasnät får samma skydd som andra naturgaskunder och möjlighet att välja sin gasleverantör. Den nya intäktsramsregleringen syftar till en effektiv tillsyn och till att naturgasföretagens verksamhet bedrivs effektivt och till låga kostnader. Kunderna får betala ett skäligt pris för att utnyttja naturgassystemet. Naturgasföretagen får en rimlig avkastning, samt stabila och långsiktiga villkor för sin verksamhet. Målet för värmemarknadspolitiken är att åstadkomma högre effektivitet och resursutnyttjande samt stärka konsumentens ställning. fanns då runt 220 företag i som bedrev fjärrvärmeverksamhet. Dessa företag förvaltade 520 nät vilka i sin tur var indelade i omkring 420 prisområden. var medelpriset på fjärrvärme för småhus /kWh, vilket är en ökning jämfört med . 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Det finns betydande variationer i priset mellan olika fjärrvärmenät. Priset kan vara mer än dubbelt så högt i de orter som har högst pris, jämfört med dem som har lägst pris. Skillnader i pris mellan olika nät beror på faktorer som kostnad, nätstorlek, hur tätbebyggd orten är, avkastningskrav och om det finns kraftvärmeproduktion eller tillgång till spillvärme i näten. Värmemarknadspolitiken bygger på fungerande konkurrens mellan olika uppvärmningsalternativ. Ett område som särskilt uppmärksammats är fjärrvärme där fjärrvärmeföretagen har en dominerande ställning och där konsumentens ställning är svag i förhållande till fjärrvärmeföretagen. beslutade om att införa vissa bestämmelser i fjärrvärmelagen (2008:263) som gör det möjligt för den som vill ansluta till ett fjärrvärmenät att, under vissa förutsättningar, få ett reglerat tillträde till rörledningarna (prop. 2013/14:187, bet. 2013/14 NU:23, rskr. 2013/14:269). Bakgrunden till de nya bestämmelserna är att förutsättningarna för effektiv konkurrens på fjärrvärmemarkaden är begränsade, bl.a. till följd av hög koncentration i produktionsledet samt höga inträdesbarriärer. Införandet av en tillträdesreglering likt den för el och gas syftar till att förbättra konkurrensen, stärka kundernas ställning och få ett mer effektivt utnyttjande av näten. I instruktion ingår att stärka fjärrvärmekonsumentens ställning genom lättillgänglig och tillförlitlig information. lanserade därför tjänsten Fjärrvärmekollen på sin webbplats. Fjärrvärmekollen ska ge information om priser, effektiviteten i drift samt finansiella nyckeltal för fjärrvärmeföretagen. Syftet är dels att öka kundernas möjligheter att göra en jämförelse mellan olika uppvärmningsalternativ, dels att stärka konsumenternas ställning vid förhandlingar med fjärrvärmeföretagen om priser och andra villkor. hade Fjärrvärmekollen cirka 1 800 besökare. I propositionen Reglerat tillträde till fjärrvärmenäten (prop. 2013/14:187) görs bedömningen att förslagen i om prisförändringsprövning och likabehandlingsprincip (dnr N2013/2293/E) inte bör genomföras. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 stället ansåg den förra regeringen att branschinitiativet Prisdialogen bör kunna medverka till att komma till rätta med de problem som både regeringen och parterna i Prisdialogen identifierat på fjärrvärmemarknaden. Huvudproblemen är att åstadkomma en rimlig, förutsägbar och stabil prisutveckling på fjärrvärme samt att bidra till ett ökat förtroende för fjärrvärmeföretagens prissättning. I enlighet med propositionen uppdrog den förra regeringen åt att utvärdera Prisdialogen. Utvärderingen ska omfatta huruvida Prisdialogen har bidragit till stabilitet och förutsägbarhet avseende prisutvecklingen på fjärrvärmemarknaden och till ett ökat förtroende för fjärrvärmebranschen. Uppdraget ska slutrapporteras . har beslutat om genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174, bet. 2013/14:NU18, rskr. 2013/14:221), vilket bland annat innebär att det ska installeras värmemätare på lägenhetsnivå vid nybyggnation av flerfamiljshus under förutsättning att det är kostnadseffektivt. Vidare ska det installeras värmemätare på lägenhetsnivå vid ombyggnation av flerfamiljshus under förutsättning att det är kostnadseffektivt och tekniskt genomförbart. Bestämmelserna trädde i kraft . har i rapporten av potentialen för att använda högeffektiv kraftvärme, fjärrvärme och fjärrkyla (dnr