prop · H103224 · 2014-04-29 00:00:00 — kontaktpunkt i fråga om de perioder för vilka denna stat har varit identifieringsstat. I det fall en konsumtionsstat utfärdat en påminnelse till följd av att en betalning inte gjorts i rätt tid ska dock företaget betala till konsumtionsstaten (artikel 63a tredje stycket i tillämpningsförordningen). Om konsumtionsstaten utfärdat en påminnelse på grund av att deklarationen inte lämnats i rätt tid ska deklarationen däremot lämnas till identifieringsstaten (artikel 60a tredje stycket). Eventuella korrigeringar av en lämnad deklaration ska efter treårsperiodens utgång lämnas till behörig myndighet i berörd konsumtionsstat. Om en korrigering av förbiseende i stället skulle lämnas in till identifieringsstaten kommer denna stat inte att vidarebefordra korrigeringen till konsumtionsstaten. Det bör understrykas att det är konsumtionsstaten som – i enlighet med sin nationella lagstiftning – avgör om korrigeringen ska godtas. Det är denna stat som är beskattningsland för de omsättningar som sker i det landet. Tilläggsbetalningar ska göras med hänvisning till referensnumret på den deklaration som den ursprungliga betalningen avser (se nya artikel 62 andra stycket i tillämpningsförordningen). 7.6.10Korrigering till följd av nedsättning av pris eller kundförlust Regeringens förslag: Ändring av redovisad svensk mervärdesskatt vid nedsättning av priset eller konstaterad kundförlust ska göras för den ursprungliga redovisningsperioden. Motsvarande ska gälla för ändring av felaktigt debiterad mervärdesskatt. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens utformning av förslaget avseende ändring av felaktigt debiterad mervärdesskatt avviker dock något från promemorians. Remissinstanserna: föreslår att ändring av felaktigt debiterad skatt enligt 13 kap. 28 § ML ska göras för den ursprungliga Skälen för regeringens förslag: Korrigeringar av belopp i en deklaration enligt en särskild ordning ska, som angavs i föregående avsnitt, göras genom ändring i deklarationen för den period som ändringen avser och inte genom justeringar i deklarationer för senare Av artikel 90 i direktivet framgår att vid helt eller delvis utebliven betalning eller nedsättning av priset efter det att transaktionen ägt rum ska beskattningsunderlaget nedsättas i motsvarande omfattning på de villkor som medlemsstaterna bestämmer. Medlemsstaterna har således en viss valfrihet vid utformningen av reglerna. Enligt gällande 13 kap. 24 och 25 §§ ML ska korrigeringar till följd av nedsättning av priset eller kundförlust göras för den redovisningsperiod 2013/14:224 under vilken nedsättningen av priset eller kundförlusten enligt god redovisningssed har bokförts eller borde ha bokförts. Detta innebär att normalt sett redovisas en sådan korrigering för den redovisningsperiod under vilken en kreditnota utfärdas eller kundförlust konstateras. För beskattningsbara personer som redovisar svensk mervärdesskatt enligt någon av de särskilda ordningarna bör redovisningstidpunkten vid utfärdande av kreditnota eller konstaterad kundförlust emellertid vara densamma som för den ursprungliga transaktionen. Även korrigeringar till följd av nedsättning av priset eller konstaterad kundförlust ska därför göras i deklarationen för den redovisningsperiod under vilken den ursprungliga transaktionen redovisades. I annat fall skulle ett negativt belopp kunna redovisas i en deklaration enligt en särskild ordning. Korrigeringar ska således inte göras i en deklaration för den redovisningsperiod under vilken kreditnotan utfärdas eller kundförlusten konstateras. påpekar att promemorians förslag att ändringar avseende felaktigt debiterad skatt ska göras för den period som följer av 13 kap. 27 § ML kan komma att innebära att ett negativt belopp kommer att redovisas. föreslår därför att 13 kap. 28 § ML ändras så att felaktigt debiterad skatt som redovisats enligt någon av de särskilda ordningarna ska göras