prop · H103172 · 2014-03-07 00:00:00 — Syftet med att söka samhällsnyttan med folkbildning inom olika områden har varit att kunna få grepp om den samlade samhällsnyttan i ett fördjupat perspektiv och belysa hur folkbildning kan bidra med kunskap till formell utbildning i ett pedagogiskt och socialt avseende. Det andra forskningsprojektet som fick medel från , Mobiliseringsdidaktik, handlar om dilemman i mobiliserande Folkbildning diskuteras utifrån begreppen didaktik, design 2013/14:172 och dilemman. Genom att studera utformningen av undervisning och utbildning i olika folkbildande verksamheter hoppas forskarna kunna bidra med kunskap om verktyg för att nå målen med verksamheterna. Projektet bestod av tre delstudier där forskarna undersökte hur tre olika folkbildande verksamheter bedrevs utifrån kursledarnas eller lärarnas didaktiska design samt hur kursledaren eller läraren valde att hantera de dilemman som uppstod i undervisningen. Verksamheterna som undersöktes omfattades alla av målsättningen att få deltagarna att reflektera över hur de kan påverka sin egen livssituation liksom hur livssituationen relaterar till övergripande samhällsfrågor. Projektet resulterade i antologin för förändring: Dilemman i politiskt mobiliserande didaktik (, , och , 2013). I det tredje projektet, och civilsamhälle, studerar ett antal forskare relationen mellan studieförbund och det civila samhället, vilken kan beskrivas som något komplex. Svensk folkbildning betraktas ofta som en del av det civila samhället men den frihet och frivillighet som ska prägla folkbildningen kan enligt forskarna ifrågasättas då folkbildningen har tilldelats och på så vis har blivit beroende av offentligt stöd. De folkbildande verksamheterna har även behövt anpassas till den öppna marknaden för att konkurrera med andra aktörer inom området för utbildningar och aktiviteter. Studien visar att studieförbunden blir alltmer professionaliserade samt att de på olika sätt rör sig bort ifrån sin historiska folkrörelseförankring. Resultaten av forskningen har presenterats i antologin mosaik av mening, om studieförbund och civilsamhälle (red. och , 2012) där författarna diskuterar studieförbundens historiska och nutida utveckling i förhållande till civilsamhället. beslutade på eget initiativ att genomföra en utvärdering av bidragsmodeller för studieförbund och folkhögskolor. Utvärderingen presenteras i tre delrapporter varav två redan är utgivna. Dessa är Ett system som alla kan leva med (delrapport 1, 2012) och Implementering av nya bidragsmodeller (delrapport 2, 2013). Slutrapporten förväntas komma . Del ett fokuserar på arbetet med att revidera bidragsmodellerna, del två handlar om förberedelserna och genomförandet av modellerna och slutrapporten kommer att redogöra för effekterna av de reviderade bidragsmodellerna som började tillämpas . Hur statliga bidrag påverkar civilsamhällets organisationer är den övergripande frågan i projektet. Delrapport ett handlar, som nämns ovan, om hur arbetet med att ta fram nya modeller för utvärdering gick till. Enligt forskarna kan processen med att revidera bidragsmodellerna klassas som demokratisk. medlemmar fick nominera ledamöter och kunde därmed direkt påverka arbetet. Studieförbunden och folkhögskolorna, det vill säga bidragsmottagarna, kunde också påverka genom konferenser, överläggningar och remissvar. Dock framgår det att sammansättning påverkar utformningen av fördelningssystemen. Eftersom medlemmarna utgörs av representanter från olika studieförbund och folkhögskolor menar forskarna att det finns en uppenbar risk att de främst bevakar sina egna intressen. Dessutom är beredningsgrupperna något homogent sammansatta vilket enligt forskarna kan skapa grupptänkande och brist på mer radikala idéer. Förslagen som beredningsgrupperna tagit fram följer i stort sett direktiven från staten men förväntningarna på att fördelningssystemen ska innehålla kvalitativa element infrias inte. Det föreslagna fördelningssystemet innehåller