prop · H103177 · 2014-03-11 00:00:00 — Mätningsskyldigheten ger myndigheterna en möjlighet att bedöma om tillräckligt stort belopp har fonderats. riksomfattande mätningsförening, Norsk Virkesmåling, mäter i det närmaste allt virke. Föreningen utvecklar de mätmetoder som används. Mätmetoderna är i stort desamma som används i . I fanns fram en federal virkesmätningslagstiftning och en lagstiftning på delstatsnivå. Den senare kunde vara olika i olika delstater. Den federala lagstiftningen byggde på EU:s virkesmätningsdirektiv /89/EEG. När EU-direktivet upphävdes 2008 föll grunderna för den tyska virkesmätningslagstiftningen och det finns inte några planer att ta fram en ny. Mätningen baseras i stället på ett avtalsbaserat förfarande. På initiativ av ekonomiska råd för skogsbruk och ekonomiska råd för virke har skogsägarorganisationerna och skogsindustrin enats om ett avtal om kvalitetssortering av stamvirke av lövträd och om ett förslag till ramavtal för handeln med rundvirke. Detta innehåller anvisningar avseende volymmätning och kvalitetsbestämning av virke. Förslaget kommer att kompletteras med anvisningar för mätning av energisortiment. har ingen specifik lag om virkesmätning, utan mätningen grundar sig liksom i på avtal mellan parterna. , Cooperative Plattform Forest-Wood-Paper, publicerar riksomfattande anvisningar för bl.a. mätning och kvalitetsklassificering av stockar, massaved, rundvirke, flis och energived. I samarbetsorganet ingår Chamber of Agriculture/Forestry (Jord- och skogsbruksrådet), (Austropapier) och . (Holzforschung , FHA) ansvarar för forskning och utveckling när det gäller virkesmätning. Kalibrering och justering av mätinstrument samt testning och ackreditering av mätstationer utförs av en enhet underställd det . En ny lag om virkesmätning Regeringens förslag: Den nu gällande virkesmätningslagen ersätts med en ny lag om virkesmätning. Lagens syfte är att ge säljare och köpare av virke likvärdiga möjlig- heter att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Av de 37 remissinstanser som inkommit med yttrande tillstyrker 33 förslaget till ny lag eller har inga invändningar mot Inte någon remissinstans avstyrker förslaget. , Skogsåkarna i , Trätranspor- ter i , och tillstyrker att det tydliggörs i lagen att syftet är att ge båda parter en likvärdig möjlighet att bedöma om priset för det virke som säljs är rimligt. Skogforsk föreslår att lagen i stället för virkesmätningslag ska benämnas lag för mätning av tillredda, trädbaserade råmaterial. Skälen för regeringens förslag Som anges i avsnitt 4 ovan finns det inte något absolut krav i den nu gällande virkesmätningslagen (1966:209) om att virke ska mätas. lagen kräver är att mätning av virke som är avsedd att ligga till grund för beräkningen av ersättningen för virket ska utföras enligt de föreskrifter Lagen ger således både säljare och köpare av virket en möjlighet att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. Lagens tillämpningsområde är begränsat till virkes- mätning av sågtimmer av barrträd eller massaved. Mer än hälften av den avverkade volymen virke i säljs av enskilda privata skogsägare. Huvuddelen av dessa enskilda skogsägare genomför en avverkning och överlåtelse av skog endast ungefär vart femte eller tionde år. Virkesköparna i består dock till största 2013/14:177 delen av större skogsägande bolag, skogsägarföreningar och sågverk som var och en genomför en stor mängd virkesköp . Den enskilde skogsägaren befinner sig som säljare därför normalt i ett kunskaps- och affärsmässigt underläge gentemot virkesköparen. Det pågår också en förändring av markägarkategorin enskild skogsägare genom att allt fler skogsägare bor på annan ort än där fastigheten är belägen. Det i sin tur medför att skogsägaren av är mindre direkt aktiv i skogsbruket. Vidare är branschen komplex. Det finns en stor mängd olika handelsmått och omräkningstal för olika sortiment och kvaliteter. Säljaren är