prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — Lägst resultat 2013 redovisade kommuner i glesbefolkad region och glesbygdskommuner. Kommunallagens krav på god ekonomisk hushållning innebär att varje kommun och landsting har ett ansvar för att ha en långsiktigt hållbar ekonomi. För att en god ekonomisk hushållning ska uppnås bör resultatet ligga på en nivå som stärker ekonomin så att kommunen respektive klarar att finansiera hela sin pensionsskuld och sina investeringsbehov. Ett vanligt förekommande finansiellt mål är att årets resultat ska uppgå till av skatteintäkter och generella statsbidrag. uppgick resultatet för kommunsektorn som helhet till av skatteintäkter och generella statsbidrag. Kommunernas totala resultat uppgick till och landstingens till -0,. Diagram 8.8 Resultatets andel av skatteintäkter och generella statsbidrag 2000–2013 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Kommunsektorn har haft positiva resultat i stort sett –2013, med undantag av 2002 och 2003. Sju av åren har kommunsektorns resultat motsvarat eller mer av skatteintäkterna och de generella statsbidragen. har resultaten för sektorn som helhet motsvarat i genomsnitt av skatteintäkterna och de generella statsbidragen . Skillnaderna har dock varit stora mellan enskilda kommuner och landsting samt mellan olika år. Innan resultatet kan stämmas av mot balanskravet ska det bl.a. justeras för realisationsvinster och realisationsförluster i en s.k. balanskravsutredning.94 Denna utredning redovisas i samband med bokslutsresultatet. 94 Realisationsvinster ska normalt sett inte ingå i det justerade resultatet. Realisationsvinster som står i överensstämmelse med god ekonomisk hushållning, t.ex. när realisationsvinsten är en följd av en omstrukturering, ska däremot ingå i resultatet. Realisationsförluster som står i överensstämmelse med god ekonomisk hushållning ska inte ingå i Tillsammans redovisar kommunerna och landstingen ett preliminärt bokslutsresultat som torde motsvara kommunallagens krav om en ekonomi i balans. Resultaten varierar dock mellan enskilda kommuner och enskilda landsting. Det är (264 kommuner) av kommunerna och (4 landsting) av landstingen som redovisar ett positivt resultat i det preliminära bokslutet (se diagram 8.9). Andelen kommuner och landsting med positiva resultat har minskat i jämförelse med 2012. Diagram 8.9 Andelen kommuner och landsting som redovisat positiva resultat 2000–2013 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Enligt kommunallagens balanskrav ska ett negativt resultat återställas om det inte finns synnerliga skäl. Även i bokslutet påverkades resultatet av en sänkt diskonteringsränta. Alla landsting och omkring en fjärdedel av kommunerna ansåg då att effekterna av den sänkta räntan var ett synnerligt skäl för att dessa inte skulle behöva återställa hela eller delar av underskottet. heten att retroaktivt reservera delar av tidigare det justerade resultatet. Detta kan exempelvis vara fallet när en försäljning medför lägre framtida kostnader. Orealiserade förluster i värdepapper, samt återföringar av orealiserade förluster vid en efterföljande uppgång på marknaden, ska inte heller ingå i det justerade resultatet. års positiva resultat (2010–2012). Totalt har de tillsammans reserverat . Kommunerna har reserverat och landstingen (se tabell 8.9). 8.4Kommunernas och landstingens tillgångar och skulder Balansräkningen visar kommunens respektive finansiella ställning vid utgången av räkenskapsåret. Den ger en bild av vilka tillgångar kommunen eller förfogar över och hur dessa tillgångar har finansierats. Vid värdering av tillgångar har möjligheten till uppskrivningar begränsats till finansiella tillgångar enligt lagen (1997:614) om redovisning. Denna princip skiljer sig från årsredovisningslagen (1995:1554) som möjliggör för aktiebolag att under vissa förutsättningar göra uppskrivningar. Denna möjlighet innebär att eventuella övervärden kan beaktas i samband med en likvidationssituation. Liknande situationer är dock inte aktuella för kommuner och landsting eftersom en kommun eller ett landsting inte kan försättas i konkurs och deras ställning är reglerad i grundlag. I princip svarar beskattningsrätten som säkerhet för kommunernas och landstingens åtaganden. Konsekvensen av detta är att balansräkningen har en underordnad och resultatutredande roll, dvs. värderingen av tillgångar syftar i första hand till att åstadkomma en rättvisande periodisering av inkomster och utgifter. Tabell 8.9 Kommunsektorns balansräkning 2009–2013 Summa eget kapital, som inte ingår i Anm.: Utfallet är preliminärt. Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. uppgick kommunsektorns totala tillgångar till , vilket var en ökning jämfört med . Den största andelen av tillgångarna () var materiella anläggningstillgångar, såsom mark, byggnader, gator, vägar och VA-nät. När det gäller värderingen av kommunala anläggningstillgångar är det viktigt att beakta att dessa inte värderas utifrån kommersiella grunder. Det historiska anskaffningsvärdet är enligt lag95 och normering96 utgångspunkten för värderingen, vilket innebär att tillgångar redovisas till det belopp som vid anskaffningstillfället erlagts som betalning. Kommunsektorns totala tillgångar har ökat med i genomsnitt 2009. Mest har de materiella anläggningstillgångarna ökat medan bidragen till statlig infrastruktur97 har haft den svagaste ökningen. Procentuellt sett så har dock bidragen till statlig infrastruktur och omsättningstillgångar ökat mest 2009–2013. Omsättningstillgångar omfattar bl.a. kortfristiga placeringar och banktillgodohavanden. Kommunernas totala tillgångar uppgick till sektorn som helhet, är det värdet på de materiella anläggningstillgångarna som har ökat mest för både kommuner och landsting . Bidragen till statlig infrastruktur har dock procentuellt sett ökat mest av tillgångarna för kommunerna, 2009–2013. För landstingen har däremot denna tillgång minskat något . För att ge en bild av en kommuns eller ett landstings finansiella styrka kan måttet soliditet användas. Soliditeten anger eget kapitalinnehav i förhållande till skulder och visar därmed hur stor del av tillgångarna som finansierats med eget kapital. Soliditetsmåttet har dock inte riktigt samma centrala betydelse för kommunsektorn som för företag, inte minst på grund av att kommuner och landsting har beskattningsrätt. Soliditetsjämförelser mellan enskilda kommuner och landsting försvåras av att olika kommuner och landsting organiserar verksamheten på olika sätt, vilket påverkar såväl skulderna som tillgångarna. De flesta kommuner och landsting bedriver huvudsakligen sin verksamhet i förvaltningsform. Vissa kommuner har dock valt att organisera stora delar av verksamheten i företagsform. Om det är fråga om verksamheter med stora tillgångar kan valet av organisationsform ha stor påverkan på soliditeten. För kommunsektorn var soliditeten oförändrad 2013 jämfört med och uppgick 95Lag (1997:614) om redovisning. 96Rådet för redovisning är normerande organ för den kommunala redovisningen. 97 Bidrag till statlig infrastruktur som lämnas med stöd av lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter får tas upp i balansräkningen eller redovisas som en kostnad i resultaträkningen. Varje bidrag som redovisas i balansräkningen ska upplösas med årliga enhetliga belopp under högst . hade därmed soliditeten minskat . Kommunernas soliditet uppgick och landstingens soliditet uppgick till Kommunsektorns avsättningar och skulder uppgick till 2013, vilket var en ökning jämfört med . Avsättningar är långfristiga skulder som är okända till exakt belopp och/eller vilket datum de förfaller till betalning. Pensionsskulder är en vanlig avsättning som uppgick till . De långfristiga skulderna uppgick till . av dessa utgjordes av lån i banker och kreditinstitut varav ca utgjordes av lån för utlåning till kommunala företag. Kommunsektorns avsättningar och skulder uppgick till per invånare. Spridningen mellan kommunerna var dock stor, från