prop · H103223 · 2014-04-24 00:00:00 — och representanter för taxametertillverkarna. har hållits i syfte att inhämta kunskap och att diskutera förslag på Ansvariga för promemorian har haft en omfattande underhandskontakt med angivna myndigheter och aktörer. De har också varit på studiebesök hos och hållit möten med beställningscentralen 15 00 00 AB och taxameterverkstaden i . Bakgrunden till uppdraget är främst svårigheter att få ett tillräckligt bra underlag för skattekontroll av taxinäringens intäktsredo- 2013/14:223 visning. Ambitionen har varit att föreslå en lösning som innebär att får de verktyg som behövs för att kunna påföra skatt utifrån taxiföretagens verkliga intäkter. I arbetet med promemorians förslag har man strävat efter en lösning som är kostnadseffektiv såväl för och eventuella övriga offentliga aktörer som för taxinäringen. Vid framtagandet av promemorians förslag har man även strävat efter att finna en lösning som är enkel och som inte kräver en stor administration. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att utreda vissa frågor om branschsanering och andra åtgärder mot ekonomisk brottslighet. Utredningen, som antog namnet , har i sitt betänkande (SOU 1997:111, s. 229) anfört att det trots en förhållandevis grundlig lämplighetsprövning för dem som avser bedriva taxitrafik kan konstateras att taxibranschen är en av de mest utsatta i frågan om ekonomisk brottslighet. Utredningen framförde även (s. 252) att det vid granskning framkommit att många taxiföretag använde relativt avancerade system för att dölja att intäkter inte redovisas. Som exempel nämndes att originalrapporter från taxametrarna slängdes och ersattes av särskilt framställda rapporter där intäkterna minskats. Alla köruppdrag som en taxi får ska registreras i taxametern. Omsättningen i taxiföretagen motsvaras, vid en korrekt användning av taxametern, i regel av vad som har registrerats i densamma. Detta innebär att körningar där betalningen inte registreras i taxametern inte heller kommer med i körpassrapporten och därmed vanligtvis inte heller i bokföringen eller i avlämnade deklarationer. Den hos vissa företag bristande intäktsredovisningen har alltså två huvudsakliga förklaringar. I vissa fall följer intäktsredovisningen de registreringar som görs i taxametern. Felet består då i att dessa registreringar inte avspeglar företagets verkliga intäkter eftersom taxametern inte registrerat alla intäkter. I andra fall är registreringarna i taxametern riktiga men intäktsredovisningen sker inte utifrån dessa uppgifter utan från uppgifter som manipulerats på olika sätt. Det förekommer givetvis också att det brister såväl i fråga om vilka uppgifter som registreras av taxameterutrustningen som i intäktsredovisningen. En första förutsättning för att ska kunna kontrollera om intäktsredovisningen avspeglar de verkliga förhållandena är att har tillgång till taxameteruppgifterna. Det krävs därtill att det kan gå att lita på att uppgifterna i taxametern är riktiga. Transportstyrelsen har utfärdat myndighetsföreskrifter om användningen av taxametrar. Från såväl polisen som har det inhämtats att det relativt frekvent förekommer att chaufförer på olika sätt gör avsteg från sådana föreskrifter. Det kan t.ex. vara fråga om att det överenskoms om fast pris och att taxametern inte är påslagen under Det kan också förekomma att ett annat pris än det överenskomna knappas in i taxametern. Vidare har kunnat konstatera att det görs omfattande avdrag för s.k. bomkörningar. Med bomkörning avses köruppdrag som inte medfört betalning. I branschen som helhet beräknas antalet sådana körningar ligga under en procent. I promemorian omnämns en av upprättad promemoria. I denna uppger att det vid en kontroll av 170 stycken s.k. friåkare, taxiåkare som inte är anslutna till någon beställningscentral, kunde konstateras att gjort avdrag för bomkörning i av alla körningar. Som högst har avdrag gjorts för . av dessa friåkare redovisar