prop · H10374 · 2014-02-03 00:00:00 — avses i naturgaslagen enligt 1 kap. 6 § överföring av naturgas för annans räkning genom såväl transmissionsledningar som distributionsledningar. Med transmission avses enligt 1 kap. 6 a § överföring av naturgas i en högtrycksledning eller ett nät som i huvudsak består av högtrycksled- ningar med undantag för högtrycksledning som huvudsakligen används i samband med lokal distribution av naturgas. Enligt 1 kap. 6 b § avses med distribution överföring av naturgas genom lokala eller regionala rörledningsnät till kunder. Det finns inget krav uppställt i lagen som innebär att naturgasledningar måste ingå i ett och samma nät för att omfattas av regleringen. En sådan ordning skulle för övrigt vara oförenlig med gasmarknadsdirektivet, vars definition av system inleds med varje överföringsnät, distributionsnät, LNG-anläggning och/eller lagringsanläggning som ägs och/eller drivs av ett naturgasföretag. annan sak är att systembalansansvaret avser balanseringen av ett visst Prop. 2013/14:74 naturgassystem, nämligen den så kallade stamledningen och med den sammankopplade delsystem som har sin dragning i sydvästra . I 7 kap. naturgaslagen används termen det nationella naturgassystemet som en benämning på det nätet. Det står enligt regeringens mening klart att naturgaslagens tillämpningsområde inte är begränsat till det nätet. Det framstår därför som mer rättvisande att i 1 kap. 2 § naturgaslagen använda termen ett naturgassystem i stället för naturgassystemet. Paragrafen bör därför ändras på det sättet. Med naturgassystem åsyftas den infrastruktur som omfattas av naturgaslagens tillämpningsområde, nämligen naturgasledningar, lagringsanläggningar och förgasningsanläggningar. Det planeras regionala naturgassystem i bl.a. och . Eftersom det inom landet kan finnas naturgassystem som inte är sammankopplade med varandra, framstår det inte som lämpligt att använda uttrycket det nationella naturgassystemet i 7 kap. naturgaslagen. Regeringen förslår därför att det uttrycket ersätts med det västsvenska naturgassystemet. Motsvarande ändring bör även göras i lagen (2011:711) om certifiering av vissa naturgasföretag. Någon ändring av omfattningen av systembalansansvaret är inte avsedd. Flera av remissinstanserna har framfört att en sammanvägd analys och konsekvensutredning av alla typer av gasnät behöver göras. har anfört att det uttryckligen bör framgå av naturgaslagen att den inte omfattar gasnät som huvudsakligen överför biogas. Några remissinstanser har påtalat att situationen när ett naturgassystem övergår från att distribuera naturgas till biogas bör belysas. har inte närmare belyst dessa frågeställningar, och de har inte heller ingått i regeringens uppdrag. Det finns därför inte underlag att behandla dem i detta sammanhang. Balansering av naturgasledningar utanför det Regeringens förslag: Den som innehar en naturgasledning som används för överföring av naturgas ska, om ledningen inte är sammankopplad med det västsvenska naturgassystemet, ansvara för att balansen kortsiktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av Det som sägs i 7 kap. naturgaslagen om balansansvaret ska i huvudsak gälla i fråga om en sådan naturgasledning. förslag överensstämmer i huvudsak Remissinstanserna: SGAB har pekat på de ekonomiska risker som tecknandet av balansavtal kan medföra och anfört att det behövs en implementeringstid för att företaget ska kunna ta fram balansavtal och få dem godkända av tillsynsmyndigheten samt för att hinna upphandla och implementera nödvändiga IT-system. rätten i har anfört att naturgasnätet bör bytas ut mot natur- gassystemet i den föreslagna definitionen av isolerat naturgassystem. Kammarrätten har vidare liksom Förvaltningsrätten i efterlyst förtydliganden av vilka skyldigheter som inte ska gälla innehavaren av en naturgasledning i ett isolerat naturgassystem. har inte redovisat några synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Enligt gasmarknadsdirektivet