således oftast den svagare, mindre erfarna parten i affärsuppgörelsen. Virkesaffärerna för den enskilde skogsägaren omfattar ofta betydande ekonomiska värden. Exempelvis kan en avverkning av två hektar i ge 700 m³ virke till ett värde av ca . Virkesaffärerna kan således ofta betinga stora ekonomiska värden och det är därför av stor vikt att grunden för affärerna är korrekta och transparenta för de inblandade parterna. Skogsnäringen är en av landets viktigaste näringar. Nettoexporten från skogssektorn var 2012 ca (totalt exportvärde ), vilket kan jämföras med nettoexporten av mineralvaror om ca (totalt exportvärde ca ). Det är således viktigt att skogsnäringens råvaruförsörjning är stabil. Skogsägarens benägenhet att avverka och sälja sitt virke beror i första hand på priset på virke. Om det inte finns ett förtroende för att det virke som överlåts mäts på ett korrekt och enhetligt sätt och att ersättningen för virket därmed blir korrekt, kan benägenheten hos skogsägarna att sälja minska, även om priserna är höga. Det kan leda till försörjningsproblem för skogsindustri och energisektor. Det är regeringens bedömning att en väl fungerande virkesmätning underlättar handeln med virke. Innan virkesmätning reglerades 1935 saknade säljarintressena inflytande över virkesmätningen. Det ledde till att många säljare saknade förtroende för att mätningarna utfördes korrekt och därmed även misstänkte att ersättningen för virket sattes för lågt. En virkesmätning som är korrekt utförd bidrar vidare till att virket utnyttjas på ett optimalt sätt i den efterkommande förädlingen av virket. En mätning som inte är korrekt kan alltså leda till minskade intäkter. En felmätning kan till exempel medföra att inställningen av sågutrustningen inte stämmer överens med virkets verkliga dimensioner vilket i sin tur kan leda till att virket inte utnyttjas optimalt med bl.a. ökat spill som följd. I mäts virke till ett värde av ca . Ett mätfel på en procent motsvarar därmed ett värde på . En fungerande virkesmätning är vidare en förutsättning för s.k. lägesbyten. Lägesbyten innebär att två virkesägare byter virke med varandra, detta för att få tillgång till virke som ligger närmare till exempel det sågverk som ska såga virket. Lägesbyten medför en resurs- och energieffektivisering genom minskade virkestransporter och utsläpp. Grunden för dessa lägesbyten är förtroendet för att virket är korrekt mätt och att man använder gemensamma handelsmått. Handel med energisortiment omfattas inte av nu gällande lagstiftning. energisortiment förekommer inte på grund av osäkerhet beträffande Prop. 2013/14:177 kvaliteten på utförd mätning och att olika handelsmått används. En lagstiftning medför även att samtliga aktörer har samma regler att förhålla sig till. Detta kommer att bidra till ordning och reda samt stabilitet på virkesmarknaden. Därigenom skapas förutsättningar för en sund prisbildning på skogsråvara. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att en lag om virkesmätning, förutom att säkerställa att säljare och köpare av virke har en likvärdig möjlighet att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig, även bidrar till en välfungerande virkesmarknad, och en optimal användning av träprodukter. Regeringen anser av dessa skäl, i likhet med och remissinstanserna, att det även fortsättningsvis finns ett behov av en lag om virkesmätning. Som regeringen konstaterat i avsnitt 4.2 trädde den nuvarande virkesmätningslagen i kraft . Det har därefter inte skett någon ändring av lagen. Det finns därför behov av att modernisera lagen och anpassa den till bl.a. den nya regeringsformen. Med hänsyn till de omfattande ändringar som behöver göras i den nuvarande lagen anser regeringen, i likhet med och remissinstanserna, att den nuvarande lagen bör ersättas av en ny lag. Skydd av svagare part Virkesmätningslagen syftar enligt regeringens mening i första hand till att ge säljare och köpare av virke likvärdiga möjligheter att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. Regeringen anser i likhet med och remissinstanserna att detta syfte bör tydliggöras i den nya lagen. Regeringen anser att detta syfte säkerställs genom att virkesmätning utförs korrekt och med tillräcklig noggrannhet. Till skillnad från anser regeringen att det inte behöver anges att lagen syftar till att virkesmätningen ska utföras korrekt. Lagen syftar inte till att ange vad som är en rimlig ersättningsnivå för virke. 