prop · H2031d10 · 2014-10-23 00:00:00 — Antalet verksamheter som omfattas av tillsynen har ökat och därmed antalet inspektioner. var antalet HVB 784 stycken (exklusive 25 särskilda ungdomshem) vilket kan jämföras med 549 HVB . Det är framför allt HVB för ensamkommande barn som har blivit fler, de utgör nästan hälften av samtliga HVB. 26SiS årsredovisning 2013 (2014). 27SiS årsredovisning 2013 (2014). förde totalt 1 400 inspektioner på HVB och 100 inspektioner på de särskilda ungdoms- hemmen, varav ungefär hälften var föranmälda och hälften oanmälda.28 Inspektionen för vård och omsorg () har i vissa tillsynsbeslut pekat på att barn med allvar- liga psykiatriska besvär blir föremål för vård på hem för vård eller boende (HVB) och särskilda ungdomshem som drivs av Statens institutions- styrelse (SiS). I samtal som har haft med barn och unga som har upplevt psykisk ohälsa har det framkommit att barnen uppfattar att insatser som ges av olika huvudmän inte alltid är tillräckligt samordnade och att man skickas mellan olika instanser. SiS har i uppdrag att stödja huvudmännen, dvs. kommuner och landsting, i deras arbete med att upprätta en samordnad individuell plan för de personer för vilka en sådan ska upprättas enligt hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen (dnr S2014/2927). Uppdraget ska redovisas . Ökade möjligheter för barn till delaktighet i familjehemsvården och har i uppdrag att ta fram en modell för att lyssna på barn i familjehem och pröva den i en pilotunder- sökning (dnr S2013/3876). Uppdraget ska slut- redovisas . Därtill har Inspektionen för vård och omsorg () genomfört en försöksverksamhet med tillsynsombud för barn och unga placerade i familjehem. En mer synlig och tillgänglig socialtjänst för barn och unga För att öka barns kunskap om och sina rättigheter har och Barnom- budsmannen i uppdrag att utforma och sprida information till barn och unga om och uppdrag (dnr S2013/5139). I uppdraget ingår också att på lokal nivå underlätta för och stimulera kommunerna till att utveckla 28 Hur hanteras synpunkter och klagomål? Resultat från inspektioner av HVB och LSS-verksamheter för barn och ungdomar 2013 (Inspektionen för vård och omsorg 2014). 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 och tillgängliggöra sin information för barn och unga. Uppdraget ska slutredovisas . Stärkt kompetens i den sociala barn- och ungdomsvården infördes krav på behörighet för att få utföra vissa uppgifter inom den sociala barn- och ungdomsvården. ska använda handläggare som har svensk socionom- examen eller annan relevant examen på grund- nivå i högskolan eller som har en erkänd utländsk utbildning. Av öppna jämförelser 2014, som avser uppgifter , för den sociala barn- och ungdomsvården framgår att 50 pro- cent av handläggarna i landets kommuner har socionomutbildning och erfaren- het av barnutredningar. har haft i uppdrag att fördela 2013 och 2014 i stats- bidrag till kommunerna för att stärka kommu- nernas arbete med att utveckla kompetensen inom den sociala barn- och ungdomsvården (dnr S2013/3877). Av medlen har totalt använts 2013. Av landets 290 kommuner har 263 kommuner rekvirerat medel för att genomföra en kompetensinventering kommuner har även rekvirerat medel för att genomföra kompetensutvecklingsinsatser . har gjort en sammanställning av kommunernas inventering av kompetensläget och behovet av kompetensutveckling. Den visar att majoriteten av handläggarna inom den sociala barn- och ungdomsvården har socionomexamen och erfarenhet av arbete inom området. Vid genomförandet av inventeringen var det ungefär en tiondel av handläggarna som hade mindre än erfarenhet och som var i behov av både introduktion och stöd. Det fanns även en betydande grupp handläggare som hade behov av fortbildning. Vad gäller arbetsledarna framgår det av sammanställningen att det var den första chefsbefattningen för av dem. Kommunerna bedömde att nästan hälften av arbetsledarna hade behov av kompetens- utveckling för att kunna ge adekvat ärendehand- ledning i det vardagliga arbetet. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 gelse från under uppdragets genomförande är svårigheten för kommunerna att behålla handläggare i verksamheten.29 den sociala barn- och ungdomsvården En nationell samordnare för den sociala barn- och ungdomsvården har tillsatts (dnr S2014/6314). Uppdraget sträcker sig från t.o.m. . Den nationella samordnaren ska i dialog med minst 50 kommuner stärka och stödja i deras arbete med den sociala barn- och ung- domsvården. Nationellt centrum för kunskap om våld och andra övergrepp mot barn Våld och andra övergrepp mot barn är en fråga som berör flera olika verksamhetsområden och kräver tvärprofessionell kunskap för att det enskilda barnet ska få det skydd och stöd som behövs. Yrkesverksamma vid myndigheter och andra aktörer som arbetar med barn behöver ha kunskap som grundas på vetenskap och beprö- vad erfarenhet. har i uppdrag att göra en utlysning bland statliga universitet och högsko- lor i och föreslå för regeringen vilket lärosäte som bör få i uppdrag att vara ett natio- nellt centrum för kunskap om våld och andra övergrepp mot barn (dnr S2012/275). Samverkan för barns bästa redovisar i de öppna jämförel- serna för hur många kommuner, inklusive stads- delarna i , och , som har överenskommelser på ledningsnivå vad gäller samverkan med andra aktörer i enskilda ärenden. De öppna jämförelserna 2014, som avser upp- gifter , visar att det finns överenskom- melser om samverkan mellan och förskolan i av kommunerna och mellan och i 80 pro- cent av kommunerna. Detta kan jämföras med överenskommelser mellan och förskola och skola i av kommunerna 29 Kompetenssatsning inom den sociala barn- och ungdomsvården Slutredovisning av satsning (2014). Det finns också överenskommelser om samverkan mellan och polis i av kommunerna och mellan socialtjäns- ten och barn- och ungdomspsykiatrin i 81 pro- cent av kommunerna.31 Få kommuner använder resultaten från systematiska uppföljningar av insatser för verksamhetsutveckling En viktig del av det systematiska kvalitetsarbetet är att kommunerna följer upp resultatet av de insatser som ges till barn och unga i öppenvård och dygnsvård och att resultaten från uppfölj- ningarna används för verksamhetsutveckling och för att förbättra insatsernas kvalitet. Av Social- styrelsens öppna jämförelser 2014 framgår att av kommunerna har använt resultaten från systematiska uppföljningar av insatser i öppenvården för verksamhetsutveckling. av kommunerna har använt resultaten från systematiska uppföljningar av insatserna i HVB och familjehem för verksamhetsutveck- ling. Ersättning för vanvård i samhällsvården Ersättningsnämnden32, den myndighet som inrättats för att pröva rätten till ersättning för barn som omhändertogs i samhällsvård och då utsattes för allvarliga över- grepp eller försummelser, har mottagit 4 200 ansökningar. Fram t.o.m. har beslut fattats i 2 519 ärenden och 1 268 ansökningar har beviljats. Både när det gäller antalet inkomna ärenden och beviljandegraden så är fördelningen mellan kvin- nor och män jämn. Ersättningen lämnas med ett schablonbelopp om . Myndig- hetens uppdrag är tidsbegränsat, ansöknings- tiden sträcker sig till och bedömningen är att samtliga inkomna ärenden 30 Indikatorn Överenskommelse om samverkan med ledningen för förskola och skola har utgått i årets öppna jämförelser. Indikatorn har ersatts av indikatorerna Överenskommelse om samverkan i enskilda ärenden med skola och Överenskommelse om samverkan i enskilda ärenden med förskola. 31Öppna jämförelser 2014 Social barn- och ungdomsvård Nationella resultat och metod (2014). 