kan en distributionsnätsoperatör såväl som en transmissionsnätsoperatör ansvara för balanseringen av sitt naturgassystem (jfr artikel 13.3 och 25.5). så sker ska tillsynsmyndigheten fastställa villkoren för balansering på Vidare gäller enligt 7 kap. 4 § naturgaslagen att en leverantör av naturgas bara får leverera naturgas i uttagspunkter för vilka leverantören, eller någon annan, gentemot den systembalansansvarige har åtagit sig det ekonomiska ansvaret för att det nationella naturgassystemet tillförs lika mycket gas som tas ut i uttagspunkten (balansansvar). åtagande ska göras genom ett avtal med den systembalansansvarige (balansavtal). Villkoren i balansavtalen ska enligt 7 kap. 5 § vara objek- tiva och icke-diskriminerande och föremål för Energimarknadsinspek- Om inte den systembalansansvarige ska ha till uppgift att träffa balans- avtal, måste någon annan tilldelas denna uppgift. Bestämmelsen i 7 kap. 4 § naturgaslagen syftar nämligen till att säkerställa att alla som agerar på en konkurrensutsatt marknad gör rätt för sig. håller motsvarande bestämmelser. När flera leverantörer tillåts att upp- träda på ett naturgassystem tillkommer även uppgiften att svara för den ekonomiska balansavräkningen mellan leverantörerna. Bakgrunden till att ansvaret för den kortsiktiga balanseringen 2013 överfördes från till var bl.a. de samordningsvinster som uppstod när den systembalansansvarige också ansvarade för drift, övervakning, underhåll och utbyggnad av Det framstod därför som en kostnadseffektiv lösning att samla dessa uppgifter hos en och samma aktör. Några samordningsvinster uppkommer inte om ska åta sig ansvaret för den kortsiktiga balanseringen av ett naturgassystem som inte är sammankopplat med det nationella naturgassystemet (som enligt regeringens förslag ska benämnas det västsvenska naturgassystemet). När det gäller balansering av naturgasledningar som inte är samman- kopplade med det västsvenska naturgassystemet behövs inga åtgärder på övergripande nivå för att driftmässigt samordna flera ledningssystem med skilda innehavare. Det finns heller inte behov av att samordna den ekonomiska balansavräkningen för de balansansvariga som uppträder på en sådan naturgasledning. Regeringen delar därför Energimarknads- inspektionens bedömning att innehavare av en naturgasledning som inte är ansluten till det nationella naturgassystemet fullt ut kan ansvara för balanseringen av sådana naturgasledningar. Det finns därmed inte skäl att införa en ordning med en systembalansansvarig aktör i fråga om sådana naturgasledningar enligt 7 kap. 1 § naturgaslagen. förslag innebär att bestämmelserna i 7 kap. 7 § naturgaslagen om underrättelser till leverantören med anled- ning av att ett avtal om balansansvar upphör att gälla, inte ska tillämpas i fråga om ett naturgassystem som är aktuellt. innebär att bestämmelserna om återställande av balansansvar i 7 a–7 d §§ om leverantörens leveransskyldighet även ska gälla för natur- gassystem som inte är sammankopplade med det nationella naturgas- Prop. 2013/14:74 systemet. Regeringen konstaterar dock att bestämmelserna om att det alltid måste finnas en balansansvarig för leveranserna av naturgas i varje uttagspunkt är central för att en marknad med fler leverantörer ska fungera. Även i naturgassystem som inte är sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet kan det uppkomma situationer när balansansvaret upphör att gälla utan att den leverantör som omfattas av balansansvaret har kännedom om situationen, eller möjlighet att påverka den. Regeringen bedömer därför att bestämmelserna om underrättelser och återställande av balansansvar även ska gälla för en naturgasledning som inte är sammankopplad med det västsvenska naturgassystemet. har vidare föreslagit att den som bedriver överföringen i ett naturgassystem som inte är anslutet till det nationella naturgassystemet ska svara för avräkningen mellan de balansansvariga, men har föreslagit att det bemyndigande som