prop · H103188 · 2014-03-18 00:00:00 — Av uppföljning av hur de elever som deltog i den första utbildningsomgången hade etablerat sig på arbetsmarknaden (dnr U2012/5885/GV) framgår att 120 av de 155 nya gymnasieingenjörerna var i arbete, dvs. av alla elever som deltagit i utbildningen. rapporterade omfattningen av och erfarenheterna från , dvs. /13 (dnr U2013/7079/GV). Antalet elever hade ökat till 273, men liksom under det första försöksåret hade inte samtliga utbildningsplatser kunnat utnyttjas. Skälen är bl.a. att inte alla elever får tillstånd från sin hemkommun att delta och att elever har tackat nej sent då de erbjudits plats på annan utbildning. Genomströmningen är fortfarande mycket god och sammanlagt har 421 elever, varav 92 kvinnor och 329 män, fått gymnasieingenjörsexamen försöksverksamheten har bedrivits. Detta motsvarar samtliga kvinnor och av de män som påbörjade utbildningen. rapporterar fortsatt stort intresse för vidareutbildningen från både skolor och företag. lyfter fram behovet av en ökad elevrekrytering, behovet av fortsatt arbete med att stärka samarbetet mellan skola och företag samt fortsatt metodutveckling i riktning mot ett ingenjörsmässigt arbetssätt. Sammantaget visar uppföljningen av det andra försöksåret att det fjärde året på teknikprogrammet fyller ett behov på arbetsmarknaden. Fortsatt utveckling av teknisk utbildning inom gymnasieskolan I budgetpropositionen (prop. 2013/14:1) aviserade regeringen att den avsåg att tillsätta en utredning om utveckling av teknikprogrammet. Utredningsdirektiven beslutades (dir. 2013:122). Enligt direktiven ska en särskild utredare föreslå hur teknikprogrammet kan kompletteras med en eller flera industritekniska inriktningar med tydliga yrkesutgångar. Syftet är att skapa en attraktiv teknikutbildning såväl för elever som vill läsa vidare på högskola som för elever som vill gå vidare direkt till arbetslivet efter avslutad gymnasieutbildning. Bakgrunden är befarade problem med framtida kompetensförsörjning med anledning av att intresset för det industritekniska programmet sviktar som intresset för teknikprogrammet ökar. Uppdraget ska redovisas . I departementspromemorian Gymnasieingenjörsutbildning – Vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (Ds 2013:53) aviserades att skulle få i uppdrag att se över det fjärde årets profiler och utreda behovet av förkunskapskrav m.m. Regeringen beslutade uppdraget (dnr U2013/5041/GV) och redovisade uppdraget (dnr U2013/7839/GV). 2013/14:188 5 Ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan 5.1Ett fristående fjärde år som bygger på teknikprogrammet bör införas permanent Regeringens förslag: Vidareutbildning i form av ett fristående fjärde tekniskt år i gymnasieskolan ska införas permanent. Vidareutbildningen ska bygga på teknikprogrammet och syfta till en gymnasieingenjörsexamen. Utbildningen ska utgöra grund för yrkesverksamhet som gymnasieingenjör. Varje kommun ska informera om möjligheterna att få vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En bred majoritet av de remissinstanser som har yttrat sig är positiva till eller har inte några invändningar mot förslaget. Detta gäller bl.a. , , , , , Universitets- och högskolerådet, , , , , , , , , , och kommuner, Stiftelsen , , , , Industriarbetsgivarnas Kompetensråd samt (). Arbetsförmedlingen anser att gymnasieingenjörsutbildningen kommer att bidra till arbetskraftsförsörjningen inom det tekniska området. anser att utbildningen är en utbildningsform som har saknats av många företag sedan den avskaffades och menar att inrättandet av en ny gymnasieingenjörsexamen kan bidra till att företagen får lättare att hitta rätt kompetens. anser att ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan fyller en viktig funktion för arbetsmarknaden som ingen annan utbildningsnivå lyckats fylla. /IT & Telekomföretagen är för branschens egen del tveksamma till värdet av en gymnasieingenjörsutbildning eftersom it-bran- schen främst saknar personal med eftergymnasial kompetens, men