för den ursprungliga redovisningsperioden, dvs. på motsvarande sätt som för nedsättning av priset och kundförluster i 13 kap. 25 § ML. Regeringen delar uppfattning och ändrar förslaget på det av verket förordade viset. Även ändringar av felaktigt debiterad skatt ska således göras för den ursprungliga redovisningsperioden Det ovan sagda gäller även om korrigeringen görs efter utgången av den treårsperiod som anges i artikel 61.2 i tillämpningsförordningen och därmed inte lämnas till identifieringsstaten (se närmast föregående avsnitt). Ett svenskt företag som tillämpar unionsordningen, dvs. ett företag som har som identifieringsstat, ska tillämpa aktuell konsumtionsstats regler om redovisningstidpunkt och berörs därmed inte av den nu föreslagna ändringen i mervärdesskattelagen. Företag som omfattas av ett identifieringsbeslut enligt tredjelandsordningen i kan redovisa svensk skatt genom den särskilda ordningen och ska därför tillämpa föreslagna bestämmelser vid sådan redovisning. Med anledning av ovanstående föreslås ändringar i 13 kap. 25 och 28 §§ ML. Avdrag för och återbetalning av ingående skatt Prop. Regeringens förslag: Den som redovisar svensk mervärdesskatt genom tredjelandsordningen får inte dra av ingående skatt. I stället har denne rätt till återbetalning av skatten efter ansökan enligt reglerna för återbetalning till beskattningsbara personer som inte är etablerade inom EU. Inte heller den som tillämpar unionsordningen får dra av ingående skatt för förvärv eller import i verksamheter som omfattas av den särskilda ordningen. Denne har i stället rätt till återbetalning av den ingående skatten enligt det elektroniska förfarandet för beskattningsbara personer som är etablerade i ett EU-land. Om denne också bedriver annan verksamhet i för vilken registreringsskyldighet enligt de allmänna reglerna föreligger, får dock avdrag för ingående skatt hänförlig till förvärv eller import i de verksamheter som omfattas av unionsordningen göras i den skattedeklaration som lämnas enligt skatteförfarandelagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Vissa förtydligande ändringar har dock gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: föreslår att bestämmelsen i föreslagna 19 kap. 31 a § ML förtydligas och lämnar ett förslag till utformning av den nämnda bestämmelsen. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande regler får ett företag i tredje land som använder den nuvarande särskilda ordningen för elektroniska tjänster inte dra av ingående skatt. I stället har ett sådant företag rätt till återbetalning av skatten enligt det förfarande som gäller för återbetalning av mervärdesskatt till utländska beskattningsbara personer som inte är etablerade i något EU-land (se nuvarande artikel 368 i mervärdesskattedirektivet). Skälen till denna konstruktion är man befarat att systemet skulle kunna komma att användas för skattebedrägerier om det fanns möjligheter till återbetalning av ingående skatt genom en lämnad deklaration. Dessutom har det antagits att de företag som använder den särskilda ordningen normalt inte har större summor att återfå (se prop. 2002/03:77 s. 48 f.). De bestämmelser som i svensk rätt motsvarar nuvarande artikel 368 i direktivet återfinns i 8 kap. 1 a §, 10 kap. 4 a § och 19 kap. 30 § ML. I gällande 8 kap. 1 a § ML anges att den som redovisar mervärdesskatt enligt lagen om redovisning, betalning och kontroll av mervärdesskatt för elektroniska tjänster eller enligt motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land inte har rätt till avdrag för ingående skatt. Av 10 kap. 4 a § ML framgår att denne på ansökan har rätt till återbetalning av ingående skatt avseende förvärv eller import som hänför sig till omsättning av de elektroniska tjänsterna i . I 19 kap. 30 § ML stadgas att den som vill få återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 4 a § ska ansöka om detta hos . Vidare framgår av 19 kap. 30 § ML