inte några kvalitativa mått av den typ som regeringen har efterfrågat. Detta förklaras till viss del genom en organisatorisk åtskillnad mellan kvalitetsfrågorna och fördelning av statsbidragen. Studieförbunden vill inte blanda samman kvalitetsfrågor med bidragsfördelningen. Forskarna ställer sig även frågan om bidragssystemet bör vara kopplat till kvalitetskriterier då detta inte är något som förespråkas av folkbildningens aktörer. Forskarna förklarar att grundprincipen är att varje folkhögskola och studieförbund ansvarar för sitt eget kvalitetsarbete men de påpekar att ska detta fungera måste aktörerna bli bättre på att själva utvärdera sin verksamhet. I delrapport två undersöker forskarna närmare hur effekterna av systemen för fördelningen av statsbidrag skiljer sig åt inom de olika studieförbunden. Till skillnad från folkhögskolorna, där systemet för fördelningen av bidrag motsvarar system, kan studieförbunden på förbundsnivå efter tilldelat statsbidrag ändra på hur pengarna fördelas till avdelningsnivå. Filtreringen på förbundsnivå ger förbundsstyrelsen makt att påverka och förändra systemet och det faktum att styrelsen har kontroll över medlen ger den också möjlighet att styra de lokala och regionala avdelningarna. Slutrapporten kommer att fokusera på de lokala och regionala avdelningarna och undersöka på vilket sätt det statliga bidraget används som en del av styrningen av verksamheten. Vid sidan om utvärderingen av nya bidragsmodeller genomför ytterligare ett tiotal utvärderingar –2014. Folkbildningens deltagare undersöks i tre utvärderingar. I Folkhögskoledeltagarundersökning 2010 (utvärderar No 1 2011) beskrivs folkhögskolans deltagare i långa kurser i demografiskt avseende och deras erfarenheter och värdering av folkhögskolestudierna redovisas. I utvärderingen uppmärksammas särskilt deltagare med funktionsnedsättning. En uppföljande undersökning av folkhögskolans deltagare genomförs , med fokus på deltagare i studiemotiverande folkhögskolekurs. redovisas även en undersökning bland studieförbundens cirkeldeltagare, i första hand bland deltagare som är eller äldre. Folkbildningens pedagoger uppmärksammas i två utvärderingar. I rapporten vara folkhögskollärare (utvärderar No 1 2013) analyseras folkhögskollärarnas förutsättningar för sitt arbete, deras kompetensbehov och tidsanvändning. De olika studieförbundens cirkelledare beskrivs i en rapport som publicerades och deras roll inom studieförbunden analyseras. 2013/14:172 Tre utvärderingar har ägnats åt studieförbundens kulturprogram. I dessa rapporter har kulturprogrammen utvärderats vad avser deras betydelse för det lokala samhället, för deltagarna och för de medverkande. Folkhögskolornas relationer till sina huvudmän har analyserats i rapporten , resurs eller nödvändighet? (utvärderar No 2 2012). En metautvärdering genomförs . I denna analyseras resultaten av periodens samtliga utvärderingar i relation till statens fyra syften med statsbidraget till folkbildningen. 9Svensk folkbildning i internationellt perspektiv 9.1Internationellt engagemang inom folkbildningen har en relativt lång tradition av internationellt engagemang inom folkbildning och det är framför allt värden som demokrati och solidaritet som från svenskt håll har legat till grund för internationella och transnationella samarbeten. De största är (), () och . I regeringens förra folkbildningsproposition Lära, växa, förändra (prop. 2005/06:192), har ett av de sju verksamhetsområdena rubriken , hållbar utveckling och global rättvisa. Enligt folkbildning – om resurser, nätverk och transnationellt engagemang 2011 har studieförbund och folkhögskolor motiverat merparten av sina internationella och transnationella aktiviteter med detta sjunde verksamhetsområde. De transnationella samarbetena utgör en stor del av folkhögskolornas och studieförbundens verksamhet och flertalet folkbildningsorganisationer är medlemmar i globala och regionala samverkansorgan. I förknippas folkbildningens folkhögskolor