prop · H103172 · 2014-03-07 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:172 Allas kunskap – allas bildning Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ett mål för folkbildningspolitiken. En ny, egen målformulering för den statliga folkbildningspolitiken förtydligar statens ambitioner med politiken och att folkbildningens målgrupp är bredare än målgruppen för vuxenutbildningen. Målet för vuxenutbildningen omfattar även folkbildningspolitiken. Det föreslås ett tillägg i ett av de fyra syftena för statsbidraget till folkbildningen. Vidare föreslås att de av fastställda sju verksamhetsområdena upphävs. En ny modell för oberoende statlig utvärdering av folkbildningen föreslås. Statskontoret bör ges i uppdrag att genomföra en första samlad utvärdering av folkbildningen. utvärdering (IFAU) och Myndigheten för kulturanalys bör förse Statskontoret med relevanta underlag. Ett antal bedömningar redovisas också avseende folkbildningens betydelse för och arbete med olika samhällsområden och frågor. 2013/14:172 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. En utvecklad folkbildningspolitik ..................................................... Folkbildningen har varit viktig för demokratin .................. Folkbildningens verksamhet inom folkhögskolor och Folkhögskolan som egen utbildningsform ......... Översyn av folkhögskollärarexamen ............... Kan folkbildningens särart definieras och effekter Andelen yngre deltagare i folkhögskolans allmänna kurser har ökat Identitet och form kan bli framtida utmaningar för Mål för .........................................folkbildningspolitiken ............................roller och uppdrag Översyn av roll och Det statliga bidraget ..........................................till folkbildningen De sju .............................verksamhetsområdena upphävs Statistiken visar ett behov av ökad mångfald i En större bredd av deltagare skulle kunna Kvinnor är i majoritet bland deltagarna i Personer med funktionsnedsättning, utrikes födda och arbetslösa personer har en plats inom folkbildningen Högre utbildade är mer representerade i studieförbunden än i befolkningen i övrigt Det andra ........................syftet med statsbidraget ändras En ny modell för ..................statlig utvärdering av folkbildningen Statliga myndigheter bör genomföra utvärderingen Metoder .......för utvärdering av folkbildningens effekter Tidsintervall ......................................för utvärderingarna Utvärdering av studieförbund och folkhögskolor ............ 5.5Ett förtydligat uppföljningsansvar för 6 Folkbildningens mångfald.............................................................. Engagemanget har många former .................................... 6.2Folkbildningen som en aktör för demokrati, mänskliga rättigheter och delaktighet .............................. 6.3Folkbildningen som en arena för arbetet med global 6.4Folkbildningen kan ta tillvara mångfaldens värde för 6.5Mångfaldsarbete förbättrar folkbildningens egen Folkbildningen är en viktig del av kulturlivet ................. Folkbildningens ansvar för jämställdhet.......................... Tolkutbildningar ............................inom folkbildningen Kunskap om folkbildningen ........................................................... Behovet .................................av folkbildningsforskning Flera aktörer .........bidrar med kunskap om folkbildning Folkbildningen ................synliggörs i befolkningsstudie 8.4Tre antologier som belyst folkbildningens nytta, pedagogik och roll i det civila samhället ......................... Övriga aktuella studier .................................................... 9 Svensk folkbildning i internationellt perspektiv ............................ Internationellt engagemang inom folkbildningen ............ 