att i det fallet gäller i allt väsentligt samma regler som för utländska beskattningsbara personer som inte är etablerade i något EU-land (dvs. 19 kap. 23–26, 28 och 29 §§, utom 25 § andra stycket 2, samt 20 kap. 5 §). systemet i trettonde direktivet (direktiv /560/EEG). På motsvarande vis som gäller kommer en beskattningsbar person som omfattas av ett identifieringsbeslut enligt tredjelands- ordningen inte få dra av ingående skatt. I stället har denne, i likhet med vad som gäller , möjlighet att begära återbetalning av skatten enligt det förfarande som gäller för återbetalning av mervärdesskatt till utländska beskattningsbara personer som inte är etablerade i något EU- land (se nya artikel 368 i mervärdesskattedirektivet). återbetalning av ingående skatt sker alltså utanför den särskilda Skälen till detta är desamma som . Förutom de ändringar som föranleds av att tredjelandsordningen omfattar fler typer av tjänster än den nuvarande särskilda ordningen för beskattningsbara personer i tredje land, medför dess införande därför inte något behov att i materiellt hänseende ändra gällande bestämmelser i 8 kap. 1 a §, 10 kap. 4 a § och 19 kap. 30 § ML. personer etablerade utanför EU fortsätter således samma förfaranderegler för återbetalning av ingående skatt som återbetalning för utgifter för ingående skatt i föreligger alltså trots att den beskattningsbara personen är skattskyldig i . I fråga om beskattningsbara personer etablerade inom EU regleras i nya artikel 369j i direktivet motsvarigheten till de bestämmelser som för beskattningsbara personer etablerade utanför EU finns i artikel 368. finns vissa skillnader mellan bestämmelserna. Av nya artikel 369j i direktivet framgår att ingående skatt för verksamheter inom ramen för den särskilda ordningen (unionsordningen) inte får dras av. I stället får den beskattningsbara personen begära återbetalning enligt direktiv /9/EG, dvs. som gäller för återbetalning av mervärdesskatt till beskattningsbara personer som inte är etablerade i den återbetalande medlemsstaten men i en annan medlemsstat. Om den beskattningsbara personen även bedriver verksamhet som inte omfattas av den särskilda ordningen och som denne är registreringsskyldig för i konsumtionsstaten, får dock avdrag för verksamheter inom ramen för denna särskilda ordning göras i den mervärdesskattedeklaration som lämnas in till denna stat enligt de Konsumtionsstat är som, tidigare nämnts, den medlemsstat där företaget inte har sitt säte eller ett fast etableringsställe och där det omsätter telekommunikationstjänster, radio- och tv- sändningar eller elektroniska tjänster till icke beskattningsbara personer (privatpersoner). Ett företag som till följd av exempelvis distansförsäljning av varor är registrerat i ett EU-land kan således göra avdrag för förvärv eller import avseende omsättning av telekommunikationstjänster, radio- och tv- sändningar och elektroniska tjänster till privatpersoner i denna stat i den deklaration som ges in till den staten med stöd av de allmänna reglerna. Avdrag får inte göras i den deklaration som i enlighet med reglerna för den särskilda ordningen lämnas till identifieringsstaten. Även för den som tillämpar unionsordningen sker alltså återbetalning av ingående skatt utanför den särskilda ordningen. emellertid, som nämnts, att den som redan är registrerad i en stat av någon annan anledning än radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster till privatpersoner får göra avdrag enligt de allmänna reglerna i denna stat för ingående skatt hänförlig till omsättningen av telekommunikationstjänster, radio- och tvsändningar och elektroniska tjänster. Härigenom uppnås en förenkling för företaget. Vad gäller förfarandet för återbetalning anges det i artikel 7 i direktiv /9/EG att den beskattningsbara person som inte är etablerad i den återbetalande medlemsstaten på elektronisk väg ska rikta en återbetalningsansökan till den medlemsstaten