prop · H103131 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2013/14:131 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I denna skrivelse redogör regeringen för det svenska biståndets inriktning. Den biståndspolitiska plattformen är ett centralt dokument för den svenska biståndspolitiken och är utgångspunkt för regeringens styrning av det svenska biståndet. Skrivelsen behandlar de principer och värderingar som ska vägleda svenskt bistånd. Dessutom redogör regeringen här för biståndets inriktning i form av en målhierarki för biståndet och resultat som biståndet ska bidra till att uppnå. Med en tydligare styrning och ett ökat fokus på resultat förbättras förutsättningarna för en effektiv fattigdomsbekämpning. Ärendet och dess beredning .............................................................. Biståndets uppgift i en föränderlig värld........................................... En värld i förändring .......................................................... Grundläggande värderingar i svenskt bistånd .................. 3.2.1Fattiga och förtryckta människors perspektiv på utveckling fördjupas ................................... Rättighetsperspektivet – för ett bistånd som utgår från de mänskliga rättigheterna .............. Det svenska biståndets inriktning.................................................... En tydlig målhierarki för det svenska biståndet ............... Motiv för val av delmål .................................................... Det svenska biståndets målgrupper .................................. 4.4Så ska den biståndspolitiska inriktningen få genomslag .17 5 De sex biståndspolitiska delmålen .................................................. 5.1Delmål 1: Stärkt demokrati och jämställdhet, ökad respekt för mänskliga rättigheter och frihet från förtryck.18 5.1.1Stärkta möjligheter att hävda medborgerliga och politiska rättigheter, utöva demokratiskt inflytande och organisera sig........................... Stärkta demokratiska processer och institutioner samt ökad respekt för rättsstatens 5.1.3Ett livskraftigt och pluralistiskt civilsamhälle och stärkta demokratiseringsaktörer................ 5.1.4Ökad jämställdhet, stärkta rättigheter och stärkt egenmakt för kvinnor och flickor .......... Stärkt tillgång till fria och oberoende nya och traditionella medier ............................ 5.2Delmål 2: Förbättrade möjligheter för fattiga människor att bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt och erhålla 5.2.1Förbättrad tillgång till utbildning av god kvalitet ................................................. Fler och bättre jobb.......................................... Mer inkluderande och effektiva marknader..... 5.2.6Forskning av hög kvalitet och relevans för Förbättrad tillgång till social trygghet ............. 5.2.8Förbättrad tillgång till öppen och säker informations- och kommunikationsteknologi..28 5.2.9Stärkt kapacitet att hantera de möjligheter och utmaningar som migration och 5.3Delmål 3: Förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer .......................... 5.3.1Stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar, och naturkatastrofer samt minskad påverkan på miljö och klimat ........... 5.3.2Förstärkt institutionell kapacitet inom miljö- förvaltande och miljörelaterade institutioner.. 5.3.4Förbättrad tillgång till hållbara 5.3.5Hållbar förvaltning av ekosystem och hållbart nyttjande av ekosystemtjänster....................... Delmål 4: Förbättrad grundläggande hälsa...................... Förbättrad tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt minskad utsatthet för hiv och aids ............................................... Förbättrad överlevnad och mer hälsosamma liv främst för kvinnor och barn....................... Förbättrad tillgång till rent vatten 5.5Delmål 5: Värnad mänsklig säkerhet och frihet 5.5.1Minskad sårbarhet för konflikt och återfall i 5.5.2Ökad mänsklig säkerhet i konflikt- och Minskat könsrelaterat våld.............................. 5.6Delmål 6: Räddade liv, lindrad nöd och upprätthållen 5.6.1Ett humanitärt bistånd baserat på humanitära behov, inklusive kvinnors och barns Tryggad livsmedelsförsörjning i samband med humanitära kriser och katastrofer............ Effektivt skydd av flyktingar och Ökad respekt för de humanitära principerna och internationell humanitär rätt..................... Ett starkt och samordnat internationellt 6 Principer för ett effektivt och resultatinriktat svenskt bistånd....... Starkt fokus på resultat .................................................... Insyn och öppenhet.......................................................... Biståndet ska stärka kampen mot korruptionen............... Innovation och flexibilitet ............................................... Ny kunskap och samverkan med andra aktörer............... Särskilda förutsättningar i sviktande stater...................... Kostnads- och riskmedvetenhet....................................... Samverkan och synergier i det svenska biståndet .......................... Ett väl anpassat bilateralt bistånd ..................................... Fokus på fattiga och ofria länder ..................... Ett stärkt individfokus ..................................... Det svenska biståndets olika samarbetsparter..47 Biståndet ska anpassas till landkontexten........ Former för det bilaterala biståndet................... Ett strategiskt multilateralt bistånd................................... Det multilaterala systemet som en effektiv Globalt genomslag för svenska Ett effektivt och resultatinriktat multilateralt Prioriteringskriterier för svenskt bistånd via 7.3Aktivt inflytande på och samverkan inom EU-biståndet.54 EU som biståndsaktör...................................... Svensk påverkan på EU:s biståndspolitik........ Vikten av samordning ..................................... Förteckning över remissinstanserna........................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Ärendet och dess beredning Regeringens biståndspolitiska plattform samlar regeringens övergripande biståndspolitiska inriktning och prioriteringar. Plattformen konsoliderar överenskommen politik som tidigare utvecklats inom biståndet och konkretiserar den inriktning för biståndet som fastställs av politik för global utveckling (PGU). Plattformen svarar upp mot den kritik som Statskontoret i en granskning av styrningen av biståndet (2011:25) och /DAC i sin översyn (2005) riktat mot regeringens styrning av biståndet. Ett utkast av skrivelsen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilagan. Den slutgiltiga skrivelsen är framarbetad med hänsyn till remissvaren. En sammanställning av svaren finns tillgänglig hos (dnr UF2014/4543/UD/USTYR). har en lång tradition av ett generöst och ambitiöst bistånd. Biståndet är ett av flera viktiga verktyg för regeringen i arbetet för att nå målet för politik för global utveckling – en rättvis och hållbar global utveckling. Målet för internationella bistånd är att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. har ett moraliskt ansvar att stödja människor som lever i förtryck, utsatthet och fattigdom. Svenskt bistånd ska vara tydligt i sina värderingar och modigt i handling. Den biståndspolitiska plattformen är ett centralt dokument för den svenska biståndspolitiken och är utgångspunkten för regeringens styrning av det svenska biståndet. Här samlas viktiga principer och värderingar som ska vägleda svenskt bistånd, och här redogörs också för biståndets inriktning i form av en målhierarki för biståndet och ett antal resultat som biståndet ska bidra till att uppnå. Med en tydligare styrning och ett ökat fokus på resultat förbättras förutsättningarna för en effektiv fattigdomsbekämpning. Med den biståndspolitiska plattformen konsoliderar regeringen sin politik. I plattformen samlas regeringens övergripande biståndspolitiska inriktning och prioriteringar. Plattformen ska vägleda såväl det bistånd som genomför i enskilda länder som vårt påverkansarbete på det bistånd som genomförs av olika multilaterala organisationer som är med och finansierar och EU:s bistånd. De prioriteringar och målsättningar som regeringen formulerar i plattformen avser inriktningen på det samlade svenska biståndet, det vill säga utgiftsområde 7 Internationellt bistånd, och engagemang för Europeiska unionens bistånd. Verksamhet inom andra utgiftsområden som räknas av från biståndsramen styrs av andra mål – liksom kärnstöd och bidrag till multilaterala organisationer, som finansieras från andra utgiftsområden. 2013/14:131 Styrningen av biståndet sker genom biståndets styrdokument, så som resultatstrategier, regleringsbrev och förordningar. Plattformen föreskriver därmed inte biståndets aktörer att agera, men den har en vägledande funktion vid genomförandet av biståndet och bidrar till en ökad förståelse för regeringens biståndspolitiska inriktning. I avsnitt 3 beskrivs de viktigaste förändringarna med relevans för biståndet som skett i vår omvärld. Därefter redogör regeringen för de värderingar som vägleder det svenska biståndet: utgångspunkten för svenskt bistånd är den fattiga och förtryckta människans behov och förutsättningar, inte staters eller regeringars, och svenskt bistånd ska sträva efter att bidra till långsiktiga och konkreta resultat för den fattiga och förtryckta människan. bistånd baseras på de mänskliga rättigheterna och ska vägledas av en mångdimensionell syn på fattigdom med utgångspunkt i den fattiga människans perspektiv på utveckling samt av ett rättighetsperspektiv. Respekt för de mänskliga rättigheterna och för rätten att leva ett fritt liv är avgörande för att en socialt, ekonomiskt och miljömässigt hållbar utveckling ska äga rum. Vidare redogör regeringen för tre utgångspunkter för biståndets utformning och inriktning: bistånd ska ha ett tydligt fokus, det ska gå hand i hand med en aktiv samstämmighetspolitik för en rättvis och hållbar global utveckling och det svenska biståndet ska präglas av ett perspektiv bortom biståndet. I avsnitt 4 tydliggörs inriktningen på det svenska biståndet. Det svenska biståndet ska främja långsiktig hållbarhet och särskilt rikta sig till kvinnor och flickor i fattiga länder och till dem som kämpar för frihet och demokrati eller lever under förtryck. Medan svenskt bilateralt bistånd främst riktar in sig på att nå resultat i fattiga och ofria länder har det multilaterala biståndet och EU:s bistånd en bredare räckvidd och är anpassat för att även nå resultat i medelinkomstländer. Biståndet inriktas på att bidra till de mål som anges i målhierarkin för biståndet. Målhierarkin utgår från målet för politiken för global utveckling som därefter avgränsas till ett övergripande mål för utgiftsområde 7 – Att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Därefter presenteras i avsnitt 5 sex delmål för biståndet, som alla samverkar och bidrar till det övergripande målet. De sex delmålen är: 1.Stärkt demokrati och jämställdhet, ökad respekt för mänskliga rättigheter och frihet från förtryck 2.Förbättrade möjligheter för fattiga människor att bidra till och dra nytta av ekonomisk tillväxt och erhålla god utbildning 3.Förbättrad miljö, begränsad klimatpåverkan och stärkt motståndskraft mot miljöpåverkan, klimatförändringar och naturkatastrofer 5.Värnad mänsklig säkerhet och frihet från våld 6.Räddade liv och upprätthållen mänsklig värdighet Regeringens tre tematiska prioriteringar demokrati och mänskliga rättigheter, miljö och klimat samt jämställdhet och kvinnors roll i utveckling är centrala i svensk biståndspolitik. De vägleder det svenska biståndet och ska därutöver genomsyra samtliga delmål. särskilt i delmål 1 och 3. Viktiga principer för ett effektivt svenskt bistånd – såsom transparens Skr. 2013/14:131 och öppenhet, resultatstyrning, samverkan med andra aktörer, ägarskap samt flexibilitet och innovation – redogörs för i avsnitt 6. I avsnitt 7 beskrivs slutligen hur det svenska biståndet ska genomföras och samverka – såväl det bilaterala biståndet som det multilaterala biståndet och samarbetet genom EU. Regeringen har identifierat behovet av en tydligare och effektivare styrning av svenskt bistånd. I syfte att uppnå detta har en konsolidering av existerande politik på området gjorts och beskrivs inom ramen för plattformen. 3 Biståndets uppgift i en föränderlig värld internationella bistånd inleddes . har världen förändrats i snabb takt. Fattigdomen har minskat snabbare än , som världens befolkning har ökat. Den mer gränslösa världsekonomin har skapat välstånd men också nya utmaningar. På miljö- och klimatområdet har nya och stora utmaningar tillkommit. Demokrati och mänskliga rättigheter har blivit allt mer globalt accepterade som värdegrund. Dessa förändringar i världen skapar nya utmaningar och förutsättningar för utveckling. Förändringarna innebär också att biståndets förutsättningar och möjligheter i grunden har förändrats. För att biståndet ska vara framgångsrikt och skapa resultat behöver det fortsatt bygga på länders eller aktörers egna ansträngningar. På så vis kan biståndet skapa förutsättningar för utveckling. Trots de senaste decenniernas stora framsteg lever fortfarande över en miljard människor i extrem fattigdom. är ett av världens rikaste samt mest demokratiska och jämställda länder och har därför ett moraliskt ansvar för att bidra till att förbättra levnadsvillkoren för människor som lever i fattigdom och förtryck. Ett ambitiöst bistånd är en del av politiken för global utveckling. Regeringen utgår från och värnar () biståndskommitté DAC:s () definition av bistånd. I korthet anger denna att bistånd (Official Development Assistance, ) är flöden från offentlig sektor med det huvudsakliga syftet att främja ekonomisk utveckling och välstånd i fattiga länder och med ett gåvoelement om . Svenskt bistånd går till de länder som klassas som ODA-mottagare enligt /DAC:s kriterier. avsätter en procent av bruttonationalintäkten till bistånd, vilket är den så kallade biståndsramen. Biståndsramen utgörs till allra största delen av utgiftsområde 7 i statsbudgeten, Internationellt bistånd. 2013/14:131 Kostnader i andra delar av statens budget som kan klassificeras som bistånd samt skuldavskrivningar avräknas från biståndsramen. Avräkningarna utgörs bland annat av vissa kostnader för mottagande av asylsökande, del av EU-biståndet, den del av bidrag till vissa multilaterala organisationers reguljära budget som kan klassificeras som bistånd samt vissa av utrikesförvaltningens förvaltningskostnader för biståndet. Detta sker i enlighet med OECD-DAC:s definition. 3.1En värld i förändring Regeringen identifierar ett antal omvärldsförändringar av särskild betydelse för det svenska biståndets inriktning och utformning. Människor som lever i fattigdom och förtryck lever i allt större utsträckning i medelinkomstländer, det vill säga länder som själva har resurser och kapacitet att minska fattigdomen. Den snabba ekonomiska tillväxten i låg- och medelinkomstländer har bidragit till att många länder, och breda lager av befolkningen inom dessa länder, blivit mindre fattiga. Låginkomstländernas behov av såväl reformer som internationellt bistånd är dock fortsatt omfattande. har mångfalden av aktörer och organisationer som svenskt bistånd måste förhålla sig till ökat. Det handlar bland annat om stora medelinkomstländer som är givare och mottagare av bistånd, om filantroper och stiftelser, om det globala civilsamhället och om religiösa aktörer med flera. En friare världshandel har möjliggjort för företag i fattiga länder att i större utsträckning delta i globala värdekedjor, och för enskilda människor att lyfta sig ur fattigdom. Ökade inkomster och större ekonomisk frihet kommer miljontals människor till del, men den ökade handeln skapar också en ökad sårbarhet för ekonomiska förändringar i omvärlden. Den ökade handeln medför också ett större behov av att säkerställa goda arbetsvillkor för människor i låg- och medelinkomstländer. har den informations- och kommunikationsteknologiska utvecklingen gett allt fler människor i fattiga och ofria delar av världen tillgång till ökad kunskap och nya möjligheter att påverka sin egen situation och omvärld. Utvecklingen för de allra fattigaste länderna har dock varit långsam och ojämlikheten inom dessa länder har ökat. Befolkningstillväxten har avtagit i stora delar av världen men är fortfarande hög i många låginkomstländer, däribland några av världens fattigaste och mest instabila länder. Många fattiga länder har fortfarande mycket unga befolkningar. Den demografiska utvecklingen med en åldrande befolkning kommer innebära utmaningar framöver. Den stora utmaningen för flertalet fattiga länder är dock den stora andelen barn och unga i befolkningen – både att tillgodose deras behov och rättigheter och att ta tillvara de möjligheter som de innebär. Den stora merparten av världens fattiga befolkning lever ännu på landsbygden och livnär sig inom lantbruket. I de flesta av världens länder växer dock befolkningen i städerna snabbare än på landsbygden. Detta innebär att såväl ekonomisk tillväxt som fattigdom ökar snabbare i områden. Människor flyttar på sig i allt större omfattning och är en sjundedel av världens befolkning migranter, antingen inom ett land eller internationellt. Hälsoutmaningarna ändrar karaktär. Sjukdomar som malaria, diarré och lunginflammation minskar relativt sett i betydelse även om stora behov kvarstår i världens fattigaste länder. Barnadödligheten har som en följd av detta minskat men fortfarande dör barn av orsaker som hade kunnat förhindras. Även mödradödligheten har minskat betydligt i världen men är fortsatt hög. drabbar icke smittsamma sjukdomar så som diabetes, cancer och stroke världens fattigaste länder i ökande omfattning. Sammantaget innebär dessa förändringar en dubbel börda på fattiga länder – att fortsätta finansiera omfattande program mot infektionssjukdomar och att snabbt sätta in förebyggande åtgärder för att minska risken för icke-smittsamma sjukdomar. En mycket stor andel av de fattigaste länderna präglas av pågående eller tidigare väpnande konflikter. Det finns tydliga samband mellan våld och konflikt å ena sidan, och exempelvis hög barna- och mödradödlighet, dålig hälsa och låg utbildningsnivå å den andra. Medan fattigdomen generellt sett minskar i världen så lever en ökande andel av de fattiga människorna i konfliktdrabbade länder. I dessa länder är kvinnor och barn särskilt hårt drabbade. Våldtäkter och andra former av sexuellt och könsrelaterat våld är vanligt förekommande. Effekterna av de pågående klimatförändringarna syns redan. De riskerar att få stora konsekvenser för ekosystem, matproduktion, vattentillgång och hälsa men innebär också en ökande risk för naturkatastrofer och instabilitet. Ekonomisk tillväxt, förändrade levnadsvanor och ökande befolkning innebär en ökad efterfrågan på mark, vatten, skog och energi. Denna utveckling