prop · H20341 · 2014-12-19 00:00:00 — I paragrafen beskrivs den typen av finansiellt institut som i FATCA- avtalet kallas depåenhet (custodial institution) och anger att en enhet är ett finansiellt institut om förvaring eller förvaltning av finansiella tillgångar för någon annans räkning utgör en så väsentlig del av verksamheten att de av enhetens intäkter som härrör från sådan förvaring eller förvaltning motsvarar eller överstiger av enhetens sammanlagda intäkter av den treårsperiod som avslutas vid utgången av det räkenskapsår som föregår tidpunkten då bedömningen görs eller den period som enheten har existerat. I saknas en definition av begreppet ”finansiell tillgång”. En sådan definition finns dock i globala standard för automatiskt informationsutbyte om finansiella konton (Common Reporting Standard for financial account information in tax matters, CRS). I CRS anges att finansiella tillgångar innefattar finansiella instrument och försäkringsavtal men inte direkt ägande i fast egendom. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas inlåningsenhet (depository institution). Bestämmelsen syftar på kreditinstitut som tar emot inlåning eller en enhet som bedriver liknande verksamhet, t.ex. ett inlåningsföretag som tar emot insättningar. En enhet anses inte ta emot insättningar inom ramen för ordinarie verksamhet för kreditinstitut eller liknande verksamhet om enheten tar emot insättningar endast som säkerhet eller deposition i samband med försäljning, uthyrning eller leasing av egendom eller liknande finansiellt arrangemang mellan den som gör insättningen och enheten. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas investeringsenhet (investement entity). I första stycket 1 anges att verksamhet som medför att en enhet ska anses vara ett finansiellt institut är handel med penningmarknadsinstrument, valuta, valuta-, ränte- eller indexinstrument, överlåtbara värdepapper eller råvarufutures. I artikel 1.1 j 1 i FATCA- avtalet exemplifieras begreppet penningmarknadsinstrument med checkar, växlar, inlåningsbevis och derivat. I första stycket 2 och 3 anges vidare att verksamhet som medför att en enhet ska anses vara ett finansiellt institut även är individuell och kollektiv portföljförvaltning, eller annan verksamhet som innebär att pengar eller andra medel investeras, administreras eller förvaltas. Värdepappersfonder och specialfonder utgör sådana finansiella institut som omfattas av första stycket, eftersom de är enheter som förvaltas av enheter som i sin näringsverksamhet bedriver sådan verksamhet som beskrivs i första stycket. I andra stycket anges att sådana finansiella institut som avses i första stycket benämns ”investeringsenheter” i denna lag. I paragrafen beskrivs den typ av finansiellt institut som kallas specificerat försäkringsföretag (specified insurance company). I paragrafen definieras begreppet finansiellt konto. I första stycket anges att ett finansiellt konto är ett konto hos ett finansiellt institut. Därefter räknas det upp ytterligare förutsättningar för 2014/15:41 att ett konto ska anses vara ett finansiellt konto. När det gäller ett konto som har lagts upp för ett kontoförande institut hos en central värdepappersförvarare som avses i 1 kap. 3 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument ska kontot anses finnas hos den centrala värdepappersförvararen om det kontoförande institutet inte är förvaltare av de finansiella instrument som kontot omfattar. I punkten 1 anges vad som avses med ett finansiellt konto som är ett inlåningskonto. I punkten 2 anges vad som avses med ett finansiellt konto som är ett depåkonto. I punkterna 3 och 4 anges vilka andelar i eget kapital och skulder som utgör finansiella konton. Av punkten 4 framgår att en andel i eget kapital eller skulder i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet är ett finansiellt konto om andelen inte är föremål för regelmässig handel på en etablerad värdepappersmarknad, värdet av andelen direkt eller indirekt huvudsakligen fastställs på grundval av tillgångar som ger upphov till källskattepliktiga betalningar med amerikansk källa och typen av andel har valts i syfte att undvika att andelen är att anse som ett rapporteringspliktigt finansiellt konto. Det kan vara en andel i ett finansiellt institut som inte är en investeringsenhet och som inte är ett aktiebolag som är ett avstämningsbolag, om det finansiella institutets kapital i huvudsak är investerat i amerikanska tillgångar, såsom amerikanska värdepapper. Andelen ska då anses vara ett finansiellt konto hos det finansiella institutet om den amerikanska personens syfte med valet av andel är att uppgift om innehavet inte ska överföras till den amerikanska federala skattemyndigheten. Rapportering undviks inte om andelen finns på ett depåkonto som är ett rapporteringspliktigt konto. Om rapportering avseende andelen sker ska den inte anses vara ett finansiellt konto enligt denna bestämmelse. Bestämmelsen anger den enda situationen då en andel i eget kapital eller skulder i ett annat finansiellt institut än en investeringsenhet i sig kan utgöra ett rapporteringspliktigt konto. I punkten 5 anges vilka försäkringsavtal som är finansiella konton. Ett försäkringsavtal är ett finansiellt konto endast om det har ett kontantvärde eller är ett livränteavtal. I 15 § definieras kontantvärde som det högsta av 1) det belopp som försäkringstagaren har rätt att få vid återköp eller uppsägning av avtalet, utan avdrag för avgifter för återköp eller uppsägning av avtalet, eller 2) det belopp som försäkringstagaren kan låna i enlighet med eller med hjälp av avtalet. Ett försäkringsavtal är alltså inte ett finansiellt konto om det inte har något sådant värde. I artikel 1.1 s) 3 i klargörs att ett försäkringsavtal med kontantvärde eller ett livränteavtal inte utgör ett finansiellt konto om det är en icke-investeringsrelaterad, icke-överförbar och utbetalbar livränteförsäkring som tecknats för en fysisk person och innebär penningutbetalning av ålders- eller pensionsförmån i enlighet med ett konto som är undantaget från rapporteringsplikt i enlighet med bestämmelserna i bilaga II. I denna lag behandlas undantagen från rapporteringsplikt i 3 kap. Klargörandet i artikel 1.1 s) 3 i FATCA- avtalet har ansett överflödigt att ta in i första stycket av denna paragraf, med hänsyn till vad som anges i andra stycket. I andra stycket undantas sådana konton som är undantagna från rapporteringsplikt enligt 3 kap. från definitionen av finansiellt konto. I paragrafen anges vad som avses med att en andel är föremål för regelmässig handel. I kommentaren till globala standard för automatiskt informationsutbyte om finansiella konton (Common Reporting Standard for financial account information in tax matters, CRS) förklaras närmare vad som avses med att en andel är föremål för regelmässig handel. I paragrafen anges vad som avses med en etablerad värdepappers- marknad. I kommentaren till globala standard för automatiskt informationsutbyte om finansiella konton (Common Reporting Standard for financial account information in tax matters, CRS) förklaras närmare vad som avses med en etablerad värdepappersmarknad. I paragrafen anges vad som avses med hemvist i . Definitionen har utformats i likhet med definitionen av begreppet ”person med hemvist i en avtalsslutande stat” i artikel 4 (hemvist) punkt 1 a i skatteavtalet mellan och , se lagen (1994:1617) om dubbelbeskattnings- avtal mellan och Förenta Stater. Begreppet förekommer här i huvudsak med avseende på fysiska personer. Begreppet innefattar inte endast fysisk hemvist i . Begreppet innefattar även amerikanska medborgare och personer som är bosatta utanför men har rätt till permanent bosättning i (s.k. green card holders). Se även avsnitt 6.2.1. I paragrafens första stycke anges vad som avses med kontantvärde. I andra stycket anges belopp som inte ska ingå i kontantvärdet. I paragrafen definieras begreppet kontohavare. Huvudregeln är enligt första stycket att den person som har registrerats eller identifierats som innehavare av ett finansiellt konto är kontohavare. Kontohavaren kan vara såväl en fysisk person som en juridisk person. I andra stycket anges vad som gäller med avseende på kontohavare när det finansiella kontot är ett försäkringsavtal med kontantvärde eller ett livränteavtal. I tredje stycket finns en särskild bestämmelse med avseende på den situationen att en person som inte är ett finansiellt institut eller som är ett finansiellt institut som är etablerat eller registrerat i ett amerikanskt territorium förvaltar ett finansiellt konto i egenskap av ombud, förmyndare, förvaltare, underteckningsbehörig, investeringsrådgivare eller förmedlare till förmån för en annan person eller för en annan persons räkning. I ett sådant fall ska den andra personen anses vara kontohavare. Det kan t.ex. vara fråga om ett konto som förvaltas till förmån för en minderårig person. Det är då den minderåriga personen som ska anses vara kontohavare. När en advokat eller advokatbyrå förvaltar ett finansiellt konto till förmån för en klient ska dock inte klienten anses vara innehavare av kontot. I paragrafen definieras begreppet närstående enhet. I paragrafen anges vad som avses med en person med bestämmande inflytande. Begreppet ska tolkas i enlighet med rekommendationerna från arbetsgruppen för finansiella åtgärder (Financial Action Task Force, FATF). FATF är ett mellanstatligt organ med ansvar för frågor kring bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. Den rekommendation som avses är FATF:s rekommendation 10 i den lydelse som antogs . Det som där sägs om faktiska betalningsmottagare (beneficial owners) ska tillämpas på motsvarande sätt med avseende på personer med bestämmande inflytande enligt denna lag. Kontroll kan utövas genom ägarintresse eller på annat sätt. Om en fysisk person som utövar kontroll genom ägarintresse är en person med bestämmande inflytande beror på enhetens ägarstruktur. I paragrafens första stycke definieras begreppet rapporteringsskyldigt finansiellt institut som ett svenskt finansiellt institut som inte är undantaget från rapporteringsskyldighet enligt 3 kap. Definitionen är generell och anger vilka finansiella institut som är rapporteringsskyldiga utan att peka ut vilket finansiellt institut som är rapporteringsskyldigt med avseende på ett specifikt finansiellt konto. I 11 § anges dock att ett finansiellt konto är ett konto hos ett finansiellt institut. Det innebär att ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut är rapporteringsskyldigt för de rapporteringspliktiga finansiella konton som finns hos det enskilda rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Det betyder bl.a. att det är den centrala värdepappersförvararen som är rapporteringsskyldigt finansiellt institut när det gäller ett konto som har lagts upp för ett kontoförande institut hos en central värdepappersförvarare som avses i 1 kap. 3 § lagen om kontoföring av finansiella instrument, om inte det kontoförande institutet är registrerat som förvaltare av de finansiella instrument som kontot omfattar. Se dock 8 kap. 1 § när det gäller det kontoförande institutets skyldighet att tillämpa bestämmelserna i 4– 8 kap. om granskning av finansiella konton och identifiering av rapporteringspliktiga konton. Av andra stycket framgår att om det annars skulle vara en värde- pappersfond eller specialfond som är det rapporteringsskyldiga finansiella institutet, ska fondbolaget respektive förvaltaren av alternativa investeringsfonder (AIF-förvaltare) som förvaltar värdepappersfonden respektive specialfonden i stället anses vara det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Värdepappersfonder och specialfonder är inte juridiska personer men omfattas av begreppet enhet eftersom det omfattar även andra juridiska konstruktioner än juridiska personer. Värdepappersfonder och specialfonder är investeringsenheter med tillämpning av 9 § och skulle därför, utan bestämmelsen i detta