samt inkomma med ansökan till den medlemsstat där denne är etablerad via den elektroniska portal som ska inrättas av den medlemsstaten. Varken i artikel 7 eller i någon annan artikel i det direktivet lämnas någon vägledning i fråga om i vilket land en beskattningsbar person som är etablerad i två eller flera medlemsstater ska ansöka om återbetalning. Inte heller ger reglerna för den särskilda ordningen i mervärdesskattedirektivet någon ledning i denna fråga. Det kan antas att i de flesta fall kommer ett företag som tillämpar en särskild ordning och som har en viss medlemsstat som identifieringsstat också att ansöka om återbetalning via den portal som upprättats i denna medlemsstat. I avsaknad av uttryckligt stöd i direktivet bör det dock inte införas någon lagregel om att en sådan ansökan ska göras via portalen i identifieringsstaten. Detta innebär exempelvis att ett företag som inte har sätet för sin ekonomiska verksamhet inom EU men som har två fasta etableringsställen i skilda medlemsstater och som har valt en av dessa medlemsstater som identifieringsstat, kan välja att ge in en ansökan om återbetalning via en portal i den andra medlemsstaten. En ansökan om återbetalning kan inte, som redan framgått, avse ingående skatt hänförlig till omsättning av telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster i ett EU-land där det finns ett fast etableringsställe eftersom sådana omsättningar inte omfattas av den särskilda ordningen. När det gäller beskattningsbara personer etablerade i eller i ett annat EU-land bör en reglering motsvarande nya artikel 369j införas i mervärdesskattelagen. Detta görs lämpligen genom tillägg i 8 kap. 1 a §, 10 kap. 4 a § och 19 kap. 30 § ML. Förfarandet för beskattningsbara personer som är etablerade i något annat EU-land än och som vill ha återbetalning av svensk mervärdesskatt regleras i ett nytt stycke i sistnämnda paragraf. För beskattningsbara personer som är etablerade i – och som i de flesta fall också kan antas ha som identifieringsstat enligt den särskilda ordningen – föreslås att en ny paragraf, 19 kap. 31 a §, införs avseende återbetalning av mervärdesskatt erlagd i ett annat EU-land. Det bör även göras ett tillägg i 19 kap. 1 § ML så att en utländsk beskattningsbar person kan använda det elektroniska förfarandet trots att denne i omsatt tjänster som omfattas av unionsordningen. anser att den föreslagna utformningen av nya 19 kap. 31 a § ML bör förtydligas så att det framgår att vad som avses är mervärdesskatt som betalats i ett annat EU-land och inte svensk mervärdesskatt. föreslår även vissa ytterligare förtydliganden. Regeringen instämmer i bedömning och ändrar förslaget i enlighet med vad anfört. 2013/14:224 I fråga om en återbetalningsansökning som görs av en i etablerad beskattningsbar person och som således riktar sig till ett annat EU-land bör understrykas att det är den behöriga myndigheten i detta andra EU-land som avgör om ansökan kommit in i rätt tid varför det landets regler avgör denna fråga (se prop. 2009/10:15 s. 191 och 226 f.). Avslutningsvis bör betonas att avdrag aldrig får göras i den deklaration som lämnas enligt reglerna för en särskild ordning. De särskilda ordningarna avser endast redovisning och betalning av utgående mervärdesskatt. Förslaget föranleder ändringar i 8 kap. 1 a §, 10 kap. 4 a § samt 19 kap. 1, 30 och 32 §§ ML samt införande av en ny paragraf, 19 kap. 31 a § ML. 7.8Kommunikation på elektronisk väg Syftet med de nya särskilda ordningarna är att underlätta redovisning och betalning av skatten för de företag som inte är etablerade i den stat där omsättningen anses ha ägt rum och till vilken skatten därmed ska betalas. Mot den bakgrunden framstår det som angeläget att kommunikationen mellan berörda myndigheter och företagen sker på ett så enkelt och snabbt sätt som möjligt. I vissa situationer föreskrivs det uttryckligen i mervärdesskattedirektivet att kommunikationen ska ske på elektronisk väg. har vid remitteringen anfört att samfundet ser positivt på ansatsen att i allt större utsträckning använda elektroniska medel för kommunikation mellan skattskyldiga och skattemyndigheter. 