prop · H2031d22 · 2014-10-23 00:00:00 — **Etappmålen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster ingår i strategin med samma namn. Till vart och ett av miljökvalitetsmålen hör ett antal s.k. preciseringar som är de bedömnings- grunder som används för att redovisa resultaten och bedöma om styrmedel och insatser i samt inom EU och internationellt är tillräckliga för att nå målen (Ds 2012:23). Som ett komp- lement och konkretisering till dessa finns även ett stort antal indikatorer som redovisas på den miljömålsportal som till- handahåller (). Bedömnings- grunderna och ett urval av aktuella indikatorer 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 redovisas under respektive miljökvalitetsmål. Samtliga indikatorer som används av myndig- heterna i deras bedömningar av om målen är möjliga att nå redovisas på den miljömålsportal som tillhandahålls av (). Den förra regeringen lämnade en skrivelse till som innehåller en samlad redovisning av utvecklingen av arbetet med att nå miljökvalitetsmålen inklusive de strategier och etappmål som har beslutats (skr. 2013/14:145). Skrivelsen innehåller även en översiktlig redovisning av genomförda eller initierade insatser som bidrar till att nå genera- tionsmålet och miljökvalitetsmålen. Miljöarbetet hos företag är, tillsammans med statliga insatser, avgörande för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Strukturer och arbetsformer för hur staten och näringslivets aktörer ska samverka i detta arbete behöver utvecklas och näringslivets miljöarbete behöver synliggöras och tillvaratas i större utsträckning . Därför har en nationell miljömålssamordnare inriktad mot näringslivet utsetts (dir. 2014:105). Samordnaren ska bl.a. stärka befintliga nätverk och främja etablerandet av nya nätverk inom näringslivet och mellan myndigheter och företag på miljöområdet. Samordnaren ska även öka kunskapen om gene- rationsmålet och miljökvalitetsmålen och främja ett åtgärdsinriktat miljöarbete i näringslivet. I uppdraget ingår att föreslå hur miljömåls- systemet kan göras mer relevant och användbart för näringslivets aktörer. Samordnaren ska även identifiera och sprida goda exempel på företag som på olika sätt integrerat miljöhänsyn i sina affärsmodeller. överlämnade Statskontoret en utvärdering av den statliga tillsynsvägledningen på miljöområdet (dnr M2014/1631). Syftet med utvärderingen är att stärka genomförandet av miljölagstiftningen. Statskontorets utvärdering visar att det finns en bristande enhetlighet och otydliga ansvars- gränser när det gäller tillsynsvägledningen enligt . Statskontoret har därför lämnat förslag på hur förutsättningarna för myndig- heternas tillsynsvägledning kan förbättras. Förslaget har remitterats. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 vårdsverket fått ett uppdrag att utveckla den årliga tillsynsredovisningen för att kunna ge en samlad bild av hur miljötillsynen bedrivs. Upp- draget ska redovisas . har genomfört en granskning av miljöpolitik för perioden –2014 och resultatet presenterades 2014. får positiva omdömen men också 27 rekommen- dationer om hur politiken kan förbättras. är t.ex. positiv till miljömålssystemet men rekommenderar ökad effektivitet med mer riktade, effektiva och verksamma åtgärder. föreslår också att det förtydligas vilka miljökvalitetsmål som kräver nationella respek- tive internationella insatser. Andra rekommen- dationer gäller användningen av miljöskatter, särskilt inom andra områden än inom energi- området, och en mer långtgående integrering av transport- och klimatpolitiken. upp- manar också att behålla sitt starka miljö- och klimatengagemang i utvecklingssamarbetet. Stärkt genomförandeansvar för nationella myndigheter Statskontoret har gjort en utvärdering av de 25 myndigheter med ansvar i miljömålssystemet. En delredovisning lämnades och en slut- redovisning (2014:10). Miljö- departementet har även gjort en genomgång av årsredovisningarna för myndigheterna med ansvar i miljömålssystemet för att se vilken information de lämnar