prop · H2031d2 · 2014-10-23 00:00:00 — En mycket viktig orsak till den könsuppdelade arbetsmarknaden är de utbildningsval som kvinnor och män gör. Dessa påverkar i stor utsträckning vilka yrken som kvinnor och män kommer att arbeta i. Även möjligheterna till högre befattningar påverkas av utbildningens nivå och inriktning. I diagram 2.1 visas utvecklingen av andelen kvinnor av det totala antalet elever som slutfört några av gymnasieskolans program sedan mitten av 1990-talet.1 Även om många program fortfarande har en stark dominans av antingen män eller kvinnor, finns en tendens mot att allt fler kvinnor går program som traditionellt sett varit mans- dominerade och vice versa. Andelen kvinnor på bygg- och fordonsprogrammen har mång- dubblats och på teknikprogrammet har andelen kvinnor nästan fördubblats, dock från en mycket låg nivå. På kvinnligt dominerade yrkesprogram, såsom omvårdnad och barn- och fritid, har andelen män ökat. På naturvetenskaps- programmet har kvinnor och män varit jämnt 1 Den redovisade tidsperioden varierar mellan diagrammen beroende på skillnader i tillgänglighet vad gäller jämförbar statistik. 2014/15:1 Bilaga 3 fördelade , dvs. varken andelen kvinnor eller andelen män har överstigit 60 procent.2 Diagram 2.1 Elever som slutfört gymnasieskolan 1997– 2013 Andel kvinnor, procent Den genomsnittliga betygsnivån för dem som slutförde gymnasiet /13 var 14,7 för kvinnor och 13,3 för män. Av dessa hade av kvinnorna och av männen grundläggande behörighet för fortsatta studier på universitet eller högskola. var fler kvinnor än män registrerade vid svenska universitet och hög- skolor. Kvinnors högre betyg är en förklaring till att fler kvinnor än män går vidare till högskolan efter gymnasiet. En annan förklaring är att flera av de mansdominerade gymnasieprogrammen leder till ett yrke som inte kräver någon högskoleutbildning. På samma sätt som studieinriktningen på gymnasieskolan skiljer sig åt mellan kvinnor och män, skiljer sig studieinriktningarna på hög- skolan åt. Kvinnor avlägger flest examina med inriktning mot hälso- och sjukvård, medan män avlägger flest examina med inriktning mot teknik och tillverkning. Den största förändring- en har skett på området teknik och tillverkning där andelen kvinnor har ökat markant . På ett antal längre högskoleutbildningar med yrkesexamina som historiskt dominerats av män, har andelen kvinnor ökat betydligt . Det gäller exempelvis på jurist-, läkar- och civilingenjörsutbildningarna (se diagram 2.2). På jurist- och läkarutbildningarna är kvinnorna i majoritet. Någon motsvarande utveckling för män på tidigare kvinnodominerade utbildningar har inte ägt rum.3 En förklaring till detta kan vara att det saknas ekonomiska incitament eftersom de kvinnodominerade utbildningarna i genomsnitt leder till yrken med lägre lönenivåer. Diagram 2.2 Yrkesexamina i högskolan 1977/78–2012/13 Andel kvinnor av de examinerade, procent 77/78 80/81 83/84 86/87 89/90 92/93 95/96 98/99 01/02 04/05 07/08 10/11 Kvinnor har högre utbildningsnivå Kvinnors utbildningsnivå är i genomsnitt högre än mäns och en klart högre andel kvinnor än eftergymnasial utbildning har trendmässigt ökat snabbare än andelen bland män –talet. Enligt SCB:s prognoser kan också denna trend förväntas fortgå. hade av männen och av kvinnorna i åldern 25–en eftergymnasial utbildning. förväntas motsvarande andelar vara 39 respektive 54 procent.4 Bland unga kvinnor och män, 25–, återfinns de största skillnaderna i utbildnings- nivå. hade drygt hälften av kvinnorna någon form av eftergymnasial utbildning jämfört med av männen (se diagram 2.4). Mer än var tredje kvinna i denna ålder hade 2 När man ser till den kvantitativa jämställdheten är det vanligt att förhålla sig till det så kallade jämställdhetsintervallet, alltså att andelen kvinnor respektive män ligger mellan . 3Betänkande av Delegationen för jämställdhet i högskolan, Svart på vitt – om jämställdhet i akademin (SOU 2011:1). 4Trender och prognoser 2011 (). minst en treårig eftergymnasial utbildning medan männens andel var knappt en fjärdedel. Kvinnors bättre resultat i skolan och allt högre utbildningsnivå i förhållande till männens skulle kunna innebära att männen får svårare att konkurrera om jobben. Diagram 2.3 Eftergymnasial utbildning –2013 Andel av befolkningen 25–, procent Anm.: Nivåklassificeringen är gjord utifrån svensk utbildningsnomenklatur SUN2000. Diagram 2.4 Utbildningsnivå efter kön 25–2013 Eftergymn, Uppgift saknas hög grad av yrkessegregering Skillnaderna i utbildningsval mellan kvinnor och män har således blivit mindre, men utbildnings- systemet är trots det fortfarande tämligen köns- uppdelat. Följden blir en fortsatt könsuppdelad arbetsmarknad där många yrken domineras av en hög andel av antingen kvinnor eller män. Europeiska kommissionens s.k. IP-index visar 2014/15:1 Bilaga 3 att arbetsmarknaden i är något mer könsuppdelad än genomsnittet i EU.5 En förklaring till den förhållandevis köns– uppdelade arbetsmarknaden är det inter– nationellt sett höga arbetskraftsdeltagandet för kvinnor. En betydande del av de tjänster som i utförs av kvinnor som avlönat marknad- sarbete, till exempel inom vård och omsorg, utförs som oavlönat arbete i hemmet i länder utanför . Det innebär att grupper av kvinnor som förvärvsarbetar i inte deltar på arbetsmarknaden i lika stor utsträckning i andra länder.6 Tabell 2.1 De fem vanligaste yrkena för kvinnor respektive män 2012 Totalt antal anställda och andel kvinnor och män i procent, 16–64 år var kvinnor överrepresenterade i den kommunala sektorn, där av de anställda var kvinnor och var män. I statlig sektor var fördelningen mellan könen jämn och i privat sektor var av de sysselsatta kvinnor och män. Om man ser till gruppen kvinnor som befinner sig på arbetsmarknaden så arbetar drygt hälften 5IP–index mäter andelen sysselsatta som behöver byta yrke/sektor för att fördelningen av kvinnor och män mellan yrken/sektorer ska vara jämställd. Gender segregation in the labour market. Root causes, implications and policy responses in the EU (Europeiska kommissionen 2009). 6Nyberg, Könssegregering-Jämställt och könssegregerat, 2008. 2014/15:1 Bilaga 3 () i privat sektor. De vanligaste yrkena bland kvinnor återfinns inom vård och omsorg samt utbildning (se tabell 2.1). Vanliga yrken bland män är säljare, systemerare eller lastbilsförare. Andelen kvinnor och män som arbetar i kvinno- respektive mans- dominerade yrken har varit stabil . Det tar tid innan den förändring i kvinnors utbildningsval som redogjordes för ovan får fullt genomslag på arbetsmarknaden. Kvinnornas andel inom traditionellt manligt dominerade yrkesområden som kräver eftergymnasial utbildning har successivt ökat (se tabell 2.2). I många yrkesgrupper är män i majoritet i de äldre åldersgrupperna, medan andelen kvinnor är betydligt högre bland de yngre. Tabell 2.2 Könsfördelning inom olika yrkeskategorier 2012 30–34 år 55–59 år 30–34 år 55–59 år Färre kvinnor än män driver företag var av de sysselsatta männen företagare. Motsvarande siffra för kvinnor var knappt 6 procent.8 Av alla företag drivs omkring en fjärdedel av kvinnor. har andelen företag med kvinnor i ledningen ökat och 2012 hade av alla nystartade företag kvinnor i ledningen (se diagram 2.5). Kvinnors och mäns företagande är köns- uppdelat på ungefär samma sätt som arbetsmarknaden i övrigt. Både kvinnor och män driver vanligtvis företag i tjänstesektorn men kvinnor är överrepresenterade inom kultur, nöje och fritid samt inom vård- och omsorgsbranscherna, medan männen är över- representerade i transport- och byggbranschen.9 Diagram 2.5 Kvinnor och män i ledningen på nystartade företag 1994–2012 Totalt antal nystartade företag (höger axel) Källa: Tillväxtanalys. Studier visar att motiven för att starta företag är lika för kvinnor och män. Till exempel är till- gängligheten till eget kapital viktig för både kvinnor och män. Andra faktorer som påverkar är föräldrars erfarenhet av företagande och för- mögenhet, men även