prop · H103178 · 2014-03-11 00:00:00 — Eftersom utformningen av den föreslagna sekretessbestämmelsen har stora likheter med den befintliga bestämmelsen om sekretess för uppgifter i ärenden om fingerade personuppgifter (2 §) har Lagrådet förordat att den föreslagna regeln lämpligen bör föras in i denna bestämmelse. Regeringen delar Lagrådets bedömning när det gäller utformningen av regleringen. Regeringen anser därför att den nuvarande bestämmelsen om sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i ärenden om fingerade personuppgifter i 22 kap. 2 § OSL bör utvidgas till att omfatta även sekretess för sådana uppgifter i ärenden om kvarskrivning. Därmed kommer uppgift om enskilds personliga förhållanden i ärenden om kvarskrivning också att omfattas av bestämmelserna om överföring av sekretess i 3 § och om inskränkning i rätten att meddela och offentliggöra uppgifter i 6 §. Någon ändring i de bestämmelserna behövs alltså inte. 4.4Uppgift om beteckning för fastighet eller tomträtt Regeringens bedömning: Undantaget för beteckningar för fastighet eller tomträtt i 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen bör inte tas bort. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens bedömning. I promemorian har föreslagits att beteckningar på fastighet och tomträtt ska omfattas av bestämmelsen i 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, om generellt sekretesskydd för adressuppgifter m.m. vid risk för våld, hot eller förföljelse. Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot promemorians förslag. Vidare har anfört att det också kan finnas skäl att ta bort undantaget i 21 kap. 3 § OSL som avser aktiebolagsregistret och handelsregistret eftersom detta kan skapa en möjlighet till en inkomst på en ny boendeort. Några remissinstanser, bl.a. , Förvaltningsrätten i och Lantmäteriet, har emellertid ansett att förslagets konsekvenser är svåröverskådliga och att det därför krävs en djupare analys. Lantmäteriet har dessutom bl.a. lämnat följande synpunkter. Inom Lantmäteriet sker dagliga uppdateringar av uppgifter om fysiska personer mot uppgifterna i folkbokföringsregistret. En sekretessmarkering i folkbokföringsregister överförs då till fastighetsregistret där markeringen fungerar som en varningssignal vid behandling av uppgifter. Den föreslagna ändringen kommer därför inte att påverka sekretesskyddet för uppgifter som finns i fastighetsregistret och därmed omfattas av folkbokföringssekretessen i 22 kap. 1 § OSL. Uppgifter om fastighets- och tomträttsbeteckningar förekommer också utanför verksamhet som avser fastighetsregistret, vilket innebär att sekretessen i 21 kap. 3 § OSL blir tillämplig i dessa fall. Alla system och register inom Lantmäteriet är dock inte kopplade till personnummer eller sökbara gentemot folkbokföringsregistret. I de fall den enskilde inte har meddelat myndigheten att dennes personuppgifter är skyddade eller då personnummer inte är sökbara i de IT-system som används för uppgiften, kan Lantmäteriet inte upprätthålla det åsyftade sekretesskyddet utan att vidta kostsamma systemförändringar eller nödvändiga rutiner. Det finns därför risk att förslaget inte får den skyddseffekt som eftersträvas. Vidare kan ett genomförande av promemorians förslag innebära att fler uppgifter än kommer att omfattas av sekretess inom fastighetsbildningsverksamheten. Detta medför i sin tur ett behov av fler kontroller vilket ökar risken för att misstag kommer att ske. Fastighets- och tomträttsbeteckningar förekommer även i Lantmäteriets ärendehanteringssystem. Där registreras inte heller personnummer varför det inte är möjligt att upprätthålla ett automatiserat system med sekretessmarkeringar från folkbokföringen. Eftersom det oftast inte finns särskild anledning att anta att en person eller närstående till denne är förföljd är risken stor att uppgift om en viss persons fastighet eller tomträtt felaktigt lämnas ut om någon begär sådan information. Att införa sekretess för uppgift om beteckning på fastighet eller tomträtt innebär således knappast ett motsvarande ökat skydd i realiteten. (), som i och för sig har tillstyrkt förslaget, har när det gäller den egna verksamheten ifrågasatt om det är möjligt att införa heltäckande sekretessregler för fastighets- och tomträttsbeteckningar. KFM har bl.a. anfört följande. I de mål i den summariska processen, där det fastställs att betalning ska utgå ur fast egendom har KFM behov av att i föreläggandet, när svaranden ges tillfälle att yttra sig över ansökan om betalningsföreläggande, och i utslaget ange såväl svarandens personnummer som fastighetsbeteckningen. I ett utslag kan, liksom när