prop · H103100 · 2014-04-09 00:00:00 — använder flera olika definitioner av ett oförändrat offentligt åtagande. De tolkar detta som att den förda finanspolitiken inte leder till några svårhanterliga finansiella obalanser. I de bedömningar som pekar på ett behov av en budgetförstärkning är denna jämförelsevis liten och hanterbar. Finanspolitikens övergripande mål är att skapa så hög välfärd som möjligt genom att bidra till en hög och hållbar ekonomisk tillväxt och sysselsättning, en välfärd som kommer alla till del och ett stabilt resursutnyttjande. En viktig förutsättning för att nå dessa mål är långsiktigt hållbara offentliga finanser. Om de offentliga finanserna inte är långsiktigt hållbara tappar den finansiella marknaden, hushållen och företagen förtroendet för den offentliga sektorns förmåga att fullgöra sina åtaganden. 4.8.1Den övergripande inriktningen på finanspolitiken Sedan finans- och skuldkrisen inleddes har finanspolitiken tagit ett stort stabiliseringspolitiskt ansvar då möjligheterna för en mer expansiv penningpolitik varit begränsade till följd av att räntan legat nära noll. har kunnat använda sina starka offentliga finanser för att stimulera ekonomin. Det har varit rätt och nödvändigt i en situation där arbetslösheten ökat i en internationellt kärv miljö. har stimulanserna utformats så att viktiga strukturella reformer prioriterats, som främjat sysselsättning och tillväxt också långsiktigt. har det varit nödvändigt att stimulera ekonomin, eftersom arbetslösheten varit fortsatt hög och det finns gott om lediga resurser. Det förstärkta jobbskatteavdraget ökar drivkrafterna att arbeta och stimulerar konsumtionsefterfrågan i ekonomin när efterfrågan på svensk export ännu inte tagit fart och resursutnyttjandet är fortsatt lågt. Den förda finanspolitiken har bidragit till att klarat den ekonomiska nedgången bättre än de flesta andra länder. sysselsättningsgraden, till skillnad från i många andra EU-länder, ökat och är högst inom EU tillsammans med . har som ett av få länder, under hela lågkonjunkturen, kunnat stötta tillväxten med både temporära stimulansåtgärder och åtgärder som långsiktigt förbättrar tillväxtmöjligheterna, som välfärden har värnats. Regeringens politik har lett till en högre varaktig sysselsättning och en lägre jämviktsarbetslöshet. gick, till skillnad från många andra länder, in i lågkonjunkturen med en gynnsam utgångsposition i form av ett högt finansiellt sparande. Den starka utgångspositionen innebar att kraftfulla finanspolitiska åtgärder kunnat vidtas, som den svenska statsskulden som andel av BNP varit ungefär oförändrad. Den svenska offentliga sektorns finansiella sparande har som sig bör gått från överskott till underskott till följd av den utdragna lågkonjunkturen. Mot slutet av prognosperioden kommer att ha gått igenom en lågkonjunktur som varat , vilket är längre än den tid som 1990-talskrisen varade. I förhållande till andra länder i EU är dock underskotten i fortsatt relativt små. Tillbaka till överskott i takt med att ekonomin förbättras Även om det förväntas ske en gradvis återhämtning i svensk ekonomi finns det gott om lediga resurser i ekonomin både 2014 och 2015. Arbetslösheten förväntas ligga under dessa år, vilket motsvarar enligt den äldre definitionen. Trots att riskerna, för en sämre ekonomisk utveckling än i prognosen, har minskat sedan budgetpropositionen beslutades, bedöms dessa fortsatt vara större än möjligheterna för en bättre utveckling. Det mesta talar för en gradvis återhämtning i svensk ekonomi, men den är långt ifrån garanterad och finanspolitiken bör därför inte riskera återhämtningen genom att allt för snabbt stärka sparandet och därmed strama åt ekonomin. På samma sätt som det är en naturlig del av en ansvarsfull finanspolitik att låta sparandet sjunka till underskott vid en allvarlig kris måste sparandet stärkas när läget i ekonomin förbättras. Finanspolitiken bör efterhand bli återhållsam när konjunkturen förbättras, dels för att inte förstärka