konjunkturella för- hållanden spelar roll. Dock har den förväntade inkomsten som egenföretagare mindre betydelse som drivkraft för kvinnor än för män. Att vara anställd inom den privata sektorn eller på en marknad som domineras av små företag ökar också sannolikheten att starta eget.10 Mäns löner och förmögenheter är högre än kvinnors och män arbetar i större utsträckning än kvinnor i privat sektor. Båda dessa faktorer innebär bättre förutsättningar för män jämfört med kvinnor när det gäller att starta företag. Färre kvinnor än män är chefer Förutom att kvinnor och män arbetar i olika sektorer och yrken finns män i större ut– sträckning på högre befattningar eller chefs– poster. var av alla chefer kvinnor och var män. Köns- fördelningen bland chefer skiljer sig mycket åt mellan olika sektorer (se tabell 2.3). Endast staten har en könsfördelning som ligger inom jämställdhetsintervallet (dvs. en 60–40 fördelning). Andelen chefer som är kvinnor är högst i och lägst i privat sektor. I förhållande till fördelningen av de anställda inom 7Arbetskraftsundersökningen (). 8Arbetskraftsundersökningen (). 9Kvinnors och mäns företagande – fakta och statistik (2012). 10 och , Drivkrafter att starta företag: ett genusperspektiv, Ekonomisk Debatt, 2009. respektive sektor är män överrepresenterade som chefer i samtliga sektorer. Det finns dock en positiv trend i utvecklingen av andelen chefer som är kvinnor. Tabell 2.3 Chefer och anställda efter sektor 2012 Anm.: Anställda avser åldersgruppen 20–. Den ojämna könsfördelningen bland chefer är särskilt påtaglig på de allra högsta chefsposterna. Av de 231 börsföretagen11 hade endast 11 företag en kvinna som styrelseordförande. Det motsvarar av företagen. Övervikten av män i börsföretagens styrelser har minskat , men den positiva utvecklingen har stannat av (se diagram 2.6). Diagram 2.6 Andel kvinnor och män i börsföretagens styrelser 2000–2013 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 Källa: m.fl., Styrelser och revisorer i 2013–2014. 2014/15:1 Bilaga 3 Andelen civilekonomer och civilingenjörer är tämligen hög bland de högre chefs- befattningarna i näringslivet. Att arbetsgivarna har haft ett begränsat urval av kvinnor att rekrytera från bland civilingenjörer och civil- ekonomer har varit en hämmande faktor.12 I de yngre åldersgrupperna utgör kvinnor dock nästan en tredjedel av civilingenjörerna. Förut- sättningarna för fler kvinnor i toppositioner i näringslivet bör därmed ha förbättrats. Även i en internationell jämförelse har en låg andel kvinnor med toppositioner. En möjlig förklaring som framförts i forsknings- litteraturen är den svenska familjepolitiken.13 Den lagstadgade rätten till en förhållandevis lång föräldraledighet i samband med ett barns födelse och rätten till deltidsarbete under småbarnsåren utnyttjas till större del av kvinnor. Detta kan leda till att arbetsgivare förväntar sig att kvinnor ska göra längre förvärvsavbrott vilket påverkar enskilda kvinnors möjlighet att göra karriär, s.k. statistisk diskriminering. Detta kan medföra att kvinnor varken får de mest attraktiva tjänsterna, samma karriärmöjligheter eller vidareutbildning i företaget som män får. I ett land med kort eller ingen lagstadgad föräldraledighet är det en mindre förväntad skillnad på hur sysselsatta män och kvinnor beter sig på arbetsmarknaden. Enligt resonemanget blir den statistiska diskri- mineringen i dessa länder mindre och det blir lättare för karriärorienterade kvinnor att nå de högsta chefspositionerna. 2.2Kvinnors och mäns förvärvsarbete Sett ur ett internationellt perspektiv är arbets- kraftsdeltagandet för kvinnor högt i . var det bara som hade högre arbetskraftsdeltagande14 bland kvinnor inom (se även fördjupningsrutan jämställt i ett internationellt perspektiv för en En förklaring som framförts till kvinnors under- representation i chefspositioner är utbildnings- 11 Avser de företag som var registrerade på Stockholmsbörsen och som har sitt säte i . 12 Glastak och glasväggar? Den könssegregerade arbetsmarknaden. Rapport till Utredningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män (SOU 1997:137). 13Mandel och Semyonov, A welfare state paradox: State Intervention and women’s employment opportunities in 22 countries, , 2006. 14Till arbetskraften räknas sysselsatta och arbetslösa. 2014/15:1 Bilaga 3 internationell jämförelse). Kvinnornas arbets- kraftsdeltagande ökade under 1970- och 1980- talen, som arbetskraftsdeltagandet i stort sett var oförändrat för män (se diagram 2.7 och diagram 2.8).15 skedde ett antal politiska reformer, som utbyggnaden av barn- och äldreomsorgen och införandet av föräldraförsäkringen, för att underlätta kvinnors arbetskraftsdeltagande. avskaffades också sambeskattningen vilket ökade kvinnornas ekonomiska utbyte av lönearbete. stabiliserades kvinnornas arbetskraftsdeltagande, och har legat lägre än männens. Diagrammen visar också att deltidsarbete har varit betydligt vanligare bland kvinnor än män . minskar dock andelen kvinnor som arbetar deltid. Kvinnors lägre arbetskraftsdeltagande i åldersgruppen 20–kan delvis förklaras av att kvinnor är sjuka (utanför arbetskraften) och heltidsstuderande i större omfattning än män.16 Det är också betydligt vanligare att kvinnor är hemarbetande än män. Sjukdom och studier förklarar av skillnaden i arbets- kraftsdeltagande. Om hänsyn tas till dessa skillnader skulle det totala gapet i arbetskrafts- deltagandet på 2013 reduceras till cirka 2 procentenheter.17 Arbetskraftsdeltagandet och skillnaden mellan kvinnor och män varierar över olika åldrar och grupper. Med undantag för gruppen 15–är arbetskraftsdeltagandet lägre för kvinnor än för män i alla åldrar. 15 Statistiken i detta avsnitt bygger på arbetskraftsundersökningar och avser, om inget annat anges, åldersgruppen 15–enligt internationell definition. Anledningen till att andra åldersgrupper används i vissa diagram är att det saknas längre tidsserier för åldersgruppen 15–. 16Sjuka omfattar personer utanför arbetskraften (som inte uppfyller villkoren för att vara heltidsstuderande) och som angett att de är sjuka (alt. betraktar sig som sjuk). Gruppen sjuk innefattar både korttidssjuka (mindre än ) men även långvarigt sjuka framåt eller mer, exempelvis förtidspensionärer av hälsoskäl och personer med sjukersättning som kommer gälla framåt. Gruppen sjuk omfattar inte personer som är intagna för vård utan endast de som vistas för vård i hemmet, hos anhöriga eller liknande. 17Egen beräkning baserad på arbetskraftsundersökningen. deltagande är särskilt stor för kvinnor och män med små barn (se tabell 2.4). Diagram 2.7 Kvinnor efter arbetsstatus och vanligen arbetad tid 1970–2013 Andel av befolkningen 20–i procent 20–34 t 1–19 t Diagram 2.8 Män efter arbetsstatus och vanligen arbetad tid 1970–2013 Andel av befolkningen 20–i procent 20–34 t 1–19 t Även bland utrikes födda är skillnaden mellan kvinnors och mäns arbetskraftsdeltagande påtaglig. Detta gäller i synnerhet åldersgruppen 20–. Tabell 2.4 Arbetskraftsdeltagande för olika grupper 2013 Andel av befolkningen 15–, procent Arbetslöshet drabbar kvinnor och män på olika sätt. Män arbetar i större utsträckning i sektorer som är mer konjunkturkänsliga och tenderar att drabbas hårdare av en ekonomisk nedgång än kvinnor.18 Detta var också vad som hände när den ekonomiska krisen inleddes . Upp- gången i arbetslöshet var då betydligt större för män än för kvinnor. Kvinnor är däremot undersysselsatta i högre utsträckning än män. Det betyder att det finns stora grupper av kvinnor som arbetar deltid men önskar gå upp i arbetstid (se undersysselsatta i diagram 2.9). var andelen kvinnor som var undersysselsatta nästan lika stor som andelen arbetslösa kvinnor. Andelen kvinnor som är undersysselsatta har varit tämligen stabil , . För män däremot har andelen undersysselsatta stigit och var . Studier visar att en stor majoritet av de undersysselsatta vill arbeta fler timmar hos sin befintliga arbetsgivare. Att en större andel kvinnor än män är undersysselsatta kan också bero på den könssegregerade arbetsmarknaden där det finns en stark deltidsnorm i många kvinnodominerade branscher och att det kan vara svårt att bli erbjuden en heltidstjänst.19 Deltidsarbetslöshet tycks dock fungera som ett steg på vägen mot heltidsarbete. 2014/15:1 Bilaga 3 senare delen av 00-talet har i genomsnitt cirka 15–av de deltidsarbetslösa övergått till heltidsarbete efter ett kvartal.20 Diagram 2.9 Andel arbetslösa och andel undersysselsatta 2005–2013 Andel av arbetskraften, procent Kvinnor har osäkrare anställningar Tidsbegränsat anställda har en mer osäker plats på arbetsmarknaden än de fast anställda och i denna grupp är kvinnorna överrepresenterade. har andelen sysselsatta som är anställda på tidsbegränsade anställningar varit för kvinnor och för män (se diagram 2.10). Unga kvinnor och män är tydligt överrepresenterade bland anställda med visstidsanställningar. Andelen av de anställda som har tidsbegränsade kontrakt faller snabbt med stigande ålder vilket tyder på att en tids- begränsad anställning för många är en språngbräda till en tillsvidareanställning. Det finns emellertid också studier som visar att personer som har tidsbegränsade anställningar har lägre lön och i mindre utsträckning får personalutbildning än personer som har fast anställning,21 och att det finns risk för att vissa personer blir kvar i tidsbegränsade anställningar . En delförklaring till att visstidsanställningar är vanligare bland kvinnor är att det är fler kvinnor som är föräldralediga eller sjukskrivna och det 18Wilkins och Wooden, Gender Differences in Rates of : Why Are Men to Lose Their ? 19Se t.ex. Jämställdhetspolitiska utredningens betänkande Makt att forma samhället och sitt eget liv (SOU 2005:66). 20Ek och , Deltidsarbetslöshet och arbetslöshetsförsäkring i , 2011, Bilaga 10 till (SOU 2011:11). 21Se t.ex. (SOU 2011:11) eller Economic Surveys (2011). 2014/15:1 Bilaga 3 innebär att det oftare finns en tidsbegränsad tjänst att fylla i de kvinnodominerade yrkena. Det finns också indikationer på att sannolikheten att visstidsanställningen ska övergå till en tillsvidaretjänst är större för män än för kvinnor och att risken för återkommande tidsbegränsade anställningar är större för kvinnor.22 Diagram 2.10 Visstidsanställningar som andel av antal anställda 1987–2013 Andel av anställda 20–, procent 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 Skillnaden i arbetstid minskar De sysselsatta kvinnorna arbetar färre timmar än männen. Andelen kvinnor som arbetar heltid har dock ökat trendmässigt . Den djupa ekonomiska nedgången 2008 har inte medfört någon varaktig nedgång i arbetstiden för vare sig män eller kvinnor och 2013 var andelen kvinnor som arbetade heltid högre än (se diagram 2.7 och diagram 2.8). var den genomsnittliga arbetstiden för sysselsatta män , motsvarande siffra för kvinnor var 35 timmar i veckan.23 En viktig förklaring till denna skillnad är att kvinnor arbetar deltid i större omfattning 22Se t.ex. , Språngbräda eller segmentering? En longitudinell studie av tidsbegränsat anställda (utvärdering 2001:1), m.fl., Kollektivavtalen och ungdomarnas faktiska begynnelselöner (utvärdering 2012:19) eller Statistiskt meddelande, : tredje kvartalet 2010. Tema: Tidsbegränsat anställda (2010). 23Avser den arbetstid som personen skulle arbeta enligt överenskommelse. arbetade av de sysselsatta kvinnorna deltid jämfört av männen.24 Den främsta anledningen till deltidsarbete 2013 för både kvinnor och män var att ett heltidsarbete saknas, (se diagram 2.11). Därefter var den vanligaste orsaken () till att kvinnor arbetar deltid att de tar hand om barn och/eller vuxen anhörig. Av männen var det som deltidsarbetade av denna orsak. Diagram 2.11 Orsak till deltidsarbete 2013 Procent, 20–64 år har dock andelen män som arbetar deltid för att ta hand om barn eller närstående vuxen nästan fördubblats. Bland kvinnor har det skett en minskning på av andelen som arbetar deltid av denna