om sitt arbete med att nå miljökvalitetsmålen och för att lyfta goda exempel och bedöma möjlig förbättrings- potential. Med utgångspunkt i Statskontorets utvärde- ring, förtydligades kraven på att myndigheterna i sina årsredovisningar ska redovisa hur de inte- grerar arbetet med att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet i sina verksamheter 2013. Antalet myndigheter med ansvar i miljömåls- systemet har utökats med en myndighet, , sedan myndig- heten fått ansvar för ett samlat upphandlingsstöd som bl.a. omfattar miljöhänsyn. Prioriterade insatser för ökad måluppfyllelse –2014 har två strategier i miljömåls- systemet med etappmål, styrmedel och åtgärder presenterats. Dessa är en strategi för en giftfri miljö (prop. 2013/14:39) och en strategi för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (prop. 2013/14:141). Syftet med strategierna är att ge tydlig prioritet åt insatser inom områden där det finns ett stort behov av åtgärder för att öka takten i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. Strategin för en giftfri miljö utgörs av åtta etappmål och av insatser som bidrar till att nå etappmålen, miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och generationsmålet. Strategin för en giftfri miljö innehåller åtgärder på nationell, europeisk och internationell nivå med tyngdpunkt på att til- lämpa och stärka om kemikalier så att ny kunskap tas fram och omsätts i åtgärder för att bättre skydda människors hälsa och miljön. Insatserna i strategin beskrivs utförligare i avsnitt 3.5.4. Strategin för biologisk mångfald och ekosystemtjänster utgörs av tio etappmål som har bäring på flera miljökvalitetsmål, framför allt för de naturtypsanknutna miljökvalitetsmålen. Insatserna i strategin bidrar till att uppnå etapp- målen och till att i övrigt främja biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Tyngdpunkten i strategin är ett effektivt och integrerat åtgärds- arbete som samlat bidrar till att nå miljö- kvalitetsmålen samt EU-mål och internationella mål för biologisk mångfald och ekosystem- tjänster till 2020. Insatserna i strategin beskrivs utförligare i avsnitt 3.5.8–3.5.16. De insatser som följer av strategierna och de beslutade etappmålen bidrar till flera miljö- kvalitetsmål, vilket illustreras i tabellen nedan. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Diagram 3.2 Etappmål och de insatser som följer bidrar till flera miljökvalitetsmål Av tabellen framgår hur etappmålen inom respektive område bidrar till de 16 miljökvalitetsmålen. Etappmålen för farliga ämnen ingår i strategin för giftfri miljö och etappmålen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster ingår i strategin med samma namn. Miljökvalitetsmålen Skyddande Ozonskikt och Säker strålmiljö bedöms nås med nuvarande och planerade styrmedel och strategier och behov finns därför inte att ta fram etappmål inom dessa områden. lämnade den parlamentariska Miljö- målsberedningen (M 2010:04) ett förslag till en strategi för hållbar användning av mark och vatten (SOU 2004:50). Då lämnade även Natur- vårdsverket ett förslag till en strategi för en storslagen fjällmiljö (dnr M2014/1412). Förslagen har remitterats. Utöver dessa redovisade strategier har upp- dragits att ta fram ett förslag till en strategi för en god bebyggd miljö (dnr M2014/210). Miljömålsberedningen har även fått i uppdrag att ta fram ett förslag till en luftvårdsstrategi (dir. 2014:110). Samlad redovisning av miljökvalitetsmålen har myndigheter med ansvar att samordna uppföljning och utvärdering av ett eller flera miljökvalitetsmål beslutat om s.k. målmanualer för uppföljningen. Syftet med målmanualerna är att få en mer konsekvent, transparent och robust miljömålsuppföljning där myndigheternas bedömningar tydligt går att härleda till använt underlag. redovisar i målmanualerna vilka indikatorer som används för uppföljningen av respektive miljö- kvalitetsmål. Indikatorerna redovisas i sin helhet på den miljömålsportal som tillhandahåller (). årliga uppföljning av