prop · H103192 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:192 Förlängd övergångstid för tillämpning av vissa Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår en förlängning av den tid då vissa bestämmelser i polisdatalagen inte behöver tillämpas. Enligt gällande reglering behöver vissa av polisdatalagens bestämmelser om gemensamt tillgängliga uppgifter inte tillämpas förrän . Det gäller lagens bestämmelser om sökning, bevarandetider för behandling av uppgifter i brottsanmälningar och förundersökningar och, när det gäller den brottsutredande verksamheten, en bestämmelse som ställer krav på särskild upplysning i de fall en person inte är misstänkt för brott. Den tid då bestämmelserna inte behöver tillämpas förlängs till utgången av . Lagändringen föreslås träda i kraft . 2013/14:192 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) ................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Polisdatalagen – reglerar behandling av personuppgifter i 4.2Personuppgifter får behandlas endast för särskilt Gemensamt tillgängliga uppgifter ...................................... övergångsvis inte tillämpas ............................... Utvecklingen efter polisdatalagens ikraftträdande............................ Polisens pågående arbete med anpassningar till 5.2Arbetet med att digitalisera brottmålshanteringen (RIF-arbetet)....................................................................... En sammanhållen polisorganisation ................................. Övergångstiden för tillämpning av vissa bestämmelser i Bilaga 1 Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361). 2013/14:192 2 Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) Härigenom föreskrivs att punkt 5 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till polisdatalagen (2010:361) ska ha följande lydelse. Följande bestämmelser i denna lag behöver inte tillämpas förrän a)3 kap. 4 § första stycket om särskilda upplysningar, när det gäller annan verksamhet än sådan som bedrivs för ändamål som anges i 2 kap. 7 § 1, b)3 kap. 6 och 7 §§ om sökning, c)3 kap. 10, 11 och 13 §§ om behandling av personuppgifter i brottsanmälningar, avslutade förundersökningar och andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . Följande bestämmelser i denna lag behöver inte tillämpas förrän : a)3 kap. 4 § första stycket om särskilda upplysningar, när det gäller annan verksamhet än sådan som bedrivs för ändamål som anges i 2 kap. 7 § 1, b)3 kap. 6 och 7 §§ om sökning, c)3 kap. 10, 11 och 13 §§ om behandling av personuppgifter i brottsanmälningar, avslutade förundersökningar och andra utredningar som handläggs enligt bestämmelser i 23 kap. . Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Polisdatalagen (2010:361) trädde i kraft . Enligt punkt 5 i övergångsbestämmelserna behöver vissa av lagens bestämmelser om gemensamt tillgängliga uppgifter som rör särskilda upplysningar om att en person inte är misstänkt för brott, sökning samt bevarandetider för behandling av uppgifter i brottsanmälningar och förundersökningar (3 kap. 4 § första stycket samt 6, 7, 10, 11 och 13 §§) inte tillämpas förrän . har framställt till att övergångstiden ska förlängas till utgången av . I en promemoria som har tagits fram inom föreslås det att övergångstiden förlängs i enlighet med framställan. Promemorian har remissbehandlats. Promemorians förslag överensstämmer med propositionens förslag. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Ju2013/8881/L4). Den lagändring som föreslås är av enklare beskaffenhet och innebär endast att den tid under vilken vissa bestämmelser i polisdatalagen inte behöver tillämpas förlängs. Regeringen anser därför att Lagrådets yttrande inte behöver inhämtas. 