prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — Av artikel 3.6 i samma avtal framgår att och den amerikanska federala skattemyndigheten ska ingå ett avtal eller en överenskommelse som bl.a. anger de regler och förfaranden som kan krävas för att artikel 5 i avtalet ska kunna genomföras. Av andra stycket framgår skyldigheter när den amerikanska federala skattemyndigheten lämnar en sådan underrättelse som avses i första stycket. I detta fall är det alltså den amerikanska behöriga myndigheten som underrättar om misstänkta felaktigheter m.m. i de uppgifter som lämnats från till . ska i dessa fall vidta de åtgärder som står till buds enligt svensk lagstiftning för att försöka inhämta korrekt och fullständig information i enlighet med vad som krävs i , eller för att avhjälpa överträdelser av avtalet. I paragrafen anges i första stycket att ska underrätta den amerikanska federala skattemyndigheten om verket kunnat konstatera att ett amerikanskt rapporteringsskyldigt finansiellt institut har gjort sig skyldig till en väsentlig överträdelse av de skyldigheter som följer av . I detta fall rör det sig alltså om överträdelser som amerikanska rapporteringsskyldiga finansiella institut gör sig skyldiga till när det gäller skyldigheterna att lämna upplysningar till i enlighet med . Av andra stycket framgår skyldigheter när den amerikanska federala skattemyndigheten lämnar en sådan underrättelse som avses i första stycket. I detta fall är det alltså den amerikanska behöriga myndigheten som underrättar om en väsentlig överträdelse som har begåtts av ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut i . ska i dessa fall vidta de åtgärder som står till buds enligt svensk lagstiftning för att avhjälpa den väsentliga överträdelsen som beskrivs i underrättelsen. I paragrafen anges hur upplysningar som tar emot från den amerikanska federala skattemyndigheten till följd av utbytet av upplysningar enligt får användas. Bestämmelsen överensstämmer med vad som enligt artikel 26.1 i skatteavtalet mellan och gäller för användning av uppgifter som tas emot med tillämpning av det avtalet. Bestämmelsen tar inte bara sikte på hur får använda upplysningarna, utan också på hur andra personer och myndigheter (däri inbegripet domstolar) som fastställer uppbär, administrerar eller driver in skatterna och som får del av uppgifterna, får använda dem. Uppgifterna får användas vid offentliga rättegångar och i domstolsavgöranden. Uppgifterna får användas endast i beskattningsändamål och i fråga om de skatter som omfattas av Prop. 2014/15:41 skatteavtalet mellan och . Begränsning av användningen av erhållna upplysningar som följer av får anses vara av tvingande natur och innebära ett förbud att använda upplysningarna på annat sätt. Bestämmelsen innefattar inte någon begränsning i enskildas rätt enligt tryckfrihetsförordningen att ta del av eller använda sig av allmänna handlingar. Upplysningar som erhålls från kommer dock ofta att tillföras ett mål eller ärende som rör bestämmande av skatt och därmed omfattas av bestämmelserna i 27 kap. offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Sekretess gäller visserligen inte endast i förhållande till enskilda utan även mellan myndigheter (8 kap. 1 § OSL). Sekretess bryts dock i vissa fall genom sekretessbrytande bestämmelser i lag och förordning, se bl.a. 10 kap. OSL. Enligt 6 kap. 5 § OSL ska en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Om en sekretessbrytande bestämmelse är tillämplig på en uppgift, innebär bestämmelsen i 6 kap. 5 § OSL att en myndighet är skyldig att lämna uppgiften till en myndighet som begär det. De användnings- begränsningar som tas in får emellertid till följd att en myndighet inte kan utnyttja uppgifterna i sin verksamhet i andra fall än som anges i paragrafen. Detta innebär att sekretessbrytande regler i praktiken bara torde bli aktuella när en myndighet har rätt att ta del av uppgifterna för sådana ändamål (jfr prop. 1990/91:131 s. 24 f.). I första punkten anges att lagen träder i kraft . Av andra punkten framgår att ska bedöma om har lämpliga säkerhetsbestämmelser på plats för att säkerställa att information som tas emot fortsätter att vara sekretessbelagd och uteslutande används för beskattningsändamål, och en infrastruktur för ett effektivt informationsutbyte. ska meddela den amerikanska federala skattemyndigheten när bedömt att sådana säkerhetsbestämmelser och en sådan infrastruktur är på plats. Enligt tredje punkten ska skyldigheterna i 2 § gälla från och med det datum då lämnar det meddelande till den amerikanska federala skattemyndigheten som avses i punkten 2 i övergångsbestäm- melserna. 