inser att gymnasieingenjörsutbildning är en viktig källa till kompetens för andra industrisektorer. Förbundet anser att de nya gymnasieingenjörerna kan lämna ett mycket viktigt bidrag till den breda skala av teknikkompetenser näringslivet fortsatt kommer att vara i behov av men anser bl.a. att ytterligare erfarenhetsunderlag från försöksverksamheten med ett fjärde tekniskt år borde inhämtas. Myndigheten för är positiv till att flera vägar till tekniska yrken och kompetenser skapas men anser att vissa frågeställningar bör utredas vidare, bl.a. förhållandet mellan det fjärde året och och utbildningens inplacering i det kommande nationella kvalifikationsramverket. Kommuner och Landsting (SKL) framför liknande synpunkter. SKL anser vidare att det behöver redovisas goda grunder för att skapa parallella examensbeteckningar för utbildningar som ligger på samma kvalifikationsnivå, vilket enligt SKL med största sannolikhet kan bli fallet när det gäller examina från den föreslagna vida- reutbildningen i förhållande till examina från . och Vuxenutbildning i Samverkan ser behovet av tek- nisk utbildning på föreslagen nivå men ifrågasätter utbildningens place- ring i gymnasieskolan i stället för . och högskoleförbund (SUHF) anser att kopplingen till inte är tillräckligt utredd. Lunds och är i huvudsak positiva till förslaget, men framför liksom vissa andra lärosäten och SUHF tveksamhet när det gäller anger att det är lätt att se fördelarna med att anknyta till en redan etablerad examenstitel men att utbildningen inte helt motsvarar den tidigare fyraåriga tekniska Därför bör det enligt övervägas om inte en annan examenstitel vore att föredra än gymnasieingenjör. Linnéuniversitetet och anser att ingenjörs- begreppet ska förbehållas examen på högskolenivå. högskolan och anser att förslaget undermine- Linnéuniversitet, Mittuniversitet och ställer sig över huvud taget tveksamma till förslaget att införa ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan och anger att förslaget kan innebära att rekryterings- underlaget till högre utbildning minskar. anser att det inte är berättigat att skapa ytterligare en nivå av ingenjörsut- Tekniska högskolan avråder från att permanenta Skälen för regeringens förslag Ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan Som framgår av avsnitt 4 har den svenska teknikindustrin stora behov av utbildad och kompetent arbetskraft. gande om ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan togs emot positivt såväl av branschorganisationerna, som såg ett stort behov av arbetskraft med den utbildningsbakgrunden, som av det dåvarande och ett flertal lärosäten, som såg ett behov av att få fler ungdomar intressera- de av tekniska utbildningar. Inrättande av en utbildning av det aktuella slaget tar tid och kräver anpassningar i regelverk och hos anordnare. Därför gjorde den arbets- grupp inom , som först utredde frågan, bedöm- ningen att det mest lämpliga var att införandet och uppbyggnaden av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan skulle ske genom en försöksverksam- Regeringen, som delade denna bedömning, beslutade förordningen om försöksverksamhet med ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Av de utvärderingar som gjort av försöksverksamheten framgår att verksamheten fallit väl ut när det gäller intresset från skolor och företag, genomströmning och elevernas etablering på arbetsmark- Samtliga kvinnor och av männen som har deltagit i försöksverksamheten har avlagt gymnasieingenjörsexamen. införa ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan stöds av en bred majoritet av de remissinstanser som besvarat remissen. att de positiva erfarenheterna från försöksverksamheten och det starka stödet för promemorians förslag talar för att ett permanent fjärde tekniskt år i gymnasieskolan bör införas. Ingenjörer efterfrågar bl.a. ett större erfarenhetsunderlag från försöksverksamheten inför beslut om ett permanentande av vidareutbildningen. Sedan remissbehandlingen av promemorian avslutades