4Polisdatalagen – reglerar behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet gäller polisdatalagen (2010:361) för polisens be- handling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet. rande bestämmelser finns i polisdataförordningen (2010:1155). datalagen gäller i stället för personuppgiftslagen (1998:204) utom i de fall som uttryckligen anges i polisdatalagen (2 kap. 1 och 2 §§). sådan personuppgiftsbehandling som omfattas av polisdatalagen ska alltså bestämmelserna i personuppgiftslagen tillämpas endast om det finns en hänvisning till dem. Syftet med polisdatalagen är att ge polisen möjlighet att behandla personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt i sin brottsbekämpande verk- samhet och att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid sådan behandling. Lagen gäller vid behandling av person- uppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet vid Rikspolisstyrel- sen, polismyndigheterna och . Personuppgifter som behandlas med stöd av lagen (1998:620) om be- lastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister, lagen 2013/14:192 (2000:344) om Schengens informationssystem, lagen (2006:444) om passagerarregister eller lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister har uttryckligen undantagits från polisdatalagens tillämpningsområde. Lagen gäller inte heller när personuppgifter behandlas i vapenregister med stöd av vapenlagen (1996:67), om inte detta särskilt anges i den lagen. 4.2Personuppgifter får behandlas endast för särskilt angivna ändamål I polisdatalagen anges för vilka ändamål personuppgifter får behandlas i polisens brottsbekämpande verksamhet. Ändamålen för behandling av personuppgifter delas upp i primära och sekundära. De primära ändamålen avser behandling av personuppgifter för att tillgodose de behov som finns inom polisens brottsbekämpande verksamhet. Dessa ändamål är uttömmande angivna i 2 kap. 7 §. Personuppgifter får enligt bestämmelsen behandlas om det behövs för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller beivra brott eller fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Personuppgifter får endast samlas in för särskilda, uttryckligen angivna och berättigade ändamål. Vid insamling av uppgifter måste polisen således ha ett närmare preciserat ändamål, t.ex. att utreda ett visst brott. En grundläggande förutsättning för att en personuppgift ska få behandlas med stöd av 2 kap. 7 § är dessutom att det ska finnas ett konkret behov av att utföra behandlingen och att detta behov svarar mot ändamålet med behandlingen. De sekundära ändamålen, som anges i 2 kap. 8 §, aktualiseras i huvudsak när personuppgifter som får behandlas i polisens brottsbekämpande verksamhet lämnas ut till andra myndigheter eller organisationer för dessas behov. För andra sekundära ändamål än de som anges i lagen får vidarebehandling av personuppgifter tillåtas under förutsättning att behandlingen i det enskilda fallet inte kan anses oförenlig med insamlingsändamålet. Polisdatalagen gäller all automatiserad behandling av personuppgifter i polisens brottsbekämpande arbete. Detta innebär att lagen omfattar såväl behandling i uppgiftssamlingar som är gemensamma för verksamheten, t.ex. i databaser och i ärendehanteringssystem, som behandling som utförs av en enskild tjänsteman, t.ex. vanlig ordbehandling. I tidigare lagstiftning om personuppgiftsbehandling har begreppen register och databaser använts för att definiera uppgifter som har gjorts tillgängliga för en större krets. Till respektive register har sedan regler om åtkomst, sökmöjligheter m.m. knutits. I polisdatalagen används i stället begreppet gemensamt tillgängliga uppgifter. Så snart det är fråga om fler än ett fåtal personer som har tillgång till uppgifterna är utgångs- Prop. 2013/14:192 punkten att de är gemensamt tillgängliga. För att värna den personliga integriteten gäller särskilda regler för behandling av gemensamt tillgängliga uppgifter. Dessa bestämmelser finns i 3 kap. polisdatalagen. Förutsättningarna för att få behandla uppgifter gemensamt är mer begränsade än för övrig behandling. Det ska också framgå för vilket närmare ändamål personuppgifterna behandlas. I kapitlet finns även en bestämmelse som föreskriver att känsliga personuppgifter inte får användas som sökbegrepp. Därutöver finns det bestämmelser om märkning av uppgifter genom särskild upplysning, vilken träffbild som är tillåten vid sökning på t.ex. namn eller personnummer, vilka andra myndigheter som får medges direktåtkomst samt regler om bevarande och gallring av personuppgifter. 