prop · H2031d8 · 2014-10-23 00:00:00 — Regeringen avser att följa utvecklingen. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Stärkt förmåga att skydda hav och kust Investeringar vad gäller nya plattformar till är nu levererade. Miljöskydds- fartyg, patrullfartyg och övervakningsflygplan har fullt ut integrerats i verksamhet. Kust- bevakningen har i regleringsbrev haft i uppdrag att senast vid utgången av 2013 ha förmågan att med nationella resurser kunna bekämpa oljeutsläpp på upp till . har haft minst fyra miljöskyddsfartyg och ett antal övervakningsfartyg ständigt till sjöss. Normalt har det även funnits två fartyg av 001-serien patrullerande i högriskområden. Myndigheten anger att detta mål nu får anses vara uppnått. Kustbevakningsflygets närvaro samt tillgång till satellitspaning bidrar till att utsläpp snabbt kan upptäckas. Myndighetens målsättning att minska insatstider till att vara på plats och starta bekämpningsinsats har uppnåtts, med undantag för delar av där det är stora avstånd. Risken för att utsläpp når land har kunnat reduceras. har genomfört 43 oljeskyddsoperationer och nio operationer av förebyggande karaktär när olja läktras från skadade fartyg. har det inte varit någon händelse med mer omfattande utsläpp som följd. Regeringen bedömer att förutsättningarna för att klara av ett stort utsläpp av olja har förbättrats betydligt. Det finns fortsatta utmaningar att bekämpa oljeutsläpp vid ogynnsamma betingelser, exempelvis hård vind eller vinterförhållanden med kort dagsljusperiod och is. De nya större fartygen samt genomförda övningar har även lett till en god förmåga till nödbogsering. Vad gäller nödläktring och brandbekämpning till sjöss i syfte att förhindra att olja kommer ut i vattnet så finns nu den tekniska kapaciteten att kunna genomföra detta. bedömer att det krävs mer övningar och kompletterande utbildningar för att uppnå full förmåga, något som myndigheten har en genomförandeplan för. Regeringen delar denna bedömning. har blivit utlarmade till 199 sjöräddningsinsatser med en eller flera enheter, vilket är en ökning jämfört med föregående år (166). Sjöräddning i syfte att rädda liv bryter all annan pågående verksamhet. påbörjade arbetet med en miljöövervakningsgrupp vars syfte är att se över rutiner och kommande instruktioner för arbetet med miljöövervakning samt att utvärdera tillsynsplanarbetet, en plan som ska fastställa platser och kritiska tidpunkter där konse- kvenserna av ett utsläpp och risken eller sannolikheten för utsläpp, är störst. Utsläppen från fartygstrafiken har minskat jämfört med . Detta följer de senaste årens trend, med undantag av 2011 då en viss ökning skedde. Tabell 4.3 Miljöövervakning utsläpp Källa: årsredovisning 2013. Tabell 4.4 Miljöövervakning med flyg har genomfört fiskerikontroll som omfattar övervakning och kontroll av fritids- och yrkesfisket, både till sjöss och från luften. Inför har tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten beslutat om en gemensam nationell tillsynsplan som övergripande styr kontrollverksamheten. Fiskerikontrollen har genomförts i enlighet med den gemensamma fiskeripolitiken inom EU. deltog med operativa enheter i 11 gemensamma kontrollprogram inom EU:s Joint Deployment Plans (JDP) i och . JDP- arbetet bedrivs tillsammans med flera medlems- länder inom EU där inspektionsresurserna samordnas i syfte att uppnå en effektivare och mer likriktad fiskerikontroll. har också med kustbevakningsflyget utfört JDP- övervakning i Nordostatlanten för North East Fisheries Commission (NEAFC Regulatory Area). har noterat att har rapporterade fiskebrott mer än halverats och en minskning har skett . De överträdelser som sorteras in under fritidsfiske står för merparten av brottsanmälningarna. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 har genomfört riktade kontroller vid tider och på platser där behovet bedömts som störst, d.v.s. vid större evenemang och i områden där myndigheten av erfarenhet vet att det förekommer en intensiv fritidsbåtstrafik samt där olyckor kan få stora konsekvenser. Sedan lagändringen om en nedre promillegräns (0,2) infördes har antalet personer som misstänks för sjöfylleri minskat. rapporterades av dem som kontrollerades medan det har sjunkit till . Det pågår en beteendeförändring där fritidsbåtstrafiken avtar kraftigt efter och där personer som besöker skärgårdskrogar i allt högre grad har en nykter båtförare med sig. Beteendeförändringen bedöms av vara en effekt av den nya sjöfyllerilagstiftningen. har som en del av sjös- äkerhetstillsynen utfört 1 138 kontroller av farligt gods. har positiva trender konstaterats vad gäller regelefterlevnad, samt att antalet allvarliga brister (förbud) har minskat från . har utfört cirka 9 000 last- säkringskontroller. Även inom detta område kan positiva förbättringar konstateras för regelefter- levnaden. Antalet allvarliga brister vid lastsäkring som leder till förbud har minskat från (2008) till (2013). har tillsammans med centrala gränskontrollenheten vid () tagit fram en gemensam nationell gränskontrollstrategi. Detta ska resultera i en bättre och mera enhetlig nationell gränskontroll. CGE inledde även projektet med införandet av det europeiska informationsutbytessystemet, (). Projektet ska vara klart innan . har i sin roll som ansvarig för gränskontrollen vid Sveriges sjögräns en viktig roll i den nationella EUROSUR-funktionen och har därför deltagit aktivt i arbetet med införandet av EUROSUR i . EUROSUR är beslutat av EU och initierades av den Europeiska gränsmyndigheten där samordning, underrättelse och 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 information gällande gränsöverskridande verksamhet ska hanteras. ansvarar för tullkontroll till sjöss. Målsättningen är att främst kontrollera ett underrättelsebaserat urval av kontrollobjekt. Emellertid utförs de flesta av tullkontroller i samband med annan kontroll- verksamhet. har genomfört 3 963 tullkontroller. har ett antal riktade insatser genomförts tillsammans med . En av insatserna resulterade i ett stort antal brottsanmälningar och beslag. Övrig brottsbekämpning och bekämpning av grov organiserad brottslighet insatser i det myndighets- gemensamma arbetet med bekämpning av grov organiserad brottslighet har skett huvudsakligen genom samverkan i de regionala underrättelse- centrumen och det nationella underrättelse- centrumet. har begränsat sitt deltagande till insatser som har haft en tydlig maritim anknytning. Kust- bevakningen har deltagit i operativa rådets möten (som leds av , rådet beslutar om den operativa nationella inriktningen för bekämpning av den grova organiserade brottsligheten). har även tillsammans med Polisens nationella insatsstyrka genomfört ett antal övningar både nationellt och tillsammans med andra nationer inom den så kallade ATLAS-gruppen med tjänstemän som båtförare åt vid insatser till sjöss. Samverkan sker enligt överenskommelse mellan . Denna samverkan pågår främst inom: –kompetensutbyte för vattendyk, bland annat genom projekt , –samordning av materielanskaffning inom vattendyk samt –samordning och samutnyttjande av infrastruktur (kajer, byggnader och liknande). Regeringen bedömer att har uppnått målen inom sjöövervakning och Den nationella samverkan utgår i allt väsentligt från verk- samheterna inom övervakning och kontroll, brottsbekämpning samt räddningstjänst och sker både operativt, utifrån beredskap och på en strategisk nivå. Samverkan sker på såväl lokal, regional som nationell nivå. samverkan med andra myndigheter bereder ett antal andra myndigheter möjlighet att bedriva sin verksamhet till sjöss utan egna plattformar. har ett väl utvecklat internationellt samarbete bl.a. med sina motsvarigheter i andra europeiska länder, EU:s byråer och organ samt andra europeiska och internationella nätverk och samarbetsforum. Inom samverkar Kust- bevakningen avseende bl.a. miljöräddningstjänst i ishavsområdet. har de arktiska staterna undertecknat ett nytt samarbetsavtal om beredskap och insatser vid olje- föroreningar