9.2Folkbildningsorganisationer är aktiva på den Nordiska länder samarbetar kring folkbildning ............... om vuxenutbildning hölls i ...... Den svenska folkbildningen i internationell kontext ....... Konsekvenser för staten, kommuner och landsting ......... Konsekvenser för enskilda och företag............................ 10.3Konsekvenser för jämställdhetspolitiken och Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Folkbildningens samhällsvärden – En ny modell för statlig utvärdering (SOU 2012:72)..................................................................... 2013/14:172 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna, betänkandet Folkbildningens samhällsvärden – En ny modell för statlig utvärdering (SOU 2012:72)........................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner vad regeringen föreslår om 1.mål för folkbildningspolitiken (avsnitt 3.5), 2.att de sju verksamhetsområdena för statsbidraget till folkbildningen ska upphävas (avsnitt 4.2), 3.att det andra syftet med statsbidraget till folkbildningen ska ändras (avsnitt 4.4), 4.att statliga myndigheter ska ansvara för utvärderingen av folkbildningen (avsnitt 5.1). 2 Ärendet och dess beredning Regeringen aviserade i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, utgiftsområde 17) att den avsåg att initiera en utredning för att bland annat analysera i vilken grad syftena med statsbidraget till folkbildningen uppnåtts. Regeringen beslutade därefter att ge en särskild utredare i uppdrag att bland annat föreslå hur oberoende utvärderingar kan genomföras för att säkerställa en regelbunden återrapportering till riksdag och regering av den statligt finansierade folkbildningsverksamheten som omfattar såväl kvantitativa som kvalitativa mått (dir. 2011:93). Utredningen antog namnet (U2011:09). lämnade sitt betänkande Folkbildningens samhällsvärden – En ny modell för statlig utvärdering (SOU 2012:72). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns tillgänglig i (U2012/5989/UC). Utöver betänkandet har underlag för propositionen inhämtats genom dialoger med och Idrottsutbildarna som fördelar bidrag till folkbildningen. Därutöver har två hearingar anordnats med folkbildningens aktörer i syfte att samla in synpunkter om framförallt förslaget till ett eget mål för folkbildningspolitiken (dnr U2013/6764/UC). Ytterligare underlag utgörs av granskning av studieförbundens verksamhet (RiR 2011:12). 3 En utvecklad folkbildningspolitik Folkbildningen har traditionellt sett innefattat fyra grenar: folkbibliotek, folkhögskolor, föreläsningsföreningar och studieförbund. Det statliga anslaget för stöd till folkbildningen tilldelas dock enbart folkhögskolor och studieförbund och deras verksamhet. Statligt stöd till folkbildningen har fördelats alltsedan folkbildningens framväxt . Folkhögskolornas statsbidrag infördes . instiftades ett statligt stöd till populärvetenskaplig föreläsningsverksamhet, medan folkbiblioteken fått statligt stöd . Genom biblioteksreform ställdes statliga medel till förfogande för föreningar med rikstäckande verksamhet och fler än 20 000 medlemmar. Biblioteksreformen utgjorde grunden till flera av dagens studieförbund, då åtskilliga mindre biblioteksföreningar slog sig samman för att kunna ta del av statsbidraget. Bland annat resulterade sammanslagningarna i bildandet av () 1912. byggdes folkbildningen ut i snabb takt. 2013/14:172 en kungörelse 1947 fastställdes bland annat bidragsvillkoren för 1960-talets skolreformer om nioårig grundskola och utvidgad gymnasieutbildning ändrade även förutsättningarna för folkbildningen som kunde starta på en högre nivå och möta delvis nya behov. Även folkhögskolorna expanderade kraftigt . 