miljökvalitetsmålen (6608) pekar på att miljötillståndet förändras i positiv riktning för följande miljökvalitetsmål: luft, Bara naturlig försurning, Skyddande ozonskikt och Ingen övergödning. Tillståndet förändras i negativ riktning för miljökvalitets- målen Begränsad klimatpåverkan, Myllrande våtmarker, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. För miljökvalitetsmålet Giftfri miljö finns inte tillräckligt underlag för att göra en bedömning av hur miljötillståndet utvecklas . För övriga miljökvalitetsmål syns ingen tydlig utveckling av miljötillståndet. Naturvårds- verket pekar även på att ytterligare insatser be- hövs för att fler miljökvalitetsmål ska kunna nås. Utvecklingen går åt rätt håll inom vissa om- råden. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 varit betydelsefulla för de miljökvalitetsmål som är beroende av att utsläpp till framför allt luft, men även till vatten, begränsas. En långsiktig trend är att utsläppen av kväve och fosfor minskar från både jordbruksmark och renings- verk, vilket visar att insatser här gett effekt. Regeringens övergripande bedömning är att 14 av 16 miljökvalitetsmål inte kommer att nås med beslutade styrmedel. Mycket arbete kvar- står således nationellt, inom EU och i inter- nationella sammanhang. De två miljökvalitetsmål som är möjliga att nå med beslutade och planerade styrmedel är, Skyddande ozonskikt och Säker strålmiljö. För resterande miljökvalitetsmål gör regeringen bedömningen att ytterligare insatser för att nå miljökvalitetsmålen är nödvändiga. Regeringen gör även bedömningen att rådighet över möjligheterna att uppfylla målen skiljer sig åt mellan miljökvalitetsmålen. konstaterade i rapporten på vägen – för- djupad utvärdering av miljömålen (rapport 6500) att för ungefär hälften av målen dominerar behov av insatser på internationell nivå, medan nationella insatser bedöms som viktigast för lika många miljökvalitetsmål. Fortsatt integrering av miljöaspekter i olika politikområden och i samhällsutvecklingen som helhet är nödvändig, nationellt såväl som i andra Europeiska länder och internationellt, för att generationsmålet och fler miljökvalitetsmål ska kunna nås. Myndigheterna har också en viktig roll i arbetet med att nå miljökvalitetsmålen. I finns ett etablerat miljöarbete inom myndigheter såväl nationellt, som regionalt och lokalt. På samma sätt är det avgörande att företag bidrar till att uppnå generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Den nationella miljömåls- samordnare som utsågs kommer att ha en viktig roll i att bl.a. främja samverkan mellan företag kring åtgärdsinriktat miljöarbete inom och mellan branscher. En fungerande tillsynsvägledning på nationell och regional nivå samt en effektiv och likvärdig operativ tillsyn är av avgörande betydelse för att säkerställa att syftet med uppfylls och att miljökvalitetsmålen nås. Det har riktats kritik mot att miljötillsynen inte är lik- värdig och konsekvent. bedömningen att det finns ett s.k. genom- förandeunderskott i tillämpning av , t.ex. i tillsynen. Statskontorets genomförda uppdrag om den statliga tillsynsvägledningen och kommande redovisning av uppdraget om miljötillsynen kommer att utgöra viktiga underlag i det fortsatta arbetet med att förbättra miljötillsynen. De rekommendationer som fått i granskning av svensk miljöpolitik analyseras nu av regeringen. I avsnitt 3.5.1–3.5.16 redovisas miljökvalitets- målen. Vad gäller resultatredovisning för frilufts- livet hänvisas till utgiftsområde 17 avsnittet för Friluftslivspolitik. Uppföljningen av friluftslivs- målen ska samordnas med miljömålsupp- följningen och den första rapporteringen sker 2015 (skr. 2012/13:51). Miljökvalitetsmålet är utformat i enlighet med om klimatförändringar och innebär att halten av växthusgaser ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedels- produktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. har tillsammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås. Resultatindikatorer och andra bedömningsgrunder De