prop · H103142 · 2014-02-25 00:00:00 — Utgångspunkten för en regel som är mer generös än den som gäller bör vara att bostadsrättshavaren i sådana situationer har stor frihet att välja hur lägenheten ska disponeras . När bostadsrättshavaren vill hyra ut lägenheten för att bo någon annanstans bör de åberopade skälen utan vidare kunna godtas så länge de innefattar ett rimligt behov av att behålla lägenheten. Det kan t.ex. handla om studier eller anställning på annan ort, vistelse utomlands eller på annan ort i landet eller vård av anhörig. När det för upplåtelsen står klart att bostadsrättshavaren inte avser att använda lägenheten mer, bör bostadsrättshavarens skäl normalt väga lättare. I vissa sådana situationer kan det trots detta finnas skäl att ha en mer generös inställning än till att lägenheten hyrs ut. I promemorian nämns som ett exempel att det bör kunna komma i fråga när bostadsrätten är svårsåld på grund av de marknadsförut- 2013/14:142 sättningar som råder. Försäljningen av en bostadsrätt är ofta mycket viktig för innehavaren i privatekonomiskt hänseende. Om bostadsrätten är svår att sälja på acceptabla villkor, är det naturligt att innehavaren i likhet med en ägare av en villafastighet kan vilja avvakta något med en försäljning. För att så ska vara möjligt förutsätts i praktiken för många att lägenheten kan upplåtas i andra hand. Det bör därför kunna komma i fråga att göra det under en sådan övergångsperiod. kan det vara tillåtet att upplåta lägenheten för att bereda en närstående en bostad. Synen på upplåtelser i sådana situationer bör vara mer generös. Det bör i regel vara möjligt att få tillstånd att upplåta en lägenhet till en närstående. I likhet med det som gäller bör rent spekulativa förvärv eller innehav av bostadsrättslägenheter inte gynnas av reglerna om upplåtelse av lägenheter i andra hand. Enbart en vilja att tillgodogöra sig en hyra för lägenheten bör därför inte kunna motivera en upplåtelse. Som utgångspunkt bör skälet för upplåtelsen anses väga lättare ju går. Hur den kan pågå bör bero på vilket skälet är. Har upplåtelsen motiverats av t.ex. studier på en annan ort, bör det ofta finnas skäl att tillåta en andrahandsupplåtelse som studierna pågår. Är skälet att bostadsrätten är svårsåld, bör det inte kunna motivera en upplåtelse . Liksom bör bostadsrättshavarens skäl vägas mot hänsynen till föreningens intressen. Någon ändring av hur man bör se på föreningens anledning att motsätta sig upplåtelsen behövs inte för att skydda föreningens intressen. Det ligger dock i sakens natur att föreningens intresse kan få betydelse i fler situationer när det som utgångspunkt krävs mindre vägande skäl från bostadsrättshavaren. Så kan bli fallet särskilt i mindre föreningar. Det bör också beaktas att tidsfaktorn kan få särskild betydelse i mindre föreningar. En upplåtelse riskerar i sådana föreningar att leda till att andra bostadsrättshavare under den tiden inte har möjlighet att hyra ut sin lägenhet. I promemorian föreslås att det sagda ska komma till uttryck på så sätt att ett tillstånd från nämnden inte ska förutsätta att bostadsrättshavaren har beaktansvärda skäl för upplåtelsen, utan endast att han eller hon har skäl för den. I 7 kap. 11 § bostadsrättslagen anges förutsättningarna för att hyresnämnden ska ge tillstånd till en begäran om upplåtelse när föreningen inte lämnat sitt samtycke till den (jfr 10 §). Det är därför tydligt att kravet på att bostadsrättshavaren ska ha skäl för upplåtelsen innefattar en prövning från nämndens sida och att alla skäl som kan anföras således inte är godtagbara. Det kan, som några remissinstanser föreslår, i lagen anges att skälen ska vara godtagbara. Detta ger dock inte nämnvärd ledning för tillämparen. Det skulle tvärtom göra det svårare att utifrån lagtexten förstå att det är en skillnad mot det krav på beaktansvärda skäl som finns och som även förekommer i 12 kap. 40 § jordabalken om upplåtelse i andra hand av hyreslägenheter. Avgift vid upplåtelse i andra hand Regeringens förslag: En bostadsrättsförening ska kunna ta ut en särskild avgift av en medlem som upplåter sin lägenhet i andra hand. Ett tak för avgiften sätts vid av prisbasbeloppet . en lägenhet är upplåten under en del av , sätts taket lägre. föreningen ska få ta ut avgiften krävs att det anges i stadgarna. grunderna för avgiftens beräkning ska anges. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens (se promemorian s. 11 f.). I promemorian föreslås inte att taket för av- giften ska vara lägre när lägenheten är upplåten under en del av . Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. förenade studentkårer avstyrker förslaget och ifrågasätter om det gynnar Flera instanser, t.ex. , i anser att en upplåtelse som pågår under en del av ska berättiga föreningen att ta ut en lägre avgift än om upplåtelsen pågår under hela anser även att en reglering i lag av grunderna för beräkningen av avgiften kan övervägas samt att föreningen bör åläggas att underrätta bostadsrättshavaren om den avgift som kommer att tas ut vid en upplåtelse i andra hand. kommun menar att det föreslagna avgiftstaket är för högt. anser att en avgift ska grundas på de faktiska kostnader som en upplåtelse medför för en bostads- och Fastighetsägarna är av upp- fattningen att nyttjanderätten till en lägenhet som innehas med bostads- rätt bör kunna förverkas vid en försummelse att betala avgiften för Skälen för regeringens förslag bör få ta ut en avgift vid en andrahands- Bostadsrättslagen har som utgångspunkt att kostnaderna för den löpande verksamheten bärs kollektivt av medlemmarna. med anledning av lagen får inga andra avgifter tas ut av medlemmarna än de som anges i lagen (7 kap. 14 §). Avgifter får tas ut i form av insats, upplåtelseavgift, årsavgift, pantsättningsavgift och överlåtelseavgift. Avgifterna ska, tillsammans med eventuella övriga intäkter, täcka före- Vid bostadsrättslagens tillkomst uppmärksammades frågan om bostads- rättsföreningen borde få ta ut en avgift för administrationskostnader vid Övervägandena då stannade vid att föreningarnas och bostadsrättshavarnas intressen tillgodoses bäst om dessa kostnader bärs kollektivt av de boende över årsavgiften (prop. 1990/91:92 s. 126 f.). Förslaget att utöka möjligheterna till andrahandsupplåtelser ger anled- ning att ompröva detta ställningstagande. Bostadsrättslagen förutsätter att medlemmarna engagerar sig i före- vart fall i sådan utsträckning att styrelsearbetet 2013/14:142 många föreningar utförs i praktiken mindre arbetsuppgifter, t.ex. trädgårdsarbete, av medlemmar. Om fler medlemmar upplåter sin lägenhet i andra hand, krävs det ofta ett större engagemang av de kvarboende medlemmarna. Det kan uppstå kostnader för att anlita andra att utföra arbetsuppgifter som tidigare utförts av medlemmarna. En andrahandsupplåtelse orsakar även ett merarbete för styrelsen. Regeringen anser att det är viktigt att ett ökat antal upplåtelser i andra hand inte försvårar för bostadsrättsföreningarna. En avgift vid andrahandsupplåtelse bidrar till att bostadsrättsföreningar kan fungera väl även om flera andrahandsupplåtelser pågår . Oron för merkostnader behöver inte längre utgöra skäl för föreningen att motsätta sig en andrahandsupplåtelse. Det ger bättre förutsättningar för att de bostadsrättshavare som vill upplåta sin lägenhet i andra hand kan få föreningens samtycke att göra det. Det framstår också som rimligt att de merkostnader som uppstår bärs av den medlem som hyr ut lägenheten och inte av medlemmarna som kollektiv. Jagvillhabostad.nu och är kritiska och anger bl.a. att hyresgästerna kommer att få bära kostnaden för avgiften. En avgift ger i och för sig bostadsrättshavaren rätt att ta ut en något högre hyra av hyresgästen. För alla kategorier av bostadssökande är det dock en fördel att det totala antalet tillgängliga bostäder ökar. Regeringen anser mot den angivna bakgrunden att en rätt för bostadsrättsföreningarna att ta ut en avgift vid en