3.1Folkbildningen har varit viktig för demokratin Folkbildningen utgör en del av det svenska civilsamhället och dess koppling till landets folkrörelser är stark. Relationen mellan staten och civilsamhället i har präglats av en ömsesidig respekt, vilket även gäller relationen mellan staten och folkbildningen. Folkbildningen har sedan sin framväxt alltid, parallellt med folkrörelserna, spelat en viktig roll för demokratin i . Många av de människor som engagerade sig politiskt i denna utveckling hade inhämtat hela eller delar av sin utbildning inom folkbildningen. Deltagandet i landets folkrörelser var brett och för många människor ledde föreningsdeltagandet inom folkrörelserna vidare till ett politiskt engagemang. Folkrörelserna har därigenom spelat en viktig roll som rekryteringsbas för politiska uppdrag, liksom för en allmän social rörlighet. Folkbildningen som politikområde har präglats av politisk konsensus angående folkbildningens värde. Stödet till folkbildningen har setts som ett stärkande av demokratin vilket även återspeglas i det första av de fyra syftena med statens stöd till folkbildningen, nämligen att stödja verksamhet som bidrar till att stärka och utveckla demokratin. Även om relationen mellan staten och folkbildningen kan beskrivas som nära och samförståndsinriktad är den inte okomplicerad. Folkbildningsorganisationerna kan sägas ha en dubbel roll genom att både vara skattefinansierade och förväntas bevara oberoende och självständighet i förhållande till statsmakten. Ett förtydligande av rollerna för staten och folkbildningen var något som man sökte åstadkomma genom omorganiseringen 1991. Då upphörde statens detaljstyrning av folkbildningen genom den dåvarande och ersattes med målstyrning och den ideella föreningen bildades. Härigenom gavs folkbildningen en friare roll gentemot staten än vad den tidigare haft. Genom att staten inte detaljstyr stödet till folkbildningen, utan överlämnar åt att fördela statsbidraget till folkhögskolor, studieförbund och studerandeorganisationer inom folkhögskolan utifrån de övergripande syften som beslutat om, upprätthålls också en formell och principiell gräns mellan staten och folkbildningen. 2013/14:172 3.2 inrättades de tre första folkhögskolorna i : och Hvilan i samt Herrestad (Lunnevad) i . Folkbildningens framväxt skedde på ett likartat sätt i de nordiska grannländerna och vid ungefär inrättades de första folkhögskolorna också i (1844), (1864) och (1889). Folkhögskolorna verkade för att främja allmän medborgerlig bildning inom bondeklassen och utgick bland annat från den danske prästen och författaren . tankar om pedagogik som det levende Ord, vilka innebar att undervisningen skulle baseras på lärarens fria muntliga föreläsningar och samtal med deltagarna. Det finns 150 folkhögskolor varav 107 är knutna till nationella folkrörelser, lokala och regionala organisationer samt självägande stiftelser och föreningar. Landsting och regioner driver 43 stycken. Alla folkhögskolor är unika och skolformen är självförvaltande med eget antagnings- och omdömessystem samt en egen folkhögskollärarutbildning och rektorsutbildning. Utöver de nationella folkrörelsedrivna folkhögskolorna finns även självstyrande samt lokalt eller regionalt föreningsdrivna folkhögskolor. Folkhögskolorna är öppna för alla vuxna och har en nedre åldersgräns för sina allmänna kurser. Undervisningen på folkhögskolorna är kostnadsfri och man kan söka statligt studiestöd för att ta del av undervisningen. Folkhögskolorna har friheten att utforma undervisningen utifrån sin speciella profil och inriktning, vilket också medför möjligheter för kursdeltagarna att påverka undervisningen utifrån sina behov och förkunskaper. Folkhögskolorna bedriver en bred kursverksamhet på olika nivåer, med både korta och långa kurser. De långa kurserna finns att tillgå som både allmän och särskild kurs. Inom allmän kurs erbjuds folkhögskolans deltagare komplettering av grundskole- och gymnasieutbildning, medan särskild kurs erbjuds inom specialområden, bland annat inom konstnärliga ämnen såsom litteratur, konst och musik. Utbildning vid folkhögskolor utgör härigenom en grund för studerande som har för avsikt att söka sig vidare till högre konstnärliga utbildningar. Folkhögskolorna bedriver även studiemotiverande folkhögskolekurs