lägst per invånare till högst per invånare. För landstingen var motsvarande uppgifter per invånare och per invånare. Den största andelen av avsättningarna och skulderna 2013 utgjordes av långfristiga skulder98 () och kortfristiga skulder99 (). har dock de långfristiga skulderna ökat mer än de kortfristiga skulderna. tidsperiod har kommunernas långfristiga skulder ökat med eller medan landstingens långfristiga skulder har ökat med eller (se diagram 8.10). Landstingens ökning av långfristiga skulder har således procentuellt sett varit betydligt större än kommunernas 2000–2013. Dock utgjorde de långfristiga skulderna 2013 en mindre andel av de totala avsättningarna och skulderna för landstingen, , än för kommunerna, . Diagram 8.10 Långfristiga skulder 2000–2013 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Ökningen av de långfristiga skulderna kan delvis förklaras av att kommunernas och landstingens investeringar har ökat. En annan förklaring är att de har tagit upp lån för utlåning till kommunala företag (se fördjupningsrutan De kommunala företagen). På grund av en bättre kreditvärdighet blir lånevillkoren oftast mer förmånliga för kommunerna och landstingen än för de kommunala företagen. Pensionsskulden för pensionsrätter intjänade redovisas som en ansvarsförbindelse utanför balansräkningen. Detta åtagande är stort jämfört med de totala skulderna i balansräkningen, men ska också utbetalas . Kommunsektorns ansvarsförbindelser avseende pensionsförpliktelser uppgick till 2013. har skuldavsättningarna för pensioner i balansräkningen ökat med eller med i genomsnitt . 98Långfristiga skulder har en löptid på längre än . Skulder till banker och kreditinstitut är oftast långfristiga. 99Kortfristiga skulder har en löptid som är kortare än . En stor del av de kommunala verksamheterna drivs i företag och företagens ekonomiska utveckling har därmed kommit att få en allt större betydelse för kommunsektorns ekonomi. Om man vill följa den ekonomiska utvecklingen i kommunsektorn krävs därför att man också följer utvecklingen i de kommunala företagen. Vilka är de kommunala företagen? Totalt finns det 1 853 kommun- och landstingsägda företag, dvs. företag som till eller mer ägs av kommuner eller landsting. Antalet har nästan tredubblats . Största ökningen skedde och . av företagen är helägda och många av de delägda företagen ägs tillsammans med andra kommuner och/eller landsting. Till exempel ägs länstrafikbolagen ofta gemensamt av kommuner och landsting inom länet. Den vanligaste företagsformen är aktiebolag () följt av stiftelse (). De kommunägda företagen finns företrädesvis inom områdena fastigheter, energi, vatten, avlopp och avfallshantering. Därutöver finns det också kommunägda företag inom områdena transporter, näringslivsutveckling, kultur, fritid, turism och försäkring. De landstingsägda företagen finns företrädesvis inom områdena transporter och sjukvård, men även inom områdena kultur, turism och näringslivsutveckling. De kommunägda företagens samlade resultat 2012 var positivt och uppgick till ca . Största överskottet, nästan , stod främst fastighetsföretagen för. I 38 kommuner redovisade företagen ett negativt resultat. De landstingsägda företagen redovisade ett negativt resultat om -2012. I kommunallagen ställs krav på att det ska finnas möjligheter att kontrollera och följa upp verksamhet som kommuner och landsting bedriver och att det finns information som gör det möjligt för allmänheten att få insyn i hur verksamheterna utförs. Detta gäller även verksamhet som bedrivs i företag. Kommunerna och landstingen ansvarar också generellt för att verksamheten bedrivs enligt de nationella mål, riktlinjer och föreskrifter som finns, att den interna kontrollen är tillräcklig och att verksamheten i övrigt bedrivs på ett tillfredsställande sätt. Detta sker bl.a. genom att kommunen eller styr verksamheten genom den bolagsordning och de ägardirektiv som beslutas av fullmäktige. I lagen om redovisning finns krav på att kommuner och