har medfört en utarmning och förorening av jordens ekosystem och omfattande förlust av biologisk mångfald. Framöver riskerar även långsamma förändringar såsom havsvattenhöjning att förändra många livsmiljöer till det sämre. Dessa förändringar riskerar också att hota den globala livsmedelsförsörjningen. Särskilt utsatta är ofta de allra fattigaste människorna i de fattigaste länderna, eftersom de ofta är direkt beroende av naturresurser för sitt uppehälle. Stora utmaningar vad gäller klimatförändringarna återstår och de globala utsläppen av växthusgaser fortsätter att öka i snabb takt. De globala humanitära behoven ökar och väntas fortsätta att öka på grund av mer komplexa och utdragna kriser. Klimatförändringar, befolkningsökning och flyktingströmmar väntas ytterligare öka antalet människor som behöver humanitärt stöd. Trenden går i en riktning mot allt fler komplexa katastrofer när naturkatastrofer sker som väpnade konflikter. Detta förvärras av brist på demokrati, fungerande samhällsinstitutioner och politiskt ansvarstagande. har demokratins ställning stärkts i stora delar av världen. Bland annat har den Europeiska unionen utvidgats och viljan att närma sig EU har bidragit till ökande genomslag för demokrati och mänskliga rättigheter. är också den demokratiska utvecklingen bräcklig på många håll. Brott mot de mänskliga rättigheterna är fortfarande vanligt förekommande, och i många länder har klimatet för det civila 2013/14:131 samhället hårdnat . Situationen för såväl yttrandefrihet som religionsfrihet har också försämrats på många håll. Situationen för kvinnor har förbättrats i många länder. I fler länder än någonsin har kvinnor och män samma lagliga rätt till egendom och arv. Trots detta är utmaningarna för ökad jämställdhet och stärkta rättigheter för kvinnor och flickor omfattande. Merparten av världens fattiga är fortfarande kvinnor och flickor. Kvinnors ohälsa är större, deras tillgång till utbildning markant sämre, och deras politiska och ekonomiska inflytande är mindre. Riskerna för kvinnor är större på grund av våld, hot och förtryck både i fredstid och i väpnade konflikter eller katastrofer. Sammantaget påverkar den bristande jämställdheten såväl människors som samhällens utveckling negativt. Grundläggande värderingar i svenskt bistånd Fattiga och förtryckta människors perspektiv på Regeringen har en mångdimensionell syn på fattigdom. utgångspunkt i hur människan som lever i fattigdom och förtryck själv beskriver sin situation, utifrån sin egen verklighet, och sina egna erfaren- heter, behov, prioriteringar och förutsättningar att förändra livsvillkoren. När fattiga människor får komma till tals lyfter de fram förhållanden som handlar om bristen på såväl resurser som makt, säkerhet och möjligheter, där olika brister förstärker varandra. Beskrivningarna, som varierar bero- ende på till exempel kön, ålder, social position och geografisk hemvist, handlar om mer än om brist på inkomst – även om kvinnor och män som lever i fattigdom brukar framhålla betydelsen av en inkomst som går att leva på som grundläggande. I fattiga människors berättelser ingår ofta att de känner sig hungriga, otrygga och att de inte är delaktiga när beslut fattas som rör deras liv. Många lyfter fram sårbarhet, beroende, förnedring och dålig utbildning och hälsa som sammantaget berövar dem friheten att bestämma över sina liv och begränsar deras möjligheter att ta sig ur fattigdomen. Förtryckta människors vardag präglas ofta av brist på respekt för mänskliga fri- och rättigheter, maktmissbruk, korruption och våld från bland annat statsmakternas sida, till exempel i form av godtyckliga arresteringar och summariska rättegångar, påtryckningar mot fria medier, hot från säkerhetstjänsten, smädeskampanjer mot dissidenter, och svårig- heter för oppositionspartier att bedriva politiskt arbete. sig mot människor i allmänhet eller mot minoriteter, men ofta också specifikt mot dem som gör sin röst hörd och kritiserar dem som styr. Förtryck kan variera i hur det utövas, mot vem eller vilka, graden av brutalitet liksom hur omvärlden agerar. Att regeringen tar sin utgångspunkt i fattiga och förtryckta människors egna perspektiv på fattigdom och på vad som krävs för att förbättra levnadsvillkoren bygger på övertygelsen om människans egenmakt: människor har i grunden och under de rätta förutsättningarna kapacitet att själva definiera sina problem och agera för att försöka lösa eller hantera Människor som lever i fattigdom och förtryck är med detta synsätt subjekt och aktörer, inte objekt eller passiva mottagare. Därför stärker Skr. 2013/14:131 regeringen individfokuset i biståndet (i avsnitt 7 ges närmare vägledning om vad detta innebär för det bilaterala biståndet).