konjunktursvängningarna, dels för att skapa utrymme att möta även nästa kris med kraftfulla finanspolitiska åtgärder. Erfarenheterna från finans- och skuldkrisen visar att finanspolitiken har en viktig roll att spela i stabiliseringspolitiken, i synnerhet när utrymmet för penningpolitiken är begränsat. Därtill finns en betydande risk för att många länder i vår omvärld, till följd av de höga skuldnivåerna, inte kommer att kunna stimulera ekonomin vid nästa nedgång och att draghjälpen från omvärlden därigenom kan komma att bli mindre. För att ska kunna föra en kraftfull finanspolitik, även i nästa kris, krävs att det finns en betydande fallhöjd i det finansiella sparandet så att förtroendet för de offentliga finanserna även fortsättningsvis kan säkras (se fördjupningsrutan Överskottsmålet och stabiliseringspolitiken). Detta gäller i synnerhet för ett land som , som har en relativt stor offentlig sektor och där en konjunkturnedgång därför får en relativt stor inverkan på de offentliga finanserna. Därtill har en i internationell jämförelse stor banksektor, vilket innebär att riskerna för de offentliga finanserna är betydande vid förnyad turbulens på de finansiella marknaderna. Både den finanskris som inleddes och den tidigare krisen har visat att det finns stora potentiella kostnader av att hamna på underskottsnivåer som gör att finansmarknaderna reagerar med stigande räntor. Att överskottsmålet bidrar till ett högt sparande i goda tider är en förutsättning för att stabiliseringspolitik via finanspolitiken ska kunna bedrivas i dåliga tider. Vid beslut om inriktningen på finanspolitiken måste det således göras en avvägning mellan att finanspolitiken inte ska riskera återhämtningen och att återställa nödvändiga säkerhetsmarginaler i det finansiella sparandet. Regeringens samlade bedömning är att de åtgärder som föreslås i budgetpropositionen sammantaget varken bör förstärka eller försvaga det finansiella sparandet. Detta innebär att det finansiella sparandet, så som anges i prognosen, går från -1,av BNP 2014 till -0,av BNP 2015. De eventuella åtgärder som föreslås i den kommande budgetpropositionen bör därför vara finansierade krona för krona. Med en sådan inriktning av finanspolitiken kommer såväl det faktiska som det strukturella finansiella sparandet stärkas 2015 i jämförelse Finanspolitiken kommer därmed få en åtstramande inriktning från att ha haft en något expansiv inriktning 2014. Regeringen uppfyller det finanspolitiska ramverket Regeringen anser att finanspolitiken är väl avvägd, ligger i linje med det finanspolitiska ramverket och uppfyller överskottsmålet. För att stabilisera ekonomin ska det finansiella sparandet, enligt det finanspolitiska ramverket, variera med konjunkturen förutsatt att det finns förtroende för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Överskottsmålet om är av detta skäl formulerat som ett genomsnitt över en konjunkturcykel. Vid ett lågt resursutnyttjande och hög arbetslöshet bör sparandet vara lägre än , medan det bör vara vid ett balanserat resursutnyttjande, samt överstiga vid ett högt resursutnyttjande. Finans- och skuldkrisen har varit både osedvanligt djup och långvarig, vilket har motiverat aktiva finanspolitiska åtgärder som har medfört att sparandet sjunkit till underskott. När resursutnyttjandet går mot balans, bör sparandet återvända till den målsatta nivån genom att reformer finansieras fullt ut. Detta gäller under förutsättning att ingen ny allvarlig störning drabbar ekonomin. Regeringen kommer att fortsätta sitt reformarbete för att föra mot full sysselsättning. Att budgetutrymmet är mycket begränsat innebär inte att behovet av fortsatta reformer för ökad sysselsättning, tillväxt och välfärd har minskat. Brister i utbildningssystemet får långtgående återverkningar på arbetsmarknaden och möjligheterna att nå full sysselsättning. Det är därför oroande att det finns betydande kvarvarande problem inom det svenska utbildningsväsendet. Regeringen har bedrivit ett omfattande