stycke, kunna vara rapporteringsskyldiga finansiella institut. I detta stycke anges därför att det är fondbolaget respektive AIF-förvaltaren och inte fonden som i sådana fall ska vara det rapporteringsskyldiga finansiella institutet. Av 22 a kap. 8 § skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, framgår att uppgift ska lämnas i kontrolluppgift om utbetalningar från vissa rapporteringspliktiga finansiella konton, under förutsättning att det rapporteringsskyldiga finansiella institutet är gäldenär eller garant för kontot. I denna paragraf föreskrivs att fondbolaget respektive AIF- förvaltaren ska vara rapporteringsskyldiga finansiella institut i fondernas ställe. Fondbolag och AIF-förvaltare har dock inte ställning som gäldenär eller garant för några rapporteringspliktiga konton. För att kontrolluppgift ändå ska kunna lämnas om utbetalningar från rapporteringspliktiga konton som finns hos värdepappersfonder och specialfonder tas en bestämmelse in som anger att fondbolaget respektive AIF-förvaltaren vid tillämpning av 22 a kap. 7 § SFL ska anses vara gäldenär eller garant för konton hos en värdepappersfond eller en specialfond som dessa förvaltar. I tredje stycket anges att ett utländskt finansiellt instituts fasta driftställe i ska anses vara ett svenskt finansiellt institut och att ett svenskt finansiellt instituts fasta driftställe utomlands inte ska anses vara ett svenskt finansiellt institut. I paragrafen definieras begreppet rapporteringsskyldigt finansiellt institut enligt modell 1. I den amerikanska lagstiftningen och de mellanstatliga avtalen benämns dessa ”Reporting Model 1 FFIs”. I andra stycket anges vad som avses med begreppet mellanstatligt avtal enligt modell 1 (s.k. Model 1 IGA). I paragrafen återges de definitioner som finns i artikel 1.1 i FATCA- avtalet, avsnitt VI.B i bilaga I och avsnitt VI i bilaga II, som har ansetts behövas vid tillämpning av denna lag och som inte definieras i andra paragrafer i lagen. Därutöver definieras vissa begrepp som inte definieras i avtalet. De begrepp som definieras i denna paragraf är amerikansk person, amerikanskt territorium, andel i eget kapital, befintligt konto, behörig förmedlare, dotterföretag, enhet, FATCA, försäkringsavtal, försäkringsavtal med kontantvärde, icke FATCA-deltagande finansiellt institut, källskattepliktig betalning med amerikansk källa, källskatte- innehållande enhet, livränteavtal, nytt konto, partnerjurisdiktion, passiv icke-finansiell enhet, rapporteringspliktigt konto och specificerad amerikansk person. I definitionen av begreppet ”andel i eget kapital” anges bl.a. vad som ska avses med andel i eget kapital när det gäller ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. I den bestämmelse i som definitionen är hämtad från anges även att en andel i eget kapital, när det är fråga om en trust, ska anses innehas av en person som betraktas som stiftare eller förmånstagare för hela eller en del av trusten eller av en annan fysisk person som utövar verklig kontroll över trusten, samt vem som ska betraktas som förmånstagare. 2014/15:41 inte kan bildas enligt svensk rätt saknas anledning att ta in dessa bestämmelser i lagen. Definitionen av begreppet ”behörig förmedlare” syftar på det som benämns ”Qualified Intermediary” och förkortas ”QI”. Av artikel 4.1 d i framgår var i den amerikanska lagstiftningen det finns bestämmelser som avser behöriga förmedlare. ”Qualified Intermediary” återfinns i §1.1471-1(b)(101) och §1.1441- 1(e)(5)(ii) i U.S. Treasury Regulations i sin lydelse när avtalet undertecknades. Begreppet ”enhet” definieras som en juridisk person eller en annan juridisk konstruktion såsom en trust. Eftersom begreppet täcker in även andra juridiska konstruktioner än juridiska personer omfattas även t.ex. värdepappersfonder och specialfonder. ”FATCA” är den amerikanska lagstiftning som utgörs av avsnitt 1471– 1474 i kapitel 4 i Internal Revenue Code och tillhörande U.S. Lagstiftningen kallas Foreign Account Tax Compliance Act (förkortas FATCA) och utgjorde en del av det större lagstiftningspaketet the Hiring Incentives to Restore Employement Act som antogs 2010. Begreppen ”försäkringsavtal” och ”försäkringsavtal med kontantvärde” ges för denna lag en särskild definition i enlighet med de krav som ställs i . Dessa definitioner är inte avsedda att ge ledning för tillämpningen av motsvarande begrepp i annan lagstiftning. Definitionen av begreppet ”källskatteinnehållande enhet” syftar på dem som i amerikansk lagstiftning benämns ”Withholding Foreign Partnerships” och ”Withholding Foreign Trusts”. I definitionen av begreppet ”källskattepliktig betalning med amerikansk källa” anges att begreppet innefattar bl.a. betalning av ränta som har sin källa i . I artikel 1.1 jj) i förtydligas att ränta innefattar bl.a. ursprunglig emissionsrabatt. Definitionen av begreppet ”rapporteringspliktigt konto” hänvisar till att kontot ska ha identifierats som ett sådant i enlighet med 4–8 kap. I paragrafen klargörs att termer och uttryck som används i lagen har samma betydelse som i IL, om någonting annat inte anges. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen har tagits in för att genomföra avsnitt I och II i bilaga II till . Begreppet myndighetsenhet definieras i 4 §, begreppet internationell organisation i 5 §, begreppet bred pensionsfond i 6 § och begreppet investeringsenhet som ägs helt av undantagna faktiska innehavare i 7 §. Av definitionen i 7 § framgår att den omständigheten att en eller flera undantagna faktiska innehavare har ett konto indirekt via en investeringsenhet inte innebär att kontot blir rapporteringspliktigt. Av 2 kap. 19 § framgår att ett finansiellt institut som är undantaget från rapporteringsskyldighet enligt detta kapitel aldrig är ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut vid tillämpning av denna lag. En enhet är naturligtvis inte heller ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut om den inte är ett finansiellt institut enligt definitionen i 2 kap. 6– 10 §§. Av definitionen av begreppet rapporteringspliktigt konto i 2 kap. 21 § framgår att ett finansiellt konto aldrig är ett rapporteringspliktigt konto om det innehas uteslutande av en eller flera personer som är undantagna faktiska innehavare enligt detta kapitel. Se även avsnitt 6.3.1 och 6.3.2. Av andra stycket framgår att undantagen enligt första stycket inte gäller för riksbank, myndighetsenheter eller internationella organisationer i den del deras verksamhet består i sådan kommersiell verksamhet som normalt bedrivs av finansiella institut som anges i 2 kap. 7, 8 eller 10 §, t.ex. ett specificerat försäkringsföretag eller ett kreditinstitut. Om någon av de nämnda enheterna skulle ägna sig åt sådan verksamhet omfattas således inte inkomster som härrör från den kommersiella verksamheten av undantagen i första stycket. Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska alltså inte betrakta en kontohavare som är t.ex. en internationell organisation som en undantagen faktisk innehavare om det skulle vara så att kontot ingår i den internationella organisationens kommersiella t.ex. inlånings- eller försäkringsverksamhet. En sådan internationell organisation ska inte heller anses vara undantagen från rapporteringsskyldighet i sin kommersiella verksamhet. Paragrafen har tagits in för att genomföra avsnitt III och IV.B–E i bilaga II till . Begreppet finansiellt institut med lokalt kundunderlag definieras i 8 §, begreppet lokal bank i 9 §, begreppet finansiellt institut med endast lågvärdekonton i 10 §, begreppet kvalificerad utfärdare av kreditkort i 11 §, begreppen uppdragsgivande investeringsenhet och uppdragsgivande kontrollerat bolag i 12 §, begreppet uppdragsgivande investeringsbolag med begränsad ägarkrets i 13 §, begreppet investeringsrådgivare i 14 § och begreppet investeringsansvarig i 15 §. Av 2 kap. 19 § framgår att ett finansiellt institut som är undantaget från rapporteringsskyldighet enligt detta kapitel aldrig är ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut vid tillämpning av denna lag. En enhet är naturligtvis inte heller ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut om den inte är ett finansiellt institut enligt definitionen i 2 kap. 6–10 §§. Se även avsnitt 6.3.3 och 6.3.4. Paragrafen har tagits in för att genomföra avsnitt V i bilaga II till . I paragrafen anges vilka finansiella konton som är undantagna från rapporteringsplikt. Begreppet viss temporär dödsfalls- försäkring definieras i 16 §, begreppet konto som innehas av dödsbo i 17 §, begreppet spärrat konto i 18 §, begreppet partnerjurisdiktionskonto i 19 § och begreppet kvalificerat kreditkortskonto i 20 §. Av 2 kap. 11 § andra stycket framgår att konton som är undantagna från rapporteringsplikt enligt detta kapitel inte är att anse som finansiella 2014/15:41 konton vid tillämning av denna lag. När det gäller pensionsförsäkringar har de krav som ställs för att dessa försäkringar ska undantas enligt på att utbetalningar eller uttag ska vara tillåtna endast vid vissa preciserade händelser, att utbetalningar ska rapporteras till och att utbetalningar ska vara skattepliktiga i , utelämnats i paragrafen eftersom detta följer redan av att det är fråga om pensionsförsäkringar som uppfyller kraven enligt IL, se även avsnitt 6.3.5. I paragrafen definieras begreppet myndighetsenhet. Förtydligandet som görs i avsnitt I.A i bilaga II till att kategorin även omfattar regionala politiska förvaltningsområden har utelämnats här, eftersom det redan anges uttryckligen att kommuner och landsting omfattas av undantaget. I andra stycket specificeras vad som avses med begreppet integrerad del. I tredje stycket specificeras vad som avses med begreppet kontrollerad enhet. I fjärde stycket anges vad som avses med att en inkomst inte är fördelad till förmån för en privatperson. I paragrafen definieras begreppet internationell organisation. De internationella organisationer som avses här är i första hand sådana som avses i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. I paragrafen definieras begreppet bred pensionsfond. Paragrafen har tagits in för att tillsammans med 3 § 4 genomföra avsnitt II.B i bilaga II till . Paragrafen är utformad i nära överensstämmelse med motsvarande bestämmelse i avtalet. Avtalets bestämmelse är utformad generellt för att kunna passa in på pensionsfonder i olika länder. Begreppet ”fond” syftar inte på en viss typ av juridisk konstruktion, utan vilken typ av enhet som helst kan utgöra en bred pensionsfond om den i övrigt uppfyller villkoren i paragrafen. I punkten 3 d anges att avsättningar, med undantag för tillåtna kompensationsinbetalningar, som arbetstagare gör till fonden ska begränsas med hänsyn till arbetstagarens intjänade inkomst eller inte får överstiga . ”Tillåtna kompensationsinbetalningar” syftar på avsättningar som arbetstagaren själv gör och som behandlas skatterättsligt gynnsamt. I avtalet kallas dessa för ”permitted make-up contributions”. I finns en möjlighet att göra sådana avsättningar efter att arbetstagaren uppnått en viss ålder. I bör det dock normalt sällan vara aktuellt att ta hänsyn till sådana avsättningar eftersom privata pensionsavsättningar normalt i stället görs inom ramen för en privat pensionsförsäkring vid sidan om t.ex. en tjänstepensionsförsäkring. Se även avsnitt 6.3.2. I paragrafen definieras begreppet investeringsenhet som ägs helt av undantagna faktiska innehavare. Det är ägarna som är kontohavare hos ett sådant finansiellt institut. Eftersom ägarna ska vara undantagna faktiska innehavare, och då ett konto inte är rapporteringspliktigt om det uteslutande innehas av en eller flera undantagna faktiska innehavare, har således en sådan investeringsenhet inte några rapporteringspliktiga konton att hantera (se definitionen av begreppet rapporteringspliktigt konto i 2 kap. 21 §). Undantaget har därför störst betydelse i det avseendet att även själva investeringsenheterna ska anses vara undantagna faktiska innehavare.