N2013/5373/E) gjort bedömningen att det finns en betydande återstående potential för fjärrvärme, fjärrkyla och kraftvärme. För fjärrvärme finns , fjärrkyla och för kraftvärme . Mot bakgrund av rapporten föreslår regeringen i proposition Genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174) en ny lag om vissa kostnadsnyttoanalyser på energiområdet. I lagförslaget finns bestämmelser om att kostnadsnyttoanalyser ska genomföras i vissa fall för att utreda potentialen för användning av högeffektiv kraftvärme, fjärrvärme eller fjärrkyla och spillvärme från industrin. Lagens syfte är att främja en effektiv energiförsörjning. redovisade sin årliga redogörelse till regeringen (dnr N2013/5081/E), Redogörelse för verksam- heten avseende perioden – . konstaterar att antalet medlingsärenden minskat jämfört . Vidare framhåller att styrkeförhållandet mellan de parter som uppträder vid medlingarna i flertalet fall är ojämnt. Detta medför svårigheter att i ett renodlat medlingsförfarande – utan möjlighet till påtryckningsmedel – få parterna att komma överens. Enligt är en annan svårighet i medlingsarbetet den likabehandlingsprincip som finns i konkurrenslagen (2008:579). Principen innebär att en ändring av ett prisvillkor inte kan begränsas till den enskilde kunden. Medlingsverksamheten har däremot lett till att fjärrvärmeföretagen i flera avseenden förbättrat sin kommunikation gentemot fjärrvärmekunderna. har på uppdrag av regeringen gjort en kartläggning av marknaden för fjärrkyla. I rapporten av marknaden för fjärrkyla (dnr N2013/5486/E) konstaterar inspektionen att marknaden är begränsad och att kunderna, främst stora företag, har en relativt stark ställning. Därför föreslår inspektionen att marknaden fortsätter att vara oreglerad. Kunderna på fjärrvärmemarknaden har en fortsatt svag position. Branschinitiativet Prisdialogen bedöms dock kunna stärka konsumentens ställning och förbättra förtroendet för fjärrvärmeföretagen. Förslaget om reglerat tillträde till fjärrvärmenäten bedöms leda till ett effektivare utnyttjande av näten samt till förbättrad konkurrens, vilket kommer att gagna kunderna. beslutade om två mål för effektivare energianvändning, ett till 2020 och ett till 2016. Målet till 2020 uttrycks som ett sektorsövergripande mål om minskad energiintensitet om . Energiintensiteten beräknas som kvoten mellan tillförd energi och BNP i fasta priser (kWh/kr). Målet till 2016 är, i enlighet med och rådets direktiv /32/EG om effektiv slutanvändning av energi och energitjänster, att åstadkomma en energibesparing med avseende på slutanvänd energi till 2016 om av det årliga genomsnittet 2001–2005, vilket motsvarar . trädde och rådets direktiv /27/EU om energieffektivitet i kraft. I direktivet ställs krav på medlemsstaterna att anta ett vägledande, nationellt mål för energieffektivisering som bidrar till EU:s mål om energieffektivisering till 2020. anmälde till att det mål om effektivare energianvändning till 2020, jämfört med , som antogs av 2009 utgör vägledande mål. ökade energianvändningen kraftigt i . Därefter har den planat ut, även om den varierat mellan olika år. Detta som värdet av den ekonomiska aktiviteten, definierat som BNP, fortsatt att öka. har energiintensiteten i den svenska ekonomin minskat med . uppgick energiintensiteten i den svenska ekonomin till 0,164 kWh/kr (penningvärde). Detta är en minskning . Den slutliga energianvändningen i industrin och för inrikes transporter är oförändrad jämfört med , men har minskat i bostads- och servicesektorn. Elanvändningen har minskat något i industrin och bostads- och servicesektorn, men ökat i transportsektorn. Den långsiktiga trenden för slutanvänd energi är att användningen är relativt . uppgick den slutliga användningen till . uppgick den till . har befolkningen ökat med och BNP (fasta priser) mer än fördubblats. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 användningen per capita respektive BNP-enhet har således minskat. Energiintensiteten i industrin, räknat som specifik energianvändning (kWh per krona förädlingsvärde), ökade något . Ungefär en tredjedel av den slutliga energianvändningen i kan hänföras till uppvärmning och varmvatten i bostäder och lokaler. Av Energimyndighetens , flerbostadshus och lokaler 2012 (ES 2013:06) framgår att den totala energianvändningen för uppvärmning och varmvatten i bostäder och lokaler har minskat . I Tabell 2.10 redovisas utvecklingen uppdelat på olika typer av byggnader . Vid en jämförelse mellan åren är det viktigt att iaktta en viss försiktighet. Siffrorna är inte temperaturkorrigerade, vilket innebär att ingen hänsyn har tagits till temperaturskillnader mellan åren. var ett kallare år än 2011, men varmare än 2010. Tabell 2.10 Energianvändning för uppvärmning och varmvatten i byggnader Av diagram 2.1 framgår att elanvändningen för uppvärmning har minskat stadigt under ett flertal år, men att ett trendbrott skedde 2009 och att den därefter ökat. Det är framförallt småhus som värms med el, antingen genom direktverkande el eller el för drift av värmepump. Fjärrvärme är det vanligaste uppvärmningssättet i flerbostadshus och lokaler. Användningen av hushållsel har ökat stadigt, men i låg takt, . Användningen av verksamhetsel har även den ökat , även om ett trendbrott kan skönjas. Hushållsapparater, kontorsutrustning och andra varor blir mer energieffektiva, men allt fler sådana varor används, vilket gör att elanvändningen inte minskar. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Diagram 2.1 Elanvändning i bostads- och servicesektorn, har som mål att åstadkomma en energibesparing i slutanvändarledet. Målet följs upp genom att beräkna och summera hur stor energibesparing olika styrmedel och åtgärder genererar. I tredje nationella handlingsplan för energieffektivisering, som överlämnades till , rapporterades att energibesparingen avseende slutanvänd energi beräknas uppgå till motsvarande jämfört med basåren. beräknas således överträffa detta mål med marginal. Störst bidrag till den samlade energibesparingen till 2016 redovisas för bostads- och servicesektorn, drygt . För industrin beräknas besparingen bli drygt , och för transportsektorn knappt . Utvärdering av styrmedel för energieffektivisering I den förra regeringens budgetproposition (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 21) avsattes medel för för att genomföra en bred extern utvärdering av befintliga styrmedel för energieffektivisering. På uppdrag av har en extern konsult genomfört en utvärdering av ett tjugotal statliga styrmedel och insatser för energieffektivisering. I sin rapport (dnr N2013/3191/E) framhåller konsulten förekomsten av metodutmaningar då det gäller att följa upp och utvärdera effekter och kostnader för olika styrmedel för energieffektivisering, inte minst svårighet att belägga orsakssamband. Analysen visar att de flesta av de utvärderade styrmedlen svarar mot en reell problembild, endera ett marknadsmisslyckande som positiva externa effekter eller asymmetrisk information, eller ett marknadshinder som höga sökkostnader. Utvärderingen klargör även att ändamålsenligheten för de flesta styrmedel är hög och förvaltningen god, även om det finns utvecklingspotential. Inga överlappningar har iakttagits. Även om det är svårt att avgöra hur stor energieffektivisering olika styrmedel har lett till indikerar utvärderingen att de ger resultat, i flera fall i form av ökad kunskap. Andra identifierade resultat handlar om förbättrad dialog och samarbete. Här pekas de regionala energi- och klimatstrategierna samt industrinätverk ut som särskilt viktiga. Utveckling av arbetssätt är också en effekt som har kunnat iakttas, särskilt i kommuner som fått stöd för att arbeta strategiskt med energieffektiviseringsfrågor. För såväl resultat som effekter är konsultens bedömning att det inte finns något entydigt mönster för vilken kategori av styrmedel som verkar ha gett bäst utfall. Förklaringen återfinns snarare i faktorer som programteori och genomförande. Energieffektiviseringsarbete, liksom övrigt förändringsarbete, är starkt beroende av ledningens engagemang oavsett om det är näringsliv eller offentlig sektor. Detta är en springande punkt för att nå önskade resultat och effekter. Genom beslutande av genomförande av energieffektiviseringsdirektivet (prop. 2013/14:174, bet. 2013/14:NU18, rskr. 2013/14:221) har lagstiftning och övriga åtgärder som behövs för att genomföra och rådets direktiv /27/EU av om energieffektivitet, om ändring av direktiven /125/EG och 2010/30/EU och om