9.1Vilka trädslag, sortiment och användningsområden bör lagen omfatta? Regeringens bedömning: Virkesmätningslagstiftningen bör gälla samtliga sortiment och flertalet användningsområden, oavsett trädslag. bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot bedömningen. 2013/14:177 Skälen för regeringens bedömning Den nu gällande virkesmätningslagen omfattar mätning av sågtimmer av barrträd och massaved om mätningen är avsedd att ligga till grund för beräkning av vederlag för virket. Regeringen konstaterar inledningsvis att situationen har förändrats för flera sortiment och användningsområden. Det finns därför skäl att se över vilka trädslag, sortiment och användningsområden som bör omfattas av lagen. Mätningen av energisortimentet inbegriper ett flertal olika handelsmått. Energibranschen har inte på egen hand lyckats skapa en enhetligt fungerande marknad. Branschen har bl.a. av den anledningen uttryckt ett önskemål om att låta även energisortiment omfattas av virkesmätningslagstiftningen. Handeln med energisortiment, har ökat, försäljningen av primärt skogsbränsle har ökat från 2007 till 2011 eller . Energisortiment från skogen står för en betydande del av landets totala energitillförsel, inklusive massaindustrins returlutar, och energisortimentens betydelse förväntas öka . Energisortiment från skogen får allt större betydelse i arbetet med att minska användningen av fossila råvaror och därmed minska utsläpp av koldioxid till atmosfären. Som regeringen har konstaterat kan en ökande del av den skogliga produktionen förväntas användas som bioenergi (prop. 2007/08.108 En skogspolitik i takt med tiden s. 26, bet. 2007/08:MJU18, rskr. 2007/08:244). Vidare spelar, som regeringen tidigare bedömt, en utökad produktion av bioenergi en avgörande roll bl.a. för att nå målet om att fossila bränslen inte ska användas för uppvärmning efter 2020. En utökad produktion av bioenergi är också en förutsättning för att ska kunna uppfylla sitt mål avseende andelen förnybar energi till 2020 (prop. 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik s. 48, bet. 2008/09:NU25, rskr. 2008/09:301). Med anledning av meddelande Förnybar energi: en viktig faktor på den europeiska energimarknaden (COM (2012) 271) som presenterades av kommissionen 2012 har regeringen bedömt att en ökning av förnybar energi är gynnsam för att uppnå de energipolitiska målen om ekologisk hållbarhet, konkurrenskraft och försörjningstrygghet. Regeringen instämmer även i kommissionens bedömning att förnybar energi är ett viktigt medel för att nå målet om minskade utsläpp av växthusgaser och kommer att utgöra en viktig del i omställningen till ett hållbart energisystem. (Faktapromemoria 2012/13:FPM14). Regeringen anser således att energisortiment från skogen är en viktig komponent i arbetet med att motverka den globala uppvärmningen. Regeringen delar bedömning om att en minskad tilltro till virkesmätningen leder till minskad handel med virke och minskad avverkning samt att en sådan minskning normalt sett i första hand drabbar sortiment med lägre ekonomiskt värde såsom energisortiment. Vidare instämmer regeringen i bedömning om att en utvidgning av virkesmätningslagstiftningen till att även omfatta energi- sortimentet bidrar till en ökad trovärdighet för virkesmätning av detta sortiment och därmed till en fungerande marknad för energisortiment och Prop. 2013/14:177 möjlighet till ökad användning av skogsråvara i stället för fossil råvara. Ett inbegripande av energisortimenten i virkesmätningslagstiftningen medför enligt regeringen ett mer enhetligt användande av handelsmått vilket också skapar förutsättningar för att på ett kostnadseffektivt sätt producera tillförlitlig statistik när det gäller uttag och användning av olika energisortiment. Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot att lagens tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta energisortimentet. Regeringen delar remissinstansernas uppfattning i det avseendet. Annan användning av träfiber Sågtimmer av löv omfattas inte av den nu gällande virkesmätningslagen (1966:209). Detsamma gäller annan användning av träfiber än den traditionella, till exempel till nya material, drivmedel, textilier m.m. Regeringen anser i likhet med att genom att låta all mätning av virke omfattas av samma regler skapas en sund prisbildning som underlättar en effektiv användning av virke – oavsett trädslag och användningsområde. Detta är en förutsättning för en effektiv och ändamålsenlig utveckling av de näringar som utnyttjar virke som råvara och bidrar till en korrekt fördelning av råvaran mellan industrigrenar. En förutsättning för effektiv användning av råvaran är att prisjämförelser kan göras, vilket förutsätter att råvaran mäts korrekt. Vidare, som konstaterar, är sortimentsbegreppet inte längre lika oföränderligt, utan har blivit allt mer flyktigt på så vis att nya sortiment tillkommer löpande, medan gamla försvinner. En lagstiftning som kopplas till sortiment riskerar därför att bli oförutsägbar och utvecklingshämmande. Genom att utveckla lagstiftningen så att den blir sortimentsneutral undviks dessutom omotiverade skillnader mellan olika aktörer och det uppstår inga gränsdragningsproblem angående lagstiftningens omfattning. Remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte något att invända mot bedömningen att virkesmätningslagstiftningen bör gälla samtliga sortiment och flertalet användningsområden, oavsett trädslag. Regeringen delar bedömningen att utgångspunkten bör vara att lagstiftningen omfattar samtliga trädslag, sortiment och aktörer på virkesmarknaden, oberoende av virkets användning, för att därigenom skydda den svagare parten och främja en fungerande virkesmarknad. Det kan dock finnas skäl att göra undantag från tillämpningen av lagen när det inte finns något skyddsbehov för säljaren. 9.2Vad avses med virke? Regeringens förslag: Med virke avses stam, stubbe och grenar av avverkade träd oavsett sönderdelning före industriell vidareförädling. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Med undantag för Skogforsk tillstyrker remiss- instanserna förslaget eller har inte några invändningar mot det. 2013/14:177 föreslår att begreppen trädbaserade råmaterial och tillredda trädbaserade råmaterial ska användas i stället för bl.a. begreppet virke. Skälen för regeringens förslag: Den nu gällande virkesmätningslagen innehåller inte någon definition av begreppet virke. föreslår att virke i den nya lagen ska definieras till att avse stam, stubbe och grenar av avverkade träd oavsett sönderdelning före industriell vidareförädling. Regeringen konstaterar att om lagen utvidgas till att avse samtliga sortiment, där energisortimentet bedöms vara det med störst omfattning, bör definitionen, såsom föreslår, förutom stam även omfatta stubbe och grenar. I så fall bör lagen även, i enlighet med vad föreslår, omfatta virke oavsett sönderdelning före industriell vidareförädling eftersom energisortiment ofta flisas eller krossas innan mätning. Detta kan t.ex. ske i samband med avverkningen. föreslår däremot att definitionen inte ska omfatta sådan sönderdelning som sker vid industriell vidareförädling. Som det konstateras i avsnitt 8 är lagens primära syfte att säkerställa att den svagare parten får en möjlighet att bedöma om ersättningen för det virke som överlåts är rimlig. Vid industriell vidareförädling är