har inkommit med ytterligare en redovisning av försöksverksamheten. Som framgår av avsnitt 4 rapporterade , i enlighet med uppdraget i försöksförordningen, omfattningen av och erfarenheterna från av försöksverksamheten (/13). Denna uppföljning visar att det finns ett fortsatt stort intresse för ett fjärde år på teknikprogrammet från skolor och företag samt att utbildningen fyller ett behov på arbetsmarknaden. lyfter fram behovet av en ökad elevrekrytering, behovet av fortsatt arbete med att stärka samarbetet mellan skola och företag samt fortsatt metodutveckling i riktning mot ett ingenjörsmässigt arbetssätt. Linnéuniversitet, Kungl. Tekniska högskolan och Mittuniversitet är tveksamma till förslaget att permanent införa ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan då de befarar att rekryteringsunderlaget till högre utbildning kan minska. anser att det inte är berättigat att skapa ytterligare en nivå av ingenjörsutbildning. Regeringen delar uppfattningen att det är viktigt med en god sökfrekvens till de tekniska utbildningarna inom högskolan. Vidareutbildningen riktar sig dock främst till de elever på gymnasieskolans teknikprogram som inte har för avsikt att läsa en teknisk utbildning inom högskolan. Det bör finnas ett attraktivt studiealternativ för dessa elever för att stimulera en fortsatt karriär inom tekniksektorn. Regeringen bedömer också att ett införande av ett fjärde tekniskt år kommer att öka teknikprogrammets attraktionskraft, vilket kan leda till en fortsatt positiv utveckling av det söktryck till programmet som konstaterats . Sammantaget bedömer regeringen att risken för att utbildningen leder till ett minskat söktryck när det gäller högskolans teknikutbildningar är liten. Regeringen anser att det är angeläget att fler elever vidareutbildar sig inom tekniska yrken och anser därför att det är viktigt att det fjärde tekniska året införs som ett komplement till de tekniska utbildningar som ges inom högskolan. Tekniska högskolan anser att dagens teknikprogram inte ger en tillräcklig grund för en yrkesexamen med kvalitet och avråder från att det fjärde tekniska året permanentas. Regeringen anser att dagens teknikprogram eller motsvarande utbildning ger en god teoretisk grund som eleven har stor nytta av i den praktiskt inriktade vidareutbildningen som det fjärde tekniska året innebär. Kravet på relevanta förkunskaper, omfattningen av yrkeskurser inom det fjärde tekniska året och en nära samverkan med arbetslivet för att eleverna ges förutsättningar att skaffa sig yrkeskunskaper på en hög nivå. Regeringen kan vidare konstatera att stödet för ett permanentande av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan har varit starkt bland majoriteten av remissinstanserna. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att det fjärde tekniska året införs som en permanent utbildning i gymnasieskolan. Eftersom det fjärde tekniska året föreslås bli en del av gymnasieskolan följer att övriga bestämmelser som gäller för gymnasieskolan kommer att gälla om inte något annat anges. Organisatorisk modell – fyraårigt program eller ett fristående tekniskt år? I promemorian övervägdes två alternativa modeller för att anordna utbildningen. Den ena modellen, ett fyraårigt tekniskt program, är den modell som tidigare fanns i gymnasieskolan. Den andra modellen, ett fristående fjärde tekniskt år, är den modell enligt vilken nuvarande försöksverksamhet är uppbyggd. I promemorian presenterades för- och nackdelar med respektive modell. Modellen med ett fyraårigt tekniskt program innebär att programmet har två utgångar. resulterar i en gymnasieexamen som ger behörighet till högskolan. Elever som väljer att gå vidare till det fjärde tekniska året och avslutar detta får därutöver en gymnasieingenjörsexamen. Modellen innebär att en elev som antas till en gymnasieskola som erbjuder alla fyra årskurserna garanteras plats på det fjärde tekniska året. Motsvarande garanti skulle dock inte finnas för elever som går i en gymnasieskola med