prop · H10382 · 2014-02-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:82 Tydligare regler om fri rörlighet för EES- medborgare och deras familjemedlemmar Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnas förslag som syftar till att förtydliga regleringen för EES-medborgare och deras familjemedlemmar på det migrationsrättsliga området. Det föreslås att regleringen rörande avvisning och utvisning i utlänningslagen (2005:716) struktureras om och att förutsättningarna för avlägsnande av EES-medborgare och deras familjemedlemmar regleras för sig. Bestämmelserna om utvisning på grund av brott placeras enligt förslaget i ett nytt kapitel i utlänningslagen. Vidare föreslås att reglerna om när avvisning respektive utvisning får ske ytterligare anpassas till att EES-medborgare och deras familjemedlemmar inte behöver uppehållstillstånd för rätt till vistelse i mer än . Avlägsnande av EES-medborgare och deras familjemedlemmar som sker i anslutning till inresan eller efter inresan ska ske i form av avvisning. Avlägsnande som sker efter eller som beslutas av allmän domstol på grund av brott ska ske i form av utvisning. Det föreslås också en ändrad struktur i regleringen avseende de grundläggande villkoren för inresa, vistelse och arbete i utlänningslagen. Förslaget innebär även att de centrala undantagen från kraven på pass och visering för EES-medborgare och deras familjemedlemmar som finns i utlänningsförordningen (2006:97) flyttas till utlänningslagen. Slutligen föreslås att bestämmelserna om bibehållen uppehållsrätt flyttas från utlänningsförordningen till utlänningslagen. Författningsändringarna föreslås träda i kraft . 2013/14:82 Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen och de gröna. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i utlänningslagen 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1999:353) om Ärendet och dess beredning ........................................................... Utlänningslagen och utlänningsförordningen ................................ Författningarnas huvudsakliga innehåll och struktur....... Generella bestämmelser och specialbestämmelser .......... 4.3Specialbestämmelser för EES-medborgare och deras Inresa, vistelse och arbete ............................... Avvisning och utvisning ................................. Behovet av en tydligare reglering .................................................. Överväganden och förslag för att få en tydligare reglering för EES-medborgare och deras familjemedlemmar ............................. I vilka delar bör regleringen förtydligas? 6.3Bestämmelser om de grundläggande villkoren för inresa, vistelse och arbete ................................................ Bestämmelser om uppehållsrätt....................................... Bestämmelser om avvisning och utvisning ..................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................................. 9.1Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) ....................................................................... 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:353) om Sammanfattning av betänkandet Tydligare regler om fri rörlighet för EES-medborgare och deras familjemedlemmar (SOU 2012:57)...................................... Förteckning över remissinstanser (SOU 2012:57) ............. Transumt ur lagförslaget i departementspromemorian EU:s gränskodex (Ds 2011:28) .......................................... Förteckning över remissinstanser (Ds 2011:28) ................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 2.lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, 3.lag om ändring i lagen (1999:353) om rättspsykiatriskt forskningsregister. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen Härigenom föreskrivs1 i fråga om utlänningslagen (2005:716)2 dels att 8 kap. ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 3, 5, 8 och 9 §§, 5 kap. 21 §, 6 kap. 1 och 6 §§, 10 kap. 1, 2 och 7 §§, 12 kap. 6, 7, 8 a, 10 och 23 §§, 18 kap. 1 §, 20 kap. 2 §, 21 kap. 9 § samt 22 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya kapitel, 8 och 8 a kap., sju nya paragrafer, 2 kap. 8 a–8 c §§ och 3 a kap. 5 a–5 d §§, samt närmast före 3 a kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse. I denna lag finns föreskrifter om – lagens innehåll, vissa definitioner och allmänna bestämmelser (1 kap.), –villkor för att en utlänning ska få resa in i samt vistas och arbeta i (2 kap.), –visering (3 kap.), –uppehållsrätt (3 a kap.), –flyktingar och andra skyddsbehövande (4 kap.), –uppehållstillstånd (5 kap.), – tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatta i (5 a kap.), – arbetstillstånd (6 kap.), 1Jfr och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77, Celex 32004L0038). 