indikatorer och bedömningsgrunder som används för att redovisa resultaten inom området är följande: –Framsteg i arbetet med att begränsa den globala ökningen av medeltemperaturen till högst två grader jämfört med den för- industriella nivån. –Koncentrationen av växthusgaser i atmo- sfären stabiliseras på en nivå av högst 400 miljondelar (ppm) koldioxidekvivalenter1. Ökningen av medeltemperaturen och koncentra- tionen av växthusgaser i atmosfären. Utvecklingen i miljön på global nivå är negativ. Den sammanlagda halten av växthusgaser är ca 470 ppm koldioxidekvivalenter, och ökar . FN:s klimatpanel (IPCC) anger att om temperaturökningen ska begränsas till två grader måste utsläppen av växthusgaser minska 41–jämfört med . Vart och ett av de senaste tre årtiondena har varit varmare än samtliga föregående årtionden så långt tillbaka som det finns globala mätdata. Den nuvarande genomsnittstemperaturen på norra halvklotet är sannolikt den högsta på minst 1 . Enligt IPCC:s första delrapport i sin femte utvärdering, som presenterades i , kommer ökningen av den globala medel- temperaturen att vara 3,2–5,jämfört med förindustriell tid till slutet av detta sekel om utsläppen fortsätter att öka med nuvarande takt. visar IPCC:s sammanställning av resultat från klimatmodellerna att det med kraftiga utsläppsreduktioner är möjligt för världens länder att hålla tempera- turökningen under två grader. Etappmål om utsläpp av växthusgaser till 2020 Etappmålet innebär att utsläppen av växthus- gaser inom de verksamheter som inte omfattas av EU:s utsläppshandelssystem ska minska till 2020 jämfört med . –2012 minskade de svenska utsläppen av växthusgaser . Enligt preliminära data fortsatte minskningen . senaste prognos för utsläppsutvecklingen till 2020 visar också att etappmålet är inom räckhåll. 1 Koldioxidekvivalenter är ett mått på utsläpp av växthusgaser som tar hänsyn till att olika gaser har olika förmåga att bidra till växthuseffekten. 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Nationella insatser mot etappmålet Den förda klimatpolitiken har bidragit till att utsläppen minskar i . Koldioxid- och energibeskattningen har spelat en särskilt viktig roll för minskningen av fossila bränslen för uppvärmning. Förbättrad hantering av avfall, bl.a. till följd av deponiförbudet för organiskt avfall, har spelat en stor roll för de minskande utsläppen inom avfallssektorn. Energi- och koldioxidskatterna har även varit verkningsfulla för att dämpa ökningen av utsläppen av växthusgaser från transportsektorn. Inom transportsektorn har även utformningen av förmånsbeskattningen och den koldioxid- relaterade fordonsskatten bidragit till de sjunkande utsläppen av växthusgaser från nya personbilar. Utsläppen av växthusgaser från vägtrafiken ligger dock fortsatt ungefär nivå och svarar för ca en tredjedel av de samlade växthusgasutsläppen. Internationella klimatinsatser mot etappmålet Internationella klimatinsatser, i form av förvärv av utsläppsminskningsenheter, kompletterar det nationella arbetet för att uppfylla etappmålet för Begränsad klimatpåverkan till 2020. ansvarar för de svenska insatserna. Med utgångspunkt i myndighetens beräkningar skulle utsläppsminskningsenheter motsvarande sammanlagt ca koldioxidekvivalenter behöva förvärvas (se prop. 2012/13:01) för att etappmålet ska nås. Insatserna sker genom investeringar i klimatprojekt i låg- och medelinkomstländer, främst inom ramen för mekanismen för ren utveckling (CDM, Clean Development Mechanism) under Kyotoprotokollet till . /14 omfattade Energi- myndighetens investeringsprogram 84 CDM- projekt och två projekt om gemensamt genom- förande (Joint Implementation, JI) i 27 olika länder samt deltagande i åtta multilaterala klimatfonder. Med hänsyn till de osäkerheter som föreligger i slutlig leveransvolym bedömer att de kontrakt som slutits t.o.m. kommer inbringa ca koldioxidekvivalenter, varav totalt har levererats. tecknades 18 nya förvärvsavtal med ett stort fokus på låginkomstländer särskilt i . Bl.a. tecknades kontrakt