landsting ska upprätta en sammanställd redovisning (koncernredovisning). Rådet för redovisning har i en rekommendation förtydligat lagens krav. Syftet med en sammanställd redovisning är att ge en helhetssyn på kommunens verksamhet och ekonomi och att åstadkomma en organisationsneutral redovisning som möjliggör jämförbarhet mellan kommuner respektive landsting. De principer, exempelvis likställighets- och självkostnadsprincipen, som anges i kommunallagen gäller för verksamhet som drivs i förvaltning såväl som i företag. Detta innebär bl.a. att företagen inte får drivas i vinstsyfte. Det finns dock undantag från självkostnadsprincipen i speciallagstiftning, bl.a. inom områdena energi och kollektivtrafik. Tabell 8.10 Nyckeltal för kommun- och landstingsägda företag 2012 Källa: OE 27 . Kommuner och landsting kan under vissa förutsättningar, med beaktande av t.ex. EU- rättens statsstödsregler samt tillämpliga lagar och förordningar, tillföra kapital till sina företag för att stärka deras ekonomi, t.ex. för att finansiera en expansion eller för att rädda ett företag ur en kris. Detta kan ske genom ägartillskott, bidrag, lån eller genom att kommunen går i borgen. Ägartillskott innebär att ägarna i ett aktiebolag tillför kapital till ett bolag för att stärka bolagets ekonomi. Ägartillskott kan praktiskt ske genom nyemission. Begreppet används i första hand i samband med företag som drabbats av ekonomiska problem. För att stötta sina företag ekonomiskt lämnar kommuner och landsting bidrag till dessa. Totalt har 272 kommuner och 18 landsting gett i bidrag till sina företag –2012, varav landstingen står för . har bidragen varit i stort sett oförändrade och uppgått till ca . Diagram 8.11 Kommuners och landstings lämnade bidrag till sina företag 2008–2012 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Kommuner och landsting ger också lån till sina företag. Totalt hade 168 kommuner och 10 landsting fordringar, avseende utlämnade lån, på sina företag om 2012, varav kommunerna stod för . Fordringarna har ökat , vilket i genomsnitt motsvarar . Diagram 8.12 Kommuners och landstings fordringar på sina företag för utlämnade lån 2008–2012 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Genom att gå i borgen för företagens lån tar kommunen eller på sig ett ekonomiskt ansvar. hade 276 kommuner och 16 landsting borgensåtaganden gentemot sina företag om totalt , varav åtaganden motsvarande ingicks av kommunerna. Borgensåtagandena ökade med och har varit i princip oförändrade. Det är ovanligt att kommuner och landsting behöver infria borgensåtaganden. –2012 infriade 95 kommuner, men inget landsting, borgensåtaganden om sammanlagt . Diagram 8.13 Kommuners och landstings borgensåtaganden gentemot sina företag 2008–2012 Källa: , räkenskapssammandrag för kommuner och landsting. Möjligheterna för kommuner och landsting att medfinansiera statlig verksamhet har succesivt ökat . Enligt lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter kan kommuner och landsting medfinansiera viss statlig infrastruktur och högskoleverksamhet. Genom befogenhetsutvidgande lagstiftning på vissa områden har den kommunala kompetensen utvidgats till att omfatta bidrag till uppgifter som traditionellt sett har varit statens ansvar. Regeringen ser detta som positivt då vissa samhälleliga angelägenheter är av stort intresse för såväl staten som för kommuner och landsting. Regeringen anser vidare att det är angeläget att staten har god kunskap om utvecklingen av den kommunala medfinansieringen. Detta med hänsyn till den eventuella undanträngning av annan verksamhet, såsom vård, skola och omsorg, som möjligen skulle kunna uppstå. Statskontoret fick mot denna bakgrund i uppdrag att kartlägga omfattningen av den kommunala medfinansieringen av statlig infrastruktur och högskoleverksamhet samt föreslå hur staten fortsättningsvis kan följa utvecklingen inom detta område. Vidare fick Statskontoret i uppdrag att undersöka om det finns andra områden än de ovan nämnda där medfinansiering