8 kap. 18 a § 2012:129 8 kap. 18 b § 2012:129 8 kap. 7 a § 2006:219 8 kap. 11 § 2009:1542 8 kap. 19 a § 2012:129 8 kap. 20 a § 2012:129 rubriken närmast före 8 kap. 8 kap. 17 a § 2006:219 7 a § 2006:219. 3 Senaste lydelse 2013:606. – EU-blåkort (6 a kap.), –återkallelse av tillstånd (7 kap.), –avvisning och utvisning (8 kap.), – utvisning på grund av brott (8 a kap.), –kontroll- och tvångsåtgärder (9 kap.), –förvar och uppsikt avseende utlänningar (10 kap.), –hur en utlänning som hålls i förvar ska behandlas (11 kap.), –verkställighet av beslut om avvisning och utvisning (12 kap.), –handläggningen av ärenden hos förvaltningsmyndigheterna m.m. (13 kap.), –överklagande av förvaltningsmyndighets beslut (14 kap.), –nöjdförklaring (15 kap.), –migrationsdomstolar och Migrationsöverdomstolen (16 kap.), –skyldighet att lämna uppgifter (17 kap.), –offentligt biträde (18 kap.), –kostnadsansvar (19 kap.), –bestämmelser om straff m.m. (20 kap.), –tillfälligt skydd (21 kap.), –tribunalvittnen (22 kap.), och –särskilda bemyndiganden (23 kap.). En utlänning som reser in i eller vistas i ska ha Schengenvisering eller nationell visering, om han eller hon inte har uppehållstillstånd, har ställning som varaktigt bosatt eller återtas enligt 6 a kap. 14 §. En utlänning som reser in i eller vistas i ska ha Schengenvisering eller nationell visering. En utlänning som vistas i mer än skall ha uppehållstillstånd om inte visering har beviljats . En utlänning som vistas i mer än ska ha uppehållstillstånd. Kraven på pass, visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd enligt 1, 3, 5 och 7 §§ för inresa, vistelse och arbete gäller inte medborgare i , , eller . Kraven på uppehållstillstånd och Kravet på pass enligt 1 § för inresa gäller inte för en utlänning som är medborgare i en Schengenstat om han eller hon reser eller har rest in i direkt från en Schengenstat. Kravet på pass enligt 1 § för 4Senaste lydelse 2013:606. 5Senaste lydelse 2006:219. arbetstillstånd gäller inte för EES- medborgare och deras familjemedlemmar som har uppehållsrätt. Kravet på arbetstillstånd gäller inte för en utlänning som har permanent uppehållstillstånd. Undantaget från kravet på pass för inresa gäller dock endast för en sådan medborgare som avses i första stycket som reser eller har rest in i direkt från en Schengenstat. vistelse gäller inte för en medborgare i , , eller och inte heller för en utlänning som är medborgare i en annan Schengenstat om han eller hon har rest in i direkt från en Schengenstat. Kravet på visering enligt 3 § gäller inte för en utlänning som 2.har uppehållskort eller permanent uppehållskort som har utfärdats i eller av en behörig myndighet i en annan EES-stat, 4.har ställning som varaktigt bosatt, eller 5.återtas enligt 6 a kap. 14 §. Kravet på uppehållstillstånd enligt 5 § gäller inte för en utlänning som 1.är medborgare i , , eller , 2.har uppehållsrätt, eller 3.har visering än . Kravet på arbetstillstånd enligt 7 § gäller inte för en utlänning som 1.är medborgare i , , eller , 2.har uppehållsrätt, eller 3.har permanent uppehållstillstånd. föreskrifter om att utlänningar i andra fall än de som anges i 8– , , eller får resa in i samt vistas och arbeta här utan pass, visering, uppehållstillstånd eller arbetstillstånd. 8 c §§ får resa in i vistas och arbeta här utan pass, Att behålla uppehållsrätt i vissa fall En EES-medborgare som har uppehållsrätt som arbetstagare eller egen företagare enligt 3 § 1 anses som arbetstagare respektive egen företagare och behåller sin uppehållsrätt även om han eller hon 1.drabbas av tillfällig arbetsoförmåga på grund av sjukdom eller olycksfall, eller 2.inleder en yrkesutbildning. I fall som avses i första stycket 2 måste utbildningen ha samband med den tidigare sysselsättningen, förutom i fall då EES- medborgaren är ofrivilligt arbetslös. En EES-medborgare som har uppehållsrätt som arbetstagare enligt 3 § 1 anses som arbetstagare och behåller sin uppehållsrätt om han eller hon är ofrivilligt arbetslös anställning och har anmält sig som arbetssökande vid den offentliga arbetsförmedlingen. Har EES-medborgaren fullgjort en anställning som varit tidsbegränsad till mindre än eller inträffar den ofrivilliga arbetslösheten av en anställning, anses EES-medborgaren under motsvarande förutsättningar i stället som arbetstagare och behåller sin uppehållsrätt . En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES- medborgare behåller sin uppehållsrätt om den person från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt avlider, under förutsättning att familjemedlemmen då har vistats i som familjemedlem under och 1.