ett treårigt teknikprogram. Dessa elever skulle få ansöka om att bli antagna till det fjärde året på en annan gymnasieskola och då komma i fråga för utbildningen i mån av plats. På motsvarande sätt som det inom gymnasieskolan i övrigt saknas skyldighet för kommunerna att erbjuda ett visst program bör det enligt promemorian vara frivilligt för huvudmannen att erbjuda teknikprogrammet med tre eller fyra årskurser. Modellen bedömdes dock kunna bli kostsam med tanke på att elever som antagits till det fyraåriga programmet är garanterade att få gå det fjärde året. Dessutom riskerar elevgrupperna i det fjärde året att bli små eftersom en stor del av teknikprogrammets elever går till högskolan. Därutöver bedömdes att endast en liten andel av skolorna som erbjuder teknikprogrammet skulle komma att erbjuda ett fyraårigt program. Modellen skulle också innebära att de första eleverna som skulle kunna komma i fråga för det fjärde tekniska året inte skulle kunna börja det fjärde året förrän tidigast . Promemorians andra modell med ett separat fjärde tekniskt år innebär en fristående utbildning som bygger på teknikprogrammet och som leder till en gymnasieingenjörsexamen. Därmed skulle det fjärde tekniska året inte formellt sett vara en del av teknikprogrammet utan i stället innebära att gymnasieskolan utökas med en valmöjlighet för elever som avslutat teknikprogrammet eller har motsvarande kunskaper att gå en vidareutbildning. Enligt modellen finns inte någon garanti för att bli antagen till det fjärde året, utan antalet elevplatser hos anordnande skolor utgör den möjliga volymen. Modellen innefattar ett system med riksrekrytering där alla elever, oavsett bostadsort, blir förstahandssökande och de som uppfyller krav för inackorderingstillägg, dvs. ekonomisk kompensation för merkostnader som uppkommer som en konsekvens av att eleven går i en skola på annan ort, får samma möjlighet till sådant stöd. Förutom att modellen ger eleverna bäst reell tillgång till vidareutbildningen anfördes i promemorian att det är en fördel att vidareutbildning i form av ett fristående tekniskt år kan införas tidigare än om den utgör ett fjärde tekniskt år på ett sammanhållet program. Detta beror på att modellen med ett fristående tekniskt år innebär att personer som redan har fullföljt det tekniska programmet och andra som har likvärdiga kunskaper kan påbörja ett fjärde tekniskt år så fort det införs. 2013/14:188 I promemorian görs bedömningen att båda modellerna kan möjliggöra och säkerställa en utbildning med god kvalitet genom möjligheten att i styrdokumenten reglera förkunskaper, utbildningsinnehåll och samverkan med arbetslivet. Regeringen delar den bedömningen och anser också, i likhet med vad som anförs i promemorian, att valet av modell ytterst bör avgöras av vilken form som ger eleverna den bästa tillgången till utbildningen och av vad elever, utbildningsanordnare och avnämare kan uppfatta som mest attraktivt. Vid en jämförelse mellan de två modellerna anser regeringen att alternativet där teknikprogrammet utökas med ett fjärde år inte på samma sätt som ett fristående fjärde år ger alla elever en reell likvärdig tillgång till utbildningen. För att ha samma möjlighet att tas emot till ett utökat teknikprogram skulle eleverna behöva söka utbildningen redan det första läsåret, vilket för många elever skulle innebära att de måste flytta hemifrån redan . En sådan ordning skulle sannolikt minska utbildningens attraktionskraft. Om alla elever med avslutat teknikprogram eller med likvärdiga kunskaper genom riksrekrytering får söka vidareutbildningen i form av ett fristående tekniskt år som förstahandssökande minskas eventuella nackdelar med att bo på en ort som inte erbjuder vidareutbildningen. Det är vidare svårt att inledningsvis veta hur stor efterfrågan är och vilka resurser som måste fördelas. Det fristående året kan enkelt dimensioneras och styras efter de ekonomiska resurser som finns tillgängliga. Även av detta skäl anser regeringen att den flexibla lösning som