32Ersättning av staten till personer som utsatts för övergrepp eller försummelser i samhällsvården (prop 2011/12:160, bet. 2012/13:SoU3, rskr. 2012/13:17). ska kunna hanteras . En avveckling av myndigheten kommer därefter att ske. Familjerättens verksamhet fokuserar på stöd till föräldrar och utredning av separerade föräldrars situation i syfte att tillvarata barnets rättigheter och intressen. Utredning, utbildning och stöd inför och efter en internationell adoption ingår, liksom ansvar för att fastställa ett barns faderskap eller föräldraskap när föräldrarna är ogifta. Målsättningen är att främja samför- ståndslösningar mellan föräldrarna och att, i de fall föräldrarna inte kan enas i frågor som rör barnet, tillhandahålla ett ändamålsenligt, effek- tivt och rättssäkert stöd som kan förebygga att frågan om barnets vårdnad, boende och umgänge behöver avgöras i en domstolsprocess. av barnen i har föräldrar som har separerat eller aldrig bott till- sammans. berörs ca 50 000 barn av för- äldrars separation. av alla för- äldrar som separerar har fortsatt gemensam vårdnad och av alla barn till separe- rade föräldrar har ett växelvist boende hos sina föräldrar. Frågor om umgängesstöd svåra att hantera för domstol och socialnämnd har haft i uppdrag att redovisa hur kommunerna hanterar domstolars beslut om umgängesstöd enligt 6 kap. 15 c § föräldrabal- ken, samt även redovisa på vilket sätt och i vilken utsträckning kommunerna lever upp till sina åtaganden. Återrapporteringen har visat att frågor om umgängesstöd är svåra att hantera både för domstolen och socialnämnden och att det finns brister i vissa hänseenden. Frågan bereds vidare i . Vårdnadsöverflyttningar sker fortfarande sällan har kartlagt i vilken utsträckning och i vilka situationer socialnämnden tillämpar möjligheten att väcka talan om vårdnadsöver- flyttningar i samband med att det förekommer våld i familjen eller om den ena vårdnadshavaren har dödat den andra. Syftet med uppdraget är att få underlag för att bedöma om det behövs ytter- ligare åtgärder för socialnämnden när det gäller att överväga vårdnadsöverflyttningar för barn som upplever våld. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 anser inte att socialnämndens ansvar för att uppmärksamma behovet av en vårdnadsöverflyttning behöver utökas. har inte lämnat förslag på några lagändringar men uttalar att kommunerna har behov av mer stöd i sitt utredningsarbete avseende frågor om vårdnadsöverflyttningar, något som planerar att lämna i form av en reviderad handbok om socialnämn- dens ansvar för våldsutsatta kvinnor och deras barn som bevittnat våld. Nationella adoptioner övervägs sällan har kartlagt vid vilka situationer och i vilken utsträckning socialnämnderna väcker frågan om nationell adoption av barn som är eller kan komma att bli placerade i samhälls- vård och orsakerna till att adoption inte över- vägts trots att det skulle kunna vara lämpligt utifrån vad som är bäst för barnet. Socialstyrel- sen har övervägt om åtgärder behöver vidtas för att socialnämnderna ska uppmärksamma frågan i högre utsträckning än . Uppdraget redo- visades . Återrapporteringen visar att nationella adoptioner övervägs i mycket liten utsträckning. genomförs adoption på förälderns initiativ och sällan p.g.a. de omsorgsbrister och situationer som vanligen gäller vid familjehemsplaceringar. Åtgärder behöver vidtas för att öka stabiliteten och lång- siktigheten för barn som inte kan växa upp med sina föräldrar. lämnar i återrap- porteringen förslag på vissa lagregleringar. avser att i kommande revide- ringar av föreskrifter och handböcker uppmärk- samma möjligheten till adoption samt andra frågor som är relevanta för att barnets behov av långsiktighet och stabilitet ska tillgodoses. Antalet internationella adoptioner fortsätter att minska Antalet barn som adopteras till fortsätter att minska. förmedlades 341 barn genom de auktoriserade adoptionssammanslut- ningarna, varav 127 flickor och 214 pojkar. Det är en minskning jämfört med föregående år då 466 barn adopterades genom en sammanslut- ning. Utöver detta kom 30 barn till genom s.k. enskild adoption, något som prövas av Myndigheten för internationella adoptionsfrågor (). –2008 kom i genomsnitt ca 800 barn till genom adoption. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 antalet sjunkit till i genomsnitt ca 550 barn . Minskningen av antalet adoptioner är i grun- den en positiv utveckling. I takt med att den ekonomiska och sociala situationen förbättras i ursprungsländer förbättras familjernas möjlig- heter att själva sörja för sina barn och länderna klarar i större utsträckning av att adoptera barn som är i behov av en ny familj nationellt. att ge stöd till föräldrar inför adoption Att ta emot ett barn vars bakgrund och tillvaro före adoptionen delvis är okänd ställer stora krav på föräldrarna. Det är därför viktigt att föräld- rarna är väl förberedda och erhåller det stöd de är i behov av även efter det att adoptionen är genomförd. framförde i årsredovisningen behovet av förbättrat stöd till föräldrar inför och efter en adoption. har även rapporterat om brister i kommunernas kontroll och ansvar när det gäller innehållet i föräldrautbildningarna och kompetensen hos utbildarna. Både och fram- håller behovet av ökad samverkan mellan kom- muner. I syfte att ge kommunerna förbättrade förut- sättningar att ta sitt ansvar när det gäller med- givandeutredningar och föräldrars förberedelse inför adoption har haft i uppdrag att uppdatera handboken för handläggning vid nationell och internationell adoption och det utbildningsmaterial med till- hörande lärarhandledning som används i den obligatoriska föräldrautbildningen inför en internationell adoption. har inom ramen för uppdraget även tagit fram ett material som vid behov kan användas vid ett uppföljande, frivilligt samtal i utbildande syfte efter och i nära anslutning till besked om ett kommande barn. Den nationella strategin för ett utvecklat föräld- rastöd syftar till att stödja och stärka det univer- sella föräldrastödet i kommunerna. För att genomföra strategin har ca avsatts på stimulansmedel riktat till kommuner i samarbete med lärosäten. Stimu- lansmedlen har syftat till att stödja huvudmän- nen i sitt föräldrastödjande arbete och att få En central del har varit att bidra till att stärka samverkan mellan föräldra- stödjande aktörer. inkom med en slutlig redovisning av hur arbetet inom ramen för satsningen med stimulansmedel bedrivits och vilka resultat som uppnåtts. Sammanfattningsvis kan sägas att stimulansmedlen resulterat i ökad kunskap och evidens såsom kunskap om att föräldrastödsprogram är hälsoekonomiskt moti- verade, framför allt för kommunen. Stimulans- medlen har resulterat i fler mötesplatser för för- äldrar, ökad samverkan mellan aktörer, ökad integrering av föräldrastödet i det hälsofräm- jande arbetet och utvecklade stödformer, meto- der och arbetssätt. Utöver detta har en rad insatser genomförts för att stärka både det riktade och universella föräldrastödet inom olika samhällssektorer. Huvudfokus i insatserna har varit stöd till huvudmän och andra föräldrastödjande aktörer med ökad kunskap och stöd till utvecklad sam- verkan som centrala inslag. En utförlig redo- görelse för det samlade arbete som bedrivits och de resultat som uppnåtts görs i skrivelsen Ett stärkt föräldrastöd – för barnets rätt till trygga uppväxtvillkor (skr. 2013/14:87) som lämnades till . Utbetalningarna av ekonomiskt bistånd ökade i fasta priser och uppgick till (se diagram 7.1). Antalet personer som tagit emot ekonomiskt bistånd ökade och uppgick till ca 411 500 (4,av befolkningen). Fördelningen av biståndsmottagandet mellan kvinnor och män var i stort sett jämn (kvinnor och män). Diagram 7.1 Utbetalt ekonomiskt bistånd och antal biståndsmottagare 1990–2013 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 Utbetald introduktionsersättning (vä axel) Utbetalt ekonomiskt bistånd (vä axel) Antal biståndshushåll exkl intr. (hö axel) ingår introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar i statistiken över ekonomiskt bistånd. Denna särredovisas i diagrammet för utbetalt belopp. P.g.a. statistikomläggning 2012 är inte längre introduktionsersättning inkluderad i den officiella statistiken över ekonomiskt bistånd . För jämförbar- hetens skull har därför utbetalningar av introduktionsersättning särredovisats . infördes en fritidspeng till barn i hushåll som har och har haft försörjningsstöd den senaste tolvmåna- dersperioden. Fritidspengen