i (eller i arktiska förhållanden). deltog även i Frontexoperationen i med ett sjöövervakningsflygplan inklusive besättning. Syftet med operationen var gränskontroll, men en viktig dimension var även att bidra till att upptäcka fartyg som befinner sig i sjönöd och på så sätt bidra till att rädda liv. Under insatsen upptäckte 1 742 människor i sjönöd som senare räddades av fartyg. Regeringen bedömer att deltagande i denna typ av internationell samverkan ger erfarenheter som kan bidra till att utveckla den nationella förmågan till kustbevakning. Ständigt förbättringsarbete – följa upp, lära och inrikta Utredning av olyckor – ett arbete för att förbättra säkerheten Statens utredningar har, trots långa utredningstider i vissa fall, skapat förutsättningar för aktörer inom områdena civil luftfart, civil sjöfart, spårbunden trafik, militär verksamhet, räddningstjänst och annan verksam- het, att lära från olyckor och tillbud. Målet för är att de utredningar som myndigheten initierar ska slutföras, om möjligt från olyckan eller tillbudet. översteg den genomsnittliga utredningstiden målet och slutade (mediantid ), vilket ändå är en förbättring i jämförelse med 2012 då den genomsnittliga utredningstiden var . Tabell 4.5 Genomsnittlig utredningstid (månader) Källa: Statens årsredovisning 2013 Brist på personal i kombination med omfattande och komplexa utredningar lyfts fram som några orsaker till att den genomsnittliga utrednings- tiden fortfarande överstiger inom flertalet utredningsområden. Myndigheten arbetar kontinuerligt med åtgärder för att förbättra resultatet och andelen utredningar som slutförts har ökat betydligt jämfört med och 2011. var andelen slutförda utredningar , att jämföra 2011. Statens kostnader , exklusive särskilda utredningskostnader, var . Myndighetens förvaltningskostnader har ökat i jämförelse med 2012. Kostnads- ökningen beror till största del på ökade lönekostnader till följd av nyanställningar. Myndighetens verksamhet är händelsestyrd vilket medför fluktuationer avseende särskilda utredningskostnader. Att myndighetens särskilda utredningskostnader har minskat i jämförelse med 2012 förklaras av att olyckan med det norska i tog stora resurser i anspråk . Utredningen som avslutades har även genererat en del kostnader. Med undantag för de kostnader som genererade har de särskilda utredningskostnaderna fortsatt att minska , vilket bl.a. beror på minskad användning av externa konsulter och ökad användning av fast anställd personal. Uppföljning av olyckor och kriser genomfördes tre erfarenhets- seminarier med anledning av de stormar som drabbat landet 2013. Erfarenheter från kris- hantering vid omfattande naturolyckor 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Erfarenheter från regionala och lokala, privata och offentliga aktörer, med ansvar och inflytande över samhällsviktiga verk- samheter och kritisk infrastruktur diskuterades. Vid erfarenhetsdiskussionerna framkom att den regionala och nationella samverkan fungerat väl vid vädervarningarna. De övergripande utvecklingsområden som utpekats av de regionala aktörer som deltagit är bl.a. att informationsdelningen mellan nivåer och sektorer kan förbättras, att prioriteringen av resurser inom länen samt inventeringen av förstärkningsresurser kan effektiviseras och att reservkraften till Rakelsystemet behöver förbättras. Huvudsakliga erfarenheter som dragits från höstens stormar är vikten av att väsentliga beslut fattades proaktivt i syfte att minska samhällets sårbarhet. Att tidigt påbörja den nationella och regionala samverkan genom aktörsgemensamma samverkanskonferenser samt besluten att konsekvent stänga ner tågtrafiken på de järnvägar som låg i stormens bana bidrog till ett effektivt proaktivt arbete. Det resultat som har uppnåtts 2013 inom samhällets krisberedskap anges med utgångs- punkt i följande bedömningsgrunder: förmåga att motstå störningar – förebygga, olyckor och kriser, förmåga att hantera nödlägen – räddningstjänst, krishantering och civilt