upphävande av direktiven /8/EG och 2006/32/EG (energieffektiviseringsdirektivet) beslutats. I propositionen föreslås bl.a. en ny lag med krav på stora företag att regelbundet genomföra energikartläggningar. Bestämmelserna trädde i kraft . EU har satt upp som mål att minska den primära energianvändningen till 2020. I är målet att minska energiintensiteten för den svenska ekonomin. Energianvändning och energieffektivitet påverkas av många faktorer Såväl den tillförda mängden energi som den slutliga energianvändningen påverkas av ett stort antal faktorer. Detsamma gäller energiintensiteten. Konjunkturläge och temperatur påverkar efterfrågan på energi i de svenska slutanvändarsektorerna. Energitillförseln och därmed energiintensiteten påverkas av efterfrågan i slutanvändarsektorerna i , men också av efterfrågan och prisnivåer i våra grannländer eftersom inhemsk produktion som går på export omfattas av målet. Den totala energitillförseln och energiintensiteten påverkas även av sammansättningen av olika produktionsslag och förlusterna i produktion och överföring. Den tillförda och slutliga energianvändningen påverkas även av olika styrmedel som på olika sätt syftar till att öka energieffektiviteten i ekonomin som helhet och i olika sektorer, och därmed till att energieffektiviseringsmålen ska nås. Dagens styrmedelsportfölj för energieffektivisering är bred och omfattar generella ekonomiska styrmedel, såsom energi- och koldioxidskatter samt utsläppshandel, såväl som mer riktade administrativa styrmedel som reglerar t.ex. krav på tillstånd för att bedriva miljöfarlig verksamhet och krav på energiprestanda och energimärkning för energirelaterade varor och byggnader. Därtill görs en rad kompletterande insatser som på olika sätt avser att åtgärda informationsbrister på marknaden och öka medvetenheten och kunskapen om samt legitimiteten hos olika åtgärder för energieffektivisering och energibesparing. Som exempel kan nämnas statligt stöd till energi- och klimatrådgivning, statligt stöd för energikartläggning i mindre företag, nätverksaktiviteter och teknikupphandling samt andra åtgärder för tidig marknadsintroduktion. Kombinationen av ekonomiska marknadsbaserade styrmedel och kompletterande och riktade informationsinsatser bedöms ha goda förutsättningar för att en samhällsekonomiskt effektiv energieffektivisering ska uppnås. De olika styrmedlen och insatserna för energieffektivisering följs upp löpande av genom återrapporteringskrav och undersökningar. Därmed finns förutsättningar för att analysera vilka åtgärder och energieffektiviseringseffekter olika insatser leder till. Det är dock behäftat med stora 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 osäkerheter att kvantitativt slå fast hur stora effekterna blir av enskilda styrmedel. Eftersom flera styrmedel samverkar är det svårt att isolera eventuella resultat och effekter till insatserna för att belägga ett orsakssamband. Mot bakgrund av den utvärdering av styrmedel för energieffektivisering som har genomförts bedömer regeringen att inriktningen på politiken som helhet är ändamålsenlig, men att det finns behov av utveckling för att öka effektiviteten. Den långsiktiga trenden är som nämnts att energiintensiteten minskar. Såväl Energimyndigheten som bedömer dock i sina långsiktsprognoser att målet om minskad energiintensitet till 2020 inte kommer att nås. bedömer i sin senaste prognos att energiintensiteten med beslutade styrmedel kan antas minska . För att ge underlag till den energi- och klimatpolitiska kontrollstationen som ska ske 2015 har gett en extern konsult i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av förekomsten och betydelsen av olika marknadsmisslyckanden och marknadshinder för energieffektivisering (dnr N2014/2347/E.) Genom beslut om propositionen En sammanhållen klimat- och energipolitik – Energi (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25 rskr. 2008/09:301) har en rad mål för förnybar energi satts upp för . Andelen förnybar energi 2020 ska vara av den totala energianvändningen. Inom transportsektorn ska andelen förnybar energi vara . Båda dessa mål utgår från de krav som ställs på i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (förnybartdirektivet). beslutade om ett nytt mål till 