9.3 Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen är ny och har tagits in för att möjliggöra återköp av försäkringar när de måste avslutas enligt lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av , Bestämmelser om att försäkringar och andra finansiella 2014/15:41 konton i vissa fall ska avslutas finns i punkterna 5 och 7 i övergångs- bestämmelserna till IDKL. Det rör sig om konton som öppnats efter och före och avseende vilka ett intygande från kontohavaren inte kunnat inhämtas från . Paragrafen är ny och har tagits in för att möjliggöra att ett pensionssparkonto avslutas genom en utbetalning när ett sådant konto måste avslutas enligt IDKL. Bestämmelser om att finansiella konton i vissa fall ska avslutas finns i punkterna 5 och 7 i övergångs- bestämmelserna till IDKL. Det rör sig om konton som öppnats efter och före och avseende vilka ett intygande inte kunnat inhämtas från . Lagen träder i kraft . 9.4Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I lagen föreskrivs att 58 kap. 18 b och 32 a §§ samt rubrikerna närmast före 58 kap. 18 b och 32 a §§ inkomstskattelagen (1999:1229) ska upphöra att gälla respektive utgå . Lagen innebär att de särskilda möjligheterna att återköpa en pensionsförsäkring och att avsluta ett pensionssparkonto när det måste ske enligt IDKL upphör att gälla . Lagen föranleds av att de krav som finns i IDKL på att avsluta konton innebär att kontona ska ha avslutats . Därefter finns någon skyldighet att avsluta konton. Se även avsnitt 7.3. 9.5Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Den begränsning av användningen av erhållna upplysningar som följer av får anses vara av tvingande natur och innebära ett förbud att använda upplysningarna på annat sätt än som avses i 5 § lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . Bestäm- melsen i den paragrafen innefattar inte någon begränsning i enskildas rätt enligt tryckfrihetsförordningen att ta del av eller använda sig av allmänna handlingar. Upplysningar som erhålls från kommer dock ofta att tillföras ett mål eller ärende som rör bestämmande av skatt och därmed omfattas av bestämmelserna i 27 kap. offentlighets- och sekretesslagen. Sekretess gäller visserligen inte endast i förhållande till enskilda utan som huvudregel även mellan myndigheter (8 kap. 1 §). dock i vissa fall genom sekretessbrytande bestämmelser i lag och Prop. 2014/15:41 förordning, se bl.a. 10 kap. Enligt 6 kap. 5 § ska en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Om en sekretessbrytande bestämmelse är tillämplig på en uppgift, innebär bestämmelsen i 6 kap. 5 § att en myndighet är skyldig att lämna uppgiften till en myndighet som begär det. De användnings- begränsningar som anges i 5 § lagen om utbyte av upplysningar med anledning av får emellertid till följd att en myndighet inte kan utnyttja uppgifterna i sin verksamhet i andra fall än som anges i bestämmelsen. Detta innebär att sekretessbrytande regler i praktiken enbart torde bli aktuella att åberopa när en myndighet har rätt att ta del av uppgifterna för sådana ändamål (jfr prop. 1990/91:131 s. 24 f). Hänvisningarna i paragrafen har kompletterats med en ny punkt 11, som hänvisar till lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . Beträffande åberopande av upplysningar m.m. som har erhållits från som bevisning, se kommentaren till 5 § lagen om utbyte av upplysningar med anledning av . Lagen träder i kraft . 9.6Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Paragrafen är ny och har tagits in för att ange hur rätten till återbäring och avgifter ska bestämmas när en försäkring måste avslutas enligt lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av , förkortad IDKL. Bestämmelser om att försäkringar och andra finansiella konton i vissa fall ska avslutas finns i punkterna 5 och 7 i övergångsbestämmelserna till IDKL. Det rör sig om konton som öppnats efter och före och avseende vilka ett intygande från kontohavaren inte kunnat inhämtas från . Paragrafen är ny och har tagits in för att ange hur rätten till återbäring och avgifter ska bestämmas när en försäkring måste avslutas enligt IDKL. Bestämmelser om att försäkringar och andra finansiella konton i vissa fall ska avslutas finns i punkterna 5 och 7 i övergångs- bestämmelserna till IDKL. Det rör sig om konton som öppnats efter och före och avseende vilka ett intygande från kontohavaren inte kunnat inhämtas från . 