försvar, förmågan att skydda hav och kust samt förmåga att följa upp, utvärdera och lära. Förmåga att motstå störningar – förebygga olyckor och kriser För att uppfylla målet för vår säkerhet att värna samhällets funktionalitet, målet för kris- beredskapen att minska risken för och konsekvenserna av allvarliga störningar, kriser och olyckor samt målet för arbetet med skydd mot olyckor, har det fortsatt bedrivits ett förebyggande arbete. Det förebyggande arbetet sker i vardagen under normala förhållanden. Inom ramen för ansvarsprincipen har samhällets aktörer vidtagit förebyggande åtgärder för att förbättra robustheten inom sina respektive ansvars- områden. Dessa åtgärder har i huvudsak 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 finansierats av den aktör som ansvarar för verksamheten. Åtgärder som vidtagits med medel från utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap är t.ex. tillsynsverksamhet, kunskapsuppbyggnad genom informations- spridning, kartläggningar och analyser samt fysiska förstärkningar av skydd och driftsäkerhet i samhällsviktiga verksamheter. Arbetet har bidragit till hanteringen av stormar, översvämningar och störningar i samhällsviktiga funktioner som tele- kommunikationer samt el- och dricksvatten- försörjningen samt de risker som är förknippade med hanteringen av farliga ämnen (CBRNE). omkommer knappt 3 000 personer i olyckor. Trots att denna siffra inte har gått ned bedömer regeringen att det på flera områden har bedrivits ett bra olycksförebyggande arbete. Antalet döda i trafikolyckor, arbetsolyckor och i bränder har minskat. har emellertid t.ex. antalet fallolyckor ökat. Detta förklaras bl.a. av demografiska förändringar där andelen äldre i befolkningen har ökat. Förmåga att hantera nödlägen – räddningstjänst, krishantering och civilt försvar Om det – trots de förebyggande åtgärder som vidtagits – inträffar en olycka eller kris är målet för krisberedskapen att trygga människors hälsa och personliga säkerhet samt att hindra eller begränsa skador på egendom eller miljö. Vid höjd beredskap och krig gäller målen för det civila försvaret. En redovisning av resultat och måluppfyllelse avseende det arbete som har bedrivits för att uppnå målen bör i första hand utgå från hur olyckor och kriser som har inträffat har hanterats. I detta avseende skiljer sig förutsättningarna för att kunna redovisa mål- uppfyllelse avseende hanteringen av s.k. mängdolyckor som inträffar i vardagen från möjligheterna att kunna redovisa resultat från hanteringen av s.k. sällanhändelser, dvs. större och allvarligare olyckor och kriser med låg sannolikhet men med omfattande samhälls- konsekvenser. I den utsträckning samhället inte har drabbats av sällanhändelser måste resultatredovisningen utgå från de förberedelser som har vidtagits för att utveckla och upprätthålla en förmåga att hantera nödlägen. Det förberedande arbetet är främst inriktat mot samverkan och ledning, information och kommunikation. Arbetet har resulterat i bl.a. ökat antal anslutningar till och fortsatt utveckling av . Förbättringar i form av bl.a. utbildningar och övningar, stöd till frivillig- organisationer har också skett. Vidare har samverkanskonferenser genomförts i syfte att lindra samhällskonsekvenserna av t.ex. stormar, översvämningar eller större olyckor. Målupp- fyllelse har också skett genom de internationella insatser som har genomförts för att minska lidande och skadeverkningar vid allvarliga olyckor och katastrofer i andra länder. Förmåga att skydda hav och kust En viktig del i arbetet med krisberedskap och skydd mot olyckor är samhällets förmåga att skydda hav och kust. För att bidra till att upprätthålla och fortsatt stärka denna förmåga bedriver till sjöss och sjöövervakning. Myndigheten samordnar dessutom övriga civila myndigheters behov av sjöövervakning och sjöinformation. ska också ha förmåga att förebygga, motstå och hantera krissituationer inom sitt ansvarsområde. förmåga att bekämpa mycket stora oljeutsläpp under goda