7.8.2Ansökan och underrättelser från företaget Regeringens förslag: En ansökan om identifieringsbeslut från en beskattningsbar person ska göras på elektronisk väg. Även underrättelser om att verksamheten upphört eller ändrats på ett sådant sätt att den inte längre omfattas av någon av de särskilda ordningarna ska göras på elektronisk väg. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. En språklig ändring har dock gjorts i regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I de nya artiklarna 360 och 369c i direktivet anges att den beskattningsbara personen på elektronisk väg ska underrätta identifieringsstaten om när verksamheten inleds, upphör eller förändras på ett sådant sätt att denne inte längre uppfyller villkoren för att få använda en särskild ordning. Vidare är den som tillämpar en särskild ordning skyldig att på begäran från myndigheten i identifieringsstaten eller i konsumtionsstaten göra räkenskaperna tillgängliga på elektronisk väg (artikel 369.2 och nya artikel 369k.2 i direktivet, se även nya artikel 63c.2 i tillämpningsförordningen). Den nya lydelsen i artikel 360 i direktivet innebär i sak ingen Prop. 2013/14:224 förändring i förhållande till gällande lydelse. viss del av gällande 8 § lagen om redovisning, betalning och kontroll av mervärdesskatt för elektroniska tjänster. Nuvarande lagtext innehåller emellertid inte någon upplysning om att underrättelsen ska lämnas på elektronisk väg. I samband med att de nya särskilda ordningarna genomförs i svensk rätt bedöms det dock lämpligt att det – i enlighet med direktivet – anges att underrättelser om inledande av verksamheten (ansökan om identifieringsbeslut), upphörande eller förändring av verksamheten från den beskattningsbara personen ska ske på elektronisk väg. Det bör därför tas in en ny bestämmelse i lagen om att en ansökan om identifieringsbeslut ska göras på elektronisk väg. Rent praktiskt innebär detta att en ansökan om att tillämpa en särskild ordning med som identifieringsstat ska göras via webbportal. Vidare ska upplysningsskyldigheten vid upphörande eller förändring av bedriven verksamhet fullgöras på elektronisk väg. Av de nya artiklarna 364 och 369f i direktivet framgår att deklarationen enligt de särskilda ordningarna ska lämnas på elektronisk väg. Lagförslag i anledning därav har behandlats i avsnitt 7.6.1. I enlighet med vad som ovan sagts föreslås införande av en ny paragraf, 4 d §, och ändringar i 8 § lagen om särskilda ordningar för mervärdesskatt för telekommunikationstjänster m.m. Regeringens bedömning: bör kunna använda e-post som elektroniskt medel för att utföra den kommunikation som de nya särskilda ordningarna förutsätter. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen avstyrker bedömningen i den del det innebär att personuppgifter och uppgifter för vilka det råder sekretess skickas med oskyddad e-post. påpekar att den omständigheten att de särskilda ordningarna är frivilliga för företagen inte i sig rättfärdigar den föreslagna lösningen. Skälen för regeringens bedömning: När det gäller kommunikation från en myndighet till ett företag anges det i den ändrade lydelsen av artikel 362 i mervärdesskattedirektivet att myndigheten på elektronisk väg ska underrätta företaget om tilldelat identifieringsnummer i samband med ett identifieringsbeslut. Även denna bestämmelse har sina mot- svarigheter i gällande rätt (nuvarande artikel 362 och 5 § förordningen om redovisning, betalning och kontroll av mervärdesskatt för elektro- niska tjänster). Också i fortsättningen bör det för svenskt vidkommande vara tillräckligt att det i förordningstext regleras att underrättelsen i samband med ett identifieringsbeslut ska ske på elektronisk väg. Vidare framgår det av