och studieförbund med i stort sett hela befolkningen som målgrupp. I internationella sammanhang används ofta uttrycket Adult Education för att beskriva folkbildande verksamhet. Som uttrycket antyder riktar sig dock vuxenutbildning till en mer specifik målgrupp än vad svenskans folkbildning gör. En översättning som möjligtvis når närmare innebörden av det svenska uttrycket folkbildning är Popular Education som knyter an till den rörelsebaserade folkbildningstradition som finns i . Att de större internationella aktörerna inom folkbildning väljer att använda uttrycket adult education för med sig att fokus hamnar på vuxenutbildning och att det är individens möjligheter till personlig utveckling och vidareutbildning som används som motiv snarare än demokrati- och inflytandefrågor. Ett flertal rapporter har sammanställts i syfte Prop. 2013/14:172 att undersöka och kartlägga folkbildningens internationella nätverk. 2006 skrevs på uppdrag av och analys av folkbildningens internationella kontaktnät, vilken följdes upp av rapporten – om resurser, nätverk och transnationellt engagemang. Även folkhögskolornas intresseorganisation (Folkbildning – Learning for Citizenship) har bidragit till forskningen om internationella samarbeten inom folkbildning i och med den rapport om folkhögskolornas internationella kontakter som sammanställdes 2010 under titeln globala rättvisans tjänst – om folkhögskolans medverkan i politiken för global utveckling. I rapporten framgår att det utmärkande för utbyten med studenter vid folkhögskola är att deltagarna i huvudsak reser till länder med låg BNP per capita medan högskolestuderande åker till före detta kolonialmakter med hög BNP per capita. På detta område särskiljer sig därmed folkbildningens studenter från högskolans. 9.2Folkbildningsorganisationer är aktiva på den internationella arenan Sedan folkbildningspropositionen Lära, växa, förändra har mycket hänt på den internationella arenan för folkbildning. I och med framväxten och utvecklingen av det internationella samarbetet i organisationer som EAEA () och ICAE () har folkbildningens samhällsvärden erkänts och utforskats i allt större utsträckning världen över. ICAE är en global folkbildnings- och vuxenutbildningsorganisation. Den har funnits och består av fler än 700 medlemsorganisationer i över 140 länder. Från finns tre folkbildningsorganisationer representerade i ICAE. Dessa är , och Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation (). är jämställdhet och hållbar utveckling och organisationen arbetar med alltifrån livslångt lärande till grundläggande hälsovård samt fredsfrågor och mänskliga rättigheter. Organisationen arbetar för att vuxnas lärande ska betraktas som ett verktyg för att få medvetna och samhällsengagerade medborgare. ICAE är ett formellt rådgivande organ till (för utbildning, forskning och kultur) och är även rådgivande till ECOSOC (FN:s ekonomiska och sociala råd) i dess arbete. Som ett led i det ökade intresset för internationella samarbeten som uppstod i efter bildades vad som är största samarbetsorgan beträffande folkbildning, EAEA. Organisationen fick dock sin nuvarande form och sitt nuvarande namn först . är 116 organisationer från 43 länder medlemmar i . står för fem av organisationerna: , , (), bildningsverksamhet (NBV) samt Svenska folkhögskolans lärarförbund (SFHL). EAEA är en lobbyorganisation 2013/14:172 som driver frågor som handlar om att vuxenutbildning och livslångt lärande ska finnas på agendan i EU-sammanhang. Organisationen samarbetar även med andra internationella organisationer på internationell nivå, såsom ICAE. Genom medlemskapet i EAEA strävar de svenska folkbildningsorganisationerna efter att påverka beslutsfattandet i EU. I finns för livslångt lärande (, UIL) som arbetar med forskning, dokumentation och policyutveckling inom fältet för vuxnas lärande. Institutet prioriterar frågor som berör analfabetism men arbetar även för att statusen på icke-formell utbildning och alternativ pedagogik i utbildningen för marginaliserade och utsatta grupper ska höjas. Institutet fungerar också som stöd till medlemsstaterna och då främst länder i , utvecklingsländer samt E9-länder. E9-länderna utgörs av nio befolkningsrika länder med hög andel analfabeter, exempelvis , , , och . Trots att UIL har valt att prioritera utvecklingsländer har institutet även genomfört en av de första undersökningarna om läskunnighet i och arbetar för tillfället med att främja projekt i där läskunnighet och livslångt lärande knyts samman. UIL följer även upp internationella åtaganden såsom milleniemålen, Education for all (EFA – en global överenskommelse som ger barn, unga och vuxna rätt till kvalitativ utbildning), och åtaganden som tas fram genom egna vuxenutbildningskonferenser CONFINTEA. 9.3Nordiska länder samarbetar kring folkbildning Det finns även aktörer med nordiska samarbeten som utgångspunkt. Nordiska folkhögskolerådet, som bildades , är äldsta folkbildningsnätverk. Det arbetar på uppdrag av för att stärka och underlätta samarbetet mellan de nordiska folkbildningsaktörerna och har som syfte att främja folkbildningens roll i samhället. Arbetet baseras på Nordiska ministerrådets strategiplan för utbildning och forskning samt den årliga handlingsplan som tas fram gemensamt av Styrgruppen för Vuxnas Lärande (SVL) och ordförandelandet i . har även två andra samarbetsorgan som arbetar för folkbildning, Nordiskt nätverk för vuxnas lärande (NVL) och Nordplus vuxen. NVL är ett projekt vars verksamhet också utgår ifrån den ovan nämnda strategiplanen för utbildning och forskning som tagit fram samt den årliga handlingsplan som upprättas av SVL och värdlandet. NVL har en roll som ligger mellan policy och praxis i form av en plattform för projekt och miljöer. Genom att främja dialog och utbyte mellan de nordiska länderna ska det nordiska kunnandet fördjupas och samarbetets effekter ska sträckas ut till närområden och övriga . Fokus för Nordplus vuxen är att skapa samarbeten, förnyelse och utveckling inom vuxenutbildningen. Nätverket arbetar med att skapa möjligheter för samarbeten, praktik och utbildning i de nordiska länderna men även i de baltiska länderna och på , och Prop. 2013/14:172 . FOLAC bildades av de 150 folkhögskolorna gemensamt och har till uppgift att främja skolornas deltagande i internationellt och europeiskt arbete. Uppdraget initierades av och kommuner och landsting (SKL) som ett projekt inom ramen för arbete och leds av en ledningsgrupp med representanter från båda organisationerna. bedriver FOLAC EU-politisk bevakning och försöker genom påverkansarbete förbättra det långsiktiga, gränsöverskridande samarbetet mellan folkbildningsverksamheter i olika länder och öka möjligheterna till internationellt folkbildningsarbete. FOLAC ser även till att delta i EAEA:s och NRF:s arbete, aktivt följa vad som händer i ICAE samt bevaka folkhögskolornas roll inom politik för global utveckling (PGU). Utöver lobbyverksamhet anordnar FOLAC även nätverksträffar med fokus på erfarenhetsutbyte och kunskapsutveckling och är på så vis en viktig aktör i när det gäller internationella samarbeten inom folkbildningsverksamhet. har ansvar för myndighetsrelaterade frågor på området för internationell folkbildning. Rådet följer därför utvecklingen och samarbeten i EU och på ett internationellt plan när det gäller folkbildningsfrågor. bevakar även folkbildningsfrågor i olika organ med nordisk, europeisk och global anknytning och deltar i möten med inför rådsmöten i . 