ett fristående fjärde tekniskt år innebär är ett mer attraktivt alternativ. Ett fristående fjärde tekniskt år skulle vidare knappt påverka den övriga gymnasieskolan och regelverket för de nationella programmen skulle förbli intakt. De förändringar av skollagen (2010:800) och gymnasieförordningen (2010:2039) som måste göras för att vidareutbildningen ska kunna införas kan, om den modellen väljs, göras som tillägg till redan gällande regler och med bestämmelser som enbart gäller vidareutbildningen. En sammanvägning av ovan nämnda faktorer talar enligt regeringens mening för att utbildningen bör organiseras som ett fristående fjärde tekniskt år. Detta ligger också i linje med vad remissinstanserna har framfört. Regeringen föreslår därför att den permanenta utbildningen införs som en vidareutbildning i form av ett fristående fjärde tekniskt år som bygger på teknikprogrammet. Närmare om utbildningens placering i utbildningssystemet Vissa remissinstanser ifrågasätter promemorians förslag till placering av det fjärde tekniska året i utbildningssystemet, särskilt i förhållande till utbildningar. Myndigheten för , och Vuxenutbildning i Samverkan anser att det fjärde året borde placeras i . anger att en löpande kontroll mot arbetsmarknadens behov, vilket sker inom , är det viktigaste skälet till varför det fjärde tekniska året bör vara en yrkeshögskoleutbildning. Vuxenutbildning i Samverkan anger att utbildningen bör ligga inom för att tydliggöra grän- serna mellan gymnasial respektive eftergymnasial nivå och att det skapas förutsättningar för en starkare koppling till arbetslivets behov. I promemorian Ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan (dnr U2010/1388/G) som föregick pågående försöksverksamhet med ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan, övervägdes frågan om var det fjärde tekniska året skulle placeras i utbildningssystemet. Då vägdes bl.a. ovanstående argument mot de argument som talade för en placering i gymnasieskolan. Det angavs bl.a. att en utbildning som motsvarar den tidigare fyraåriga tekniska linjen i gymnasieskolan har potential att locka fler elever till det tekniska utbildningsområdet och att en vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år borde vara inriktad mot en nationell arbetsmarknad och därmed bygga på en nationell reglering, medan i första hand inriktas på lokala eller regionala arbetsmarknadsbehov och initiativ, oftast för begränsade tidsperioder. Sammantaget talade analysen i promemorian för att det fjärde året skulle placeras i gymnasieskolan. Därutöver kan konstateras att kopplingen mellan teknikprogrammet och det fjärde året underlättas om det är samma myndigheter, respektive Skolinspektionen, som ska ansvara för styrdokument respektive ha tillsyn över både teknikprogrammet och vidareutbildningen. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen att vidareutbildningen i form av ett fjärde år bör placeras inom gymnasieskolan. Vissa remissinstanser har haft invändningar mot förslaget att placera vidareutbildningen i gymnasieskolan mot bakgrund av utbildningens inplacering i en kommande s.k. nationell referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. I pågår, liksom i flera andra av EU:s medlemsstater, ett arbete med att utarbeta nationella referensramar för kvalifikationer med anledning av och rådets rekommendation om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (EUT C 111, . Målet med rekommendationen är att införa en europeisk gemensam referensram för kvalifikationer som kan utgöra ett översättningsverktyg mellan olika länders kvalifikationssystem och deras nivåer. Den europeiska referensramen innehåller åtta nivåer som var och en anger de kunskaper, färdigheter och kompetenser, dvs. det resultat av lärande, som krävs för en kvalifikation på respektive nivå. Syftet är att underlätta för olika intressenter att bedöma vilken nivå olika kvalifikationer, t.ex. examina och utbildningsbevis, har för att främja nationell och internationell rörlighet för