anledning, vilket också innebär en minskning av antalet i sin helhet. Anledningen till att kvinnor arbetar deltid varierar emellertid mellan sektorerna. I såväl den kommunala som den privata sektorn var den vanligaste orsaken 2013 att heltidsarbete saknas, uppger denna orsak i båda dessa sektorer. För kvinnor sysselsatta i eller statlig sektor var den vanligaste orsaken till 24 Med deltid avses en överenskommen arbetstid om mindre än . deltidsarbete vård av barn eller anhörig vuxen, anger detta som orsak. Kvinnor har i genomsnitt kortare arbetstid än män, men de är även mer frånvarande från arbetet. Detta leder till att det är ännu större skillnad mellan den faktiska25 arbetstiden för kvinnor och män. var den faktiska arbetstiden för sysselsatta kvinnor och för män. Det är tydligt att kvinnor med barn har kortare arbetstid än kvinnor utan barn (se diagram 2.12). Männens arbetstid påverkas inte av förekomsten av barn i samma utsträckning. Tvärtom har män med barn längre arbetstid än män utan barn. Diagram 2.12 Faktisk arbetstid för kvinnor och män med och utan barn 1987–2013 Genomsnittligt antal timmar , 20–64 år 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 Källa: . har kvinnors arbetstid ökat med i genomsnitt . För kvinnor med barn är ökningen ännu större, nästan . har männens arbetstid minskat med och för män med barn har arbetstiden minskat med . Detta innebär att skillnaden i arbetstid mellan könen har minskat och i synnerhet mellan kvinnor och män med barn. En uppdelning av arbetstiden efter sektor visar samma mönster som för arbetsmarknaden i stort (se tabell 2.5). Kvinnor med barn arbetar färre timmar än kvinnor utan barn medan männens arbetstid knappt påverkas alls av hemmavarande barn. Bland kvinnor har de 25 Faktisk arbetstid avser arbetad tid under mätveckan. 2014/15:1 Bilaga 3 sysselsatta i statlig sektor de längsta arbetstiderna, det är också här den minsta skillnaden mellan könen återfinns. Män i den privata sektorn har de längsta arbetstiderna, och det skiljer mellan män och kvinnor med barn som arbetar i privat sektor. Tabell 2.5 Arbetstid för sysselsatta efter sektor 2013 Genomsnittligt antal timmar , 20–64 år En förklaring till kvinnors kortare medelarbetstid är att de utför mer hemarbete än männen. Enligt tidsanvändningsstudien /11 utför kvinnor i förvärvsaktiv ålder i genomsnitt obetalt arbete och männen knappt 21 timmar.26 är det en minskning med för kvinnor och en marginell ökning för män. När hushållen överväger om de ska arbeta mer eller mindre ser de sannolikt till hur mycket mer eller mindre pengar de kommer att få i plånboken. I ett hushåll med sammanboende med barn är det möjligt att många tar hänsyn till vem som tjänar mest, eller förlorar minst, på att förändra sin arbetstid. I tabell 2.6 visas hur mycket den disponibla inkomsten räknat i kronor förändras vid en ökning av arbetstiden med en timme.27 I de sammanboende hushållen har männen i genomsnitt högre löner än kvinnorna, därför 26 Avser åldersgruppen 20–. Tidsanvändningsundersökningen 2010/11 (). 27 Arbetsinkomsten har räknats om till heltid och därefter dividerats med en antagen årsarbetstid på . För att få utbytet av en timmes arbete har marginaleffekten, den andel av en marginell inkomstökning som faller bort till följd av ökad skatt, ökade avgifter och minskade bidrag, räknats bort. 2014/15:1 Bilaga 3 förändras hushållens inkomster mer då mannen ändrar sin arbetstid. Att kvinnor förvärvsarbetar mindre och är frånvarande från arbetet i större utsträckning än män kan följaktligen delvis förklaras av ekonomiska argument. Löneskillnaderna bidrar till att upprätthålla en arbetsfördelning med traditionella könsmönster, där kvinnan arbetar mer i hemmet och mannen mer på den betalda arbetsmarknaden. Tabell 2.6 Utbyte av ökat arbetsutbud för olika hushållstyper 2014 Förändring av disponibelinkomsten i kronor vid en ökning av arbetsutbudet med , 20–64 år Ensamstående med barn 0–19 år Ensamstående 20–utan barn Ensamstående 45–utan barn