9.4Världskonferens om vuxenutbildning hölls i För del kulminerade engagemanget för det internationella samarbetet inom folkbildnings- och vuxenutbildningsområdet , då ICAE höll sin åttonde världskonferens i under temat A World Worth Living In; Adult Learning and Education – a to Transformation. Värdar för konferensen var , , och . Konferensen lockade cirka 700 deltagare, däribland framstående politiker och forskare och den omgavs av andra stora evenemang med fokus på det internationella samarbetet kring folkbildning. Bland annat sammanträdde i sin årliga generalförsamling dagen före världskonferensen och svenska liksom andra nordiska aktörer höll i seminarier om folkbildning och vuxenutbildning under de dagar som konferensen pågick (ICAE Activity report 2011). Konferensen hade fyra teman. Det första, Literacy – And So What, handlade om internationella åtaganden angående vuxnas lärande och uppföljningar av den internationella om vuxenutbildning samt FN:s utbildnings- och millenniemål. Det andra temat var The Future in Whos Hands? och berörde vilken roll utbildning och lärande kan ha i frågor om hållbar utveckling och klimatförändringar. Tredje temat handlade om vilken roll informellt, icke-formellt och formellt lärande har för arbetslivets utveckling och hade rubriken for What Work? Det fjärde temat som gick under namnet The Northern Enlightenment 2013/14:172 hade nordisk prägel och handlade om att lära av den nordiska folkbildningstraditionen för att möta dagens globala utmaningar. Den svenska folkbildningen i internationell Eftersom folkbildningen har haft en så betydande del i utvecklingen av det svenska moderna samhället utmärker sig den svenska folkbildningstraditionen ofta från andra. Detta uppmärksammas i boken Popular Education, (red. Crowther, 2013). Det är den första internationella antologin utgiven av och den är tryckt vid det engelska förlaget , som också är största organisation för vuxenutbildning. fokuserar på svensk folkbildningstradition och beskriver även den politiska kultur som den verkar i. I är folkbildningen förknippad med demokrati- och inflytandefrågor, inte enbart med att erbjuda vidareutbildning i syfte att öka den enskildes anställningsbarhet. ligger inte på individen som person utan som medborgare och del av sitt Antologin är i huvudsak skriven av olika folkbildnings- forskare från men den innehåller även en redovisning av hur svensk folkbildning har spridit sig utanför rikets gränser. forskare beskriver folkbildningsverksamhet i , och som inspirerats av svensk folkbildning och ett kapitel ägnas även åt att jämföra folkbildningens utveckling och förutsättningar i och 1931 grundades Genèveskolan, en nordisk folkhögskola i . Genèveskolan anordnar en lång kurs med deltagare från olika fackföreningar och folkrörelser i . syftar till att skapa bättre förutsättningar för det nordiska samarbetet och ämnar bidra till en större gemenskap mellan de nordiska länderna. med skolan är även att sprida kunskap om de nordiska frågorna och roll i en allt mer globaliserad värld. som ett stöd för folkrörelser och fackföreningar i mötet med Under vistelsen i får deltagarna möta hela världens arbetsliv i och med den internationella konferensen om arbetslivet som anordnas av (International Labour Statlig finansiering av internationell verksamhet om resurser, nätverk och transnationellt engagemang (2011) är folkbildningens internationella verksamhet primärt beroende av statlig Folkbildningsanslaget finansierar tillsammans med medel från Sida av verksamheterna. Vidare är det tydligt att folkbildningsanslaget i huvudsak finansierar den mer reguljära och långsiktiga verksamheten i form av deltagarutbyten, kursverksamhet och studieresor, medan Sida, samt ESF (Europeiska sociala fonden) står för finansiering av projektverksamhet. 2013/14:172 Folkhögskolornas verksamhet finansieras i huvudsak av folkbildnings- anslaget medan Sida främst finansierar studieförbundens verksamhet. Enligt rapporten stod folkbildningsanslaget för huvudfinansieringen av av de inrapporterade aktiviteterna från Folkhögskolorna och Sida för . I studieförbundens verksamhet visade siffrorna näst intill det motsatta då Sida var huvudfinansiär i av de inrapporterade aktiviteterna och folkbildningsanslaget stod för . Underlaget från studieförbunden var dock ofullständigt enligt rapporten. 