finns för regeringen eller tillsynsmyndigheten att utfärda föreskrifter i frågan inte ska gälla ett sådant system. Det har inte anförts några skäl till varför det inte behövs något bemyndigande att utfärda föreskrifter på området. Regeringen bedömer att bestämmelsen i 7 kap. 11 § naturgaslagen bör tillämpas även i fråga om en naturgasledning som inte är sammankopplad med det västsvenska naturgassystemet. Enligt regeringens mening bör även bestämmelserna i 7 kap. 6, 8–9 och 12 §§ gälla en sådan ledning. Undantag för ny naturgasinfrastruktur Regeringens förslag: Ny naturgasinfrastruktur ska även i fortsätt- ningen kunna beviljas undantag från naturgaslagens bestämmelser om förhandsprövning av naturgasföretagens avgifter för överföring och förgasning av naturgas. Undantag ska även kunna beviljas från naturgaslagens bestämmelser om förhandsprövning av avgifter för lagring av naturgas. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har framfört några invändningar mot förslaget. Fastighetsägarna har framhållit att det är viktigt att verksamheter med så kallade isolerade naturgasnät enligt inte ges undantag. Skälen för regeringens förslag De nuvarande möjligheterna att bevilja undantag Enligt 9 kap. 1 § naturgaslagen (2005:403) får den som har ansökt om koncession som avser byggande av en naturgasledning, en lagrings- anläggning eller en förgasningsanläggning, om den berörda ledningen eller anläggningen är av större omfattning, beviljas undantag från bl.a. skyldigheterna enligt 6 kap. 1–3, 4 och 5 §§ och 7 kap. 5 § samt före- skrifter som har meddelats med stöd av 6 kap. 3 a § naturgaslagen. gäller den som har ansökt om koncession som avser ett 2013/14:74 väsentligt utökande av kapaciteten i en befintlig sådan ledning eller anläggning. I 9 kap. 2 § anges att ett undantag enligt 1 § får beviljas bara om a)investeringen stärker konkurrensen vad gäller gasförsörjningen samt ökar försörjningstryggheten, b)den risk som är förenad med investeringen är sådan att investeringen inte blir av om undantaget inte beviljas, c)den eller de berörda anläggningarna kommer att innehas av en juridisk person som inte innehar befintliga naturgasanläggningar, d)avgifter tas ut endast av användarna av de nya anläggningarna, och e)ett beviljat undantag inte kommer att skada konkurrensen eller en ekonomiskt effektivt fungerande inre marknad för naturgas eller hindra de anläggningar, till vilka den eller de nya anläggningarna skall anslutas, från att fungera ekonomiskt effektivt. nämnda möjligheter till undantag har införts med anledning av artikel 36 i gasmarknadsdirektivet. Av artikel 36.1 framgår att undantag får göras från bestämmelserna i bl.a. artikel 33 och 41.6. I artikel 33 finns bestämmelser om tillträde till lagring och i artikel 41.6 föreskrivs att tillsynsmyndigheterna ska ansvara för att i förväg fastställa eller godkänna åtminstone metoder för att beräkna eller fastställa villkoren för anslutning och tillträde till nationella gasnät, tillträde till förgasningsanläggningar, tillhandahållande av balanstjänster och tillträde till gränsöverskridande infrastruktur. trädde ändringar i kraft av 6 kap. naturgaslagen som innebär att det krav på förhandsprövning som avses i artikel 41.6 i gasmarknadsdirektivet i fråga om avgifter för överföring och förgasning efterlevs genom att naturgasföretagens intäkter från dessa verksamheter bestäms i förväg för en fyraårsperiod genom så kallade intäktsramar (se 6 kap. 6 §). Även naturgasföretagens intäkter från avgifter för lagring av naturgas omfattas av den nya förhandsprövningen. Reformen innebar också att 6 kap. 3 a § naturgaslagen upphävdes. Bestämmelserna om undantag i 9 kap. 1 § naturgaslagen bör anpassas till dessa ändringar så att naturgasledningar, förgasningsanläggningar och lagringsanläggningar kan undantas från kraven på tillsynsmyndighetens reglering av avgifter. Regeringens förslag: Ändringen i definitionen av naturgas och förslaget om införande av uttrycket det