det gäller domslutet i en dom eller annat domstolsbeslut, fastighetsbeteckningen inte hemlighållas. I de fall utmätning, betalningssäkring eller kvarstad ska verkställas uppkommer också frågan om vad som ska gälla i sekretesshänseende för uppgift om den dom eller det beslut som ligger till grund för verkställigheten om det har fastställts att betalningen ska utgå med förmånsrätt ur fast egendom. Motsvarande gäller också för exekutionstiteln vid verkställighet avseende t.ex. bättre rätt till fast egendom. Dessutom måste KFM vid exekutiv försäljning av fast egendom låta värdera fastigheten innan auktionen kungörs och visa den för spekulanter. KFM har vidare en omfattande expedieringsskyldighet i förhållande till panthavare och andra sakägare, t.ex. den som har nyttjanderätt till en fastighet, för att dessa ska kunna ta till vara sin rätt i samband med försäljningen. När fastigheten sålts och köpeskilling betalats ska köpebrev, i vilket fastighetsbeteckningen måste anges, upprättas. Det är därför nödvändigt att föreskriva vissa undantag från sekretessen för fastighetsbeteckningar vid bl.a. betalningsfastställelse i fast egendom och exekutiv fastighetsförsäljning. Skälen för regeringens bedömning: Till skydd för förföljda personer finns en generell sekretessbestämmelse i 21 kap. 3 § OSL. Bestämmelsen gäller inom hela den offentliga förvaltningen för uppgifter om enskilds bostadsadress, telefonnummer och andra liknande uppgifter som kan lämna upplysning om var den enskilde bor eller som kan användas för att komma i kontakt med den enskilde, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till honom eller henne kan komma att utsättas för hot, våld eller annat allvarligt men om uppgifterna röjs. Sekretessen omfattar dock inte uppgift om beteckning på fastighet eller tomträtt. Inte heller omfattar sekretessen uppgift i aktiebolagsregistret eller handelsregistret. Den omfattar inte heller andra liknande register i den utsträckning regeringen meddelar föreskrifter om det, vilket regeringen har gjort i förhållande till ett antal register som förs av företrädesvis och . Frågan om det generella sekretesskyddet även skulle gälla för fastighets- och tomträttsbeteckningar var föremål för överväganden i samband med införandet av den aktuella bestämmelsen (prop. 2005/06:161, Sekretessfrågor – Skyddade adresser, m.m., s. 51 f.). Eftersom en uppgift om fastighetsbeteckning kan avslöja var den enskilde bor uttalade den dåvarande regeringen att fastighets- och tomträttsbeteckningar i princip är att jämställa med en adressuppgift. Regeringen ansåg dock att det kan finnas många fall då en sådan uppgift är offentlig enligt gällande reglering och där den bör vara det även fortsättningsvis, t.ex. i mål om bättre rätt till fastighet. Vidare bedömde regeringen att det inte gick att avgöra i vilka fall det kan finnas skäl att låta en beteckning på fastighet eller tomträtt omfattas av bestämmelsens tillämpningsområde. För att undvika att sekretessbestämmelsen skulle få ett alltför vitt tillämpningsområde gjordes därför ett undantag för beteckningar för fastighet och tomträtt. Mot denna bakgrund fick i uppdrag bl.a. att på nytt överväga om det generella sekretesskyddet för bostadsadresser m.m. bör omfatta beteckningar på fastigheter och tomträtter. Utredningen gjorde bedömningen att undantaget för fastighets- och tomträttsbeteckningar inte behövs eftersom den som har ett berättigat intresse av att få veta vem som äger en viss känd fastighet även utan bestämmelsen har möjlighet att få den informationen. Utredningen föreslog därför att undantaget bör tas bort (SOU 2008:81 s. 249 f.). Utredaren har i promemorian gjort samma bedömning som och ansett att undantaget för dessa beteckningar inte är nödvändigt för att tillgodose berättigade intressen av att beträffande en viss fastighet få fram uppgifter om ägaren eller tomträttsinnehavaren. Utredaren har också ansett att de konsekvenser som en ändring kan förväntas få för Lantmäteriet och andra myndigheter får anses godtagbara. Följaktligen har utredaren föreslagit att undantaget för fastighets- och tomträttsbeteckningar i 21 kap. 3 § OSL ska slopas. Liksom remissinstanserna anser regeringen att undantaget för fastighets- och tomträttsbeteckningar inte borde vara mer långtgående än nödvändigt. Ett antal remissinstanser har emellertid ifrågasatt om konsekvenserna av förslaget att helt slopa undantaget är tillräckligt analyserade och även framfört flera invändningar mot förslaget. Som KFM påpekat torde det krävas att uppgifter om fastighets- och tomträttsbeteckningar även är offentliga i olika avseenden i myndigheternas verksamhet. Ett