är arbetstagare eller egen företagare i , 2.har tillräckliga tillgångar för sin och sina familjemedlemmars försörjning och har en heltäckande sjukförsäkring för sig och familjemedlemmarna som gäller i , eller 3.är medlem i en familj som redan är bildad i av en person som uppfyller villkoren i 1 eller 2. En EES-medborgares familjemedlem som är släkting i rakt nedstigande första led till EES- medborgaren och som är inskriven som studerande vid en erkänd utbildningsanstalt i behåller sin uppehållsrätt om den förälder från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt avlider eller reser ut ur . Detsamma gäller en person som har vårdnaden om familjemedlemmen. Uppehållsrätten kvarstår till dess att familjemedlemmen har avslutat studierna. En EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES- medborgare behåller sin uppehållsrätt om anknytningen till den person från vilken han eller hon härlett sin uppehållsrätt upphör genom äktenskapsskillnad, ogiltigförklaring av äktenskapet eller att han eller hon uppfyller vad som föreskrivs i 5 b § 1, 2 eller 3 och 1.äktenskapet eller samboförhållandet har varat , varav i , när förfarandet för äktenskapsskillnad eller ogiltigförklaring av äktenskapet eller upplösning av samboförhållandet inleds, 2.vårdnaden av EES- medborgarens barn har överlåtits på familjemedlemmen, 3.det är befogat med hänsyn till särskilt svåra omständigheter i förhållandet, eller 4.familjemedlemmen genom överenskommelse mellan föräldrarna eller genom domstolsbeslut har rätt till umgänge med ett barn och denna umgängesrätt måste utövas i . Av 8 kap. 21 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om uppehållstillstånd. Av 8 kap. 27 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och utvisning i vissa fall också får besluta om uppehållstillstånd. Arbetstillstånd skall ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Att en utlänning som har permanent uppehållstillstånd inte behöver ha arbetstillstånd framgår av 2 kap. 8 § första stycket. Arbetstillstånd ska ges . Det får avse ett visst slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs. Att en utlänning som har permanent uppehållstillstånd inte behöver ha arbetstillstånd framgår av 2 kap. 8 c § 3. Av 8 kap. 21 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och Av 8 kap. 27 § följer att den instans som prövar överklagande av beslut om avvisning och 6Senaste lydelse 2013:648. 7Senaste lydelse 2013:648. 2013/14:82 utvisning i vissa fall också får besluta om arbetstillstånd. utvisning i vissa fall också får besluta om arbetstillstånd. 8 kap. Avvisning och utvisning I detta kapitel finns bestämmelser om avvisning och utvisning. Bestämmelser om utvisning på grund av brott finns i 8 a kap. Bestämmelser om utvisning av hänsyn till rikets säkerhet och på grund av befarad brottslighet enligt lagen (2003:148) om straff för terroristbrott finns i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Förutsättningar för avvisning och utvisning av andra utlänningar än EES-medborgare och deras familjemedlemmar En utlänning som inte är EES- medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas 1.om han eller hon saknar pass när det krävs pass för inresa eller vistelse i , 2.om han eller hon saknar visering, uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som krävs för inresa, vistelse eller arbete i , 3.om det vid utlänningens ankomst till kommer fram att han eller hon tänker besöka något annat nordiskt land men saknar det tillstånd som krävs för inresa där, 4.om han eller hon vid inresan undviker att lämna begärda uppgifter, medvetet lämnar oriktiga uppgifter som är av någon omständighet som är av betydelse för den rätten, 5.om han eller hon inte uppfyller de krav för inresa som föreskrivs i artikel 5 i och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskapskodex om gräns- passage för personer (kodex om Schengengränserna)8, eller 6.om han eller hon har avvisats eller utvisats från en EU-stat eller från , , eller och förhållandena är sådana som avses i 7 kap. 6 § eller beslutet om avvisning eller utvisning har grundats på att utlänningen inte har följt gällande bestämmelser om en utlännings inresa eller vistelse i den staten. En utlänning som inte är EES- medborgare eller familjemedlem till en EES-medborgare får avvisas 1.om det kan antas att han eller hon kommer att sakna tillräckliga medel för vistelsen i eller i något annat nordiskt land som han eller hon tänker besöka eller för hemresan, 2.om det kan antas att han eller hon under vistelsen i eller inågot annat nordiskt land inte kommer att försörja sig på ett ärligt sätt eller kommer att bedriva verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att han eller hon har ett sådant tillstånd, 3.om han eller hon på grund av tidigare frihetsstraff eller någon annan särskild omständighet kan antas komma att begå brott i eller i något annat 8 EUT L 105, , s. 1 (Celex 32006R0562). 