västsvenska naturgassystemet samt ändringarna i bestämmelserna om undantag för ny naturgasinfrastruktur ska träda i kraft . Bestämmelserna om balanseringen av naturgasledningar som inte är sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet ska träda i kraft . förslag: har föreslagit att rapportens lagförslag bör träda i kraft från det att beslutat om ändringarna. Promemorians förslag innebär att ändringen i 9 kap. 1 § naturgaslagen ska träda i kraft . Remissinstanserna: SGAB har anfört att det behövs en implementeringstid av inspektionens lagförslag. Skälen för regeringens förslag: Ändringen i fråga om undantag för ny naturgasinfrastruktur bör träda i kraft så fort som möjligt. Det gäller även ändringen av definitionen av naturgas liksom införandet av uttrycket det västsvenska naturgasystemet i naturgaslagen och lagen om certifiering av vissa naturgasföretag. De nya bestämmelserna i fråga om balanseringen av naturgasledningar som inte är sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet behöver dock de aktörer som berörs av ändringarna få tid att anpassa sig till. Dessa bestämmelser bör därför träda i kraft . Av förslagen i propositionen utgör endast den nya bestämmelsen i 7 kap. 2 § naturgaslagen en saklig ändring som kommer att medföra praktiska konsekvenser. behandlar därför endast den delen av förslaget. Det ankommer inte på regeringen att avgöra om naturgaslagen är tillämplig i det enskilda fallet. Det är i första hand uppgift. SGAB har dock efterlyst en beskrivning av hur företaget kommer att påverkas av lagändringarna. Eftersom bolaget bedriver överföring med naturgas i ledningar utanför det västsvenska naturgassystemet är det rimligt att i konsekvensutredningen utgå från att bolaget kommer att träffas av den aktuella lagändringen. 2013/14:74 7.2 Som nämnts tillåter gasmarknadsdirektivet att såväl transmissionsnätsoperatörer som distributionsnätsoperatörer balanserar sina respektive naturgassystem. Vidare konstateras att det inte uppkommer några samordningsvinster om ska åta sig ansvaret för den kortsiktiga balanseringen av de naturgasledningar som inte är sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet. En leverantör av naturgas får enligt 7 kap. 4 § naturgaslagen bara leverera naturgas i uttagspunkter för vilka denne eller någon annan har träffat ett balansavtal med den systembalansansvarige. Bestämmelsen är central för att en konkurrensutsatt marknad med flera aktörer ska kunna fungera. Om inte den systembalansansvarige ska ha till uppgift att träffa balansavtal, måste någon annan tilldelas denna uppgift. Det är inte ett alternativ att lämna området oreglerat. Att inte ha någon reglering alls skulle innebära att villkoren för balansering inte skulle vara föremål för förhandsgodkännande. Detta skulle strida mot gasmarknadsdirektivet. Bakgrunden till överföringen av ansvaret för den kortsiktiga balanseringen från till , var bl.a. de samordningsvinster som uppstod när den systembalansansvarige också ansvarade för drift, övervakning, underhåll och utbyggnad av transmissionsnätet vilket inkluderar stamledningen och inmatningen till . Det framstod därför som en kostnadseffektiv lösning att samla dessa uppgifter hos en och samme aktör. Enligt 3 kap. 1 § naturgaslagen ansvarar företag som innehar en naturgasledning och som bedriver överföring av naturgas för drift och underhåll, och vid behov utbyggnad av sitt ledningssystem. Företaget ansvarar också för att dess ledningssystem är säkert, tillförlitligt och effektivt samt för att det på lång sikt kan uppfylla rimliga krav på överföring av naturgas. Det ansvar som varje innehavare har för sitt naturgassystem kan, på ett kostnadseffektivt sätt, samordnas med ansvaret för den kortsiktiga balanseringen. Därför föreslås att uppgiften att ansvara för den kortsiktiga balanseringen tilldelas innehavaren av ett naturgassystem utanför det västsvenska naturgassystemet. Bestämmelserna i 7 kap. naturgaslagen är centrala för en fungerande marknad i konkurrens. De är också väl etablerade på el- och naturgasmarknaderna. Det finns stora samordningsvinster med att innehavaren av en naturgasledning, som ansvarar för att övervaka det fysiska flödet av naturgas på sin ledning, också tilldelas ansvaret för den ekonomiska balansavräkningen. Några samordningsvinster har inte kunnat identifieras med andra lösningar och sådana har därför inte övervägts närmare. 