uppgår till högst per barn och tolvmånadersperiod. Fler kommuner har rutiner för extern samverkan Det är av stor vikt att samverkar med andra myndigheter för att stödja enskilda biståndsmottagare. öppna jäm- förelser avseende ekonomiskt bistånd33 visar att antalet överenskommelser om samver- kan med öppenpsykiatrin har ökat, från 12 pro- cent . Även överenskommelser om samverkan med har ökat och var det av alla kommuner som hade en aktuell överenskommelse med Arbetsförmedlingen.34 33Socialstyrelsen publicerar öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd. I propositionen används resultaten . 34Öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd 2013 Resultat och metoder (2013). 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Väntetiderna har ökat något Sammantaget ökade väntetiderna för nybesök något . Majoriteten av kommunerna () hade visserligen väntetider för nybesök på mellan 8 , men andelen med väntetider hade ökat och uppgick , jämfört med 4 pro- cent 2011.35 Tillgång till insatser i flertalet kommuner öppna jämförelser visar att av kommunerna 2012 kunde tillhanda- hålla någon form av kommunalt finansierad arbetsbefrämjande insats för unga vuxna. Det är en ökning jämfört med . Av kommunerna tillhandahöll sådana insatser till arbetslösa biståndsmottagare över 25 år.36 rutiner för att utreda om barn far illa Resultaten från de öppna jämförelserna visar att det 2012 fanns en aktuell rutin för att initiera att barn misstänks fara illa i av landets kommuner, vilket var en ökning med 6 procen- tenheter jämfört med året innan. Av kommu- nerna uppgav att verksamheterna bedrevs integrerat och att en sådan rutin därför inte var behövlig.37 orsaken till behov av försörjningsstöd Enligt statistik över försörj- ningshinder och ändamål för ekonomiskt bistånd var arbetslöshet den mest förekommande orsaken till behov av ekono- miskt bistånd. Av biståndsmottagarna hade arbetslöshet som huvudsakligt skäl till sitt försörjningshinder. Av dessa saknade arbetslöshetsersättning, medan 38 pro- cent hade otillräcklig ersättning och väntade på ersättning. Arbetshinder på grund av sociala skäl var det näst vanligaste försörjnings- hindret, , och sjukskrivning med läka- 35Öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd 2013 Resultat och metoder (2013). 36Öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd 2013 Resultat och metoder (2013). 37Öppna jämförelser av ekonomiskt bistånd 2013 Resultat och metoder (2013). 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 rintyg det tredje mest förekommande, . Majoriteten av dem som var sjukskrivna med läkarintyg saknade sjukpenning, . Med sociala skäl menas att personen saknar arbetsförmåga och är i behov av t.ex. arbetsträ- ning eller annan social eller medicinsk rehabilite- ring. Därtill kommer som hade arbete, men otillräcklig arbetsinkomst för att klara sin försörjning.38 Det är vanligare med arbetslöshet som för- sörjningshinder bland ensamstående män () än kvinnor (). Motsatt gäller sjukdom som är ett mer förekommande försörj- ningshinder för kvinnor () än män (). Enligt Kommuner och Landsting finns det arbetsmarknadsrelaterade åtgärder i 85 pro- cent av kommunerna och kostnaderna för åtgär- derna uppgår enligt räkenskapssammandrag till ca netto . Unga är överrepresenterade bland dem som får sin försörjning genom ekonomiskt bistånd. Bland de unga 18–hade ekono- miskt bistånd . I den vuxna befolkningen som helhet uppgick denna andel till . Det är ingen större skillnad mellan män och kvinnor när det gäller mottagande av ekonomiskt bistånd bland de unga såväl som bland de äldre. Det är däremot stor skillnad beroende på var de är födda. För inrikes födda unga var andelen biståndsmottagare och för utrikes födda . Se vidare tabell 7.4. Jämfört med 1997, då biståndsmottagandet bland unga var som högst, har dock andelen unga som har bistånd nästan halverats. hade av de unga (18–) bistånd (dvs. långvarigt ekonomiskt bistånd). Bland unga var arbetslöshet betydligt vanligare som försörjningshinder än bland äldre. 