10.1Konsekvenser för staten, kommuner och landsting I denna proposition lämnas förslag till mål för folkbildningspolitiken. Regeringen föreslår också en ändring i ett av syftena för statsbidraget till folkbildningen samt att verksamhetsområdena ska upphävas. Dessa förslag sammantagna förtydliga statens intentioner med bidraget till folkbildningen. Det föreslagna målet och syftena skapar en tydlig struktur som förbättrar förutsättningarna för uppföljning och redovisning till . Förslagen är inte avsedda att förändra den totala omfattningen av folkbildningens verksamhet och medför därför inga statsfinansiella konsekvenser. Regeringen föreslår också en ny modell för oberoende statlig utvärdering av folkbildningen. har användningen av statsbidraget till folkbildningen främst redovisats kvantitativt. Genom den föreslagna modellen för statlig utvärdering kan effekterna av statsbidraget till folkbildningen redovisas och bedömas i förhållande till de syften som har fastställt. Utvärderingen kommer att finansieras inom ramen för befintliga anslag inom utgiftsområde 17. Även övriga åtgärder som aviseras i propositionen kommer att finansieras inom ramen för befintliga anslag. Förslagen medför därför inga ökade kostnader för staten. 10.2Konsekvenser för enskilda och företag Förslag och bedömningar som presenteras i propositionen bedöms ha positiva effekter för enskilda. Folkbildningen präglas redan av demokratiska värden och ett inkluderande arbetssätt. Ändring i ett av syftena med statsbidraget till folkbildningen understryker att folkbildningens inriktning bör vara att ytterligare öka mångfalden, vilket förväntas få till följd att människor i hela som inte tidigare varit aktiva inom folkbildningen blir det. Det får dessutom till följd att de 2013/14:172 redan aktiva får en lärandemiljö som mer präglas av samhällets sammansättning i övrigt. Regeringen bedömer att förslagen och bedömningarna inte kommer att få konsekvenser för företag. 10.3Konsekvenser för jämställdhetspolitiken och integrationspolitiken Regeringen bedömer att det mål som föreslås för folkbildningspolitiken – Folkbildningen ska ge alla möjlighet att tillsammans med andra öka sin kunskap och bildning för personlig utveckling och delaktighet i samhället – innebär att det blir tydligare än tidigare hur folkbildningspolitiken bör bidra till arbetet för de jämställdhetspolitiska målen. För att främja jämställdhet är det bland annat angeläget att insatser görs för att komma till rätta med olika typer av utbildningsklyftor. Folkbildningen tar ett stort ansvar för att nya svenskar ska få ett sammanhang och en lärandemiljö som främjar nyanländas etablering och integration. Genom att ett av syftena med statsbidraget till folkbildningen ändras kommer ytterligare kvinnor och män som är utrikes födda att ta del av folkbildningens verksamhet, att lära sig svenska och komma i sysselsättning och arbete. Förslaget medför således en förstärkning av arbetet för de integrationspolitiska målen. Regeringens förslag och bedömningar i denna proposition har inte betydelse för det kommunala självstyret. Förslagen bedöms inte ha någon påverkan på miljön. Inte heller bedöms förslagen ha några effekter på det brottsförebyggande arbetet. Sammanfattning av betänkandet Folkbildningens samhällsvärden – En ny modell för statlig utvärdering (SOU 2012:72) Den statliga styrningen av folkbildningen genomgick en omfattande organisatorisk förändring, genom att lades ned och ersattes av den ideella föreningen . Staten skulle fortsättningsvis endast fastställa syftena för bidragsgivningen, medan folkbildningens egna aktörer skulle besluta om målen för verksamheten. Den stora frihet som råder med målstyrning aktualiserar behovet av utvärdering för att säkerställa att verksamheten uppfyller de syften som avsetts. Folkbildningen utvärderas på tre olika nivåer; dels av folkhögskolorna och studieförbunden själva, dels av , och dels genom statliga och ibland kommunala utvärderingar. Genom regelbundet återkommande statliga utvärderingar avses att ge en fördjupad bild av verksamheten inom folkhögskolor och studieförbund.