reformarbete i syfte att höja kunskapsnivån, öka likvärdigheten mellan skolor och för elever samt förbättra såväl läraryrkets status som lärarkårens kompetens. Regeringens bedömning är att genomförda reformer kommer att leda till bättre förutsättningar att nå målen för det svenska Men de genomförda reformerna är inte tillräckliga och fler reformer är därför nödvändiga. För att bl.a. rusta arbetskraften för arbetsmarknadens ökande krav för anställning är därför ytterligare utbildningssatsningar viktiga. Regeringen har därför för avsikt att i budgetpropositionen presentera en satsning på ökad kunskap för stärkt arbetskraft. Tillsammans med åtgärder för att förbättra företagsklimatet och förbättra tillgänglighet och kvalitet i vården omfattar åtgärderna som presenteras utgiftsökningar om totalt ca 2015 som successivt ökas till ca 2018. Dessa reformer finansieras krona för krona genom inkomstförstärkningar och utgiftsminskningar. Det är viktigt att de finansieringar som regeringen har för avsikt att föreslå i budgetpropositionen är strukturellt riktiga och inte slår mot välfärd, sysselsättning och tillväxt. Huvudinriktningen för regeringens finansiering är därför bl.a. höjda skatter på alkohol, tobak och fordon, samt en begränsning av avdraget för privat pensionssparande och effektiviseringar inom statlig verksamhet. De offentligfinansiella förutsättningarna för nästa mandatperiod Under den kommande mandatperioden förändras politikens förutsättningar eftersom bedömningen är att resursutnyttjandet gradvis förstärks, sysselsättningen ökar och arbetslösheten minskar. Det gör att finanspolitiken nu går in i en fas där inriktningen är att successivt nå balans och överskott. Regeringen anser att den nuvarande nivån på överskottsmål om av BNP över en konjunkturcykel har tjänat väl och att målet därför bör ligga fast även under nästa mandatperiod. Den arbetsgrupp inom som såg över överskottsmålets nivå 2010 menade att en översyn av målets nivå borde göras ungefär , se departementspromemorian Utvärdering av överskottsmålet (Ds 2010:4). Regeringen angav ekonomiska vårproposition att den delade synen att en genomgripande översyn inte bör göras för ofta (prop. 2009/10:100). För att återställa nödvändiga säkerhetsmarginaler i den offentliga sektorns finansiella sparande bör den övergripande inriktningen för finanspolitiken vara att återvända till balans och därefter överskott. Takten i förstärkningen av de offentliga finanserna bör, i enlighet med det finanspolitiska ramverket, anpassas efter läget på arbetsmarknaden och utvecklingen av resursutnyttjandet. En alltför snabb återgång till överskott riskerar att leda till att återhämtningen hämmas. I takt med att resursutnyttjandet förstärks kommer stabiliseringspolitiken hanteras främst via penningpolitiken. Det är rimligt att återvända till ett sparande om av BNP i takt med att läget i ekonomin förbättras och arbetslösheten sjunker tillbaka. Det finansiella sparandet bör därför i enlighet med nuvarande prognos återvända till ett överskott på 2018. För att uppfylla överskottsmålet krävs stor finanspolitisk återhållsamhet när resursutnyttjandet går mot balans. Det är viktigt med en stram utgiftsgranskning och utgiftskontroll samt att omprioritera mellan olika utgifter. Eventuella reformer som föreslås i budgetpropositionen bör, i likhet med reformer i budgetpropositionen , finansieras krona för krona genom inkomst- och utgiftsåtgärder. Givet nuvarande prognos krävs det även att nya reformer som kan komma att föreslås i budgetpropositionerna finansieras fullt ut, för att uppnå ett överskott på av BNP när resursutnyttjandet går mot balans 2018. Under den kommande mandatperioden kommer det krävas att reformer prövas mot åtgärder som ökar inkomsterna eller minskar utgifterna på andra områden. Som framhållits ovan är det beträffande inkomstförstärkningar viktigt att dessa utformas på ett sätt som har så små skadliga effekter på samhällsekonomin och konkurrenskraften som möjligt eller