2014/15:41 13 kap. Paragrafen är ny och har tagits in för att ange hur rätten till återbäring och avgifter ska bestämmas när en försäkring måste avslutas enligt IDKL. Bestämmelser om att försäkringar och andra finansiella konton i vissa fall ska avslutas finns i punkterna 5 och 7 i övergångsbestäm- melserna till IDKL. Det rör sig om konton som öppnats efter och före och avseende vilka ett intygande från kontohavaren inte kunnat inhämtas från . Lagen träder i kraft . 9.7 Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) I lagen föreskrivs att 11 kap. 18 a §, 12 kap. 69 a § och 13 kap. 23 a § försäkringsrörelselagen (2010:2043) ska upphöra att gälla . Lagen innebär att bestämmelserna om rätten till återbäring och om avgifter när en försäkring måste avslutas enligt lagen om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av , för- kortad IDKL, upphör att gälla . Lagen föranleds av att de krav som finns i IDKL på att avsluta konton innebär att kontona ska ha avslutats . Därefter finns någon skyldighet att avsluta konton. Se även avsnitt 7.5. 9.8 Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Ändringen av paragrafen, som reglerar lagens innehåll, föranleds av att det införs ett nytt kapitel, 22 a kap., i lagen. I paragrafen, som liksom hela kapitlet är ny, regleras kapitlets innehåll. Bestämmelserna om kontrolluppgifter i kapitlet föranleds av avtalet mellan och förenta staters regering för att förbättra internationell efterlevnad av skatteregler och för att genomföra FATCA (). I paragrafen, som är ny, anges att kontrolluppgifter ska lämnas om ett sådant rapporteringspliktigt konto som avses i 2 kap. 21 § IDKL. bestämmelsen framgår att ett finansiellt konto som avses i 2 kap. 11 § Prop. 2014/15:41 IDKL kan identifieras som ett rapporteringspliktigt konto enligt bestäm- melserna i 4–8 kap. samma lag, med vissa undantag. Paragrafen, som är ny, reglerar för vem kontrolluppgift ska lämnas. Kontrolluppgift ska som nämnts i kommentaren till 2 § lämnas för Att ett finansiellt konto identifieras som ett rapporteringspliktigt konto är en följd av att en viss fysisk person eller viss enhet är innehavare till kontot, dvs. kontohavare enligt 2 kap. 16 § IDKL. Dessa fysiska personer eller enheter är sådana som har anknytning till i någon form, t.ex. på grund av att de är medborgare eller har hemvist i . Den som kontrolluppgift ska lämnas för enligt första stycket är den vars innehav av kontot medför att det har identifierats som ett rapporteringspliktigt konto. Om flera kontohavare innehar ett konto gemensamt ska alltså kontrolluppgift inte lämnas för en kontohavare vars innehav inte medför att det är ett rapporteringspliktigt konto, även om kontot har identifierats som ett rapporteringspliktigt konto på grund av en annan kontohavares innehav. Som framgår av 2 § ska kontrolluppgift lämnas om ett rapporteringspliktigt konto, vilket innebär att en och samma kontrolluppgift ska lämnas för flera kontohavare om deras innehav medför att kontot är rapporteringspliktigt. Kontrolluppgiften ska då anses lämnas för var och en av dessa kontohavare. I en särskild situation, som regleras i andra stycket, ska kontrolluppgift även lämnas för en enhet som inte är en amerikansk person enligt 2 kap. 21 § IDKL. Det gäller om enheten kontrolleras av en eller flera fysiska personer som är sådana personer med bestämmande inflytande som avses i 2 kap. 18 § IDKL. Deras bestämmande inflytande över enheten medför att kontot är ett rapporteringspliktigt konto. I dessa fall ska kontrolluppgiften även lämnas för den eller de fysiska personer som utövar bestämmande inflytande över enheten och vars innehav gör kontot rapporteringspliktigt. Begreppen rapporteringspliktigt konto och enhet definieras i 2 kap. 21 § IDKL. Paragrafen, som är ny, reglerar vem som är skyldig att lämna kontrolluppgift och anger att det är ett sådant rapporteringsskyldigt finansiellt institut som avses i 2 kap. 19 § IDKL. Vad som avses med ett finansiellt institut framgår av 2 kap. 6–10 §§ samma lag. Det kan exempelvis röra sig om en bank, ett försäkringsföretag eller ett riskkapitalbolag. I denna nya paragraf regleras de uppgifter som ska lämnas om alla Kontrolluppgiften ska enligt första stycket 1 innehålla uppgift om att kontot är ett rapporteringspliktigt konto. hänvisning till vad som avses med rapporteringspliktigt konto finns i 2 §. identifikationsuppgifter för kontot, i normalfallet ett kontonummer, samt enligt första stycket 3 kontots saldo eller värde vid utgången av året eller, 2014/15:41 om kontot har avslutats , före kontots avslutande. Om uppgift om värde ska lämnas för ett försäkringsavtal avses försäkringens kontantvärde, som definieras i 2 kap. 15 § IDKL. Enligt första stycket 4 ska kontrolluppgiften innehålla uppgifter om det amerikanska skatteregistreringsnumret () för den som kontroll- uppgiften lämnas för. Detta gäller dock endast om den kontrolluppgifts- skyldige har den uppgiften. I IDKL finns bestämmelser om när ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska inhämta amerikanska skatteregistreringsnummer från kontohavare eller personer med bestämmande inflytande över kontohavare som är passiva icke- finansiella enheter. I andra stycket anges att om det amerikanska skatteregistreringsnumret saknas för en fysisk person som kontrolluppgift ska lämnas för, ska kontrolluppgiften i stället innehålla uppgift om födelsedatum. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. Enligt 24 kap. 4 § 1 ska kontrollupp- giften även innehålla nödvändiga identifikationsuppgifter för den uppgiftsskyldige och den som kontrolluppgiften lämnas för. Vad som avses med nödvändiga identifikationsuppgifter framgår av 5 kap. 11 § skatteförfarandeförordningen (2011:1261), förkortad SFF. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om de uppgifter som, utöver de uppgifter som ska lämnas enligt 5 §, ska lämnas för rapporteringspliktiga konton som är sådana depåkonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 2 IDKL. Kontrolluppgiften ska för dessa konton enligt första stycket 1 innehålla uppgifter om sammanlagd ränta, utdelning respektive annan avkastning på tillgångar på kontot som har antingen tillgodoräknats eller betalats ut till kontot eller som satts in på ett annat konto för kontohavarens räkning . Varje intäktspost ska summeras och redovisas för sig. Om exempelvis utdelning lämnas för flera av de tillgångar som förvaras på kontot ska alltså uppgift lämnas om det totala beloppet som avser utdelning . Dessutom ska enligt första stycket 2 uppgift lämnas om sammanlagd ersättning från försäljning eller inlösen av tillgångar som har tillgodoräknats eller betalats ut till kontot . Från ersättningen får avdrag göras för försäljningsprovision och liknande utgifter. Enligt dagens regler ska kontrolluppgift lämnas om kapitalvinst eller kapitalförlust vid inlösen av andelar i värdepappersfonder och specialfonder. Om kontrolluppgift ska lämnas enligt denna paragraf ska dock uppgift lämnas om ersättningen även vid inlösen av sådana andelar. Att uppgiften enbart ska avse ersättning från försäljning och inlösen medför bl.a. att uppgift inte behöver lämnas om ersättning vid aktiebyten. När andelar avyttras mot dels andra andelar, dels kontant ersättning, ska uppgift lämnas om den kontanta ersättningen eftersom den får anses vara ersättning från försäljning men inte om de andelar som erhålls vid avyttringen. Enligt andra stycket ska första stycket 2 endast tillämpas om det rapporteringspliktiga finansiella institutet har agerat som förvaltare, mäklare, ombud eller någon annan form av företrädare för kontohavaren . 2014/15:41 vid denna försäljning eller inlösen. Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Att en viss inkomst är skattefri enligt IL inne- bär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta Uppgift ska således lämnas om t.ex. en utdelning, även om den är skattefri enligt IL, t.ex. med tillämpning av 42 kap. 16 §. således nu lämnas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om uppgifter som, utöver de uppgifter som ska lämnas enligt 5 §, ska lämnas för rapporteringspliktiga konton som är sådana inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 1 IDKL. Kontrolluppgiften ska för dessa konton innehålla uppgifter om sammanlagd ränta som har tillgodoräknats eller betalats ut Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand IL. inkomst är skattefri enligt IL innebär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta avseende. lämnas om t.ex. en utdelning även om den är skattefri enligt IL. Uppgifter kan således nu krävas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om de uppgifter som, utöver de uppgifter som ska lämnas enligt 5 §, ska lämnas för rapporteringspliktiga konton som varken är depåkonton eller inlåningskonton som avses i 2 kap. 11 § första stycket 1 och 2 IDKL. konton som omfattas av denna paragraf kan exempelvis vara ett försäkringsavtal eller en andel i ett riskkapitalbolag. dessa konton ska uppgifter lämnas om sammanlagt belopp som har tillgodoräknats eller betalats ut på tillgångar på ett konto som det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär eller garant Beloppet ska innefatta sammanlagt belopp för eventuella betalningar på grund av inlösen. Bedömningen av vilken typ av inkomst en betalning är ska göras utifrån principerna i svensk lagstiftning, i första hand IL. inkomst är skattefri enligt IL innebär dock inte att den ska anses vara någonting annat än en inkomst i detta avseende. lämnas om t.ex. en utdelning även om den är skattefri enligt IL. Uppgifter kan således nu krävas om vissa inkomster som det, på grund av att de är skattefria i , tidigare inte lämnats uppgifter om. Se även avsnitt 6.2.2. Kontrolluppgift ska lämnas för varje kalenderår (24 kap. 1 §). ”året” avses alltså kalenderåret. I paragrafen anges vilka kontrolluppgifter som ska lämnas även för begränsat skattskyldiga fysiska personer. Eftersom innebär att uppgifter ska lämnas även för begränsat skattskyldiga fysiska personer har 22 a kap. lagts till i den uppräkning som görs i paragrafen. I paragrafen, som är ny, anges att kontrolluppgifter enligt 22 a kap. ska lämnas även för sådana enheter som avses i 2 kap. 21 § IDKL som är begränsat skattskyldiga. Detta eftersom innebär att uppgifter ska lämnas även för begränsat skattskyldiga enheter. I 2 kap. 21 § IDKL anges att med enhet avses en juridisk person eller en annan juridisk konstruktion såsom en trust. Av 2 kap. 22 § samma lag följer att begreppet juridisk person har samma innebörd som i IL. I paragrafen regleras en skyldighet för den som lämnat kontrolluppgift enligt 15–22 kap. att året närmast som kontrolluppgiften gäller informera den som uppgiften avser om vilka uppgifter som har lämnats i kontrolluppgiften. För att sådan information även ska lämnas till den som kontrolluppgift lämnas för enligt det nya 22 a kap. har ett tillägg gjorts i paragrafen, så att bestämmelserna även omfattar den som är skyldig att lämna kontrolluppgift enligt 22 a kap. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om att uppgifter ska lämnas till en central värdepappersförvarare om denne ska lämna kontrolluppgift om rapporteringspliktiga konton enligt bestämmelserna i 22 a kap. För att den centrala värdepappersförvararen ska kunna identifiera vilka av de konton som lagts upp för ett kontoförande institut som är rapporteringspliktiga konton krävs att det kontoförande institutet lämnar den centrala värdepappersförvararen de uppgifter som behövs för att kunna identifiera dessa konton. Varje kontoförande institut ansvarar för att lämna den centrala värdepappersförvararen uppgifter avseende de konton som lagts upp för respektive institut. Bestämmelserna i paragrafen anger endast att de uppgifter ska lämnas som krävs för att kunna identifiera rapporteringspliktiga konton. Det innebär att uppgifter kan lämnas om antingen rapporteringspliktiga konton som det konto- förande institutet identifierat, eller tillräckliga underlag som möjliggör för den centrala värdepappersförvararen att identifiera sådana konton. Vilket som väljs är valfritt för den som är skyldig att lämna uppgifter. I andra stycket finns en bestämmelse om skyldighet att lämna uppgifter Prop. 2014/15:41 till den centrala värdepappersförvararen om amerikanskt skatte- registreringsnummer () och födelsedatum. innehålla uppgift om tillgängligt amerikanskt skatteregistreringsnummer, alternativt födelsedatum för fysiska personer, framgår av 22 a kap. 5 § första stycket 4 och andra stycket. Dessa uppgifter ska i vissa situationer inhämtas av det rapporteringsskyldiga finansiella institutet som är skyldigt att lämna kontrolluppgift. Av 8 kap. 1 § IDKL framgår dock att om det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är en central värdepappersförvarare ska den som har antagits som kontoförande institut och som utför registreringsåtgärder på ett konto hos den centrala värdepappersförvararen, i stället för den centrala värdepappersförvararen, tillämpa bestämmelserna i 4–8 kap. samma lag med avseende på kontot. Det kontoförande institutet är alltså skyldigt att bl.a. inhämta uppgift om amerikanskt skatteregistreringsnummer och födelsedatum för fysiska personer i det rapporteringsskyldiga finansiella institutets ställe. För att den kontrolluppgiftsskyldige i dessa fall ska kunna fullgöra sin skyldighet att lämna dessa uppgifter ska det kontoförande institutet lämna uppgift om sådant inhämtat skatteregistreringsnummer eller födelsedatum till den kontrolluppgiftsskyldige. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter till den som ska lämna kontrolluppgift om sammanlagd ersättning från försäljning och inlösen av tillgångar enligt bestämmelsen i 22 a kap. 6 § första stycket 2. Uppgiftsskyldigheten gäller när någon annan än den kontrolluppgiftsskyldige, dvs. någon annan än det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, medverkar vid försäljning eller inlösen av en tillgång på ett rapporteringspliktigt konto.