7.3Vilka berörs av förslaget? Innehavare av naturgasledningar som inte är sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet berörs. Det gäller även potentiella leverantörer och balansansvariga som avser att agera på ett sådant system liksom anslutna kunder. Vidare berörs och Prop. 2013/14:74 allmän förvaltningsdomstol. Det planeras regionala naturgassystem i och vilka inte kommer att vara sammankopplade med det västsvenska naturgassystemet. är det oklart om och när dessa projekt kommer att förverkligas. Konsekvenserna för de projekt som ännu inte realiserats berörs inte närmare nedan. Det kan dock konstateras att bland intressenterna i dessa projekt finns naturgasföretag som redan omfattas av naturgaslagen. Innebörden av regleringen när det gäller system- och balansansvar torde därför vara väl känd. bedöms SGAB vara det enda företag som bedriver verksam- het med överföring av naturgas utanför det västsvenska naturgassystemet och är därmed det enda företag som påverkas av de föreslagna Förslagen i denna proposition rör inte det ansvar ett natur- gasföretag som bedriver överföring av naturgas har för driften av sitt ledningssystem, för mätning, rapportering eller andra skyldigheter enligt Vad som tillkommer till följd av förslagen om ansvaret för den kortsiktiga balanseringen är att ta fram balansavtal och få till- synsmyndighetens godkännande av att villkoren är objektiva och icke- Därutöver ska villkoren offentliggöras och balansavtal ingås med de leverantörer som agerar på ledningsnätet. också inrättas system för avräkning av levererad gas mellan de balans- När det gäller upprättande av balansavtal finns det på el- och natur- gasmarknaden redan förlagor med objektiva och icke-diskriminerande Förhandsgodkännandet medför viss administration kring ansö- Ett godkännande krävs dock endast en gång för att kunna tillämpa balansavtalet och vid eventuella ändringar av villkoren. särskilda föreskrifter kring offentliggörande av balansavtalet vilket inne- bär att detta kan offentliggöras på företagets webbplats. bedöms resursåtgången vara begränsad för en person med grundläggande kunskaper om energimarknadens funktion respektive motsvarande kom- petens inom IT. Av SGABs årsredovisning och miljörapport framgår att det i ledningsnätet överfördes 80 GWh stadsgas respektive 90 GWh fordons- Volymerna är således begränsade vilket talar för att antalet balans- ansvariga och externa leverantörer åtminstone initialt torde bli begrän- Som jämförelse kan nämnas att det i hela det västsvenska naturgas- systemet fanns fyra balansansvariga aktörer. Det får förutsättas att SGAB övervakar flödet på sitt Av framgår att samtliga kunder, förutom spisgaskunder, har mätare installerade samt att SGAB enligt sin under- hållsplan avser att installera automatisk mätvärdesinsamling hos alla kunder som har mätutrustning. SGAB har också offentlig- gjort att det öppnar sitt fordonsgasnät för konkurrerande leverantörer. När det gäller rutiner för avräkning konstateras att förberedelser för en IT-baserad meddelandehantering redan har påbörjats inom företaget. 