tillämpningsförordningen att myndigheten i identifieringsstaten förutsätts att på elektronisk väg underrätta ett företag vid beslut om uteslutning (återkallelse av identifieringsbeslut, nya artikel 58 fjärde stycket). Dessutom framgår det att påminnelser till företaget när 2013/14:224 deklaration inte lämnats i rätt tid eller betalning inte gjorts i rätt tid ska ske på elektronisk väg (artiklarna 60a och 63a i tillämpningsförord- Till det som är särskilt reglerat kommer en rad andra situationer där myndighetens kommunikation lämpligen bör ske på elektronisk väg. Vad gäller frågan om hur denna elektroniska kommunikation ska gå till görs i promemorian följande överväganden. Det konstateras i promemorian, i likhet med vad som angavs i samband med genomförandet i svensk rätt av reglerna om elektroniskt förfarande vid återbetalning av mervärdesskatt enligt direktiv /9/EG, att uttrycket på elektronisk väg är teknikneutralt och öppet för framtida innovationer (se prop. 2009/10:15 s. 147). Vidare konstateras att något om vilken säkerhetsnivå som bör gälla vid den elektroniska kommuni- kationen enligt de särskilda ordningarna inte sägs i mervärdesskatte- Reglering om frågor om säkerhet vid hantering av personuppgifter finns i och rådets direktiv /46/EG av den 24 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet). Dataskyddsdirektivet har i implemen- terats genom personuppgiftslagen (1998:204). subsidiär till andra lagar och förordningar. uppgiftsbehandling på beskattningsområdet gäller lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet i stället I fråga om säkerheten vid behandlingen av personuppgifter tillämpas dock 30–32 §§ personuppgiftslagen, jfr 1 kap. 3 § första stycket 4 lagen om behandling av uppgifter i Av intresse i förevarande sammanhang är 31 § I denna paragraf anges att åtgärder ska vidtas för att åstadkomma en säkerhetsnivå som är lämplig med beaktande av de tekniska möjligheter som finns, vad det skulle kosta att genomföra åtgärderna, de särskilda risker som finns med behandlingen av person- uppgifterna och hur pass känsliga de behandlade personuppgifterna är. I promemorian bedöms att kryptering och signering är mycket komplicerat att åstadkomma till externa mottagare, dvs. Även för mottagarna (dvs. företagen) är det komplicerat att använda e-post med kryptering eller signering. rutiner skulle därför medföra ökade administrativa kostnader för har utvecklat en funktion för säker extern kommunikation med hjälp av e-legitimation (Mina meddelanden) som gör det möjligt för enskilda att ta emot e-post från vissa av myndighetens Mina meddelanden kommer inte att kunna användas av ett utländskt företag eftersom det normalt sett inte har tillgång till svensk e- För tydlighets skull bör påpekas att den skatt som genom en särskild ordning redovisas av ett företag etablerat i kommer att avse omsättningar i andra EU-länder. På motsvarande sätt kommer det att vara utländska företag som genom en särskild ordning (tredjelands- ordningen eller unionsordningen) redovisar mervärdesskatt för omsätt- I promemorian anförs dessutom följande. Risken för att någon obehörig tar del av information som skickas med vanlig e-post får anses vara relativt begränsad. Vidare är det företaget självt som anger på vilken e-postadress det vill bli kontaktat på. Det är därför rimligt att anta att endast behöriga personer vid företaget har tillgång till e-postkontot. Det bör också beaktas att de särskilda ordningarna är frivilliga för företagen. Ett företag väljer således själv om det vill redovisa och betala mervärdesskatt genom en särskild ordning. De uppgifter som omfattas av absolut sekretess enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) utgörs inte av känsliga personuppgifter i personuppgiftslagens mening. De sekretesskyddade uppgifter som skulle kunna bli aktuella bör i de flesta fall avse enskilda i deras affärsverksamhet och inte enskildas personliga förhållanden.