prop · H103115 · 2014-03-07 00:00:00 — Kommissionen presenterade en förordning om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner (se faktapromemoria 2012/13:FPM155), som hör ihop med förslaget till ett reviderat betaltjänstdirektiv (se ovan). Förordningen innebär att det föreslås gemensamma regler för tak för förmedlingsavgifter (vanligen kallade mellanbanksavgifter) i EU, när man betalar med kort som är vanligen förekommande hos konsumenter. Förordningen innehåller också ett antal företagsregler som riktar in sig mot kortföretagen. Förhandlingar i rådsarbetsgrupp har ännu inte inletts. Information lämnades till finansutskottet . presenterade kommissionen ett meddelande om en Enligt kommissionen är syftet med att skapa en europeisk bankunion att återskapa förtroende i den europeiska banksektorn och för euron. I samma månad presenterade kommissionen också ett förslag om en gemensam mekanism för banktillsyn i EU (se faktapromemoria 2012/13:FPM10). Förslaget innebar att får tillsynsbefogenheter över kreditinstitut i eurozonen samt i övriga medlemsstater som väljer att ingå nära samarbete med tillsyns- pågick intensiva förhandlingar av förslaget om den gemensamma tillsynsmekanismen och nåddes en uppgörelse i . förhandlingar med som ledde till en preliminär Resultatet i de frågor som var viktiga för i förhandlingarna i rådet påverkades inte av trilog- Förordningarna om den gemensamma tillsyns- mekanismen antogs slutligt vid och har presenterade kommissionen nästa delförslag i bankunionen, om en gemensam avvecklingsmekanism (se faktapromemoria 2012/13:FPM148). Förslaget innebär att bankavveckling i de medlemsstater som ingår i bankunionen hanteras centralt och att kommissionen ges befogenhet att besluta om avveckling av enskilda Det skapas också en gemensam avvecklingsfond för att täcka har intensiva förhandlingar om förslaget om den gemensamma avvecklingsmekanismen pågått i en särskilt skapad tillfällig arbetsgrupp, i Coreper och i . har under förhandlingarna drivit att skapandet av avvecklingsmekanismen inte får leda till att medlemsstater som inte deltar diskrimineras eller påverkas negativt samt att nationella avvecklingsmyndigheter i deltagande medlemsstater bör ha så stort inflytande som möjligt i beslutsfattandet. En överenskommelse i Ekofin- I överenskommelsen fick gehör för sina krav och inför trilogförhandlingar med finns inga kvarstående frågor för svensk del. Information och samråd med har skett inför Europeiska Skr. 2013/14:115 rådets möten samt inför Överläggningar med finansutskottet hölls . Förslaget om ett nytt lagstiftningspaket om bl.a. kapitaltäckning för kreditinstitut och värdepappersföretag har behandlats i där en allmän inriktning antogs . Efter detta följde förhandlingar mellan rådet och som avslutades med en överenskommelse som antogs av rådet . De resulterande lagstiftningsakterna (tillsynsförordningen och fjärde kapitaltäckningsdirektivet) publicerades i EU:s officiella tidning. Tillsynsförordningen börjar gälla direkt medan det fjärde kapitaltäckningsdirektivet ska föras in i svensk rätt. De nya kapitaltäckningsreglerna syftar i huvudsak till att genomföra den internationella 3-överenskommelsen inom EU och ska ersätta gällande direktiv (se faktapromemoria 2010/11:FPM148). Det föreslagna regelverket innehåller bl.a. bestämmelser om krav på kapitaltäckning, skuldsättningsgrad, likviditetskrav samt bestämmelser om tillsyn, bolagsstyrning, sanktioner och kapitalbuffertar. Samråd med och informationsgivning till har ägt rum , inklusive informationsgivning till finansutskottet och samråd med . presenterade kommissionen ett förslag till ett ramverk för hantering av banker, kreditmarknadsföretag och värdepappersföretag i kris (se faktapromemoria 2011/12:FPM165). Förslaget syftar till att säkerställa att myndigheter har trovärdiga verktyg för att avveckla institut på ett sätt som minimerar spridningsrisker och behåller tillgången på grundläggande finansiella tjänster. Aktieägarna, åtminstone vissa borgenärer och bankindustrin i stort – genom någon form av stabilitetsfond – ska bära kostnaderna för ett eventuellt omhändertagande av en bank i kris. På så sätt ska incitamenten för ett överdrivet risktagande minskas. Genom direktivet föreslår kommissionen åtgärder inom följande områden: förberedande och förebyggande åtgärder, åtgärder för tidigt ingripande, avvecklingsåtgärder, samordning av gränsöverskridande krishantering samt finansiering av kostnaderna för avveckling och sanktioner. En allmän inriktning nåddes i rådet , och därefter påbörjades trilogförhandlingar med som ledde till en politisk överenskommelse . informerades , mars, (samt ). Samråd med och informationsgivning till skedde , senast . 2013/14:115 17.3.8 Finansiering av europeiska ekonomin antog kommissionen en grönbok om långsiktig finansieringen av ekonomi. Då finanskrisen påverkat den europeiska finansiella sektorns förmåga att kanalisera sparande till långsiktiga investeringar, finns det ett behov att undersöka vad som kan göras för att förbättra tillgången till långsiktig finansiering samt finansiering till små och medelstora företag. koncentreras på hur den processen fungerar och identifierar alternativ till de traditionella kapitalkanalerna som banker (se faktapromemoria 2012/13:FPM93). följdes av en konsultation samt tillsättandet av en högnivågrupp med uppgift att utreda alternativen vidare. 17.3.9Initiativ för finansiering till små och medelstora företag För att förstärka finansieringskanalerna för europeiska små och medelstora företag, lade kommissionen och Europeiska investeringsbanken (EIB) fram ett förslag där medlemsstater frivilligt får allokera om strukturfondsmedel för att garantera banklån till små och medelstora företag. Detta förslag behandlades på både och . har haft en skeptisk inställning till förslaget och var drivande i att begränsa dess omfattning. Initiativet kommer att gälla från och det är fortfarande oklart hur många medlemsstater som kommer att delta. Samråd med skedde . Kommissionen presenterade ett direktivförslag om bostadslåneavtal och intensiva förhandlingar har pågått (se faktapromemoria 2010/11:FPM104). Coreper enades om en allmän inriktning och gav ordförandeskapet mandat att inleda förhandlingar med . Förhandlingarna mellan rådet och pågår . antog sin ståndpunkt . Enligt kommissionen finns det två syften med förslaget. Dessa är dels att skapa en effektiv och konkurrenskraftig inre marknad för konsumenter, kreditgivare och kreditförmedlare med en hög skyddsnivå, dels att främja finansiell stabilitet genom att sörja för ansvarsfullt fungerande marknader för hypotekslån. Direktivet är tänkt att leda till en harmonisering av bestämmelserna på de områden som det reglerar. Förslaget innehåller vissa krav på kreditgivare och kreditförmedlare, t.ex. om hur de ska uppföra sig vid tillhandahållande av bostadskrediter och vilken minimikompetens de ska ha. Kreditförmedlare föreslås ställas under tillsyn och övervakning. Förslaget innehåller också bestämmelser om utformningen av reklam och marknadsföring för bostadskrediter, vilken information konsumenterna ska få innan ett kreditavtal ingås, krav på kreditprövning av konsumenter, hur den effektiva räntan ska beräknas, rådgivning om kredit samt om konsumenternas rätt till förtidsbetalning av sina skulder Skr. 2013/14:115 enligt bostadskreditavtal. Förnyad överläggning har ägt rum med civilutskottet. Information har även vid annat tillfälle lämnats till utskottet. Skattesystemet är ett viktigt nationellt instrument för att främja en god ekonomisk utveckling, en varaktig hög sysselsättning och en uthållig finansiering av offentliga utgifter. Samarbetet inom EU på skatteområdet syftar bl.a. till att säkerställa den inre marknadens upprättande och funktion och att undvika snedvridning av konkurrensen. har man kommit överens om ett åtgärdspaket om momsfusk, en förordning om tillämpningen av mervärdesskatteregler om beskattningsland för elektroniska tjänster och en förordning om en fortsättning av åtgärdsprogrammet för skattefrågor (Fiscalis 2020). Vidare har diskussioner förts om kommissionens förslag om bl.a. sparandedirektivet, energiskattedirektivet, en gemensam konsoliderad bolagsskattebas och en skatt på finansiella transaktioner. 18.1.1 Skatt på finansiella transaktioner bemyndigade elva medlemsstater (, , , , , , , , , och ) att inleda ett fördjupat samarbete om en skatt på finansiella transaktioner (FTT). Detta skedde sedan dessa medlemsstater uppmanat kommissionen att lämna ett förslag till bemyndigande om fördjupat samarbete avseende FTT. att det vid bekräftats att det inte fanns enhälligt stöd för den FTT som föreslagits av kommissionen (inom EU27). röstade ja till bemyndigandet, men gjorde tillsammans med , , , och ett gemensamt protokolluttalande i vilket undertecknande medlemsstater förutsatte att icke deltagande medlemsstaters intressen skulle beaktas i den fortsatta behandlingen av skatteförslaget efter att bemyndigandet om ett fördjupat samarbete hade godkänts. presenterade kommissionen ett förslag till rådets direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området (se faktapromemoria 2012/13:FPM76). har förhandlingar om direktivförslaget pågått i rådsarbetsgruppen för skattefrågor. har deltagit aktivt, men har Den första läsningen av förslaget inom ramen för ett 2013/14:115 fördjupat samarbete har avslutats. Rådets rättstjänst presenterade ett yttrande om förslagets förenlighet med bl.a. . Rättstjänsten anser att förslagets etableringsprincip (när det gäller finansinstitut från icke deltagande medlemsstater) inte är förenlig med . Etableringsprincipen är basen för beskattning av företag utanför de elva deltagande medlemsstaterna vid transaktioner med anknytning till de deltagande. Regeringen anser att inte ska delta i ett fördjupat samarbete i EU om en skatt på finansiella transaktioner. Regeringen har dock respekt för att en sådan skatt har hög politisk prioritet för flera medlemsstater. Regeringen förutsätter att icke deltagande medlemsstaters intressen beaktas i den fortsatta behandlingen av skatteförslaget efter att bemyndigandet om ett fördjupat samarbete godkänts. En skatt med smalare skattebas är ett sätt att minska de negativa effekterna av FTT och skulle därför vara att föredra. Regeringen motsätter sig FTT som egna medel. Samråd med och överläggning med skatteutskottet ägde rum . Det nuvarande energiskattedirektivet är föråldrat och behöver samordnas med EU:s ambitiösa klimat- och energipolitiska mål. För att uppfylla dessa mål behövs väl fungerande, samordnade och effektiva verktyg. Kommissionen presenterade därför en översyn och förslag till ändringar av direktivet (se faktapromemoria 2010/11:FPM113). Förslaget har under diskuterats i rådsarbetsgruppen för skattefrågor utan att enighet kunnat nås. efterfrågade att arbetet med direktivförslaget drivs framåt. noterade en framstegsrapport över arbetet . verkar för en kompromisslösning som bevarar de huvudsakliga grundelementen i kommissionens förslag. Vid nåddes en politisk överenskommelse om två direktivförslag, dels om en mekanism för snabba insatser mot momsbedrägeri (se faktapromemoria 2012/13:FPM3), dels om omvänd skattskyldighet för moms för vissa varor och tjänster som är särskilt utsatta för bedrägerier. Direktiven, som behandlades som ett paket mot momsbedrägerier, antogs sedan slutligt av rådet för utrikesfrågor . Direktiven har trätt i kraft och har båda en begränsad löptid till utgången av 2018. Överläggning har skett med skatteutskottet och samråd har ägt rum med . Förordning om mervärdesskatteregler om beskattningsland för elektroniska tjänster nådde en politisk överenskommelse om det förslag om nya regler i rådets genomförandeförordning som kommissionen lade fram i syfte att förtydliga och klargöra tillämpningen av nya regler i mervärdesskattedirektivet (se faktapromemoria 2012/13:FPM45). Slutligt beslut fattades av rådet för rättsliga och inrikes frågor . Enligt de nya reglerna i mervärdesskattedirektivet ska tele- kommunikationstjänster, elektroniska tjänster samt radio- och tv- sändningar som säljs till privatpersoner i en annan medlemsstat beskattas i köparens medlemsstat (i stället för i säljarens medlemsstat) från och instämmer i kommissionens uppfattning att det är viktigt att reglerna är enkla och förutsägbara för företagen. Det är också viktigt att reglerna tillämpas på ett enhetligt sätt så att företag i olika EU-länder behandlas lika och såväl dubbelbeskattning som icke-beskattning Överläggning ägde rum med skatteutskottet . presenterade kommissionen ett förslag om standardiserad mervärdesskattedeklaration (se faktapromemoria 2013/14:FPM26). Syftet med förslaget är att företag i ska kunna lämna standardiserade mervärdesskatteuppgifter till skattemyndigheterna i ett gemensamt, företrädesvis elektroniskt, format. I förslaget behandlas innehållet i den standardiserade mervärdesskattedeklarationen samt hur och när den ska lämnas. Kommissionen presenterade föreslaget vid . Diskussioner har ägt rum i rådsarbetsgruppen för skattefrågor om det förslag om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas () som kommissionen överlämnade (se faktapromemoria 2010/11:FPM96). En första övergripande läsning av förslaget avslutades . har diskussioner om olika kompromissförslag avseende beräkningen av skattebasen och en generell regel mot missbruk förts i rådsarbetsgruppen. Enligt kommissionen är ett av huvudsyftena med förslaget att lösa problemen med internprissättning och gränsöverskridande förlustutjämning. Enligt förslaget ska CCCTB fungera parallellt vid sidan av nuvarande nationella bestämmelser och vara frivilligt, dvs. 2013/14:115 kunna välja om de vill bli beskattade enligt de vanliga nationella skattereglerna eller enligt CCCTB. Modellen innebär att en gemensam skattebas räknas fram för alla i en koncern. Basen kommer därefter att fördelas på ett schablonmässigt sätt mellan dessa företag. Företagen ska alltså beskattas utifrån en schablonmässigt fördelad vinst och inte utifrån den verkliga vinsten. Varje stat tillämpar sedan sin bolagsskattesats på sin andel av skattebasen. Enligt uppförandekoden ska skatteåtgärder som innebär en påtagligt lägre effektiv beskattningsnivå än den som normalt tillämpas i en medlemsstat granskas. Medlemsstaterna åtar sig också att inte införa nya skadliga skatteåtgärder samt att se över nuvarande bestämmelser (frysning). Vidare ska medlemsstaterna avveckla de skatteåtgärder som bedöms vara skadliga (avveckling). En särskild högnivågrupp, uppförandekodgruppen, har inrättats inom rådet för att genomföra uppförandekodens bestämmelser. Vissa andra frågor inom kodens ram ska därutöver behandlas enligt gruppens arbetsprogram. Detta gäller förhållandet till tredjeland, administrativ praxis, åtgärder för att motverka skattebedrägeri och annat missbruk, övervakning av genomförande av överenskomna riktlinjer, framtagande av riktlinjer för olika typer av förmånliga regimer samt vissa frågor om skatteplanering med hjälp av särskilda skatteregimer för investeringsfonder. Gruppen lämnar varje halvår en rapport som antas av rådet. Samråd har skett med . presenterade kommissionen ett förslag till ändring i rådets direktiv /96/EU om ett gemensamt beskattningssystem för moderbolag och dotterbolag hemmahörande i olika medlemsstater (se faktapromemoria 2013/14:FPM38). Syftet är att dels förhindra dubbel icke-beskattning, dels förhindra skatteundandragande och skattemissbruk genom artificiella arrangemang. Kommissionen föreslår att utdelningar och övriga vinstöverföringar från dotterbolag till moderbolag ska vara skattefria i moderbolaget endast i den mån betalningen inte är avdragsgill i dotterbolaget. Kommissionen föreslår även en gemensam obligatorisk anti-missbruksbestämmelse för medlemsstaterna. har flera försök gjorts i rådet att nå en politisk överenskommelse om ändringar i sparandedirektivet, som kommissionen föreslog 2008 (se faktapromemoria 2008/09:FPM71). Syftet var att täppa Skr. 2013/14:115 till