4.3.2Några bestämmelser behöver övergångsvis inte tillämpas Enligt punkt 5 i övergångsbestämmelserna till polisdatalagen behöver vissa uppräknade bestämmelser inte tillämpas förrän . Nedan följer en närmare redogörelse för bestämmelserna. Särskilda upplysningar och sökbegränsningar Vid behandling av uppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga ska det genom en särskild upplysning framgå om en uppgift avser en person som inte är misstänkt för brott (3 kap. 4 § första stycket). Kravet gäller enbart direkta personuppgifter och om det inte finns några som helst misstankar mot personen. Om det framgår av sammanhanget att det inte är fråga om en misstänkt person, behöver någon särskild upplysning inte lämnas. Polisen måste tillämpa denna bestämmelse i sin underrättelseverksamhet, men när det gäller uppgifter som behandlas i den brottsutredande verksamheten är övergångsbestämmelsen tillämplig. Vilka uppgifter som får ingå i träffbilden vid sökning på namn, personnummer eller liknande i gemensamt tillgängliga uppgifter anges uttömmande i 3 kap. 6 § första stycket. Uppgifter som får ingå är om en person är anmäld för brott, är eller har varit misstänkt, är målsägande m.m. Det finns fyra undantag från sökbegränsningsregeln (3 kap. 7 §). Två undantag rör sökningar i begränsade informationsmängder och två, som förutsätter att sökningen görs av på förhand utpekade tjänstemän, avser sökningar i underrättelseverksamhet som rör grova brott och sökningar inom ramen för en förundersökning i samband med utredning av mycket allvarliga brott. En person får inte vara sökbar som misstänkt om förundersökningen mot personen har lagts ned, om åtal har lagts ned eller om frikännande dom, som vunnit laga kraft, har meddelats (3 kap. 13 §). Bevarande av personuppgifter i den brottsutredande verksamheten Personuppgifter får enligt 2 kap. 12 § första stycket inte bevaras än vad som behövs för något eller några av de i lagen angivna Denna generella bestämmelse om längsta tid för bevarande 2013/14:192 kompletteras med bestämmelser som anger tidpunkten för när uppgifter senast måste gallras eller inte längre får behandlas i den brottsbekämpande verksamheten. I 3 kap. 10 och 11 §§ finns särskilda bestämmelser om behandling av uppgifter i brottsanmälningar och förundersökningar. Uppgifter i en avskriven brottsanmälan får som huvudregel behandlas fram till den tidpunkt när brottet preskriberas. Undantag görs dock för uppgifter i sådana anmälningar som har avskrivits på den grunden att det inte förelåg något brott. Uppgifter i sådana anmälningar får, när beslut om avskrivning har meddelats, inte längre behandlas i den brottsbekämpande verksamheten. När det gäller förundersökningar är utgångspunkten att personuppgifterna ska kunna behandlas efter det att ärendet avslutades. En förutsättning för behandlingen är dock att uppgifterna behöver bevaras för något av lagens ändamål. För sådan fortsatt behandling gäller en yttersta tidsgräns efter utgången av det kalenderår då domen eller beslutet vann laga kraft. 