minskar miljö- och hälsoskadliga aktiviteter, där dagens nivå på skatteuttaget inte beaktar dessa skadliga effekter fullt ut. Skatteförändringar som sammantaget håller tillbaka arbete, företagande och investeringar måste undvikas. Förändringar i skattesystemet ska bevara och stärka systemets legitimitet. Förändringar i skattesystemet bör därför även göras så att skattekontrollen kan upprätthållas och så att förändringar bidrar till en fortsatt minskning av skattefelet och att de svenska skattebaserna skyddas. –befinner sig i en gradvis konjunkturåterhämtning där den ekonomiska aktiviteten i omvärlden tilltar och tillförsikten hos svenska företag och hushåll stiger. Detta medför att skatteintäkterna väntas öka i god takt 2014 och – 2018 utvecklas ännu starkare. Samtliga skattebaser (skatt på arbete, kapital och konsumtion) väntas bidra till ökningen. –Utvecklingen på arbetsmarknaden är viktig för hur skatteintäkterna utvecklas, eftersom av intäkterna utgörs av skatt på arbetsinkomster. Skatteintäkterna från företags- och kapitalvinster är de intäkter som uppvisar störst variation över tiden. –I förhållande till budgetpropositionen har prognosen för de totala skatteintäkterna reviderats ned något men reviderats upp marginellt –2016. 5.1Den offentliga sektorns skatteintäkter61 Aktiviteten i den svenska ekonomin steg , särskilt . väntas svensk BNP-tillväxt bli ännu något högre till följd av att efterfrågan från omvärlden stiger som förtroendet hos svenska företag och hushåll stärks, vilket leder till både högre hushållskonsumtion och ökade investeringar. För prognosåren 2015–2018 finns goda förutsättningar för en förhållandevis hög BNP- tillväxt då den internationella efterfrågan väntas ta ytterligare fart och investeringsbehovet stiger hos svenska företag. Dessutom bidrar en förväntat god utveckling av de disponibla inkomsterna och ett i utgångsläget högt sparande hos hushållen till ett förhållandevis högt bidrag till tillväxten från hushållens konsumtion. De totala skatteintäkterna ökade med jämfört med , vilket är i linje med ett historiskt genomsnitt (se diagram 5.1). Intäkterna från både skatt på kapital och konsumtion ökade starkare än året innan, medan intäkterna från skatt på arbete steg i ungefär samma takt som 2012. 61 De reformer och den finansiering som redovisas i tabell 2.2 ingår inte i beräkningen av statens budget och offentliga sektorns finanser i denna proposition Diagram 5.1 Totala skatteintäkter 2000–2018 Årlig förändring i procent Årlig förändring, procent Källor: , och egna beräkningar. Även 2014 väntas skatteintäkterna totalt öka med . Ökningen väntas bli starkast för intäkterna från skatt på kapital där konjunkturåterhämtningen bl.a. medför att intäkterna från företagens skatt på vinster stiger kraftigt. En starkare hushållskonsumtion medför att intäkterna från skatt på konsumtion ökar i förhållandevis hög takt. Intäkterna från skatt på arbete väntas öka lite svagare än föregående år, trots en god tillväxt i lönesumman. Det förklaras i huvudsak av att jobbskatteavdraget förstärktes . När konjunkturen i förstärks allt mer väntas också skatteintäkterna öka allt snabbare 2015–2018. Ökningen beräknas uppgå till . Samtliga skattebaser (skatt på arbete, kapital och konsumtion) väntas bidra till den starka ökningen av skatteintäkterna. Tabell 5.1 Totala skatteintäkter 2012–2017 jämfört med prognosen i budgetpropositionen Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Källor: , och egna beräkningar. I förhållande till budgetpropositionen har prognosen för de totala skatteintäkterna reviderats marginellt. har skatteintäkterna reviderats ned med 3 respektive (se tabell 5.1). Det beror till största delen på ett svagare utfall för skatteintäkterna än väntat. –2016 har skattein- täkterna reviderats upp med 2–. Det förklaras framför allt av att pensionsinkomsterna väntas bli högre, som en lägre utveckling av inflationen leder till lägre skiktgränser och därmed högre inkomster från skatt på arbete. Dessutom