med program för energi- effektiva spisar i och , 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 , , , och , biogasprojekt i , vindkraftsprojekt i och solenergiprojekt i . Den genomsnittliga kostnaden för utsläpps- minskningar i portföljen för projektinvesteringar beräknas till per ton koldioxidekvivalenter. FN:s klimatförhandlingar och andra internationella processer En ny, rättsligt bindande global överens- kommelse ska, enligt beslutet om den s.k. Durbanplattformen vid FNs ramkonvention om klimatförändringar (klimatkonventionens) sjuttonde partsmöte i omfatta alla parter, vara färdigförhandlad och träda i kraft . Betydande motsättningar råder fortfarande i många frågor bl.a. mellan framför allt de utvecklade länderna och de snabbt växande utvecklingsländerna, i fråga om hur ansvaret ska fördelas, vilket hämmat framstegen i förhandlingarna. Svåra frågor om hur anpassning till de klimatförändringar som inte kan undvikas och stöd till utvecklings- ländernas arbete med såväl att minska utsläppen som klimatanpassning återstår också att lösa. Partsmötet i är centralt för att bana väg för en ambitiös överens- kommelse i som håller världen under två graders temperaturökning. En förutsättning för att en ny, rättsligt bindande överens- kommelse ska vara möjlig att nå är att länderna som deltar i klimatförhandlingarna kan känna förtroende för varandra och att det finns tydliga exempel på hur insatser kan ge resultat för klimatet som de kan bidra till sysselsättning, investeringar och utveckling. initierade och har bidragit till finansie- ringen av det internationella kunskapsupp- byggande projekt som analyserat samhälls- ekonomiska kostnader och vinster av klimat- åtgärder (”New Climate Economy”). Rapporten, som bekräftar positiva synergi- effekter för sysselsättning, hälsa, produktivitets- utveckling och livskvalitet, presenterades i samband med FN:s generalsekreterares klimattoppmöte . har också deltagit i flera till klimatförhandlingarna stödjande processer. Bland dessa märks den s.k. Cartagenadialogen som samlar ett fyrtiotal stater, både hög-, och låginkomstländer, som önskar snabbare framsteg i förhandlingarna. arrangerade en workshop om rättvisa i en framtida klimatöverenskommelse. Det nordiska samarbetet inom ramen för klimatförhandlingarna har stärkts. har deltagit aktivt i den fortsatta uppbyggnaden av koalitionen för minskning av utsläpp av kort- livade klimatpåverkande luftföroreningar (CCAC) och där arbetat bl.a. för ett system med att följa upp de utsläppsminskningar som åstadkoms. har också bidragit med ytterligare till detta arbete. Inom EU deltar som en av initiativtagarna i vängruppen för grön tillväxt ("")som samlar medlems- länder som vill befästa EUs ledande roll i klimat- arbetet. Svenska insatser för en stark klimatpolitik inom EU EU:s samlade växthusgasutsläpp har minskat med (Europeiska miljöbyrån 2014). har EU-ländernas ekonomi vuxit . Centralt för de utsläppsminskningar som uppnåtts inom EU:s 28 länder är unionens lagstiftning inom klimat- och energiområdet. EU:s system för handel med utsläppsrätter är det centrala gemensamma styrmedlet för att uppnå EU:s klimatmål. Utsläppshandeln omfattar ungefär hälften av EU:s utsläppskällor inom energiproduktion och energiintensiv industri. På grund av ett stort överskott har priset på utsläppsrätter inom EU:s handels- system fallit kraftigt . –2008 handlades utsläppsrätter mestadels i intervallet 20–per ton. har priserna legat kring per ton. De ekonomiska incitamenten att investera i koldioxidsnåla långsiktiga lösningar har alltså kraftigt försvagats. För att råda bot på det akuta överskottet av utsläppsrätter beslut- ades att auktioneringen av 900 miljoner utsläppsrätter – 2016 skulle senareläggas till 2019–2020. Handelssystemet utvidgades till att även inkludera flygsektorn. För att underlätta för de internationella förhandlingarna om ett globalt avtal för flygets klimatpåverkan har dock EU beslutat att fortsatt undanta flyg som startar eller landar utanför EU från kravet att