5 Utvecklingen efter polisdatalagens ikraftträdande 5.1 Polisens pågående arbete med anpassningar till polisdatalagen Sedan polisdatalagen trädde i kraft har polisen arbetat intensivt med att modernisera och ersätta sina gamla system för bl.a. hantering av uppgifter om brott. Polisens målsättning har varit att före utgången av år 2014 gå över till en ny teknisk plattform och till nya system anpassade De system som har bedömts stå inför avveckling har därför inte anpassats till de regler som enligt övergångsbestämmelsen till polisdatalagen behöver tillämpas först . har framställt om att punkt 5 i övergångsbe- stämmelserna till polisdatalagen ska ändras så att de i punkten angivna bestämmelserna inte behöver tillämpas före utgången av . arbete som polisen har bedrivit med att utveckla ett nytt utredningsstöd som ska ersätta gamla system på det brottsbekämpande området har inte utvecklats som planerat. Efter driftsättning har konsta- terat ett flertal problem i utredningsstödet hänförliga till teknik och an- beslutade att det nya utredningsstödet ska avvecklas . skyndsamt tas fram, äldre system ska anpassas och arbetet med att ta fram en ny långsiktig målbild för polisens utredningsstöd ska genomföras inom ramen för för nya Mot denna bakgrund kommer ett nytt utredningsstöd inte att som planerat kunna ersätta de gamla systemen före utgången av . Enligt är det främst två system som används i den brottsutredande verksamheten som berörs av övergångsbestämmelsen, system som innehåller uppgifter om brottsanmälningar, förundersök- Prop. 2013/14:192 ningar och tvångsmedel. Detta innebär, enligt styrelsen, att de flesta av polisens centrala system med andra användningsområden än brottsutredande verksamhet inte berörs eller uppfyller lagens krav. För att berörda system fullt ut ska kunna uppfylla bestämmelserna i polisdatalagen om särskilda upplysningar om att en person inte är misstänkt för brott, sökbegränsningar och bevarandetider för behandling av uppgifter i förundersökningar (3 kap. 4 § första stycket samt 6, 7, 11 och 13 §§) behöver polisen uppgifter från åklagarväsendet och domstol t.ex. om att en åklagarledd förundersökning har lagts ned eller ett åtal har ogillats. saknas rutiner och tekniskt stöd för en automatiserad återkoppling. har undersökt om det skulle vara möjligt att via misstankeregistret eller belastningsregistret åstadkomma den återkoppling som krävs, men funnit att det inte är tekniskt möjligt utan stora risker för negativ påverkan på registren i fråga. Bevarande av personuppgifter i anmälningar (3 kap. 10 §) kräver inte återkoppling men däremot anpassning av nuvarande system. När det gäller bestämmelsen om bevarande av personuppgifter i förundersökningar (3 kap. 11 §) har polisen i avvaktan på en automatiserad återkoppling från åklagarväsendet och domstol skapat en tillfällig anpassning av de gamla systemen. Anpassningen innebär att uppgifter i ett ärende avskiljs löpande i systemen efter att ärendet avslutades hos polisen. 5.2Arbetet med att digitalisera brottmålshanteringen (RIF-arbetet) bedriver rättskedjans myndigheter ett arbete för att utveckla rättsväsendets informationsförsörjning (RIF). Myndigheterna hanterar stora mängder brottmål. För att åstadkomma ett utvecklat samarbete mellan myndigheterna med fokus på en effektiv, kvalitativ och kunskapsbaserad verksamhet har regeringen målmedvetet prioriterat arbetet med att myndigheterna gemensamt och med ett tydligt rättskedjeperspektiv tar ansvar för och utvecklar formerna för brottmålshanteringen. Genom att ta fram myndighetsgemensamma arbetssätt och standarder har det gjorts möjligt att koppla ihop myndigheternas it-stöd och därigenom – med beaktande av den personliga integriteten – effektivisera flera delar i brottmålsprocessen. Regeringens satsning på att digitalisera brottmålshanteringen fortsätter och nio myndigheter deltar i det praktiska genomförandearbetet. I arbetet med den nu pågående andra etappen ingår att skapa förutsättningar för en automatiserad återkoppling till polisen från åklagarväsendet och domstol. Arbetet är inne i en planeringsfas och det finns ännu ingen fastslagen tidsplan för när en sådan återkoppling kan realiseras. Det står dock klart att det inte kommer att finnas någon automatiserad återkoppling till polisen från åklagarväsendet och domstol vid utgången av . 