och vissa yrkesutbildningar, exempelvis till journalist, dramapedagog, fritidsledare och kantor. Folkhögskolornas kurser kan genom studieomdömen och behörighetsgivning ge tillträde till studier i andra utbildningsformer såsom universitet, högskola och yrkeshögskola. Folkhögskolornas Allmänna kurs samlar varje termin omkring 11 800 deltagare, medan de särskilda kurserna har cirka 16 000 deltagare per termin. Därutöver deltar omkring 50 000 personer i korta kurser av olika slag vid landets folkhögskolor. Folkhögskolans metodik lockar nya deltagare Folkhögskola är en utbildningsform som riktar sig specifikt till personer som är i behov av att komplettera sin tidigare utbildning eller specialisera sig mot något särskilt yrkesområde. Folkhögskolan är som utbildningsaktör unik eftersom den når deltagare som andra utbildningsformer inte når. Folkhögskolorna är bra på att hjälpa studerande, som av olika anledningar inte har lyckats inom andra utbildningsformer, vidare till arbete eller andra studier. Folkbildningens arbetssätt och pedagogiska metoder lockar kontinuerligt nya deltagare och söktrycket till folkhögskolan är fortsatt högt. Var fjärde folkhögskola uppger att antalet sökande med funktionsnedsättning har ökat jämfört med . Mer än var fjärde skola har angett att sökande med invandrarbakgrund har ökat jämfört med . Att söktrycket ökar är en trend . Utbildningen i den formella skolan passar inte alla elever och behovet av andra metoder och lärformer växer, vilket inneburit att folkbildningens pedagogik är ett viktigt komplement till den vanliga skolan. Uppföljningar som har gjort visar på ett antal framgångsfaktorer som har stor betydelse för folkhögskolans lärandemiljö i detta avseende. Faktorerna kan sammanfattas enligt följande: -utbildningarna ger möjlighet till anpassad studietakt och en kreativ miljö som medverkar till goda resultat, -det finns möjlighet för deltagarna att träffa studerande från olika slags kurser från grundläggande till eftergymnasiala yrkesutbildningar, -deltagarna är i ett sammanhang där utbildning ses som en väg till arbete och där man stimuleras av andra, -det finns utrymme för individuellt, självstärkande arbete och social stöttning, -deltagarna ges personlig utveckling vilket ökar anställningsbarheten, -verksamheten integreras i folkhögskolornas olika aktiviteter med temadagar, friskvård och kultur, -det finns stort utrymme för regional och lokal anpassning av aktiviteterna, -folkhögskolorna ingår i nätverk med andra skolor och kan samverka, och -folkhögskolorna har lång erfarenhet av samarbete med Arbetsförmedlingen lokalt och goda kontakter med regionalt och lokalt näringsliv. 3.2.2Folkhögskolan som egen utbildningsform Regeringens bedömning: Folkhögskolan som en egen utbildningsform i utbildningssystemet bör ses över och tydliggöras. Skälen för regeringens bedömning: Folkhögskolan är en utbildningsform med stor frihet och självständighet. Den är en del av utbildningssektorn tillsammans med bl.a. skolan, universitet och högskolor samt . Undervisningen på folkhögskola är kostnadsfri och många av folkhögskolans utbildningar berättigar också till studiestöd. Allmän kurs som finns vid alla folkhögskolor ger dem 2013/14:172 som saknar grundskole- eller gymnasieutbildning en möjlighet att få grundläggande behörighet att söka vidare till högskola eller yrkeshögskola. Myndigheten för har meddelat föreskrifter om behörighet för den som har genomgått en folkhögskoleutbildning att antas till en utbildning inom . Därutöver har Universitets- och högskolerådet meddelat föreskrifter om grundläggande behörighet för studier på grundnivå för den som genomgått utbildning vid folkhögskola och om värdering av studieintyg från folkhögskola. Frågan om folkhögskolan som skolform har tagits upp vid hearing med folkbildningens aktörer (dnr U2013/6764/UC). I en skrivelse till regeringen (dnr U2012/4854/UC) har också på uppdrag av sina medlemmar , Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation och Kommuner och Landsting lämnat synpunkter om behov av förändringar i förordningen (1991:977) om statsbidrag till folkbildningen samt i riktlinjer och uppdrag till folkbildningen. De olika förslagen i skrivelsen tar sin utgångspunkt i medlemsorganisationernas ställningstaganden i dokumentet Ett nytt Folkbildningsråd – förslag till riktlinjer för folkbildningsrådets styrning, organisation och verksamhet. Utbildningsformen folkhögskola omfattas inte av skollagen. Utbildningsformen har av tradition beskrivits med orden fri och frivillig, ett möjligt val för myndiga personer. Vissa ramar för folkhögskolan anges i förordningen om statsbidrag till folkbildningen och i de villkor och riktlinjer som har fastställt för verksamheten, t.ex. beträffande studieomdömen. I övrigt formulerar varje folkhögskola och dess huvudman målen för skolans verksamhet och ansvarar för utformning och innehåll. En folkhögskola är fri att lägga upp studieplaner och kurser och kan anställa de lärare den anser sig behöva. Andra kännetecken är ett demokratiskt arbetssätt, deltagarnas inflytande, en mångfald av kursutbud samt en stor flexibilitet att utveckla och förnya verksamheten. För många deltagare är folkhögskolornas internat en förutsättning för att kunna studera. Folkhögskolans människo- och kunskapssyn bygger på deltagarnas möjligheter och vilja till utveckling och lärande utifrån individuella förutsättningar. Lärare och deltagare utformar studierna tillsammans. Det finns inga regelverk som styr folkhögskolans kursplaner, förutom förordningen om statsbidrag till folkbildningen och de villkor och riktlinjer som tar fram. Det finns därför enligt regeringens bedömning behov av att se över och tydliggöra folkhögskolan som en egen utbildningsform i utbildningssystemet, bl.a. vad avser dess verksamhet, organisation och särskilda kännetecken. Studieförbunden har vuxit fram och tillhandahåller ett brett utbud av studiecirklar för sina deltagare som på sin fritid väljer att förkovra och utbilda sig för att utvecklas. fördelar statsbidrag för folkbildningen till följande tio studieförbund: -NBV – Bildningsverksamhet Studieförbunden bedriver verksamhet i landets samtliga kommuner och finns representerade runt om i landet genom sammanlagt 180 lokalavdelningar. Studiecirkeln utgör den vanligast förekommande verksamhetsformen inom studieförbunden. arrangeras cirka 280 000 studiecirklar i med nära 1,8 miljoner deltagare. En studiecirkel är en grupp människor som söker kunskap tillsammans. Syftet är att varje individ ska utvecklas. För att en studiecirkel ska berättiga till statsbidrag krävs minst tre och högst tolv deltagare inklusive cirkelledaren vid varje sammankomst. Studiecirkeln får ha max tre sammankomster . Minimikravet för en studiecirkel är förlagda fördelade på minst tre sammankomster. En studiecirkel får löpa under max . Barn räknas inte som deltagare i studiecirkeln i fråga om att berättiga till bidrag. Andelen unika deltagare i studiecirklar uppgår till 683 000 personer, vilket visar att åtskilliga väljer att delta i flera studiecirklar. Studiecirklar med inriktning mot konst, musik och media dominerar . Därutöver inriktar sig av studiecirklarna på humanistiska ämnen som språk och historia, medan av studiecirklarna har en inriktning mot samhälls- och beteendevetenskap. Ämnet Improvisatorisk musik samlar flest deltagare av samtliga studiecirklar, omkring 185 000, och utgör det enskilt största ämnet med närmare 2,5 miljoner av totalt drygt . Förutom studiecirkelverksamheten är studieförbunden också aktiva med att anordna kulturprogram, exempelvis föreläsningar och musikprogram, inte sällan under formen Annan folkbildningsverksamhet. Denna verksamhetsform ska ge studieförbundet möjlighet att pröva nya former och utveckla nyskapande folkbildningsverksamhet. Sammankomsterna i Annan folkbildningsverksamhet kan vara längre och genomföras tätare än i