sker och då låta även (dnr Fi2013/3356). medfinansiering av statlig infrastruktur och högskoleverksamhet (Statskontoret 2014:8). Statskontoret har i rapporten identifierat områden där kommunerna och landstingen på olika sätt är involverade i medfinansiering med mer eller mindre anknytning till statlig verksamhet. Dessa områden är högskoleverksamhet, , kultur och statlig infrastruktur. Vidare redovisar Statskontoret i rapporten förslag på hur staten kan följa den kommunala medfinansieringen framöver. Medfinansiering av högskoleverksamhet kan avse forskning och högskoleutbildning inklusive utbildning på forskarsnivå. har ökat från 2009 till 2012. Medfinansieringen av projekt inom ramen för handlar egentligen om samfinansiering tillsammans med staten. För att få EU-medel krävs nationell medfinansiering som bl.a. kan vara statlig eller . –2013 har kommuner och lands- ting medfinansierat sådana projekt kommuner och landsting även i form av arbetsinsatser, materiel och lokaler som motsvarade ca . Medfinansieringen inom kulturområdet är inte direkt att betrakta som medfinansiering av statlig verksamhet utan är en samfinansiering. uppgick kommunsektorns totala finansiering till , varav landstingen stod för . Enligt Statskontoret uppgick kommunsektorns samlade medfinansiering till statlig infrastruktur som byggande av väg och järnväg eller anläggande av allmän farled, till 2010–2013. Enligt uppgifter från hade kommuner och landsting ingått avsiktsförklaringar och avtal om ytterligare 2014– 2025. I genomsnitt motsvarar medfinansieringen nästan 2010–2025. Det är ett 70-tal kommuner och 5 landsting som har medfinansierat och/eller kommer att medfinansiera statlig infrastruktur 2010–2025. Exempel på stora infrastrukturprojekt som berör många kommuner är Västsvenska paketet och i . Till medfinansieringen av statlig infrastruktur ska läggas de förskotteringar som kommuner och landsting lämnar i form av räntefria lån till för att få specifika projekt tidigarelagda i infrastrukturplanen. /13 hade 31 kommuner och 5 landsting pågående förskotteringar om totalt , varav från kommunerna och från landstingen. Statskontoret beräknar att kostnaden för dessa förskotteringar uppgår till ca i räntekostnader eller uteblivna ränteintäkter. Uppföljning av statens inkomster och utgifter samt den offentliga sektorns finansiella sparande 9 Uppföljning av statens inkomster och utgifter samt den offentliga sektorns finansiella sparande –Jämfört med bedömningen i budgetpropositionen har prognosen för statens skatteintäkter reviderats marginellt. Det rör sig om nedrevideringar på för samtliga prognosår, förutom för vilket skatteintäkterna reviderats upp med . –De takbegränsade utgifterna har ökat med jämfört med beräkningen i budgetpropositionen . bedöms de takbegränsade utgifterna bli 2,6 respektive högre än bedömningen i budgetpropositionen . har de takbegränsade utgifterna reviderats upp med . –har statens budgetsaldo reviderats ned med jämfört med beräkningen i budgetpropositionen . har prognosen reviderats upp , medan den har reviderats ned med 11 respektive . 100 De reformer och den finansiering som redovisas i tabell 2.2 ingår inte i beräkningen av statens budget och offentliga sektorns finanser i denna proposition –Jämfört med prognosen i budgetpropositionen blev utfallet för den offentliga sektorns finansiella sparande lägre. –Den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas i stort vara oförändrat 2014 och 2015 jämfört med bedömningen i budgetpropositionen . har prognosen för sparandet reviderats ned med 0,2–0,. Enligt 9 kap. 1 § andra stycket och 3 § budgetlagen (2011:203) ska regeringen under löpande budgetår redovisa en prognos över utfallet av statens inkomster och utgifter samt lånebehov. Väsentliga skillnader mellan anvisade medel i statens budget och beräknat utfall ska förklaras. I detta avsnitt görs en uppföljning av den av beslutade budgeten för staten 2014 samt de prognoser för inkomster, utgifter och statens budgetsaldo avseende 2014–2017 som gjordes i budgetpropositionen . Vidare redogörs för prognosförändringar av den offentliga sektorns finansiella sparande. För inkomsterna görs dessutom en uppföljning av prognoserna för skatteintäkterna 2012 och 2013. En fullständig uppföljning av statens budget för sker i regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2013 (skr. 2013/14:101). 