genomförande av förslaget skulle också kräva ställningstaganden till i vilken utsträckning befintliga bestämmelser skulle innebära att uppgifterna kommer att vara offentliga, även om undantaget skulle slopas i den aktuella bestämmelsen. Också i Lantmäteriets verksamhet torde det vara nödvändigt att betydligt mer ingående än vad som gjorts i promemorian ta ställning till hur långt sekretesskyddet kan sträcka sig. Det kan dessutom ifrågasättas om sekretesskyddet för fastighets- och tomträttsbeteckningar verkligen kan upprätthållas ens efter noggranna kontroller om undantaget tas bort. Det kan inte uteslutas att motsvarande frågeställningar kan uppkomma i förhållande till andra myndigheters verksamhet. Behovet av att även i fortsättningen låta uppgifterna vara offentliga i olika sammanhang innebär vidare att det kan ifrågasättas i vilken utsträckning ändringen skulle medföra något egentligt ökat skydd. Vad som anförts innebär att utredarens förslag väcker frågor om i vilken omfattning fastighets- och tomträttsbeteckningar kan sekretessskyddas, men också om ändringen skulle medföra en reell förstärkning av skyddet för den enskilde. På det befintliga underlaget är det inte möjligt att ta ställning till hur en mera begränsad ändring skulle kunna göras och i så fall vilka konsekvenser detta skulle medföra. Frågan om en förändring av sekretesskyddet enligt 21 kap. 3 § OSL måste därför behandlas i ett vidare sammanhang, med beaktande av de invändningar som riktats mot utredarens förslag. Regeringen har som tidigare nämnts för avsikt att i ett annat sammanhang samlat överväga frågor om sekretess- 2013/14:178 skyddet för personuppgifter. Utredarens förslag i promemorian bör således inte genomföras . 5 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Promemorians förslag och bedömning: Promemorian föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Det krävs enligt promemorian inte några särskilda övergångsbestämmelser. Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på promemorians förslag och bedömning. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Lagändringarna bör träda i kraft . Regeringen föreslår att detta sker . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. 6 Kostnader och andra konsekvenser Konsekvenser för statliga myndigheter De föreslagna ändringarna om skydd för personuppgifter syftar till att öka samarbetet och samverkan mellan vissa myndigheter samt till att förstärka sekretesskyddet för uppgifter i ärenden om kvarskrivning. Förslagen kan, i likhet med vad anfört under remissbehandlingen, antas leda till en ökning av antalet ärenden i vilka begär biträde och därmed även till vissa kostnadskonsekvenser för polismyndigheterna. Det finns dock en lagstadgad skyldighet för polismyndighet att biträda i ärenden om kvarskrivning. Även i övrigt finns möjlighet för att vid behov begära sådan hjälp i ärenden om sekretessmarkering. Mot denna bakgrund är det regeringens bedömning att förslagen inte kommer att leda till annat än marginellt ökade kostnader för polismyndigheterna och att dessa bör kunna finansieras inom ramen för befintliga anslag. har bedömt att utredarens förslag föranleder en engångskostnad om . Den avser dock väsentligen förslag som regeringen inte genomför . Den eventuella kostnad som förslagen i övrigt kan medföra för bör rymmas inom befintliga anslag. Införandet av den nya regleringen för socialnämnden att biträda Skatte- verket får ses som ett nytt åliggande för kommunen och därmed ett in- grepp i den kommunala självstyrelsen. tid biträde i ärenden om kvarskrivning och sek- retessmarkering i enlighet med 6 § förvaltningslagen (1986:223) och 6 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). melsens inverkan på den kommunala självstyrelsen är med beaktande av detta och det faktum att socialnämnden själv har att bedöma förutsätt- ningarna för att lämna biträde, enligt regeringens mening att betrakta som Med hänsyn till vikten av skydd för personer som riskerar att utsättas för våld, hot eller förföljelse anser regeringen därför att regle- ringen är proportionerlig ur ett kommunalt självstyrelseperspektiv. Såsom konstaterats ovan går det inte att utesluta att den nya regle- ringen kan innebära kostnader för socialnämnderna. vad som angetts ovan under avsnitt 4.1 om det totala antalet personer som har skyddade personuppgifter gör emellertid rege- ringen bedömningen att varje enskild kommun kommer att lämna biträde i ett relativt litet antal ärenden. Till detta kommer att socialnämnden endast förutsätts biträda med yttranden m.m. över uppgifter som redan är Regeringen bedömer därför att den ekonomiska