4. om han eller hon på grund av tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas komma att bedriva eller i något annat nordiskt land, 5. om det med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har föreskrivits att han eller hon får avvisas. En utlänning som avses i första stycket får avvisas även i andra fall när det har begärts av den ett annat nordiskt land och det kan antas att han eller hon annars beger sig till det landet. En utlänning får inte avvisas enligt 2 eller 3 § om han eller hon vid ankomsten till hade eller därefter har haft upphört att gälla. Beslut om avvisning enligt 2 eller 3 § i första instans får inte fattas senare än efter det att den första ansökan om En utlänning som inte är EES- till en EES-medborgare och som inte avvisas enligt 2 § 1 eller 2 får utvisas ur om han eller hon uppehåller sig här men saknar pass eller de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. När en fråga om avvisning eller utvisning enligt 2, 3 eller 6 § prövas ska hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 12 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att beslutet verkställs. Förutsättningar för avvisning och utvisning av EES-medborgare och deras familjemedlemmar Avvisning när föreskrivna handlingar saknas En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare får avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan om han eller hon saknar pass eller visering när det krävs en sådan handling för inresa eller vistelse i . Avvisning får inte ske på den grunden att utlänningen saknar pass om han eller hon kan styrka sin identitet på annat sätt än genom innehav av pass. Avvisning vid orimlig belastning för biståndssystemet En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare får avvisas efter inresan om han eller hon visar sig utgöra en orimlig belastning för biståndssystemet enligt socialtjänstlagen (2001:453). En utlänning som har uppehållsrätt får inte avvisas enligt första stycket. Utvisning när uppehållsrätt eller tillstånd att vistas i saknas En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare som har vistats i mer än och som inte har uppehållsrätt, får utvisas om han eller hon uppehåller sig här men saknar de tillstånd som krävs för att få uppehålla sig i landet. Avvisning och utvisning av hänsyn till allmän ordning och säkerhet En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare får avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare som inte avvisas i anslutning till inresan eller efter inresan enligt första stycket får därefter utvisas av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Avvisning eller utvisning enligt 11 § får ske endast om utlänningens eget beteende utgör ett verkligt, faktiskt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grundläggande samhällsintresse. domar i brottmål får inte i sig utgöra skäl för ett sådant beslut. Det får inte vara ekonomiska syften som ligger till grund för beslutet. När en fråga uppkommer om avvisning eller utvisning av en EES-medborgare eller en familje- enligt 11 §, utlänningens ålder, hälsotillstånd, Hänsyn ska också tas till hur länge utlänningen har vistats i och till banden till ursprungslandet. En EES-medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare som har permanent uppehållsrätt får avvisas eller utvisas enligt 11 § endast om det finns synnerliga skäl. En EES-medborgare som är barn får avvisas eller utvisas enligt 11 § endast om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet. En EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren får utvisas enligt 11 § endast om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet. När en fråga om avvisning eller utvisning enligt 8, 9, 10 eller 11 § prövas ska hänsyn tas till om utlänningen på grund av bestämmelserna i 12 kap. inte kan sändas till ett visst land eller om det annars finns särskilda hinder mot att beslutet verkställs. Beslut om avvisning eller utvisning när ansökan om uppehållstillstånd avslås eller avvisas eller uppehållstillstånd återkallas Avslås eller avvisas en ansökan om uppehållstillstånd