2013/14:74 Med ett begränsat antal aktörer och de låga volymer gas som överförs, torde det också vara möjligt att inledningsvis hantera avräkningen genom rutiner. SGAB har i sitt remissvar pekat på de ekonomiska risker som tecknandet av balansavtal kan medföra. Bestämmelserna om balansansvaret i 7 kap. naturgaslagen har tillkommit för att begränsa sådana ekonomiska risker. Riskerna begränsas ytterst av de volymer gas som överförs. Med tanke på de låga volymerna bedöms riskerna vara hanterbara. Enligt förslaget ska bestämmelserna om balansering av ett naturgassystem utanför det västsvenska naturgassystemet träda i kraft för att tillgodose behovet av förberedelser. När det gäller potentiella leverantörer och balansansvariga kan de agera på en naturgasledning utanför det västsvenska naturgassystemet på samma sätt som inom systemet. Förslagen kommer därmed, när ändringarna i 7 kap. naturgaslagen har trätt i kraft, att öka förutsägbarheten för leverantörerna och främja konkurrensen. Regeringen gör bedömningen att en begäran från en ny leverantör om tillträde bör kunna hanteras mellan aktuella aktörer och med stöd av fram till dess att de nya bestämmelserna i 7 kap. naturgaslagen har trätt i kraft. De kunder som är anslutna till de aktuella näten får möjlighet att handla gas från konkurrerande leverantörer och göra aktiva val i fråga om sina gasleveranser, under samma förutsättningar som gäller inom det västsvenska naturgassystemet. Som tillsynsmyndighet har uppgiften att godkänna balansavtal. tillkommer även uppgiften att godkänna balansavtal avseende naturgassystem utanför det västsvenska naturgassystemet. Det kommer att handla om enstaka godkännanden och bedöms inte medföra något ökat resursbehov hos inspektionen. Besluten om godkännande kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol, men bedöms av samma skäl inte medföra några konsekvenser i form av ökat resursbehov. 8.1Förslaget till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403) 2§ Med naturgas avses i denna lag även biogas, gas från biomassa och andra gaser, i den mån det är tekniskt möjligt att använda dessa gaser i ett naturgassystem. Med naturgas avses även flytande (kondenserad) naturgas. Bestämmelsen innebär att en innehavare av en naturgasledning har rätt att ställa krav på kvaliteten på den gas som ska matas in i ledningen. Om gasen inte har den kvalitet som krävs är den inte att betrakta som naturgas och ledningsinnehavaren har därmed heller ingen skyldighet att överföra gasen i sitt ledningssystem (prop. 2004/05:62 s. 197). Första stycket har ändrats på så sätt att naturgassystemet har ersatts med ett naturgassystem, eftersom det kan finnas flera naturgassystem i landet som inte är sammankopplade med varandra. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. 1 § Regeringen ska ge i uppdrag åt en myndighet eller åt en juridisk person som frivilligt åtar sig det att övergripande ansvara för att balansen kortsiktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av naturgas i det västsvenska naturgassystemet (systembalansansvarig). Regeringen meddelar föreskrifter om den systembalansansvariges uppgifter. Paragrafen har ändrats endast på så sätt att termen det nationella naturgassystemet har ersatts med termen det västsvenska naturgassystemet. Härmed avses samma naturgassystem som avses med det nationella naturgassystemet, nämligen den så kallade stamledningen och alla med den sammankopplade delsystem vilka nät har sin dragning i sydvästra (prop. 2004/05:62, s. 139 f. och 198.). Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. 2 § Den som innehar en sådan naturgasledning som används för överföring av naturgas men inte är sammankopplad med det västsvenska naturgassystemet, ansvarar för att balansen kortsiktigt upprätthålls mellan inmatning och uttag av naturgas. Bestämmelserna i 4–9, 11 och 12 §§ ska tillämpas även i fråga om en sådan ledning som avses i första stycket. Vad som där gäller för den systembalansansvarige respektive det västsvenska naturgassystemet ska då i stället gälla ledningsinnehavaren respektive naturgasledningen. I det fall som avses i 7 § första stycket ska ledningsinnehavaren underrätta leverantören av naturgas. I det fall som avses i 7 § andra stycket ska den balansansvarige underrätta innehavaren av naturgasledningen, som ska underrätta leverantören av naturgas. Underrättelser enligt detta stycke ska ske utan dröjsmål. Paragrafen är ny.