2020 för förnybar el inom ramen för elcertifikatsystemet motsvarande en ökning med 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 jämfört med läget 2002 (prop. 2009/10:133, bet. 2009/10:NU16, rskr. 2009/10:279). beslutade om ett internationellt avtal med som innebär att elcertifikatsystemet utvidgas för att även omfatta . Avtalet innefattar ett mål för den gemensamma elcertifikatmarknaden om ny förnybar elproduktion från till 2020 (prop. 2010/11:155, bet. 2011/12:NU6, rskr. 2011/12:46). har beslutat om en nationell planeringsram för vindkraft motsvarande en årlig produktionskapacitet på till 2020 varav till lands och till havs (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25, rskr. 2008/09:301). Användningen av förnybar energi ökar i alla sektorer. andel förnybar energi i förhållande till slutlig energianvändning har ökat stadigt och uppgick . Bioenergi och vattenkraft står för den största delen. Även värmepumparna gav ett betydande bidrag motsvarande och likaså vindkraften som producerade . användes bioenergi inklusive avfall och det producerades el i vattenkraftverken. har i sin rapport till kontrollstation 2015 bedömt att målet om förnybar energi till 2020 kommer att nås och att den förnybara energin med beslutade styrmedel kan förväntas uppgå till . Sedan elcertifikatsystemets start har det byggts över 2 400 nya anläggningar. Av dessa anläggningar är cirka 1 700 vindkraftsanläggningar (cirka 2 000 verk). Dess förväntade årliga produktion är . Det största reella bidraget stod vindkraften för med . Den biobränslebaserade elproduktionen bidrog med och vattenkraften med . Den förnybara elproduktionen inom elcertifikatsystemet ökade i med 2013, jämfört med året innan. Solelanläggningar stod för den största procentuella ökningen , vilket motsvarade en ökning med cirka 6 GWh, jämfört med föregående år. Vindkraften stod för det största absoluta tillskottet med . Vidare ökade elproduktionen med vattenkraft med . producerades totalt certifikatberättigad förnybar el i . Detta är en minskning jämfört med året innan vilket förklaras av att merparten av de anläggningar som var i drift vid elcertifikatsystemets införande fasades ut ur systemet . trädde avtalet mellan och om en gemensam elcertifikatsmarknad i kraft. , 2012–2013, godkändes anläggningar i och med en förväntad normalårsproduktion om . anläggningar ingår i det gemensamma målet om att öka den förnybara elproduktionen med totalt i de båda länderna . Utfallet –2013 bedöms ligga i linje med målet. Statistik för den gemensamma elcertifikatmarknaden redovisas i rapporten svensk-norsk elcertifikatmarknad – Årsrapport som tas fram gemensamt av och vassdragsog energidirektorat. Marknadspriset på elcertifikat har legat mellan 160–vilket motsvarar en extraintäkt för elproducenterna på 16–/kWh. Elkundernas genomsnittliga kostnad för elcertifikat blev därmed exklusive moms. En kostnad som ur ett internationellt perspektiv kan anses som relativt låg. Enligt avtalet om den gemensamma elcertifikatmarknaden med ska en kontrollstation genomföras senast vid slutet av 2015. Arbetet är inriktat på att justerad nationell lagstiftning ska träda i kraft . regeringsuppdrag om att ta fram underlag inför kontrollstationen för elcertifikatssystemet 2015 (dnr N2014/734/E). I rapporten föreslår myndigheten att efterfrågan på elcertifikat som regleras via den s.k. kvotkurvan behöver höjas för att det gemensamma målet enligt avtalet med om ny förnybar el till 2020 ska kunna uppnås. Myndigheten föreslår vidare några åtgärder för att förbättra marknadens Underlaget har remitterats till drygt 60 instanser. Remisstiden gick ut och underlaget bereds inom . I samband med behandling av propositionen Ändring i lagen (2003:113) om elcertifikat (prop. 2008/09:9, bet. 2008/09:NU8, rskr. 2008/09:42) tillkännagav att regeringen bör granska effekterna av de olika klimat- och energipolitiska styrmedlen för den internationellt konkurrensutsatta elintensiva industrin. I regleringsbrevet fick i uppdrag att i samarbete med berörda myndigheter sammanställa resultaten av genomförda konsekvensanalyser av den förda energi- och klimatpolitiken för den elintensiva industrin. inkom med rapporten av energi- och klimatpolitiken för elintensiv industri, ER 2014:18.