bomkörning i av alla körningar. Ett annat problem är att taxiföretag bedriver sedvanlig taxiverksamhet trots att de beviljats undantag från skyldigheten att använda taxameter. Polisen har också konstaterat att taxiföretag kan ha olika taxametrar installerade vid olika kontrolltillfällen. Detta får till följd att en taxibils omsättning kan vara uppdelad på fler än en taxameter. Ett annat problem som polisen rapporterat om är att fordon förs i taxitrafik utan att fordonen anmälts för sådan trafik till Transportstyrelsen. har förmått kontrollera färre än hälften av alla taxifordon. De fordon som kontrollerats har i huvudsak varit taxiföretag som är knutna till beställningscentraler. har dock haft stort fokus på att kontrollera även de s.k. friåkarna. I promemorian bedöms det finnas skäl att anta att skatteundandragandet för de taxiföretag som inte kontrolleras är jämförbart med det hos de kontrollerade. Ett överslag skulle då innebära att underredovisningen totalt kan överstiga . I sammanhanget kan nämnas att polisens trafikenhet i genomför cirka 1 200 vägkontroller av taxametrar i taxifordon med stöd av 2 kap. 14 § fordonslagen (2002:574). Som ett exempel kan nämnas att vid en sådan kontroll utanför 2011 genomgicks 124 taxifordon. har på fråga från polisen uppskattat att kontrollen kunde leda till en upptaxering till ett belopp om sammanlagt samt skattetillägg till ett belopp om . Vid samma kontroll gavs underlag till beslut om återkrav från . Återkrävda belopp gällde utbetalningar av förmåner till vissa av chaufförerna som med anledning av att dessa chaufförer var yrkesverksamma visade sig vara felaktiga. I promemorian konstateras att även om det inte är möjligt att i detalj ge en bild av skatteundandragandets omfattning så tyder allt på att betydande belopp undgår beskattning. Regeringens förslag: Redovisningscentraler ska inrättas för att förbättra möjligheter till kontroll av taxiföretagens intäktsredo- En ny lag om redovisningscentraler för taxitrafik ska införas och dess tillämpningsområde ska gälla redovisningscentraler för taxitrafik enligt taxitrafiklagen (2012:211). Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorian föreslår en annan rubrik och en annan beskrivning av Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot promemorians övergripande förslag att inrätta s.k. De som är positiva till förslaget hänvisar ofta till intresset av en sund och rättvis konkurrens inom taxinäringen. dessa remissinstanser lämnar också synpunkter på olika delar av förslagets närmare utformning. Några remissinstanser avstyrker med hänvisning till brister i förslaget. Synpunkterna behandlas i det följande i det sammanhang där de sakligt hör hemma. den föreslagna lagens rubrik bör ändras så att det tydligt framgår att det rör sig om redovisningscentraler för taxitrafik enligt taxitrafiklagen. Skälen för regeringens förslag: För att kunna kontrollera ett taxi- företags intäktsredovisning behöver uppgifter att stämma av De uppgifter som används för denna avstämning måste avspegla de verkliga förhållandena. utgörs, vid en korrekt användning av taxametern, av det som registrerats i I taxametern ska nämligen samtliga intäkter registreras oavsett form för betalning. För kontroll är det därför viktigt att verket kan ges tillgång till de uppgifter som registreras i taxametern. I promemorian lämnas ett förslag på vad som ska utgöra en redovis- Sådana centraler och regleringen kring dem kan utformas på olika sätt i olika enskildheter. Det övergripande syftet med dem måste dock vara att ge möjlighet att ta del av sådan information som behövs för att kunna kontrollera att taxinäringen följer de beskatt- ningsregler som gäller. En redovisningscentral ska därför ha till uppgift att ta emot och lagra taxameteruppgifter och på begäran lämna ut dem till Mot bakgrund av de fördelar för skattekontrollen som detta innebär bör ett system med redovisningscentraler inrättas. Det går förstås att bygga ett system som