studiecirklar. Antalet sammankomster kan vara en eller flera. arrangeras omkring 331 800 kulturprogram, med nära 17 miljoner deltagare. Studieförbunden arbetar främst med folkbildningsverksamhet för sina deltagare, men har också, i likhet med folkhögskolorna, genomfört uppdragsutbildningar, exempelvis (en tillfällig statlig satsning på vuxenutbildning ). Utöver de tio ovan nämnda studieförbunden finns även , som arbetar med studie-, bildnings- och utbildningsverksamhet inom idrotten och verkar för att stimulera människors lärande. består av 69 specialidrottsförbund samt övriga tre medlemsorganisationer som har beviljats medlemskap i . 2013/14:172 års ekonomiska vårproposition (prop. 2011/12:100) föreslog regeringen att de ändamål och verksamheter som avser särskilt verksamhetsstöd för idrottens studie-, bildnings-, och utbildningsverksamhet och som dittills hade finansierats inom det under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning uppförda anslaget 15:1 Statligt stöd till vuxenutbildning i stället bör behandlas inom ramen för folkbildningen, under utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid. godkände regeringens förslag (prop. 2011/12:100, bet. 2011/12:FiU20, rskr. 2011/12:292). I budgetpropositionen (prop. 2012/13:1) ansåg regeringen med anledning av detta att det särskilda verksamhetsstödet till för idrottens studie-, bildnings- och utbildningsverksamhet, i likhet med stödet till övriga studieförbund, borde finansieras inom anslaget 14:1 Bidrag till folkbildningen under utgiftsområde 17. Det särskilda verksamhetsstödet till fördes således över till det anslaget. Detta anslag disponeras av Kammarkollegiet, som enligt regleringsbrev för anslaget ska betala ut medlen till . Regeringen beslutar om riktlinjer för när det gäller anslaget. Regeringen har i propositionen Verksamhetsstödet till idrottens bildningsverksamhet (prop. 2013/14:117) föreslagit att en bestämmelse om att studieförbundet prövar frågor om fördelning av statsbidrag till idrottens studie-, bildnings- och utbildningsverksamhet ska föras in i lagen (1976:1046) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom verksamhetsområde. Det är vidare angeläget att de syften och villkor för statsbidrag till folkbildningen som framgår av förordningen om statsbidrag till folkbildningen gäller även för folkbildningen inom idrottsrörelsen. Regeringen anser därför att som en följd av att en sådan bestämmelse införs i den nämnda lagen bör ändringar även göras i förordningen om statsbidrag till folkbildningen. Det som anges i förordningen (1991:977) om uppgifter, beslut om statsbidrag, återkrav, revision och överklagandeförbud bör även gälla för . bör svara för att bidragsfördelningen sker utifrån de syften och villkor som anges i förordningen och samma krav på uppföljning, utvärdering och redovisning bör gälla. bör också utarbeta kriterier för fördelningen av statsbidrag utifrån bestämmelserna i förordningen. beviljades för idrottens bildningsverksamhet. fördelade av dessa medel till de olika distrikten samt till särskilt utvecklingsarbete. Totalt arrangerade 112 278 lärgrupper/ studiecirklar . En viktig målgrupp för är idrottens ledare som är föremål för av SISU:s utbildningstimmar. Det totala antalet deltagare i SISU:s verksamhet uppgick till 912 269 personer varav 396 821 var kvinnor och 519 448 män. 3.2.4 Regeringens satsningar på arbetsmarknadsinriktade och studiemotiverande kurser Folkhögskolorna har lång erfarenhet av att anordna utbildning för Nedan följer exempel på olika verksamheter som folkhög- skolorna har arrangerat. 10 000 extra platser –1994 fick folkhögskolorna 10 000 extra platser på grund av arbetsmarknadsläget. Platserna utökades både på allmän och Utbildningsplatserna övergick 1997 till . Särskild utbildningssatsning inom aktivitetsgarantin –2007 genomförde folkhögskolorna på uppdrag av () kompetenshöjande verksamhet för långtidsarbetslösa inom ramen för aktivitetsgarantin.