för- hållanden har förbättrats betydligt. Kust- bevakningens förmåga till nödbogsering är god. För att uppnå full förmåga att förhindra att olja kommer ut i vattnet vid olyckor till sjöss krävs dock mer övning och utbildning avseende nödläktring och brandbekämpning till sjöss. Inom sjöövervakning och kontrollverksamhet har fortsatt att utveckla samverkan med ansvariga myndigheter. Att utsläppen från fartygstrafiken har minskat är en indikator på att miljö- övervakning har gett resultat i ökad regel- efterlevnad inom sjötrafiken. Inom sjötrafik- övervakningen konstateras att antalet personer som misstänks för sjöfylleri har minskat, bl.a. som ett resultat av nykte- hetskontroller inom sjötrafiken. Minskningen har skett sedan den nedre promillegräns (0,2) som anges i sjölagen (1994:1009) infördes . Ständigt förbättringsarbete – följa upp och lära För att kunna förbättra arbetet med kris- beredskap och skydd mot olyckor är det viktigt att det kontinuerligt genomförs utvärdering, uppföljning och lärande. Statens arbete med att utreda olyckor är viktigt för att kontinuerligt förbättra säkerheten. Myndighetens utredningar har skapat förutsättningar för att lära från olyckor och tillbud inom områdena civil luftfart, civil sjöfart, spårbunden trafik, militär verk- samhet, räddningstjänst och annan verksamhet. Uppföljningar i form av krisberedskaps- samråd med regionala och lokala företrädare och genomförda seminarier med erfarenhets- återföring från stormarna har resulterat i lärande avseende vikten av planering, kommunikation och information genom bl.a. och samverkanskonferenser. Samhällets krisberedskap bör fortsatt utvecklas och anpassas efter de hot, risker och sårbarheter som identifieras. Arbetet bör genomsyras av hög riskmedvetenhet och insikt om att det kommer att inträffa situationer som samhället inte har förberett sig på och som kan leda till omfattande konsekvenser. Utgångspunkten för krisberedskapen är att hela samhället – myndigheter, kommuner, landsting, privat näringsliv och frivillig- organisationer – gemensamt och inom sina respektive områden tar ansvar för och utvecklar krisberedskapsarbetet. Utvecklingsarbetet är viktigt och ska balanseras mot myndigheternas behov av att också utveckla och bedriva övrig kärnverksamhet. I detta ligger också att enskilda människor utifrån sina egna förutsättningar tar ansvar för sin säkerhet. Arbetet sker på alla nivåer: lokalt, regionalt och nationellt men också på EU-nivån och internationellt. Krisberedskapsarbetet inriktas av målen för vår säkerhet som antagits av (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Regeringen bedömer att målen för krisberedskapen bör förtydligas ytterligare. Målen indelas i ett förebyggande perspektiv och ett hanterande perspektiv. Därmed konkretiseras arbetet med att inrikta krisberedskapen som arbetet med att följa upp och utvärdera krisberedskapen underlättas. Med dessa utgångspunkter bör målen för kris- beredskapen vara: –att minska risken för olyckor och kriser som hotar vår säkerhet, 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 –att värna människors liv och hälsa samt grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter genom att upprätthålla samhällsviktig verksamhet och hindra eller begränsa skador på egendom och miljö då olyckor och krissituationer inträffar. Arbetet med krisberedskapen bör även bidra till att minska lidande och skadeverkningar av allvarliga olyckor och katastrofer i andra länder. Krisberedskapsarbetet utgör också en grundläggande förutsättning för arbetet med det civila försvaret. I propositionen Vårt framtida försvar bedömde regeringen att målen för det civila försvaret bör vara att värna civilbefolkningen, säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna och bidra till Försvars- maktens förmåga vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld (prop. 2004/05:5, bet. 2004/05:FöU4, 2004/05:FöU5, rskr. 2004/05:143). 