2013/14:192 5.3 godkände regeringens förslag att och de 21 polismyndigheterna ska ombildas till en sammanhållen myndighet (prop. 2012/13:1, utgiftsområde 4, s. 47 f., bet. 2012/13:JuU1 och rskr. 2012/13:124). Ombildningen av svensk polis blir den största omorganisationen inom staten och den största organisationsförändringen av svensk polis sedan förstatligandet . Syftet med reformen är att komma tillrätta med organisatoriska hinder inom polisen och genom det skapa bättre möjligheter för polisen att förebygga, ingripa mot och utreda brott. En särskild utredare har utsetts för att genomföra reformen . Ombildningen till en myndighet kräver stora anpassningar, däribland tekniska systemanpassningar. 6Övergångstiden för tillämpning av vissa bestämmelser i polisdatalagen förlängs Regeringens förslag: Övergångstiden då polisen inte behöver tillämpa vissa bestämmelser i polisdatalagen förlängs till utgången av . Det gäller lagens bestämmelser om sökning, bevarandetider för behandling av uppgifter i brottsanmälningar och förundersökningar och, när det gäller den brottsutredande verksamheten, en bestämmelse som ställer krav på särskild upplysning i de fall en person inte är misstänkt för brott. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Den stora majoriteten av remissinstanserna har inte något att invända mot förslaget. för nya tillstyrker förslaget och gör bedömningen att en förlängning av övergångsbestämmelsen i enlighet med förslaget är nödvändig för att ombildningen till den nya ska kunna ske . ombudsmän framför att det av promemorian inte framgår vilka system som bedöms inte kunna uppfylla polisdatalagens krav och att det, såvitt framgår, inte har övervägts om den förlängda övergångstiden skulle kunna begränsas till berörda system. Mot den bakgrunden gör ombudsmän bedömningen att det inte går att ta ställning till förslaget om förlängd övergångsbestämmelse. och Datainspektionen ifrågasätter polisens behov av förlängd övergångstid för en så som . Datainspektionen framför att det är angeläget att polisen tillskapar de funktioner som krävs för att ifrågavarande bestämmelser ska kunna tillämpas eftersom de syftar till att ge personuppgiftsbehandling inom polisens brottsutredande verksamhet av särskild känslig natur ytterligare integritetsskydd. betonar de aktuella bestämmel- sernas betydelse ur integritetssynpunkt. nämnden anser att det är olyckligt att bristande tekniska förutsättningar nu medför att det bedöms nödvändigt att ytterligare flytta fram ikraftträdandet men ser i den uppkomna situationen inte något alternativ. Justitiekanslern framhåller, liksom , att någon ytterligare förlängning inte bör komma i fråga. Skälen för regeringens förslag: Inför att den nya polisdatalagen skulle träda i kraft gjordes bedömningen att polisen kunde få svårigheter att tillämpa några bestämmelser i lagen redan vid ikraftträdandet. Det rörde sig om vissa av bestämmelserna om gemensamt tillgängliga uppgifter, nämligen om särskilda upplysningar i de fall en person inte är misstänkt för brott, sökning samt bevarandetider för behandling av personuppgifter i brottsanmälningar och förundersökningar. Gemensamt för reglerna som träffas av övergångsbestämmelsen är att de kräver anpassningar av polisens system eller förutsätter en återkoppling till polisen från åklagarväsendet och domstol, t.ex. om att en åklagarledd förundersökning har lagts ned eller ett åtal har ogillats. Regeringen gjorde bedömningen att det fanns behov av en övergångsbestämmelse eftersom det saknades rutiner för en automatiserad återkoppling till polisen från åklagarväsendet och domstol. I fråga om bestämmelserna om sökning ansåg regeringen även att övergångsbestämmelsen motiverades av att behövde för att hinna åstadkomma nödvändiga systemanpassningar (prop. 2009/10:85 s. 279). I en övergångsbestämmelse föreskrevs därför att de aktuella bestämmelserna inte behöver tillämpas förrän . målsättning har varit att övergå till nya system som är anpassade