har skatteintäkterna skrivits upp med ca med anledning av att beslutat att upphäva sitt tidigare beslut om höjd skiktgräns för statlig inkomstskatt. Ändrade skatteregler beräknas minska skatteintäkterna 2014 med ca (se tabell 5.2). Intäkterna från skatt på arbete väntas minska med ca , vilket till största delen beror på förstärkningen av jobbskatteavdraget. väntas ändrade skatteregler höja intäkterna från skatt på konsumtion med ca . Det är regeländringar inom skatt på koldioxid som leder till högre skatteintäkter 2015, medan det är höjningen av trängselskatten i och införandet av trängselskatt på som leder till högre skatteintäkter 2016. I tabell 5.10 finns en mer detaljerad redovisning av bruttoeffekterna av regeländringarna på skatteområdet 2009–2018. Tabell 5.2 Bruttoeffekter av ändrade skatte- och avgiftsregler 2012–2018 Miljarder kronor i förhållande till föregående år Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Källa: Egna beräkningar. Utvecklingen på arbetsmarknaden är viktigast för hur skatteintäkterna utvecklas Skatteintäkterna från företags- och kapitalvinster är de intäkter som varierar mest mellan åren. Det är också för dessa skatter som prognososäkerheten normalt är störst på kort sikt. är det utvecklingen på arbetsmarknaden som är viktigast för hur skatteintäkterna utvecklas, eftersom mer än hälften av intäkterna utgörs av skatt på arbetsinkomster. För att illustrera känsligheten i beräkningarna av skatteintäkterna kan nämnas att en ökning av antalet arbetade timmar ökar skatteintäkterna från skatt på arbete med ca . En ökning av hushållens konsumtion (med bibehållen sammansättning av konsumtionen) ökar mervärdesskatteintäkterna med . Skatt på arbete fastställs i den årliga beskattningen av hushållens inkomster, som är klar i november året efter inkomståret. Det innebär att intäkter från skatt på arbete ännu inte är fastställda och att endast en prognos för skatteintäkterna finns tillgänglig . Skatt på arbete kan delas in i direkta och indirekta skatter. De direkta skatterna består i huvudsak av och statlig inkomstskatt. Dessutom finns ett antal skattereduktioner som minskar den direkta skatten. Till de direkta skatterna räknas även den allmänna pensionsavgiften. De indirekta skatterna på arbete består huvudsakligen av arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Intäkterna från skatt på arbete beräknas uppgå till av de totala skatteintäkterna 2013. Intäkterna från skatt på arbete bedöms öka från 2013 till 2018 (se tabell 5.3). Tabell 5.3 Skatt på arbete Utveckling (%) Källor: och egna beräkningar. Utbetalda löner, dvs. lönesumman, utgör av underlaget för skatt på arbete. Det innebär att förändringen av antalet arbetade timmar och timlönen är av stor betydelse för utvecklingen av skatteintäkterna. av skatteunderlaget för skatt på arbete består av skattepliktiga transfereringar till hushållen. Diagram 5.2 Arbetade timmar, timlön och lönesumma 2000–2018 -1,0 -3,0 -5,0 Anm.: Den redovisade timlönen är beräknad enligt nationalräkenskapernas principer. Källor: och egna beräkningar. växte lönesumman (se diagram 5.2), vilket var en minskning jämfört med . I takt med att den ekonomiska tillväxten gradvis stärks väntas lönesumman växa under återstoden av prognosperioden. Därefter fortsätter lönesumman att öka med i genomsnitt –2018. Skillnaden i ökningen av lönesumman mellan de olika åren beror främst på skillnaden i utvecklingen av antalet arbetade timmar (se diagram 5.2). Antalet arbetade timmar beräknas öka 2014 och med i genomsnitt 2015– 2018. Timlönen ökar 2014 och med i genomsnitt 2015–2018. Transfereringar till hushållen ökar Prognosen för transfereringarna till hushållen baseras dels på utvecklingen av antalet pensionärer, sjukskrivna och arbetslösa, dels på löne- och prisutvecklingen som påverkar flertalet ersättningar. Tabell 5.4 Offentliga sektorns skatteintäkter och inkomster på statens budget 2009–2018 -162,5 -179,9 -189,1 -197,4 -203,4 -222,0 -229,0 -238,1 -248,3 -258,4 -20,6 -24,6 -29,5 -30,4 -30,6 -34,2 -36,1 -38,1 -40,7 -43,0 -25,4 -26,4 -28,9 -30,0 -31,0 -32,3 -33,7 -35,5 -37,2 -38,9 Skatt på kapital, hushåll Skatt på konsumtion och insatsvaror Skatt på vin m.m. Övriga skatter på energi och miljö Restförda och övriga skatter -4,2 -7,8 -5,7 -6,3 -6,3 -6,6 -6,6 -6,6 -6,6 -6,6 -6,6 -6,8 -7,1 -7,2 -6,9 -6,9 -8,1 -8,4 -8,9 -9,5 -10,0 Avgår, kommunala skatteintäkter -524,8 -537,0 -552,7 -576,2 -599,0 -621,8 -648,4 -682,0 -716,9 -749,2 Avgår, avgifter till ålderspensionssystemet -178,8 -183,5 -195,2 -201,5 -207,3 -215,2 -223,9 -234,5 -245,7 -256,8 Tabell 5.4 Offentliga sektorns skatteintäkter och inkomster på statens budget 2009–2018 fortsättning -29,8 -8,9 -23,8 -18,0 -0,6 -2,6 -9,3 -3,6 -22,7 -1,1 -16,1 -33,1 -14,4 -2,6 -2,0 -0,7 varav kommuner och landsting -22,1 -0,2 -13,2 -4,2 -1,5 -1,3 -0,4 -0,2 -4,7 -16,3 -16,9 -17,2 -20,2 -8,0 -4,1 -3,1 -4,0 -3,3 -0,3 -1,1 -0,4 -1,0 -2,4 -2,7 -4,6 -5,1 -1,1 -15,1 -9,8 -10,8 Inkomster av statens verksamhet Inkomster av försåld egendom Bidrag m.m. från EU Avräkningar m.m. i anslutning till -66,8 -65,5 -70,8 -74,9 -77,0 -75,5 -76,7 -86,9 -84,2 -86,3 Utgifter som ges som -0,1 -0,1 Inkomster på statens budget Källor: , och egna beräkningar. Diagram 5.3 Transfereringsinkomster som andel av underlaget för skatt på arbete 15 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Transfereringarna till hushållen väntas ha ökat något som andel av skatteunderlaget 2013 (se diagram 5.3). Den ökande andelen förklaras dels av att pensionerna ökar i förhållande till lönesumman 2013, dels av att ersättningarna från socialförsäkringssystemet ökar. minskar andelen något, framför allt till följd av att läget på arbetsmarknaden förbättras och att pensionerna väntas växa något långsam- mare än lönesumman. Åren 2016–2018 fortsätter de arbetsmarknadsrelaterade ersättningarna att minska. Däremot väntas pensionerna växa något snabbare än lönesumman respektive år. Det medför att transfereringarna som andel av skatteunderlaget ökar 2016–2018. Intäkterna från inkomstskatt beräknas öka (se tabell 5.5). beräknas det kommunala skatteunderlaget öka . Den underliggande utvecklingen av skatteunderlaget, dvs. utvecklingen justerad för regeländringar, bedöms 2013 och 2014 uppgå till . Den kommunala medelutdebiteringen höjdes med och bidrar därmed till att höja de kommunala skatteintäkterna . –2018 ökar kommunernas skatteunderlag med i genomsnitt . Tabell 5.5 Faktisk och underliggande utveckling av kommunernas skatteunderlag Anm.: Den underliggande utvecklingen av skatteunderlaget är utvecklingen justerad för regeländringar. Källor: och egna beräkningar. Intäkterna från den statliga inkomstskatten beräknas ha uppgått till 2013 (se diagram 5.4). I takt med att lönesumman gradvis stärks ökar intäkterna med i genomsnitt 2014–2018. Diagram 5.4 Antal personer som betalar statlig inkomstskatt 2000–2018 0 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Antalet personer som betalar statlig inkomstskatt minskade 2013 till följd av att timlönen i ekonomin ökade betydligt svagare än det s.k. jämförelsetal med vilket skiktgränserna för statlig inkomstskatt skrivs upp (se diagram 5.4). Utvecklingen av antalet personer som betalar statlig skatt bestäms av timlöneutvecklingen i förhållande till jämförelsetalet, ålderssammansättningen och inkomstfördelningen. – 2016 bedöms antalet personer som betalar statlig skatt öka för att därefter minska något fram . Skattereduktioner och allmän pensionsavgift Skattereduktionerna beräknas uppgå till 203–2013–2018 (se tabell och RUT-tjänster) beräknas öka från 2013 till 2018. Efterfrågan på ROT-arbeten antas mattas av successivt , medan efterfrågan på RUT-tjänster väntas fortsätta att öka. Skattereduktionerna för RUT- tjänsterna bedöms ha uppgått till ca 2013 och beräknas öka till 2018. Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Beloppen för Fastighetsavgift, Sjöinkomst och Gåvor till ideell verksamhet uppgår till . Källor: och egna beräkningar.