arbetstagare och studerande. Myndigheten för har på uppdrag av regeringen lämnat förslag på hur en nationell referensram för kvalifikationer kan utformas. Regeringen avser att fatta beslut om införandet av en sådan referensram. Myndigheten för och pekar på vissa svårigheter kopplade till vidareutbildningens kommande inplacering i den nationella referensramen. Enligt Myndigheten för innebär promemorians förslag att gymnasieingenjörsutbildningen sannolikt kommer att placeras på samma kvalifikationsnivå som andra länder har placerat kortare akademiska utbildningar på, vilket dessa länder skulle kunna möta med misstro. SKL pekar på att en gymnasieingenjörsexamen sannolikt kommer att placeras på samma nivå som kommer att gälla för examina från och menar att det för bl.a. avnämare och elever i andra länder kan vara svårt att förklara varför utbildningar på samma 2013/14:188 nivå i kvalifikationshänseende och med samma inriktning har olika former för finansiering och myndighetsansvar. Den nationella referensramen kommer, i likhet med den europeiska referensramen, endast att innehålla beskrivningar på ett mer allmänt plan av det resultat av lärande som krävs för respektive nivå. I referensramen kommer nivån på kvalifikationer från vitt skilda utbildningar, såväl formella som informella, att anges. Vilken nivå i referensramen som en utbildning ska anses motsvara kommer att bero på vilket resultat av lärande som utbildningen leder till och inte på i vilken utbildningsform kvalifikationen uppnåtts. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte är ett problem om en gymnasieingenjörsexamen skulle anses motsvara samma nivå i den nationella referensramen som examina utfärdade i andra utbildningsformer. Det fjärde tekniska året ska syfta till en gymnasieingenjörsexamen Promemorians förslag innebär att det tidigare använda gymnasiesieingenjörsbegreppet återinförs som examensbeteckning för examen från vidareutbildningen. Med undantag av Stiftelsen stöder inte de universitet och högskolor som besvarat remissen detta förslag. I stället menar exempelvis Kungl. Tekniska högskolan och att förslaget underminerar respektive urholkar ingenjörsbegreppet. , och anser att begreppet ingenjör ska avse examen på högskolenivå. Även SKL har invändningar mot ingenjörsbegreppet. SKL för en argumentation om att begreppet är så pass ålderstiget att ett återinförande av en sådan examen inte kan motiveras med att begreppet är etablerat. Förbundet anger att mycket har hänt på utbildningsområdet sedan gymnasieingenjörsexamen senast utfärdades. SKL hänvisar bl.a. till det nya systemet av eftergymnasiala utbildningar inom . SKL anser att det behöver kunna redovisas goda grunder för att skapa parallella examensbeteckningar för utbildningar som ligger på samma kvalifikationsnivå. Regeringen delar inte dessa uppfattningar. Även om utbildningen som sådan inte existerat finns det många nu yrkesverksamma som gick utbildningen när den gavs och gymnasieingenjör är på samma sätt som högskole- och civilingenjör ett väl inarbetat och känt begrepp. Den nya vidareutbildningen är bl.a. på grund av teknikutvecklingen inte helt identisk med den utbildning som gavs på den tidigare fyraåriga tekniska linjen, men regeringens uppfattning är att den ändå väl svarar mot den kompetensnivå som den tidigare gymnasieingenjören hade. Eftersom gymnasieingenjörsexamen står för en erkänd och utvecklingsbar kompetensnivå kommer arbetsgivarna att ha en tydlig bild av de nyexaminerade gymnasieingenjörernas kompetens. Eftersom vidareutbildningen avses placeras inom gymnasieskolan är vidare benämningen gymnasieingenjör logisk och tydlig. Av dessa skäl anser regeringen att den nu föreslagna vidareutbildningen ska syfta till en gymnasieingenjörsexamen. Det är även lämpligt att i lagen tydliggöra att vidareutbildningen i form av ett fjärde tekniskt år ska utgöra grund för yrkesverksamhet som gymnasieingenjör. Kommunerna ska informera om utbildningen Varje kommun är skyldig att informera sina medborgare om de