eller återkallas ett sådant tillstånd och befinner sig utlänningen i , ska det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. Första stycket gäller inte om ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 c § andra stycket. ska pröva frågan om avvisning om utlänningen 1.söker asyl här, 2.har en nära familjemedlem som söker asyl här, eller 3.kan komma att avvisas med stöd av 2 § 6 eller 3 § andra stycket. I andra fall får såväl som polismyndigheten pröva frågan om avvisning. Om polismyndigheten anser det tveksamt om en utlänning bör avvisas, ska ärendet lämnas över till . ska pröva frågan om utvisning enligt 6, 10 eller 11 §. Beslut om omedelbar verkställighet får besluta att verkets beslut om avvisning enligt 17 § första stycket får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet), om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller ska beviljas på någon annan grund. I 12 kap. 7 § finns närmare bestämmelser om verkställigheten av beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. I ett beslut om avvisning eller utvisning som meddelas av , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen ska det anges vilket land utlänningen ska avvisas eller utvisas till. Om det finns särskilda skäl, får mer än ett land anges i beslutet. Ett beslut av en myndighet som avses i första stycket som rör avvisning eller utvisning ska innehålla de anvisningar om verkställigheten som omständigheterna i det enskilda fallet kan ge anledning till. Tidsfrist för frivillig återresa och återreseförbud Ett beslut om avvisning eller utvisning ska innehålla en tidsfrist inom vilken utlänningen frivilligt ska lämna landet (tidsfrist för frivillig avresa). Tidsfristen ska bestämmas om utlänningen avvisas och om utlänningen utvisas. Om det finns särskilda skäl får en längre tidsfrist bestämmas. En tidsfrist för frivillig avresa ska dock inte meddelas om 1.det finns risk för att utlänningen avviker, 2.utlänningen utgör en risk för allmän ordning och säkerhet, 3.utlänningen genom ett avvisningsbeslut nekas att resa in i landet, 4.utlänningen hejdas i samband med att han eller hon olagligen passerar en yttre gräns och då avvisas, eller 5.utlänningen avvisas av med omedelbar verkställighet. För EES-medborgare och deras familjemedlemmar gäller i stället för första stycket 12 kap. 15 § tredje stycket. I ett beslut om avvisning eller utvisning som innehåller en tidsfrist för frivillig avresa ska utlänningen upplysas om att ett återreseförbud kan meddelas om han eller hon inte lämnat landet senast när tidsfristen löper ut. Tidsfristen för frivillig avresa börjar löpa när beslutet om avvisning eller utvisning vunnit laga kraft eller när utlänningen förklarat sig nöjd med beslutet. Finns det inte förutsättningar att meddela en tidsfrist för frivillig avresa enligt 21 §, ska en polismyndighets beslut om avvisning och beslut om avvisning eller utvisning förenas med ett återreseförbud, om inte särskilda skäl hänförliga till utlänningens personliga förhållanden talar mot att ett sådant förbud meddelas. Ett beslut om avvisning varigenom en utlänning nekas att resa in i landet ska dock inte förenas med ett återreseförbud. Ett beslut om avvisning eller utvisning som avser en EES- medborgare eller en familjemedlem till en EES- medborgare eller som avser en utlänning som beviljats uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 §, får förenas med ett återreseförbud endast om beslutet har meddelats av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. Tiden för återreseförbud enligt 23 eller 27 § ska bestämmas till högst . Utgör utlänningen ett allvarligt hot mot allmän ordning och säkerhet får dock bestämmas. Särskilt tillstånd till kort besök En utlänning som har meddelats ett återreseförbud enligt 23 eller 27 § eller 12 kap. 14 a eller 15 a § får ges särskilt tillstånd av att göra ett kort besök här, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges också på ansökan av någon annan än utlänningen. Ett beslut om återreseförbud enligt 23 eller 27 § eller 12 kap. 14 a eller 15 a § som har vunnit laga kraft får helt eller delvis upphävas av , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen om det finns särskilda skäl för att förbudet inte längre ska gälla. En utlänning får ansöka om upphävande av ett förbud som avses i första stycket. En sådan ansökan ska ges in till . får dock inte upphäva ett återreseförbud som meddelats av domstol. Om finner att ett upphävas ska verket inte besluta i ärendet utan med eget yttrande lämna över detta till den verkets beslut i fråga om upp- hävande hade kunnat överklagas.