till polisdatalagen före utgången av . Anpassningar i äldre system, som inte har varit nödvändiga på grund av övergångsbestämmelsen, har därför inte påbörjats. Enligt står det emellertid nu klart att de gamla systemen som berörs av övergångsbestämmelsen inte kommer att kunna avvecklas . Arbetet med att utveckla ett nytt utredningsstöd på området har nämligen visat sig mer komplext och tidskrävande än vad som förutsågs och har också beslutat om avveckling av det utredningsstöd man har arbetat med att ta fram. Till detta kommer att arbetet med tekniska anpassningar inför ombildningen till en polismyndighet kräver omfattande resurser. Det står nu även klart att inte heller den automatiserade återkopplingen till polisen från åklagarväsendet och domstol – som det pågår arbete med att skapa förutsättningar för inom ramen för RIF-arbetet – kommer att vara utvecklad vid utgången av . Detta innebär att polisens svårigheter att tillämpa de aktuella bestämmelserna kvarstår även efter utgången av . De redovisade omständigheterna innebär att den aktuella övergångsbestämmelsen måste förlängas ytterligare . Även om de aktuella bestämmelserna, som Datainspektionen, Justitiekanslern och har påpekat, utgör en del i integritetsskyddet innehåller polisdatalagen flera integritetsskyddande bestämmelser. Bland annat innebär ändamålsregleringen att användningen och spridningen av uppgifter begränsas. Därutöver finns för behandlingen av gemensamt tillgängliga uppgifter särskilda bestämmelser som syftar till att ytterligare skydda enskildas integritet och som är tillämpliga. 2013/14:192 Datainspektionen har anfört att det är angeläget att bestämmelserna om märkning, sökning och bevarande börjar tillämpas . ombudsmän har i sin tur, med hänvisning till att det inte har övervägts om en förlängning av övergångsbestämmelsen skulle kunna begränsas till vissa system, bedömt att det inte går att ta ställning till förslaget. Regeringen instämmer till fullo i att det är angeläget att de nu aktuella bestämmelserna börjar tillämpas . Som framhölls i promemorian innebär övergångsbestämmelsen emellertid inte att polisen är förhindrad att tillämpa de berörda bestämmelserna utan endast att bestämmelserna inte behöver tillämpas . I förarbetena anges också att utgångspunkten är att polisen vid utvecklingen av nya system och vid anpassningen av gamla bör skapa förutsättningar för att tillämpa bestämmelserna och att bestämmelserna tillämpas i den utsträckning det går (prop. s. 279). Enligt uppgift från har polisen så långt möjligt anpassat sina system och uppfyller i stor utsträckning reglerna. De system som främst berörs av övergångsbestämmelsen är enligt två befintliga system som används i den brottsutredande verksamheten. Att därutöver skaffa sig en fullständig och säker bild av vilka av polisens system i övrigt som i någon mån kan beröras av övergångsbestämmelsen låter sig nu inte göras. Med hänsyn till vad som har sagts ovan om utgångspunkten att bestämmelserna ska tillämpas möjligt och att polisen har kommit långt i detta arbete anser regeringen att den aktuella övergångsbestämmelsen bör förlängas på sätt som har föreslagits i promemorian utan någon begränsning till särskilt utpekade system. Datainspektionen och har ifrågasatt behovet av att förlänga övergångstiden med en så som . Regeringens utgångspunkt är att förlängningen av övergångstiden bör begränsas så långt möjligt. Det återstår emellertid ett inte obetydligt arbete såväl inom polisen som inom ramen för RIF-arbetet för att de tekniska förutsättningarna ska finnas på plats. Genom beslut om avveckling av det nya utredningsstödet står det också klart att polisens pågående arbete med anpassningar till polisdatalagen har försenats ytterligare. Dessutom står polisen inför en stor omorganisation. för nya har gjort bedömningen att en förlängning med är en förutsättning för att ombildningen till en polismyndighet ska kunna ske inom utsatt tid.