38 Statistik över försörjningshinder och ändamål för ekonomiskt bistånd 2013 (2014). av de unga hade arbetslöshet som försörjnings- hinder. Sociala skäl utgjorde försörjningshinder för av de unga. Vidare hade av de unga registrerats under benäm- ningen annat försörjningshinder, vilket främst rörde ekonomiskt bistånd vid grundskole- och gymnasiestudier. Tabell 7.5 Andelen unga vuxna (18–) med ekonomiskt bistånd 2009–2013 vuxna, 18–24 år Källa: , Registret över ekonomiskt bistånd Andelen långvariga biståndsmottagare (bistånd under kalenderåret) ligger fortsatt på en hög nivå. fick av biståndsmottagarna bistånd av året (fördelningen mellan kvinnor och män är i stort sett jämn). Av de långvariga biståndsmottagarna var inrikes födda och utrikes födda. För utrikesfödda har vistelsetiden i en avgörande betydelse för biståndsmottagandets omfattning och längd. Ju i , desto lägre andel biståndsmottagande. Barn i hushåll med ekonomiskt bistånd ökade antalet barn som levde i hus- håll med ekonomiskt bistånd med ca 8 800 och uppgick till 140 000 barn (se diagram 7.2). Jäm- fört med 2006 har antalet barn ökat med ca 11 800. Andelen av alla barn i populationen var oförändrad jämfört med (). fick 36 600 ensamstående kvinnor med barn ekonomiskt bistånd, vilket uppskatt- ningsvis utgör av denna hushållstyp i befolkningen. hade av dessa hushåll ekonomiskt bistånd. Drygt hade andelen sjunkit till , sannolikt till följd av det förbättrade läget på arbetsmarknaden. , i samband med finanskrisen, började dock andelen att öka Motsvarande andel är för ensamstående män med barn och för sammanboende par med barn. Diagram 7.2 Antal barn i hushåll med ekonomiskt bistånd 1990–2013 Antal barn (< ) 1990 1992 1994 1996 1998 2000 2002 2004 2006 2008 2010 2012 hade 21 409 personer en frivillig insats i form av bistånd som avser boende, individuellt behovsprövad öppen insats eller heldygnsvård och 294 personer var föremål för tvångsvård enligt LVM. Av dessa totalt 21 703 personer utgjorde kvinnor . Jämfört med 2012 har antalet personer med insatser, förutom tvångsvårdade personer enligt LVM, minskat. ökade kommunernas kostnader för missbruks- och beroendevård och uppgick till . i ett längre perspektiv har kommunernas öppna insat- ser ökat och frivillig institutionsvård och omfattningen av tvångsvården minskat. Även hälso- och sjukvården ger behand- lingsinsatser i såväl öppen- som slutenvård. Insatser kan ges inom primärvården, den specia- liserade beroendevården eller allmänpsykiatrin. Det saknas en heltäckande bild över landstingens öppenvårdsinsatser, men statistik över antalet slutenvårdade personer visar en ökning –2012. Bland kvinnor var ökningen och bland män . 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 7.6 Kommunens kostnader för missbruksvård Källa: , Kommunernas och landstingens bokslut – verksamhetsindelat, OE 25 . Kommunernas och landstingens verksam- hetsindelade bokslut , OE 30 . Kommunernas och landstingens verksamhetsindelade bokslut , OE 30 . Fördelningen av de totala kostnaderna är hämtade från beställd tabell från Räkenskapssamman- dragen, SCB. Kommunernas finanser 2012, 2013, Rikstotal, RS för kommuner. Enligt öppna jämförelser har av kommunernas social- tjänst och av landstingens beroende- enheter följt upp resultat av insatser på individ- nivå, men respektive 25 pro- cent har gjort en sammanställning på gruppnivå. När det gäller tillgänglighet till vår- den anger av kommunerna och av landstingens beroendeenheter att de erbjuder ett första besök och respektive inom 4–. Undantaget är läkemedelsassisterad behandling vid opiatberoende där såväl den geografiska till- gängligheten som väntetiderna till behandling varierar och i vissa landsting är situationen otill- fredsställande. Närstående vuxna och barn upp- märksammas allt mer inom missbruks- och beroendevården. Av kommunerna anger 70 pro- cent att de har rutiner för stödinsatser till vuxna och har rutiner för stödinsatser till barn. Motsvarande siffror för beroendeenheterna är respektive .