så gott som omöjliggör Detta kan dock visa sig medföra ett mycket komplicerat regelverk och orimligt höga kostnader för såväl det allmänna som för taxinäringen, även i förhållande till det skattemässiga utfallet. Det bör därför eftersträvas att inrätta ett system som medför beaktans- värda fördelar för skattekontrollen utan att kostnaderna blir orimligt höga eller regelverket alltför komplicerat. Det blir då nödvändigt att göra avvägningar mellan nu berörda intressen vid den närmare utformningen enskildheter i ett system med redovisningscentraler. följer regeringens förslag på hur inrättandet av redovisningscentraler bör Prop. 2013/14:223 utformas. Det ska införas en ny särskild lag som reglerar de förhållanden som ska gälla för att driva redovisningscentraler. Vissa förhållanden som specifikt ska gälla för taxiföretagen bör tas in i taxitrafiklagen (2012:211). När det gäller Transportstyrelsens synpunkt är det regeringens mening att ett sådant förtydligande bör göras men i 1 § i förslaget till lagen om redovisningscentraler. Rubriken bör dock tala om taxitrafik i stället för taxinäringen. Regeringens bedömning: Frågan om undantag från skyldigheten att ha taxameter behandlas inte i denna proposition. Nuvarande möjligheter till undantag kvarstår därmed tills vidare. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att möjligheten att bevilja undantag från kravet på taxameter ska upphävas. Remissinstanserna: Remissutfallet är blandat. Vissa remissinstanser tillstyrker promemorians förslag medan andra avstyrker. Vissa remissinstanser avstyrker bara delvis. Skälen för regeringens bedömning: Denna proposition inriktas på frågan om inrättande av s.k. redovisningscentraler. Den frågan har visserligen samband med frågan om undantag från skyldigheten att ha taxameter eftersom det just är taxameteruppgifter som ska hanteras av redovisningscentralerna och av alla taxifordon har beviljats undantag från kravet att ha taxameter. Frågan är dock inte okomplicerad, bl.a. med hänsyn till de olika typer av köruppdrag och företagsinriktningar som förekommer inom taxinäringen. Mot den bakgrunden väljer regeringen, som prioriterar tillkännagivanden, vilka uttryckligen rör just redovisningscentraler, att behandla frågan om undantag från taxameterkravet i ett annat särskilt sammanhang. 5.3Registrering av fordonsanmälan för att fordon ska få användas i taxitrafik Regeringens bedömning: Det bör inte ställas krav på att ett fordon inte ska få användas i taxitrafik innan Transportstyrelsen fattat beslut om registrering. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: betonar vikten av att det finns ett beslut om registrering för att ett fordon ska få användas i taxi- trafik och efterlyser en sammanhållen lagstiftning. upplyser om att den arbetar med ett förslag om att en fullständig anmälan om fordonets användningssätt ska ha kommit in till styrelsen innan fordonet får användas i taxitrafik. 2013/14:223 konsekvensutredning kommer att redovisas vid ett senare särskilt angivet tillfälle. framför ett eget förslag i frågan. hänvisar till praktiska svårigheter i sitt arbete och menar att ett fordon inte borde få användas i taxitrafik förrän beslut om detta har fattats och införts i vägtrafikregistret. Skälen för regeringens bedömning: Det förekommer att fordon framförs i taxitrafik utan att de är anmälda för sådan trafik. Det innebär att fordonet inte kommer att kunna underkastas någon kontroll från eftersom det helt enkelt inte är känt för verket att fordonet används som taxi. På grund av detta skulle ett insamlande av taxameteruppgifter från ett sådant fordon normalt sett inte nå . Enligt 4 kap. 2 och 3 §§ taxitrafikförordningen (2012:238) ska innehavaren av tillstånd till taxitrafik göra en skriftlig anmälan till Transportstyrelsen innan ett visst fordon får användas i taxitrafik. Av 7 kap. 1 § taxitrafikförordningen framgår att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 4 kap. 2 § samma förordning döms till penningböter. En anmälan kan göras digitalt via Transportstyrelsens webbplats med nyttjande av en personlig kod. Tillståndshavaren kan också välja att använda en vanlig blankett för anmälan. I promemorian uttalas bl.a. följande. Transportstyrelsen tillämpar nu refererade stadganden så att anmälan anses vara gjord när den kommit myndigheten till handa och förutsättningarna i 4 kap. 2–5 §§ taxitrafikförordningen är uppfyllda. Det framgår inte helt tydligt som tillståndshavaren kan anses ha gjort en skriftlig anmälan. Det kan vara när anmälan kommit in till Transportstyrelsen men det skulle också kunna vara när tillståndshavaren skickat anmälan. I promemorian uttalas vidare att det är svårt att se att det följer av 4 kap. 2–5 §§ taxitrafikförordningen att en anmälan måste kunna bedömas vara komplett för att en anmälan ska anses ha gjorts. Transportstyrelsen ska emellertid utifrån anmälan fatta beslut om registrering i vägtrafikregistret. Ett sådant beslut kan av naturliga skäl inte alltid fattas efter att anmälan inkommit. Det finns således en osäkerhet kring frågan om ett fordon kan användas i taxitrafik innan Transportstyrelsen gjort själva registreringen. Genom att på olika sätt fördröja beslutet om registrering kan den tid som ett fordon kan användas på detta sätt utsträckas. Om ett taxiföretag som inte anmält fordon för taxitrafik stoppas av polis kan det påstås att anmälan är gjord men inte registrerad. Om en anmälan anses vara genomförd när den skickats kan det inte dömas till ansvar. Om en anmälan i stället anses vara genomförd i och med att densamma inkommit till Transportstyrelsen, måste polisen utreda om anmälan inkommit till styrelsen innan fordonet togs i taxitrafik. Regeringen kan konstatera att frågan förtjänar att övervägas. Mot bakgrund av den upplysning som Transportstyrelsen lämnar bör det förslaget beredas innan regeringen lämnar några förslag i frågan. Frågan berörs därför inte vidare i denna proposition. 5.4Registrering av vilken taxameter som är installerad i vilket taxifordon Regeringens förslag: Den som utför installation och besiktning av taxameterutrustning ska åläggas att lämna tillståndsmyndigheten uppgifter om utförande av sådana åtgärder. Lagen om vägtrafikregister ska kompletteras så att vägtrafikregistret får tillhandahålla uppgifter för fullgörande av skattekontroll med hjälp av redovisningscentraler för taxitrafik och fullgörande av tillsyn över sådana centraler. Det ska läggas till i lagen om vägtrafikregister att det i vägtrafikregistret förs in uppgifter som avser skattekontroll med hjälp av redovisningscentraler för taxitrafik och uppgifter som i övrigt behövs för fullgörande av tillsyn över sådana centraler. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian finns inget författningsförslag om att taxameterverkstäder ska lämna tillståndsmyndigheten uppgifter om utförande av installation och besiktning av taxameterutrustning. Promemorians förslag beträffande lagen om vägtrafikregister innehåller vidare ingen referens till skattekontroll. Vissa redaktionella justeringar har också gjorts. Remissinstanserna: Kammarätten i konstaterar att taxameterverkstädernas föreslagna skyldighet inte har kommit till uttryck i författningsförslaget. Transportstyrelsen framför att de uppgifter som enligt förslaget ska registreras inte finns angivna i förslaget till ändring av bilagan till förordningen om vägtrafikregister. Styrelsen påpekar även samma förhållande som Kammarrätten i . påpekar också frånvaron av regel om rapporteringsskyldighet. Verket menar vidare att om den taxameter som enligt taxameterverkstadens besiktningsrapport sitter i bilen inte är densamma som är registrerad hos Transportstyrelsen så bör en avvikelserapport om detta skapas i vägtrafikregistret. I vägtrafikregistret bör det även införas uppgift om vilken taxameterverkstad som utfört besiktning, installation eller annan åtgärd av taxametern. kan då efter kontakt med verkstaden få tillgång till kontrollrapport och utslag ur taxametern och därmed ett utförligare kontrollmaterial. Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) påpekar också frånvaron av en regel om rapporteringsskyldighet och att det inte tycks finnas något bemyndigande om rapporteringsskyldighet. Swedac menar vidare att det behöver utredas närmare vilka uppgifter som ska lämnas, t.ex. uppgift om den ackrediterade verkstadens ackrediteringsnummer samt identifikationsbeteckningar på taxameterar och i förekommande fall tillsatsanordningar. Dessa har olika beteckningar och nummer och finns inte sådana uppgifter kan det t.ex. bli svårt att veta om taxameterutrustningen bytts ut. Även mätarställning kan användas för att jämföra med uppgifterna från taxametern. Det behöver också klargöras hur uppgiftslämnandet ska gå till, t.ex. om verkstäderna ska kunna införa uppgifterna direkt till vägtrafikregistret eller om det ska ske i särskilt formulär via internet. Det kan också finnas skäl till att vägtrafikregistret innehåller uppgift om flytt av taxameter. Skälen för regeringens förslag: I promemorian anges att förhållandet att taxifordon kan byta taxameter med vissa mellanrum kan komplicera kontrollen av taxifordonen. Enligt promemorian bidrar taxameterbyten även till att komplicera möjligheter att bedriva kontroll- verksamhet utifrån insamlade taxameteruppgifter. promemorian att det bör vara känt vilken taxameter som finns i vilket fordon för att kunna grunda kontrollarbetet på sådana uppgifter. kan kontrollerande myndigheter genom vägtrafikregistret få uppgift om vilka fordon en innehavare av taxitrafiktillstånd har i sin Om en taxameter knyts till ett visst fordon kommer myndig- heterna dessutom att kunna få uppgift om vilka taxametrar som används av olika innehavare av taxitrafiktillstånd. Det får anses vara lämpligt att använda vägtrafikregistret även för det nu aktuella ändamålet och uppgifterna bör därför föras in där. För att säkerställa en lagenlig behandling av förekommande person- uppgifter och för att kunna registrera nödvändiga uppgifter samt för att kunna använda uppgifterna på det sätt som avses i förslaget och som remissinstanserna efterlyst behövs kompletteringar av 5 och 6 §§ lagen (2001:558) om vägtrafikregister. Bestämmelsen i 5 § handlar om vilka ändamål vägtrafikregistret i fråga om personuppgifter ska tillhandahålla Bestämmelsen i 6 § handlar om vilka uppgifter som förs in I promemorian föreslås också sådana kompletteringar. dessa kompletteringar är emellertid bara hänförliga till tillsynsverksam- heten, se avsnitt 5.9.3. Av såväl promemorians motivering som remiss- instansernas synpunkter är det emellertid tydligt att ändamålet enligt 5 § lagen om vägtrafikregister också bör avse möjligheter att Visserligen gäller detta inte i samma direkta mening som de taxameteruppgifter som ska lagras av redovisnings- centraler men likväl i syfte att skattekontrollen ska kunna bedrivas mera Till exempel kommer uppgiften om vilken taxameterutrustning som finns i vilket fordon att kunna knytas till det taxiföretag som äger eller på annat sätt disponerar fordonet. utvidgade ändamålet i fråga om personuppgifter införs bör en mot- svarande utvidgning göras av det slags uppgifter som enligt 6 § lagen om vägtrafikregister ska kunna föras in i vägtrafikregistret. Enligt 7 kap. 3 § 2 taxitrafiklagen (2012:211) får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter om taxameter- utrustning samt användning och kontroll av sådan utrustning. 1 § taxitrafikförordningen följer att ett fordon får användas för taxitrafik endast om det är försett med en taxameterutrustning som är av godkänd typ och som fungerar tillfredsställande i enlighet med föreskrifter som meddelats med stöd av 8 kap. 1 § samma förordning. Taxameterutrustningen ska besiktas senast från installa- tionen eller den senaste besiktningen av ett godkänt besiktningsorgan. Swedacs föreskrifter och allmänna råd (2006:19) om installation och besiktning av taxameterutrustning finns regler om fastsättning, installation och besiktning. Bara ett godkänt besiktningsorgan får utföra Dessa besiktningsorgan är just sådana taxameterverk- städer som promemorian och remissinstanserna hänfört sig till. om vilken taxameter som ska sitta i vilket fordon bör därför lämnas till vägtrafikregistret av taxameterverkstäderna eftersom endast dessa aktörer kan företa en installation eller besiktning av taxameterutrustning. I promemorian föreslås i avsnitt 5.3.3 en regel om taxameterverkstäders uppgiftsskyldighet. Transportstyrelsen och flera andra remissinstanser har dock påpekat att promemorians författningsförslag saknar en sådan regel. En sådan regel måste finnas. Swedac torde ha rätt i att befintliga bemyndiganden, t.ex. det ovan berörda i 7 kap. 3 § taxitrafiklagen, inte kan anses omfatta en sådan skyldighet. Besiktningsorgan godkända för installation och besiktning av taxameterutrustning (taxameterverkstad) ska därför åläggas att lämna uppgifter om utförande av sådana åtgärder. De ytterligare bestämmelser som behövs för att precisera närmare vilka uppgifter som ska lämnas kan meddelas som verkställighetsföreskrifter, jfr nedan avsnitt 5.6.2 under underrubriken som får meddelas av regeringen. Härigenom kan Swedacs önskemål om vilka uppgifter som ska lämnas och på vilket sätt det ska ske tillgodoses. Regeringen har vid utformningen av bestämmelsen och dess placering i den föreslagna lagen om redovisningscentraler beaktat synpunkter som Lagrådet har lämnat. Transportstyrelsen påpekar att de uppgifter som enligt promemorians förslag ska lämnas inte kommer till uttryck i författningsförslaget och framhåller särskilt denna brist i förslaget till ändrad bilaga till förordningen om vägtrafikregister. Regeringen kommer att överväga frågan om vilka uppgifter som ska rapporteras i samband med framtagandet av de förordningsförslag som kommer att följa på denna proposition. har efterfrågat s.k. avvikelserapporter om taxameterverkstadens rapport anger en annan taxameter än den som finns registrerad i vägtrafikregistret. Innebörden av detta begrepp är inte helt klar och det är oklart om verket menar att det räcker att aktuella förhållanden ska framgå vid en egenhändigt initierad sökning eller om en underrättelse ska ske automatiskt så fort avvikelsen uppkommer. I det första fallet krävs inga författningsändringar utan det räcker med att alla uppgifter som behövs går att finna i vägtrafikregistret. Det andra fallet kan konstrueras på motsvarande sätt som t.ex. i 12 kap. 3 och 4 §§ förordningen om vägtrafikregister. Där framgår att Transportstyrelsen har att lämna underrättelse om vissa förhållanden, t.ex. till om gällande trafikförsäkring saknas. Även dessa frågor kommer att övervägas i samband med framtagandet av de förordningsförslag som kommer att följa på denna proposition. 2013/14:223 5.5 Vad ska få utgöra en redovisningscentral? Regeringens förslag: Med redovisningscentral avses en verksamhet som består i att ta emot, lagra och lämna ut uppgifter som överförs från taxametrar. Tillstånd att driva en redovisningscentral får inte ges till en ideell förening eller en stiftelse. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att redovisningscentraler även ska kunna bedrivas genom ideella föreningar och stiftelser. Remissinstanserna: delar promemorians bedömning att privata aktörer ska kunna utgöra redovisningscentraler. Verket invänder dock mot att det, till skillnad från tidigare förslag, inte ställs upp några särskilda regler för att förbjuda intressegemenskap mellan redovisningscentralen och anslutna taxiföretag. är vidare kritiskt mot att det inte finns något hinder mot ideella föreningar eller stiftelser att vara redovisningscentraler eftersom det inte finns samma möjligheter till insyn i dessa juridiska personer. Det förs t.ex. inte något register över företrädare. Transportstyrelsen anför samma synpunkt som angående ideella föreningar.