4.3.1Förbättrad förmåga att motstå störningar – förebygga olyckor och kriser Förebyggande arbete genom risk- och sårbarhetsanalyser Regeringen anser att arbetet med krisberedskap bör vara en integrerad del av myndigheters, kommuners och landstings verksamhets- planering. Deras risk- och sårbarhetsanalyser är viktiga underlag för bedömningen av kris- beredskapen och bör kunna användas som beslutsunderlag för prioriteringar och genom- förande av åtgärder som krävs för att stärka krisberedskapen. Analyserna utgör också underlag för att ansöka om bidrag inom ramen för krisberedskapsarbetet samt för den nationella riskbedömning som rapporteras till Europeiska kommissionen. För att möjliggöra en tillförlitlig uppföljning samt en effektiv styrning och inriktning av krisberedskapen i samhället, anser regeringen att kvaliteten på inlämnade redovisningar av risk- och sårbarhetsanalyserna behöver utvecklas ytterligare. I högre grad bör arbetet inriktas mot att följa upp i vilken utsträckning tidigare identifierade brister har åtgärdats. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör fortsatt lämna stöd till myndigheternas, landstingens och kommunernas risk- och sårbarhetsanalysarbete för att öka analysernas användbarhet. Stärkt arbete med skydd mot olyckor står inför flera utmaningar som påverkar arbetet med skydd mot olyckor. Det är bl.a. urbanisering, socioekonomiska faktorer, förändrad social sammanhållning, klimat- förändringar och andra viktiga omvärldsfaktorer. Regeringen anser att arbetet med skydd mot olyckor, inom ramen för rådande ansvars- fördelning och gällande ekonomiska ramar, bör utvecklas i takt med den övriga samhälls- utvecklingen. Klimatförändringarna är ett globalt säkerhetshot. En av många utmaningar vi står inför som en konsekvens av ett förändrat klimat är ett mer extremt väder med ökade risker för natur- olyckor. För att kunna möta utmaningarna gör regeringen bedömningen att det krävs fokus på klimatanpassning och det förebyggande arbetet. Regeringen anser att för att bygga ett klimatsäkert och hållbart samhälle bör fysisk planering och byggande, arbete med olycks- och krisberedskap samt hantering av olyckor och allvarliga störningar ses i ett helhetsperspektiv. Berörda aktörer bör ta hänsyn till detta i den fysiska planeringen, både vad gäller nyexploatering och i befintlig bebyggelse. Det är viktigt att kommuner och andra lokala aktörer säkerställer att förebyggande åtgärder vidtas för att begränsa naturolyckors konsekvenser och att detta knyts ihop med klimatanpassningsarbetet i fråga om markanvändning i samband med fysisk planering. Regeringen ökar tillfälligtvis anslaget för förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor med . Genom satsningen kan kommuner vidta fler förebyggande åtgärder. Fördjupade analyser av identifierade risk- områden där förebyggande åtgärder behöver vidtas kan genomföras. Regeringen har i propositionen om Lag om sprängämnesprekursorer och redovisning av krisberedskapens utveckling redogjort för de gemensamma riktlinjer som regeringen anser bör styra det nationella arbetet med kemiska, biologiska, radiologiska, nukleära och explosiva ämnen (CBRNE) (prop. 2013/14:144, bet. 2013/14:FöU11, rskr. 2013/14:324). Regeringen bedömer att en gemensam grund inom området farliga ämnen för såväl det militära som det civila försvaret, krisberedskapen samt skydd mot olyckor kan leda till ett effektivare arbete för att minska riskerna för händelser med farliga ämnen samt förbättra möjligheterna att hantera händelser då de inträffar. Av propositionen framgår även inriktningen som bör gälla för kärnenergiberedskapen. Regeringen bedömer vidare att det är viktigt att fortsätta samarbetet inom EU inom området farliga ämnen. Regeringen välkomnar därför det meddelande från kommissionen om en ny EU- strategi för att upptäcka och minska CBRNE- risker (COM 2014 247) som presenterades , och ser det som ett viktigt verktyg i att gemensamt inom EU förhindra terrorism med farliga ämnen. Det finns ett behov av att få en sammantagen bild av hur fyrverkerianvändningen ser ut i .