9.1Inkomster i statens budget 9.1.1Jämförelse med prognosen i budgetpropositionen I detta avsnitt jämförs prognosen för skatteintäkterna i denna proposition med prognosen i budgetpropositionen . Vidare görs en uppföljning av inkomsterna i statens budget . Prognosskillnaderna finns redovisade i tabell 9.2. I tabell 9.1 finns de viktigaste ekonomiska antagandena för skatteprognoserna och en jämförelse med budgetpropositionen . Intäkterna från skatt på arbete 2013 har reviderats ned med jämfört med prognosen i budgetpropositionen. Den främsta anledningen till nedrevideringen är att lönesumman bedöms bli lägre än enligt den tidigare bedömningen. –2018 har intäkterna från skatt på arbete reviderats upp med . Det beror bl.a. på att avtalspensionerna bedöms bli betydligt högre än enligt bedömningen i budgetpropositionen. Upprevideringarna förklaras också av att den kommunala medelutdebiteringen har höjts med fr.o.m. med 2014. Vid sidan om reviderade pensioner och högre kommunala skatteintäkter beror revideringarna på att beslutat att upphäva sitt tidigare beslut om höjd skiktgräns för statlig inkomstskatt, vilket ger högre intäkter från statlig inkomstskatt. Därutöver har utvecklingen av konsumentprisindex reviderats ned. Den lägre inflationen gör att grundavdrag och skiktgränser för statlig inkomstskatt inte skrivs upp lika mycket som annars, vilket i sin tur leder till högre skatteintäkter från och statlig inkomstskatt. Tabell 9.1 Antaganden och förändringar jämfört med budgetpropositionen Årlig procentuell förändring om inget annat anges -0,3 -0,3 -0,2 -0,4 -0,1 -0,6 -0,1 -0,5 -0,2 -0,4 -0,1 -0,4 -0,5 -0,4 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,6 -0,3 -0,2 -0,4 -0,1 -0,8 -0,1 -0,2 -0,4 -0,6 -0,5 -0,1 -0,4 -0,4 -0,5 -1,7 -1,2 -0,3 -15,1 -18,8 -20,0 -21,6 -3,6 -4,7 -5,7 -7,0 1Löpande priser, procentuell förändring. 2Kalenderkorrigerat, anställda. 3Enligt nationalräkenskapernas definition. 4Arbetslöshet 15–. 5Procent av arbetskraften. 8Avser skiktgräns för statlig inkomstskatt. Källor: , och egna beräkningar. Tabell 9.2 Aktuell prognos jämfört med budgetpropositionen samt statens budget -9,0 -1,4 -6,6 -4,3 -1,7 -3,7 -1,1 -1,9 -3,6 -0,3 -2,3 -0,3 -0,9 -0,5 -0,3 -0,8 -0,2 -0,4 -0,5 -197,4 -6,6 -203,4 -0,3 -0,6 -4,7 -2,9 -1,4 -4,0 -3,3 -0,7 -1,4 -0,8 -0,6 -0,7 -0,6 -0,6 -0,7 -0,7 -1,6 -0,3 -0,6 -0,2 -0,3 -0,4 -0,5 -30,4 -30,6 -0,7 -1,6 -1,9 -1,9 -2,3 -0,4 -0,2 -0,2 -0,2 -0,2 -0,2 -30,0 -0,4 -31,0 -0,2 -0,2 -0,3 -0,4 -0,5 -24,7 -9,5 -5,6 -5,1 -0,3 -0,4 -1,2 Skatt på kapital, hushåll -3,7 -0,4 -20,0 -14,9 -6,1 -4,4 -3,1 -3,3 -4,3 -5,0 -0,5 -0,5 -0,2 -0,5 -0,3 -1,3 -0,4 -0,1 -0,1 -1,2 -0,1 -0,1 -0,2 -0,2 -0,2 -0,2 -0,3 -0,2 -0,2 -0,1 -0,2 Skatt på konsumtion och insatsvaror -9,7 -15,1 -1,0 -2,0 -2,4 -2,3 -2,9 -5,2 -7,7 -1,0 -0,6 -1,5 -0,1 -0,5 -0,4 -0,7 -0,8 -0,8 -0,8 -0,2 -0,2 -0,2 -0,3 -0,3 -0,3 Skatt på vin m.m. -0,1 -0,1 -0,1 -0,2 -0,2 -1,4 -1,2 -0,8 -1,4 -2,4 -0,5 -0,3 -0,4 -0,4 Övriga skatter på energi och miljö -0,5 -1,7 -0,3 -1,3 -1,2 -1,2 -1,1 -0,6 -1,1 -0,2 -0,6 -0,5 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 Restförda skatter och övriga skatter -1,3 -1,2 -1,3 -6,3 -1,4 -6,6 -0,3 -0,4 -0,4 -0,4 -0,4 -0,4 -0,9 -0,8 -0,9 -24,6 -26,0 -7,2 -3,3 -0,9 -6,9 -6,9 -24,1 -25,6 -7,2 -3,4 -1,0 Avgår, kommunala inkomstskatter -576,2 -8,3 -599,0 -2,2 -3,6 Avgår, avgifter till ålderspensionssystemet -201,5 -2,6 -207,3 -0,1 -35,0 -24,2 -5,1 -0,6 -1,6 -2,3 -5,6 SB 2012 och Jmf. 2013 avser skillnaden i skatteinkomster mellan utfall respektive prognos och inkomsterna i statens budget respektive 2013. Källor: , och egna beräkningar. Skatt på kapital, hushåll