andrahandsupplåtelse bör införas. Avgiften bör inte få avse annat än de faktiska upplåtelser som sker. Om bostadsrättshavaren inte får tillstånd att upplåta lägenheten, bör således ingen avgift tas ut. Föreningen bör ha rätt att ta ut en avgift för en upplåtelse även om bostadsrättshavaren har underlåtit att inhämta samtycke till upplåtelsen. En övre gräns för avgiften bör anges Avgiften för andrahandsupplåtelse bör täcka sådana merkostnader i form av bl.a. administration och arbete för övriga medlemmar som typiskt sett uppkommer. Ett krav på att de verkliga kostnaderna uppskattas är knappast hanterligt i praktiken och avgiftsuttaget skulle ändå vila på uppskattningar. Det bör därför inte ställas något krav på en sådan beräkning. Det bör finnas en gräns för hur hög avgiften får vara. I annat fall finns det en risk att det förekommer avgifter som är så höga att de försämrar bostadsrättshavarnas reella möjligheter att upplåta lägenheten i andra hand. En övre gräns för avgiften kan utformas på olika sätt. Att knyta den till årsavgiften är mindre lämpligt, eftersom det skulle slå på skilda sätt i olika föreningar. Det skulle tillmäta föreningens belåning stor vikt, trots att kostnaden för denna inte har något samband med de andrahandsupplåtelser som görs. Ett bättre alternativ är att knyta gränsen till prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. Det ger en lättillgänglig gräns som slår på samma sätt i samtliga föreningar. Avgiften bör i princip täcka endast de merkostnader som typiskt sett uppkommer vid en andrahandsupplåtelse, eftersom årsavgiften täcker den löpande verksamheten i övrigt. Det kan inte med säkerhet avgöras hur högt gränsvärdet ska sättas för att avgiften ska ge full kostnadstäckning. 2013/14:142 Bedömningen får i denna del bygga på en uppskattning. I promemorian föreslås att avgiften bör få uppgå till högst av prisbasbeloppet . Inga remissinstanser, med undantag för kommun, invänder mot förslaget. Regeringen gör ingen annan bedömning i frågan. Flera remissinstanser, t.ex. , i och , anser att en upplåtelse som varar en del av året ska berättiga föreningen att ta ut en lägre avgift än en upplåtelse som varat . Promemorians förslag bygger på att bostadsrättsföreningen har stor frihet att bestämma över formerna för avgiftsuttaget. Så är fallet med t.ex. årsavgiften, som normalt avser större belopp än avgiften för andrahandsupplåtelse. Avgiften för andrahandsupplåtelse skiljer sig dock från årsavgiften på det sättet att det i lagen anges ett tak för avgiften. Om upplåtelsen pågår , tillåts en högre avgift. Det ligger väl i linje med detta att i de fall upplåtelsen pågår bör den avgift som får tas ut sättas lägre. Det bör också beaktas att hyresnivåerna skiljer sig åt i landet. En relativt sett hög avgift även för korta upplåtelser riskerar därför att i vissa regioner försvåra för bostadsrättshavarna att upplåta sin lägenhet i andra hand. Det bör därför vara ett lägre tak för avgiften när en bostadsrättshavare hyr ut sin lägenhet under en del av . Det bör vara möjligt för bostadsrättshavaren och hyresgästen att komma överens om att hyran till viss del ska anknyta till den avgift för andrahandsupplåtelse som bostadsrättshavaren betalar. Om avgiften höjs eller sänks, medför ett sådant avtalsvillkor att motsvarande förändring görs av den hyra som hyresgästen ska betala. Motsvarande möjlighet finns i fråga om årsavgifter (se 12 kap. 19 § jordabalken). Avgiften för andrahandsupplåtelse bör underställas föreningsstämman Frågan om en avgift ska tas ut vid andrahandsupplåtelser bör underställas föreningsstämman. Avgiften bör få tas ut endast om det anges i stadgarna. vid ifrågasätter om inte grunderna för avgiftens beräkning bör anges i lag. Avgiften för andrahandsupplåtelse rör emellertid i normalfallet relativt små belopp , varför en sådan reglering i lag inte framstår som motiverad. Det bör vara tillräckligt att grunderna enligt vilka avgiften ska beräknas anges i stadgarna. Detta överensstämmer med vad som gäller i fråga om överlåtelseavgift och pantsättningsavgift (se 7 kap. 14 § och 9 kap. 5 § bostadsrättslagen). Liksom är fallet med befintliga avgifter bör det som utgångspunkt vara styrelsens uppgift att fastställa avgiften. När grunderna för avgiftens beräkning framgår av stadgarna kan bostadsrättshavaren lätt se vilken avgift som kan bli aktuell för honom eller henne. Det kan därför inte anses behövligt att ålägga föreningen att ge bostadsrättshavaren ett särskilt besked om vilken avgift som kommer att tas ut. 2013/14:142 Följder av att avgiften inte betalas Om en medlem inte betalar årsavgiften , kan hans eller hennes nyttjanderätt till lägenheten förverkas. Det gäller dock inte om det som ligger bostadsrättshavaren till last är av ringa betydelse (7 kap. 18 och 19 §§ bostadsrättslagen). I promemorian föreslås att en försummelse att betala avgiften för andrahandsupplåtelse inte ska kunna leda till att nyttjanderätten till lägenheten förverkas. Fastighetsägarna och är kritiska mot promemorians förslag i denna del och ifrågasätter bl.a. om föreningen har tillräckliga påtryckningsmedel för att få bostadsrättshavaren att betala avgiften utan en sådan möjlighet. Även uttrycker tveksamhet. Regeringen instämmer i att det kan finnas ett visst behov av att kunna förklara nyttjanderätten förverkad vid en försummelse att betala avgiften för andrahandsupplåtelse. Ett tänkbart sådant fall kan vara att bostadsrättshavaren av tredska underlåter att betala avgiften. Det föreslås därför att förverkande ska vara möjligt. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller lämnar försla- get utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft . Ett tidigare ikraftträdande än bedöms inte möjligt. Vid en prövning i hyresnämnden av en begäran om tillstånd efter ikraftträdandet bör de nya kriterierna tillämpas, även om en ansökan gjorts före ikraftträdandet. Någon särskild övergångsbestämmelse om detta torde inte vara nödvändig (jfr prop. 2002/03:12 s. 110). Regeringens bedömning: Förslaget väntas leda till att utbudet av bostäder ökar något i orter med bostadsbrist. Några negativa effekter för bostadsmarknaden antas inte uppkomma. Några ökade kostnader för staten bedöms inte uppkomma. Bedömningen i promemorian: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna delar bedömningen i promemorian eller invänder inte mot den. Jagvillhabostad.nu anser att förslaget kan leda till att priserna på bostadsrättslägenheter drivs upp om bostadsrättshavaren ges rätt att avvakta med en försäljning när marknaden inte är gynnsam. anför att förslaget om en avgift för andrahandsupplåtelse kommer att minska antalet bostäder som en student har möjlighet att välja. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget ger bostadsrättshavare större möjligheter att hyra ut sin lägenhet. Det väntas leda till att fler lägenheter som inte används alls eller endast i begränsad omfattning upplåts i andra hand. Därmed utnyttjas de befintliga bostäderna bättre. Ett ökat utbud väntas stärka hyresgästernas ställning och underlätta rörligheten på arbetsmarknaden. Att närmare uppskatta hur många bostäder som kan bli tillgängliga är svårt. Förslaget på en avgift vid upplåtelse i andra hand gör att det för medlemmarna uppstår en kostnad för att hyra ut lägenheten. Hade regeln gällt , skulle den högsta tillåtna årliga avgiften för andrahandsupplåtelse ha varit . Med hänsyn till att lagen om uthyrning av egen bostad förenklar uthyrning av en bostadsrättslägenhet och gör den mer förmånlig bedöms det inte medföra någon risk för att rörligheten på arbetsmarknaden eller bostadsmarknaden blir sämre. ser en risk att en avgift för andrahandsupplåtelse leder till högre hyror och därmed missgynnar studenter och andra grupper som har svårt att komma in på bostadsmarknaden. Ett införande av avgiften kan i och för sig ge rätt att ta ut en något högre hyra. I grunden stärker dock ett ökat utbud av bostäder de bostadssökandes ställning. Regeringen gör bedömningen att förslaget som helhet kommer att gynna de bostadssökande. Det förhållandet att fler lägenheter kan komma att upplåtas i andra hand kan medföra ett visst merarbete för föreningarna. Möjligheten att ta ut en avgift av en bostadsrättshavare som hyr ut sin lägenhet kan antas förbättra vissa föreningarnas ekonomi något. Framför allt betyder det att merkostnaden för en upplåtelse i andra hand får bäras av bostadsrättshavaren som hyr ut sin lägenhet och inte av medlemmarna som kollektiv. Tvister om betalningsskyldighet för en avgift för andrahandsupplåtelse kan föras till domstol. Så är fallet med årsavgifter som styrelsen i föreningen, i likhet med avgiften för andrahandsupplåtelse, fastställer i enskilda fall efter de grunder som anges i stadgarna. Såvitt känt är tvister om betalningsskyldighet för årsavgifter inte vanligt förekommande i domstolar. Antalet tvister om betalningsskyldighet för en avgift för andrahandsupplåtelse bedöms därför bli försumbart och kan hanteras inom ramen för befintliga anslag. Förslaget om en mer generös bedömning i fråga om tillstånd till andrahandsupplåtelse av bostadsrättslägenheter väntas leda till färre ärenden hos hyresnämnderna. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på jämställdheten mellan kvinnor och män. 2013/14:142 8 8.1Förslaget till lag om ändring i jordabalken 19 § Hyran för bostadslägenheter ska vara till beloppet bestämd i hyresavtalet eller, om avtalet innehåller förhandlingsklausul enligt hyresförhandlingslagen (1978:304), i förhandlingsöverenskommelse. Detta gäller dock inte ersättning för kostnader som hänför sig till lägenhetens uppvärmning, förseende med varmvatten eller elektrisk ström eller avgifter för vatten och avlopp 1. om hyresavtalet innehåller förhandlingsklausul och beräkningsgrunden för ersättningens storlek har fastställts genom en förhandlingsöverenskommelse eller genom ett beslut enligt 22 eller 25 § hyresförhandlingslagen, 2. om lägenheten är belägen i ett en- eller tvåfamiljshus eller inom en ägarlägenhetsfastighet, eller 3. om kostnaden för nyttigheten påförs hyresgästen efter individuell mätning. I fråga om bostadslägenheter som hyrs ut i andra hand eller som upplåtaren innehar med bostadsrätt får det trots första stycket avtalas att hyran ska anknytas till den hyra, årsavgift eller avgift för andrahandsupplåtelse som upplåtaren betalar. Hyran för lokaler ska också vara till beloppet bestämd i avtalet till den del den inte omfattar ersättning som avses i första stycket andra meningen. Trots detta gäller dock förbehåll i avtalet om att hyran ska utgå med ett belopp som står i visst förhållande till hyresgästens rörelseintäkter eller som bestäms enligt en skriftlig överenskommelse mellan å ena sidan hyresvärden eller hyresvärden och en organisation av fastighetsägare, i vilken hyresvärden är medlem, och å andra sidan en organisation av hyresgäster. Om avtalet är träffat för bestämd tid och hyrestiden är , gäller dessutom förbehåll om att hyran ska utgå med belopp som bestäms enligt en annan beräkningsgrund än som har angetts. Har avtal träffats i strid med första eller tredje stycket, ska hyran utgå med ett belopp som är skäligt med hänsyn främst till parternas avsikter och övriga förhållanden när avtalet träffades. Om ogiltighet av avtal om hyra för bostadslägenhet i vissa fall när förhandlingsordning gäller finns bestämmelser i hyresförhandlingslagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om hyran för bl.a. bostadslägenheter. Övervägandena finns i avsnitt 5. I ett tillägg i andra stycket ges möjlighet att i fråga om bostadsrättslägenheter avtala att hyran ska knytas till den avgift för andrahandsupplåtelse som upplåtaren betalar, se 7 kap. 14 § bostadsrättslagen (1991:614). En situation där möjligheten kan utnyttjas är när avgiften kan komma att förändras , t.ex. på grund av en höjning av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. Undantaget från förbudet mot rörlig hyra gäller bara den del av hyran som direkt knyts till vad upplåtaren betalar i form av årsavgift eller avgift för andrahandsupplåtelse (jfr prop. 1983/84:137 s. 125). Det finns inget hinder mot att i ett och samma hyresavtal knyta hyran till både årsavgiften och avgiften för andrahandsupplåtelse. Ändringen är närmast en följdändring med anledning av att bostads- Prop. 2013/14:142 rättsföreningarna i 7 kap. 14 § bostadsrättslagen ges rätt att ta ut en avgift I paragrafen görs även språkliga ändringar. Denna lag träder i kraft . Lagändringen träder i kraft . Eftersom en avgift för andrahandsupplåtelse får tas ut först efter en stadgeändring, se 7 kap. 14 § bostadsrättslagen (1991:614), får ändringen praktisk betydelse först därefter. 8.2Förslaget till lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614) 7 kap. Bostadsrättshavarens rättigheter och skyldigheter Upplåtelse av lägenheten i andra hand 11 § Vägrar styrelsen att ge sitt samtycke till en andrahandsupplåtelse får bostadsrättshavaren ändå upplåta sin lägenhet i andra hand, om hyresnämnden lämnar tillstånd till upplåtelsen. Tillstånd ska lämnas, om bostadsrättshavaren har skäl för upplåtelsen och föreningen inte har någon befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet ska begränsas till . I fråga om en bostadslägenhet som innehas av en juridisk person krävs det för tillstånd endast att föreningen inte har någon befogad anledning att vägra samtycke. Tillståndet kan begränsas till . Ett tillstånd till andrahandsupplåtelse kan förenas med villkor. I paragrafen anges förutsättningarna för att hyresnämnden ska ge tillstånd till en upplåtelse i andra hand, när bostadsrättsföreningen vägrat lämna samtycke till den. Övervägandena finns i avsnitt 4. Genom ändringen i första stycket ges bostadsrättshavaren ett något större utrymme att upplåta lägenheten i andra hand. uttryck genom att tillstånd kan lämnas om bostadsrättshavaren har skäl för upplåtelsen och inte som beaktansvärda skäl. Utgångspunkten är att bostadsrättshavaren ska ha stor frihet att upplåta lägenheten i andra hand för att bo någon annanstans. som avses är situationer där bostadsrättshavaren vill behålla lägenheten för att kunna återvända till den . havaren att visa att han eller hon har ett behov av att kunna komma tillbaka till lägenheten kan sättas lågt. I allmänhet bör det vara tillräckligt att de anförda skälen innefattar ett rimligt behov av att behålla lägenheten (jfr prop. 2002/03:12 s. 119). Exempel på vanliga situationer där ett tillstånd kan ges är när bostadsrättshavaren vill studera eller arbeta på annan ort, vistas utomlands eller på annan ort i landet, vårda en anhörig eller sammanbo med någon på prov. inte använts av bostadsrättshavaren, är planer att t.ex. bo på en annan ort normalt inte relevanta som skäl för en upplåtelse i andra hand. 2013/14:142 Tillstånd kan också lämnas t.ex. när den som förvärvar en bostadsrätt vill upplåta lägenheten under en övergångstid för att kunna avsluta en tjänst eller liknande. En sådan situation är när en bostadsrätt förvärvas inför en pensionering. I vissa fall kan även skäl som hänför sig till hyresgästen vara godtagbara. Det kan t.ex. komma i fråga att lägenheten upplåts till en närstående för att bereda honom eller henne en bostad. När bostadsrättshavaren skaffar en annan bostad och avser att bo i den fortsättningsvis, saknas egentlig anknytning till lägenheten. Om bostadsrätten är svår att sälja på grund av de rådande marknadsförutsättningarna, kan en upplåtelse trots detta tillåtas för att ge bostadsrättshavaren ett visst utrymme att avvakta med försäljningen. Har marknaden inte förbättrats , finns normalt inte skäl att låta bostadsrättshavaren avvakta längre med försäljningen. Bostadsrättshavarens skäl väger normalt lättare . När bostadsrättshavaren bor någon annanstans är det ofta inte längre ett tillräckligt skäl för att lägenheten upplåts i andra hand. Hänsyn måste tas till omständigheterna i det enskilda fallet.