vissa kryphål i det nuvarande sparandedirektivet, som började Ändringarna innebär bl.a. att även betalningar som går via vissa obeskattade juridiska konstruktioner, såväl inom som utanför EU, till fysiska personer inom EU, ska omfattas av direktivet. Dessutom avses tillämpningsområdet utökas till att bl.a. omfatta vissa livförsäkringar. Förändringarna syftar också till att höja kvaliteten på den information som utbyts så att den fysiska person som mottar en räntebetalning med större säkerhet kan identifieras. Vidare har ett mandat antagits för kommissionen att förhandla med , , , och så att även dessa länder ska tillämpa de föreslagna ändringarna av direktivet. Att kommissionen kan påbörja förhandlingarna med relevanta tredjeländer är ett viktigt steg för att komma vidare i processen mot ett antagande av ett reviderat sparandedirektiv. anser att det är angeläget att kvaliteten på den information som utbyts enligt sparandedirektivet förbättras och att de kryphål som uppmärksammats täpps till och stöder därför det kompromissförslag som har tagits fram. Samråd har ägt rum med , . antog slutsatser om den handlingsplan som kommissionen presenterade för att stärka bekämpningen av skattebedrägeri och skatteundandragande. I handlingsplanen presenterar kommissionen de initiativ den redan har tagit, nya initiativ som kan utvecklas under innevarande år, initiativ som planeras och initiativ som kräver en längre tidsram (se faktapromemoria 2012/13:FPM62). Vid samma tillfälle presenterade kommissionen en rekommendation om en samordnad skattepolitik gentemot tredjeland och en rekommendation om arbetet mot aggressiv skatteplanering. I Europeiska rådets slutsatser uttalades bl.a. att en prioriterad uppgift var att utöka det automatiska informationsutbytet inom EU och globalt. Vidare uppmanade man till antagande av det reviderade sparandedirektivet före årets utgång (se avsnitt 18.4.1). ser det som angeläget att först fullfölja det arbete som redan har inletts på området. Det gäller främst sparandedirektivet och genomförandet av det nya direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning på den direkta skattens område (se avsnitt 18.4.3). Samråd med har ägt rum . 18.4.3Direktiv om administrativt samarbete i fråga om beskattning presenterade kommissionen ett förslag om ändring av direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning (se faktapromemoria 2012/13:FPM150). I sin nuvarande utformning innehåller direktivet bestämmelser om automatiskt informationsutbyte mellan medlems- 2013/14:115 staterna när det gäller vissa kategorier av inkomster och kapital, dock inte inkomster och tillgångar på finansiella konton. Med anledning av att samtliga medlemsstater har ingått eller förväntas ingå avtal med om automatiskt informationsutbyte när det gäller inkomster och tillgångar på finansiella konton, föreslog kommissionen att det automatiska informationsutbytet enligt direktivet ska utvidgas till att avse också sådana inkomster och tillgångar. har påbörjat ett arbete med att ta fram en global standard för ett sådant automatiskt informationsutbyte. Det råder enighet mellan medlemsstaterna om att en utveckling av olika standarder för det nya automatiska informationsutbytet bör undvikas. Planen är att arbetet med globala standard ska avslutas . Regeringen stöder arbetet med inriktning på en enda global standard för automatiskt informationsutbyte. var ett av de länder som anslöt sig till det multilaterala samarbetet, i enlighet med den globala standarden, som , , , och tagit initiativ till och de uttalanden som gjordes om detta i samband med . uttalade , och också att det utökade automatiska informationsutbytet måste hanteras på EU-nivå för att på ett effektivt sätt kunna samordnas med redan beslutade åtgärder för automatiskt informationsutbyte inom EU. Regeringen är positiv till att direktivet om administrativt samarbete justeras för att överensstämma med den globala standarden som arbetar med att ta fram. 18.4.4Åtgärdsprogram för skattefrågor, Fiscalis 2020 Ett nytt åtgärdsprogram för skattefrågor (Fiscalis 2020), som ska ersätta det nuvarande programmet (Fiscalis 2013) antogs av rådet . Programmet syftar till att främja samarbetet i skattefrågor i unionen baserat på dels multilaterala kontroller, personligt nätverksbyggande och kompetensuppbyggnad, dels uppbyggnad och behållande av it-kapacitet (se faktapromemoria 2012/13:FPM25). Det möjliggör ett operativt samarbete samt utbyte av bästa praxis och operativa kunskaper bland medlemsstaterna och de andra länder som deltar i programmet. Programmet kan också finansiera avancerad itinfrastruktur och avancerade it-system som möjliggör informationsutbyte samt att unionens skatteförvaltningar utvecklas till e-förvaltningar. EU:s budget omfattar den europeiska unionens samtliga förväntade inkomster och utgifter. förhandlades budgeten , vilket är i den fleråriga budgetram som omfattar perioden –2020. Förhandlingarna mellan rådet och resulterade i en kompromiss omfattade åtagande- anslag om och betalningsanslag om 135 500 Den svenska EU-avgiften bestäms utifrån betalnings- anslagen på EU:s årsbudget och beräknas uppgå till 37 270 miljoner 19.1 Förhandling om EU:s årsbudget 2014 EU-budgetens inriktning och nivå bestäms dels av den fleråriga budgetramen som anger ramar för samtliga utgifter och åtaganden under varje utgiftsrubrik för en sjuårsperiod, dels av EU:s årliga budgetprocess. Utgifterna bestäms även av de nivåer som fastställs i det löpande lagstiftningsarbetet i EU. Budgeten är den första i den fleråriga budgetram som omfattar perioden –2020. Årsbudgetförfarandet inleddes med att kommissionen presenterade sitt budgetförslag. Processen var försenad med anledning av förhandlingen om den fleråriga budgetramen. Åtagandeanslagen föreslogs uppgå till , vilket lämnar en marginal på . Betalningsanslagen föreslogs uppgå till med en marginal på endast . har under förhandlingarna i rådet, mot bakgrund av allmänna budgetrestriktiva hållning samt det behov av budgetkonsolidering som finns i många medlemsstater till följd av det finansiella och ekonomiska läget, ansett att kommissionens förslag legat för högt och saknar tillräckliga marginaler för att kunna möta oförutsedda händelser under budgetåret. Rådet antog med kvalificerad majoritet sin ståndpunkt avseende förslaget till årsbudget för . Rådets kompromiss innebar att åtagandeanslagen minskade med och betalningsanslagen minskade med jämfört med kommissionens budgetförslag, för att skapa större marginaler till utgiftstaken. Det ger en marginal om för åtaganden och för betalningar. Två medlemsstater lade ner sina röster. Övriga medlemsstater, inklusive , gav sitt stöd till ordförandeskapets kompromissförslag. antog sin läsning av budgetförslaget, vilket innebar en ökning av åtagandeanslagen i förhållande till kommissionens budgetförslag med till och en ökning av betalningsanslagen med till . föreslog att flexibilitetsinstrumentet – som ligger utanför budgettaken – mobiliseras för såväl åtaganden och betalningar med 274 respektive . Därefter vidtogs ett förlikningsförfarande mellan rådet och . Vid behandlades årsbudgeten samt ändringsbudget 9 för . Ändringsbudget 9 avsåg mobilisering av Solidaritetsfonden för fyra medlemsstater som drabbats av översvämningar och skogsbränder . Kompromissen omfattade åtagandeanslag om och Trots att flera medlemsstater 2013/14:115 efterfrågade högre marginaler för både åtaganden och betalningar så kunde rådet med kvalificerad majoritet godkänna kompromissen om årsbudget samt om ändringsbudget 9. , tillsammans med tre andra medlemsstater, kunde inte ge stöd för kompromissen eftersom marginalerna i årsbudgeten var för små. Kompromissen antogs formellt av rådet och slutligen av vid dess plenarsession . Samråd med och information till finansutskottet genomfördes inför rådets läsning av budgetförslaget samt inför förlikningen . 19.2Sveriges EU-avgift och återflöde Den svenska EU-avgiften bestäms utifrån betalningsanslagen på EU:s årsbudget.