köpa utsläpps- rätter . Auktionering av utsläpps- rätter för räkning har fortsatt på EU:s gemensamma auktionsplattform. Totalt såldes 8,1 miljoner utsläppsrätter (EUA) för svensk räkning vilket genererade ca till den svenska staten. har flera nya beslut med betydelse för den långsiktiga utsläppsutvecklingen inom EU tagits, t.ex. har förhandlingarna avslutats om en ny EU-förordning om medlemsstaternas utsläppsrapportering, skärpta krav för s.k. fluo- rerade växthusgaser och om hårdare krav för utsläpp av koldioxid från nya personbilar och lätta nyttofordon som ska gälla . Enligt aktuella prognoser kommer EU med de åtgärder som är i kraft, att nå eller överträffa målet om att minska utsläppen . Däremot är nuvarande och planerade åtgärder otillräckliga för att nå EU:s långsiktiga målsättning att minska växthusgasutsläppen med 80–till 2050. presen- terade Europeiska kommissionen ett meddelande om ett ramverk för klimat- och energipolitiken . lades också ett förslag syftande till att stabilisera marknaden för utsläppsrätter fram. Vid Euro- peiska Rådet enades EU:s medlems- stater om att mål för utsläppen av växthusgaser och för energiområdet till 2030 ska beslutas senast och att dessa ska vara helt i linje med de långsiktiga målen om 80–utsläppsminskning till 2050 jämfört med . Förhandlingarna om dessa målsättningar har fortgått med avsikten att fatta ett beslut om målsättningarna vid . Klimatforskningen är viktig för att nå de klimat- politiska målen och som underlag för klimat- politiken nationellt och internationellt. Forsk- ningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) ansvarar för finansiering av såväl grundläggande som behovsmotiverad klimatforskning, såsom forskning om klimatmodeller och effekter av klimatpåverkan på ekosystem och samhälle. (Mistra) finansierar forskningsprogram om styrmedel, klimatanpassning och klimatpolitik. Den tillämpade och åtgärdsinriktade klimat- forskningen finansieras i huvudsak av Energi- myndigheten med inriktning på att minska användningen av fossila bränslen och ställa om samhället till ökad användning av förnybar energi. Myndigheten finanserar forskning om 2014/15:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 bl.a. solenergi, vindkraft, hybridfordon och energieffektivt byggande och boende. Klimat- forskning finansieras också av och av flera icke-statliga forskningsfinansiärer. Forskning bedrivs vid ett flertal universitet och högskolor men också vid Environ- ment institute, resilience centre och som är ledande internationellt inom klimatmodellering. Det nordiska samarbetet på klimatområdet är viktigt eftersom de nordiska länderna till- sammans kan påverka i en positiv riktning inom EU och internationellt. Samarbetet inom området har också stärkts . Arbetet inom ramen för det nordiska miljö- märket Svanen har mer inriktats på klimatfrågor samt getts i uppdrag att ta fram kriterier för att miljömärka fonder. Ett treårigt projekt för att bättre kunna mäta och följa upp utsläpp av kortlivade klimatpåverkande föroreningar inleddes också . är särskilt utsatt för klimatförändringar. Den årliga ökningen av medeltemperaturen är dubbelt så hög i som i resten av världen. Vetenskapen pekar på den särskilda känsligheten hos den arktiska miljön och på dess viktiga funktion för det globala klimatet. Under det svenska ordförandeskapet i (2011–2013) arrangerades ett särskilt miljöministermöte. Då nåddes bl.a. en överenskommelse om att inleda konkreta förhandlingar om att minska utsläppen av sot och metan. leder nu detta arbete tillsammans med . inledde 2011 ett omfattande arbete kring arktisk resiliens inom . Arbetet leds av (SEI) och avslutas . Regionala klimat- och energistrategier har samtliga länsstyrelser i uppgift att strategiskt samordna och leda det regionala arbetet med att nå miljökvalitetsmålen och förverkliga politiken för minskad klimat- påverkan och energiomställning bl.a. genom att utveckla och genomföra regionala klimat- och energistrategier och stödja kommunernas klimat- och energiarbete.