konse- kvensen för kommunerna av förslagen är försumbara och att det därmed inte behövs någon ekonomisk kompensation i enlighet med den kom- Konsekvenser för jämställdheten mellan män och kvinnor En stor del av de som riskerar att utsättas för våld, hot eller förföljelse är kvinnor, och de som utsätter dem för brotten är ofta män som de har eller har haft ett förhållande med. Ett stärkt samarbete mellan myndigheterna bör därmed kunna bidra till att motverka mäns våld mot kvinnor och bidra till en positiv inverkan på jämställdheten mellan män och kvinnor. Ändringarna bör också kunna leda till att barn i ökad utsträckning skyd- das från hot och våld, vilket stärker barnets rätt till en trygg hemmiljö. 7.1Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) 17 § Kvarskrivning får medges för högst i taget. När det inte längre finns skäl för kvarskrivning ska den upphöra. Paragrafen reglerar den tid för vilken kvarskrivning får medges och när den annars ska upphöra. Ändringen i paragrafen innebär att tredje stycket upphävts och innehållet flyttats till den nya 17 a §. Dessutom har en språklig justering gjorts i paragrafen. 17 a § och socialnämnden ska på begäran lämna biträde vid utredning av frågor om kvarskrivning eller sekretessmarkering i folkbokföringen. 2013/14:178 Paragrafen är ny. Bestämmelsen innebär en rätt för att få biträde av polismyndighet eller av frågor om kvarskrivning respektive sekretessmarkering i folkbokföringen. Bestämmelsen ersätter den tidigare bestämmelsen i 17 § tredje stycket enligt vilken gavs möjlighet att anlita biträde av polismyndighet för utredning av frågor om kvarskrivning. Syftet med bestämmelsen är att stärka samarbetet och samverkan mellan myndigheterna. Övervägandena finns i avsnitt 4.2 där också Lagrådets synpunker behandlas. har enligt bestämmelsen en möjlighet, men inte någon skyldighet, att vid behov begära biträde av polismyndighet eller av de aktuella ärendena. Om t.ex. det underlag som sökanden själv gett in är tillräckligt för att ska tillgodose begäran torde inte biträde behövas. Så är ofta fallet vid begäran om att en sekretessmarkering ska införas. En ansökan om kvarskrivning däremot bör normalt utredas av polismyndighet om det inte är obehövligt. Så kan exempelvis vara fallet då en förföljare tidigare dömts för allvarlig brottslighet som riktat sig mot sökanden (prop. 1990/91:153 om ny folkbokföringslag m.m., s. 137). Det finns inget hinder för att även tillfråga andra myndigheter om biträde. Hjälpen som polismyndighet eller socialnämnd ska lämna kan vara av olika slag. Det kan t.ex. vara upplysningar, utredningar och yttranden eller andra uppgifter som myndigheten förfogar över. På vilket sätt en begäran om biträde ska besvaras av myndigheterna får avgöras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet, bl.a. på vilket sätt begäran har gjorts samt den tillfrågade myndighetens egen bedömning av förutsättningarna för att biträdet kan lämnas inom ramen för sin verksamhet. För polismyndighetens och socialnämndens biträde gäller de allmänna bestämmelserna om sekretess i myndigheternas verksamhet. För ärenden om kvarskrivning föreslås ett förstärkt sekretesskydd, vilket kommenteras i avsnitt 7.2. 7.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild vid folkbokföring, delgivning m.m. 2 § Sekretess gäller i ärende om kvarskrivning enligt folkbokföringslagen (1991:481) och i ärende enligt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen, som innehåller bestämmelser om sekretess för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i ärenden om fingerade personuppgifter, har utvidgats till att även avse sådana uppgifter i ärenden om kvarskrivning enligt folkbokföringslagen. Övervägandena finns i avsnitt 4.3 där också Lagrådets synpunkter behandlas. Paragrafen har utformats efter förslag av Lagrådet. Sekretessen för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i ärenden om kvarskrivning kan t.ex. avse uppgifter om personliga förhållanden beträffande sökanden, dennes närstående eller den person som utgör hotet. Även sekretessen för dessa uppgifter gäller med ett omvänt skaderekvisit vilket innebär att sekretess ska gälla om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Det innebär att det föreligger en presumtion för sekretess. Genom utvidgningen har även tillämpningsområdet för 3 och 6 §§ utvidgats till att avse ärenden om kvarskrivning. Detta innebär att en myndighet som får en uppgift om enskilds personliga förhållanden som är sekretessreglerade i ett ärende om kvarskrivning från en myndighet som handlägger ärenden om kvarskrivning, blir sekretessen tillämplig på uppgiften