säljaren ofta en industri, såsom ett sågverk. Den sönderdelning som sker vid industriell vidareförädling resulterar normalt i träprodukter eller i restprodukter, såsom flis eller sågspån. Regeringen gör därför bedömningen att säljaren i dessa fall inte är att se som en svag part varför virke som sönderdelas vid industriell vidareförädling, i likhet med förslag, inte bör omfattas av definitionen av virke. Genom att definitionen inte omfattar sönderdelning som sker vid industriell vidareförädling undantas förädlat virke eller biprodukter som uppstår vid förädling i industriell skala eller energiproduktion i industriell skala. Detta utvecklas nedan i avsnitt 9.5. 9.3Vad avses med virkesmätning? Regeringens förslag: Med virkesmätning avses bestämmande av virkes kvantitet och virkes lämplighet för avsedd användning. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Med undantag för Skogforsk tillstyrker remiss- instanserna förslaget eller har inte några invändningar mot det. Skogforsk föreslår att begreppet mätning av tillredda, träbaserade råmaterial används i stället för begreppet virkesmätning. Skälen för regeringens förslag: För att ersättningen ska kunna bestämmas genom en mätning måste dels kvantiteten bestämmas, t.ex. i form av antal, volym, vikt eller energiinnehåll, dels en bedömning göras av i vilken utsträckning som virket är lämpligt för avsedd användning. Lämplighet för avsedd användning kan avse bestämmande av vilken kvalitetsklass virket tillhör, vilket i så fall har betydelse för den ersättning per kvantitet virke som ska lämnas, eller om virket är leveransgillt, dvs. i vilken utsträckning som virket överensstämmer med vad parterna har avtalat, t.ex. gällande trädslag, dimensioner och längder, andel röt- skador, kvistighet, m.m. eller om stockarna är behäftade med tillred- Prop. 2013/14:177 ningsfel såsom krokighet, rötskador eller kapsprickor. I den nu gällande virkesmätningslagen definieras virkesmätning som bestämmande av virkets stycketal, dimensioner, volym eller vikt samt bedömande av virkets beskaffenhet och lämplighet för avsedd användning. föreslår att begreppet i stället bör definieras som bestämmande av virkets kvantitet och virkets lämplighet för avsedd användning. Det innebär att det blir möjligt att även bestämma kvantiteten i form av virkets energiinnehåll. Regeringen delar bedömning att virkets stycketal, dimensioner, volym och vikt kan ersättas med det överordnade begreppet virkes kvantitet. En bestämmelse om detta bör föras in i den nya lagen. 9.4Bör endast mätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för det virke som överlåts omfattas av lagen? Regeringens förslag: Lagen ska gälla virkesmätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för virket vid en överlåtelse. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslaget. Skogsindustrierna anser att handel med rotposter inte är tillräckligt belyst vilket gör det svårt att avgöra huruvida mätning av rotposter bör omfattas av lagen eller inte. Allt mer virke kan komma att mätas rotstående med hjälp av t.ex. laserscanning. Skälen för regeringens förslag: Den nu gällande virkesmätningslagen omfattar endast virkesmätning som är avsedd att ligga till grund för beräkning av vederlag för virket. föreslår att även den nya lagen endast bör gälla för virkesmätning som är vederlagsgrundande. I avsnitt 5 återfinns en beskrivning av de vanligast förekommande överlåtelseformerna på den svenska virkesmarknaden. bedömer att överlåtelseformerna avverkningsuppdrag och leveransrotköp bör omfattas av lagen medan överlåtelseformen rotpostköp inte bör omfattas. Som skäl till att rotpostköp inte bör omfattas anger att mätningen som regel utförs på uppdrag av säljaren vilket innebär att denne inte kan anses vara en svagare part samt att mätningen inte direkt ligger till grund för att bestämma ersättningen för det virke som överlåts utan är ett underlag för parterna att förhandla om ersättningen. Regeringen delar bedömning att lagen om virkesmätning bör omfatta mätningar som ligger till grund för att bestämma ersättningen för det virke som överlåts eftersom lagens primära syfte är att ge båda parter möjlighet att bedöma rimligheten av ersättningen. Regeringen anser dock att i stället för begreppen vederlag och vederlagsgrundande bör formuleringen virkesmätning som ligger till grund för att bestämma ersättningen för det virke som överlåts användas eftersom det på ett enklare sätt förklarar vad som avses. 2013/14:177 Regeringen bedömer att det inte finns skäl att särskilt undanta vissa överlåtelseformer från lagens tillämpningsområde. Enligt regeringens mening bör utgångspunkten för om en överlåtelseform omfattas av lagen vara om den mätning som utförs i samband med överlåtelseformen ligger till grund för att bestämma ersättning för det virke som överlåts eller inte. Det innebär att överlåtelseformerna avverkningsuppdrag och leveransrotköp, som omfattas av lagen även fortsättningsvis kommer att göra det. Överlåtelseformen rotpostköp som inte omfattas av lagstiftningen kommer å andra sidan endast undantagsvis att omfattas av lagen eftersom mätningen för sådana överlåtelser som regel inte direkt ligger till grund för att bestämma ersättning för det virke som överlåts. Skogsindustrierna anser att handel med rotposter inte är tillräckligt belyst vilket gör det svårt att avgöra om mätning av rotposter bör omfattas av lagen eller inte. Vidare anför Skogsindustrierna att allt mer virke kan komma att mätas rotstående med hjälp av ny teknik såsom laserscanning. Regeringen instämmer i att handeln med rotposter kan behöva belysas ytterligare varför regeringen överväger att ge i uppdrag att utreda om den nya lagens tillämpningsområde ska utvidgas till att även avse rotpostköp. 9.5Undantag från lagens tillämpningsområde Regeringens förslag: Lagen ska inte tillämpas på mätning av virke som har överlåtits, som överlåts till en enskild person för privat bruk, som överlåts till näringsidkare för småskalig förädling eller småskalig energiproduktion, eller som överlåts mellan företag i samma koncern. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om vad som närmare avses med småskalig förädling, småskalig energiproduktion och koncern. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Skillnaden är att föreslår att undantagen från tillämpningsområdet ska finnas på förordningsnivå, att virkesmätning som sker vid försäljning i koncern inte ska undantas från lagens tillämpningsområde och att i stället för undantag för överlåtelser till en enskild person för privat bruk och till näringsidkare för småskalig förädling eller småskalig energiproduktion föreslår ett undantag för om virket är avsett för andra ändamål än förädling i industriell skala eller energiproduktion i industriell skala. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte några invändningar mot förslagen. Svebio, och bedömer att begreppet energiproduktion i industriell skala behöver tydliggöras. Svebio och ser annars risker med att undantagen från lagen kan bli för omfattande. Svebio anser att detsamma även gäller för begreppet förädling i industriell skala. anser att el- och fjärrvärmeproduktion bör betraktas som energi- produktion i industriell skala. Myndigheten anser att kvantiteter som är avsedda att användas i närvärmecentraler och i panncentraler i lokaler och större bostäder inte bör omfattas av undantaget. Kammarrätten i ifrågasätter om det virke som undantas genom 1 § 3 förslaget till virkesmätningsförordning (förädlat virke eller biprodukter som uppstår vid förädling i industriell skala eller energiproduktion i industriell skala) utesluts redan genom den föreslagna definitionen i 3 § virkesmätningslagen. , Skogsåkarna i , Trätransporter i , och menar att det är viktigt att undantagen blir tydliga och att affärer mellan industriella parter bör undantas från lagens tillämpningsområde.