även hos den mottagande myndigheten (3 §). Det kan exempelvis vara fråga om en myndighet som behöver få tillgång till det underlag som finns hos för att kunna göra en sekretessprövning. Vidare innebär ändringen att inskränkningen av rätten att meddela och offentliggöra uppgifter enligt 6 § även kommer att omfatta uppgifter om en enskilds personliga förhållanden i ärenden om kvarskrivning. Sammanfattning av promemorian Skydd av personuppgifter för hotade och förföljda personer (Ds 2013:47) Promemorian tar upp de förslag och bedömningar i fråga om skyddade personuppgifter som förts fram av i betänkandet Stalkning – ett allvarligt brott (SOU 2008:81) och av i betänkandet Folkbokföringen (SOU 2009:75). Vidare behandlas frågan om beslutsstrukturen för skydd av personuppgifter i folkbokföringen. Frågor om skydd för personuppgifter beträffande hotade och förföljda personer har övervägts vid ett flertal tillfällen . Detta har lett till fortlöpande förbättringar, men den gällande ordningen har fortfarande vissa brister. I promemorian sammanställs den utveckling som skett, olika förslag som lämnats och de brister som framkommit. De förslag som de båda utredningarna har lämnat är avsedda att komma till rätta med brister som påtalats. Till skillnad från görs här bedömningen att användningen av sekretessmarkering i folkbokföringsdatabasen i huvudsak inte bör bli föremål för en närmare reglering i lag eller förordning. Vidare görs bedömningen att den nya skyddsform som har föreslagit – registrering av uppgift om skyddsbehov – inte heller bör genomföras. En viktig anledning är att båda dessa skyddsformer formellt sett enbart syftar till att peka på ett behov av en noggrann sekretessprövning om uppgifterna begärs ut, som de i praktiken ges en mer omfattande betydelse som riskerar att stå i konflikt med grundläggande offentlighets- och sekretessrättsliga principer. Promemorian tar dock fasta på behovet av samverkan mellan olika myndigheter och det föreslås att för utredningen i ärenden om sekretessmarkering ska ha rätt att begära biträde av polis och socialnämnd. Motsvarande regler beträffande kvarskrivning föreslås utvidgade till att också omfatta biträde av socialnämnd. Vidare föreslås att ska underrätta socialnämnd om sekretessmarkering eller kvarskrivning som gäller ett barn. När det gäller frågan vem som bör göra riskbedömning och fatta beslut om de olika åtgärderna kommer promemorian fram till att den nuvarande ordningen inte bör ändras. I promemorian görs vidare bedömningen att förslag för att utvidga tillämpningsområdet för medgivande till fingerade personuppgifter inte heller bör genomföras på det sätt som föreslagits. Det befinns visserligen finnas ett behov av att utvidga detta tillämpningsområde något, men detta kräver ytterligare överväganden och en annan lösning än den som har föreslagit bör väljas. I fråga om sekretess föreslås att förslag om att slopa undantaget för fastighets- och tomträttsbeteckningar i 21 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska antas. Härtill föreslås att förslag om förstärkt sekretess för uppgifter i ett ärende om kvarskrivning ska genomföras. Att skapa ett gott skydd för hotade eller förföljda personers personuppgifter är en viktig men sam- tidigt komplex uppgift. Målet bör vara att skapa en så sammanhållen ordning som möjligt för hot- och riskbedömningar respektive för olika skyddsåtgärder. Vidare bör ett konsekvent system eftersträvas så att inte skyddet undergrävs av andra regler som innebär att uppgifterna röjs. Promemorian kommer fram till att en mer övergripande översyn bör göras och redovisar även konkreta synpunkter på inriktningen av en reformerad ordning. Det föreslås att de författningsförslag som lämnas i promemorian ska träda i kraft . 1.Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) Härigenom föreskrivs i fråga om folkbokföringslagen (1991:481) dels att 17 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 17 a §, av följande lydelse. 17 §1 Kvarskrivning får medges för högst i taget. När det inte längre finns skäl för kvarskrivning skall den upphöra. För utredning av frågor om kvarskrivning får anlita biträde av polismyndighet. På begäran ska en polismyndighet eller socialnämnd lämna biträde vid utredningen av en fråga om sekretessmarkering eller kvarskrivning i folkbokföringen. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2003:657. 2.Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) dels att 21 kap. 3 § samt 22 kap. 3 och 6 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 22 kap. 2 a §, samt närmast före 22 kap. 2 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse