prop · H20332 · 2014-12-16 00:00:00 — (13)När det gäller utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av (3), en utveckling av bestämmelser i vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.A i beslut /437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut /146/EG av (4). (14)När det gäller utgör denna förordning, i enlighet med protokollet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen, och Furstendömet om Furstendömet anslutning till avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska gemenskapen och om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av (5), en utveckling av bestämmelser i vilka omfattas av det område som avses i artikel 1.A i beslut /437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut /261/EG av (6). (15)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i . Eftersom denna förordning är en utveckling av enligt bestämmelserna i avdelning IV, i tredje delen av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, ska , i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll, för antagandet av denna förordning besluta huruvida landet ska genomföra den i sin nationella lagstiftning. (16)Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i i vilka inte deltar i enlighet med rådets beslut /365/EG av om en begäran från Förenade och om att få delta i vissa bestämmelser i (7). deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i . (1) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36. (2) EGT L 176, 10.7.1999, s. 31. (3) EUT L 53, 27.2.2008, s. 52. (4) EUT L 53, 27.2.2008, s. 1. (5) Rådets dokument 16462/06; tillgängligt på . (6) EUT L 83, 26.3.2008, s. 3. (7) EGT L 131, , s. 43. (17)Denna förordning utgör en utveckling av bestämmelser i rådets beslut /192/EG av om begäran om att få delta i vissa bestämmelser i (8). deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i . (18)När det gäller utgör denna förordning en rättsakt som är en utveckling av eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 anslutningsakt. (19)Denna förordning utgör en rättsakt som är en utveckling av eller som på annat sätt har sambandmeddettaidenmeningsomavsesiartikel4.2i2005 års anslutningsakt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 7.3 i förordning (EG) nr 562/2006 ska ändras på följande sätt: 1.Följande led ska införas efter led a: ”aa) Om tredjelandsmedborgaren innehar visering i enlighet med artikel 5.1 b, ska den noggranna kontrollen vid inresa även omfatta verifikation av viseringsinnehavarens identitet och av viseringens äkthet, genom sökning i informationssystemet för viseringar (VIS) i enlighet med artikel 18 i och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS-förordningen) (*). ab) Undantagsvis, under förutsättning att i)trafikintensiteten gör att väntetiden vid gränsövergången blir orimligt lång, ii)alla tillgängliga resurser i fråga om personal, hjälpmedel och organisation redan har tagits i anspråk, och (8) EGT L 64, , s. 20. L 35/58 Europeiska unionens officiella tidning iii)det enligt en bedömning inte föreligger någon risk för den inre säkerheten eller för olaglig invandring, får sökningar göras i VIS på grundval enbart av numret på viseringsmärket eller, vid slumpmässigt urval, numret på viseringsmärket i kombination med verifiering av viseringsinnehavarens fingeravtryck. Råder det emellertid någon tvekan om viseringsinnehavarens identitet och/eller viseringens äkthet, ska sökningar systematiskt göras i VIS på grundval av numret på viseringsmärket i kombination med verifiering av viseringsinnehavarens fingeravtryck. Detta undantag får endast göras vid de berörda gränsövergångarna så länge ovan angivna förutsättningar gäller. ac) Beslutet att söka i VIS i enlighet med led ab ska fattas av den gränskontrolltjänsteman som är befälhavande vid gränsövergångsstället eller på högre nivå. De berörda medlemsstaterna ska omgående underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om sådana beslut. ad) Varje medlemsstat ska rapportera till och kommissionen om tillämpningen av led ab, och i denna rapport bör anges antalet tredjelandsmedborgare som kontrollerats i VIS på grundval enbart av numret på viseringsmärket samt väntetiden enligt led ab i. ae) och ac ska tillämpas i högst , efter det att användningen av VIS inleds. Före utgången av av tillämpningen av led ab och ac ska kommissionen översända en utvärdering av denna tillämpning till och rådet. eller rådet får på grundval av denna utvärdering uppmana kommissionen att lägga fram förslag till lämpliga ändringar av denna förordning. (*) EUT L 218, , s. 2.Följande mening ska läggas till i slutet av led c i: ”Sådan kontroll får omfatta sökning i VIS i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 767/2008.” 3.Följande led ska läggas till: ”d) I syfte att identifiera personer som inte, eller inte längre, uppfyller villkoren för inresa till, vistelse i eller bosättning på medlemsstaternas territorium får sökning i VIS utföras i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 767/2008.” Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas från och med den tjugonde dagen efter den tidpunkt som avses i artikel 48.1 i förordning (EG) nr 767/2008. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 265/2010 av om ändring av konventionen om tillämpning av och av förordning (EG) nr 562/2006 vad gäller rörlighet för personer med visering för längre vistelse OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artiklarna 77.2 b och c och 79.2 a, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, för längre vistelse har rest in på deras territorium, så att de kan resa till andra medlemsstater under sin vistelse eller transitera genom de andra medlemsstaternas territo rium när de återvänder till sitt hemland. Allt oftare, efter tredjelandsmedborgares inresa på deras territorium, ersät ter medlemsstater emellertid inte viseringar för längre vistelse med uppehållstillstånd eller ersätter dem först efter betydande dröjsmål. För tredjelandsmedborgare som vistas lagligt i en medlemsstat på grundval av en visering för längre vistelse har denna rättsliga och prak tiska situation betydande negativa konsekvenser när det gäller den fria rörligheten. I enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)Konventionen om tillämpning av av mellan regeringarna i Beneluxstaterna, För bundsrepubliken och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna (2) () för visering för längre vistelse, enligt av sådana viseringar har rätt att transitera genom med lemsstaternas territorium. och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (ko dex om Schengengränserna) (3) fastställer villkoren för tredjelandsmedborgares inresa. För att underlätta rörelsef riheten för tredjelandsmedborgare som innehar nationella viseringar för längre vistelse inom medlemsstater som tillämpar fullt ut (Schengenområdet) bör ytterligare åtgärder vidtas. (2)Medlemsstaterna bör ersätta viseringar för längre vistelse med uppehållstillstånd efter att tredjelands medborgare som vistas lagligt på grundval av en visering (1) ståndpunkt av (ännu ej of fentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (2) EGT L 239, 22.9.2000, s. 19. (3) EUT L 105, , s. 1. (3)För att avhjälpa problemen för tredjelandsmedborgare som vistas i en medlemsstat på grundval av en visering för längre vistelse bör denna förordning utvidga princi pen om likvärdighet mellan uppehållstillstånd och vise ringar för kortare vistelse som utfärdats av medlemsstater som tillämpar fullt ut till att även omfatta viseringar för längre vistelse. En visering för längre vistelse bör därmed fungera på samma sätt som ett uppehållstillstånd när det gäller innehavarens fria rör lighet i Schengenområdet. (4)En tredjelandsmedborgare med en visering för längre vis telse som utfärdats av en medlemsstat bör därför ha rätt att resa till de andra medlemsstaterna på samma villkor som en innehavare av ett uppehållstillstånd. Denna förordning påverkar inte reglerna för utfärdande av viseringar för längre vistelse. (5)I linje med medlemsstaternas nuvarande praxis fastställer denna förordning att medlemsstaterna är skyldiga att ut färda viseringar för längre vistelse enligt den modell som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 1683/95 (4). (4) EGT L 164, , s. 1. L 85/2 Europeiska unionens officiella tidning (6)Reglerna om att en medlemsstat, om den vid handlägg ning av en ansökan om uppehållstillstånd finner att den sökande är registrerad på en spärrlista, ska göra en sök ning i Schengens informationssystem och rådfråga de andra medlemsstaterna bör även gälla vid handläggning av ansökningar om visering för längre vistelse. Därmed bör inte den fria rörlighet inom de andra medlemssta terna som innehavare av visering för längre vistelse skulle komma i åtnjutande av medföra någon ytterligare säker hetsrisk för medlemsstaterna. (7)och förordning (EG) nr 562/2006 bör ändras i enlighet med detta. (8)Denna förordning har inte till syfte att minska medlems staternas benägenhet att utfärda uppehållstillstånd, och den bör inte påverka medlemsstaternas skyldighet enligt andra unionsinstrument att utfärda uppehållstillstånd för vissa kategorier av tredjelandsmedborgare, särskilt direk tiv 2005/71/EG (1), direktiv /114/EG (2), direktiv /38/EG (3), direktiv /109/EG (4) och direktiv /86/EG (5). (9)I enlighet med och rådets direktiv /115/EG av om gemen samma normer och förfaranden för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemssta terna (6) bör tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i en medlemsstat men innehar ett giltigt uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som ger rätt till vistelse vilket utfärdats av en annan medlemsstat, till exempel en vise ring för längre vistelse, vara tvungna att ofördröjligen bege sig till den medlemsstatens territorium. (10)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fast ställa regler för fri rörlighet för innehavare av visering för längre vistelse, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför på grund av dess omfatt ning och verkningar bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritets principen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (1) Rådets direktiv /71/EG av om ett särskilt förfarande för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse i forsk ningssyfte (EUT L 289, 3.11.2005, s. 15). (2) Rådets direktiv /114/EG av om vill koren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för studier, elevutbyte, oavlönad yrkesutbildning eller volontärarbete (EUT L 375, 23.12.2004, s. 12). (3) och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77, rättad version i EUT L 229, 29.6.2004, s. 35). (4) Rådets direktiv /109/EG av om var aktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.1.2004, s. 44). (5) Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening (EUT L 251, 3.10.2003, s. 12). (6) EUT L 348, 24.12.2008, s. 98. (11)Denna förordning respekterar de grundläggande rättighe ter och iakttar de principer som erkänns särskilt i Euro peiska unionens stadga om de grundläggande rättighe terna. Den bör tillämpas i enlighet med medlemsstaternas skyldigheter i fråga om internationellt skydd och princi pen om ”non-refoulement”. (12)När det gäller och utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionens råd och och om dessa staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av (7), en utveckling av bestämmelser i som omfattas av det område som avses i artikel 1.B i rådets beslut /437/EG av om vissa tillämp ningsföreskrifter för det avtalet (8). (13)När det gäller utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Europeiska unionen, Europeiska ge menskapen och om Schwei ziska edsförbundets associering till genomförandet, till lämpningen och utvecklingen av (9), en utveckling av bestämmelser i som omfattas av det område som avses i artikel 1.B och 1.C i beslut /437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut /146/EG (10). (14)När det gäller utgör denna förordning, i enlighet med protokollet som undertecknades av Europe iska unionen, Europeiska gemenskapen, Schweiziska eds förbundet och Furstendömet om Furstendö met anslutning till avtalet mellan Europe iska unionen, Europeiska gemenskapen och om Schweiziska edsförbundets associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av , en utveckling av bestämmelser i som omfattas av det område som avses i artikel 1.B och 1.C i beslut /437/EG, jämförd med artikel 3 i rådets beslut /261/EG (11). (15)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll nr 22 om ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funk tionssätt, deltar inte i antagandet av denna för ordning, som inte är bindande för eller tillämplig på . Eftersom denna förordning är en utveckling av ska , i enlighet med artikel 4 i det protokollet, efter det att rådet har beslutat om denna förordning besluta huru vida landet ska genomföra den i sin nationella lagstift ning. (7) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36. (8) EGT L 176, 10.7.1999, s. 31. (9) EUT L 53, 27.2.2008, s. 52. (10) EUT L 53, 27.2.2008, s. 1. (11) EUT L 83, 26.3.2008, s. 3. Europeiska unionens officiella tidning L 85/3 (16)Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmel ser i i vilka inte deltar i enlighet med rådets beslut /365/EG av om en begäran från Förenade och om att få delta i vissa bestämmelser i (1); Förenade kung ariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på . (17)Denna förordning utgör en utveckling av de bestämmel ser i i vilka inte deltar i en lighet med rådets beslut /192/EG av om begäran om att få delta i vissa bestäm melser i (2); deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig på . (18)När det gäller utgör denna förordning en akt som utvecklar eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 3.2 anslutningsakt. (19)Denna förordning utgör en akt som utvecklar Schengen regelverket eller som på annat sätt har samband med detta i den mening som avses i artikel 4.2 anslutningsakt. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE: ska ändras på följande sätt: 1.Artikel 18 ska ersättas med följande: Viseringar för vistelser som överstiger (vi seringar för längre vistelse) ska vara nationella viseringar utfärdade av någon av medlemsstaterna i enlighet med dess nationella lagstiftning eller unionslagstiftningen. En så dan visering ska utfärdas enligt den modell för viseringar som fastställs i rådets förordning (EG) nr 1683/95 (*); fältet där typen av visering anges ska innehålla bokstaven ’D’. Uppgifterna i viseringen ska ifyllas i enlighet med relevanta bestämmelser i bilaga VII till och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om in förande av en gemenskapskodex om viseringar (viserings kodex) (**). Viseringar för längre vistelse ska ha en giltighetstid på högst . Om en medlemsstat låter en utlänning stanna i (1) EGT L 131, , s. 43. (2) EGT L 64, , s. 20. ska viseringen för längre vistelse ersättas med ett uppehållstillstånd giltighetstid gått ut. (*)EGT L 164, , s. 1. (**)EUT L 243, , s. 2.Artikel 21 ska ändras på följande sätt: a)Punkt 1 ska ersättas med följande: Utlänningar med av någon medlemsstat utfärdat giltigt uppehållstillstånd får, på grundval av detta tillstånd och en giltig resehandling, röra sig fritt inom övriga med lemsstaters territorier, förutsatt att de uppfyller de inrese villkor som avses i artikel 5.1 a, c och e i Europaparla mentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (*) och inte finns registrerade på den berörda medlemsstatens spärr lista. (*)EUT L 105, , s. b)Följande punkt ska införas efter punkt 2: Rätten till fri rörlighet som avses i punkt 1 ska även gälla utlänningar med en giltig visering för längre vistelse som utfärdats av någon av medlemsstaterna i enlighet med artikel 18.” 3.Artikel 25 ska ändras på följande sätt: a)Punkt 1 ska ersättas med följande: När en medlemsstat ska besluta om utfärdande av uppehållstillstånd ska den systematiskt genomföra en sök ning i Schengens informationssystem. När en medlems stat ska besluta om utfärdande av uppehållstillstånd för en utlänning som registrerats på en spärrlista ska den först rådfråga den medlemsstat som verkställt registre ringen, varvid hänsyn ska tas till denna medlemsstats intressen; uppehållstillstånd får endast beviljas i särskilda fall, i synnerhet av humanitära skäl eller på grund av internationella förpliktelser. Om uppehållstillstånd beviljas ska den medlemsstat som ansvarar för registreringen återkalla registreringen, men får dock låta registrera den berörda utlänningen på sin nationella spärrlista.” L 85/4 Europeiska unionens officiella tidning b)Följande punkt ska införas efter punkt 1: Innan en utlänning registreras på en spärrlista enligt vad som föreskrivs i artikel 96 ska medlemsstaterna kontrollera sina nationella register över utfärdade vise ringar för längre vistelse och uppehållstillstånd.” c)Följande punkt ska läggas till: Punkterna 1 och 2 ska även tillämpas på viseringar för längre vistelse.” Artikel 5 i förordning (EG) nr 562/2006 ska ändras på följande sätt: 1.Punkt 1 b ska ersättas med följande: ”b) De innehar giltig visering, om sådan krävs enligt rådets förordning (EG) nr 539/2001 av om fastställande av förteckningen över tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de pas serar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredjeländer vars medborgare är undantagna från detta krav (*), utom när de innehar ett giltigt uppehållstillstånd eller en giltig visering för längre vistelse. (*)EGT L 81, 21.3.2001, s. 2.Punkt 4 a ska ersättas med följande: ”a) Tredjelandsmedborgare som inte uppfyller alla villkor i punkt 1 men som innehar uppehållstillstånd, visering för längre vistelse eller visering för förnyad inresa utfärdad av någon av medlemsstaterna eller, om så erfordras, up pehållstillstånd eller en visering för längre vistelse och visering för förnyad inresa, ska tillåtas inresa till de öv riga medlemsstaternas territorier i transiteringssyfte, så att de kan nå den medlemsstat som har utfärdat uppe hållstillståndet, viseringen för längre vistelse eller vise ringen för förnyad inresa, såvida inte deras namn finns upptagna på den nationella spärrlistan i den medlemsstat vars yttre gränser de avser att passera och registreringen åtföljs av instruktioner om att neka inresa eller transit resa.” Denna förordning ska inte påverka medlemsstaternas skyldighet att utfärda uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare i enlig het med andra unionsinstrument. Kommissionen och medlemsstaterna ska underrätta de berörda tredjelandsmedborgarna om denna förordning på ett fullständigt och korrekt sätt. ska kommissionen lägga fram en rapport för och rådet om tillämpningen av denna förordning. Rapporten ska i förekommande fall åtföljas av ett förslag till ändring av denna förordning. Denna förordning träder i kraft . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna i enlighet med fördragen. Europeiska unionens officiella tidning L 182/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 610/2013 av om ändring av och rådets förordning (EG) nr 562/2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna), tillämpningskonvention, rådets förordningar (EG) nr 1683/95 och (EG) nr 539/2001 och och rådets förordningar (EG) nr 767/2008 och (EG) nr 810/2009 OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 77.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de natio nella parlamenten, i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)Unionens politik när det gäller de yttre gränserna syftar till en integrerad förvaltning för att säkerställa en enhetlig kontroll och övervakning på hög nivå, vilket är en för utsättning för den fria rörligheten för personer inom unionen och ett grundläggande inslag i ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. Därför bör det fastställas gemensamma bestämmelser om vilka standarder och för faranden som ska gälla för kontrollen av de yttre grän serna, med hänsyn till det specifika och oproportionellt hårda tryck som vissa medlemsstater utsätts för vid sina yttre gränser. Bestämmelserna bör styras av principen om solidaritet mellan medlemsstaterna. (1) ståndpunkt av (ännu ej of fentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (2)Den fria rörligheten för personer inom Schengenområdet är en av de främsta landvinningarna i den europeiska integrationen. Den fria rörligheten är en grundläggande rättighet och villkoren för utövandet av denna rättighet anges i fördraget om Europeiska unionen () och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i och rådets di rektiv 2004/38/EG av om unions medborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas terri torier (2). (3)Avskaffandet av kontrollerna vid de inre gränserna för utsätter att medlemsstaterna har fullständigt förtroende för varandras förmåga att till fullo genomföra de kom pletterande åtgärder som behövs för att dessa kontroller ska kunna slopas. och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskaps kodex om gränspassage för personer (kodex om Schen gengränserna) (3) trädde i kraft . (5)Flera års praktisk tillämpning har lett till ett behov av att införa ett antal ändringar på grundval av medlemsstater nas och kommissionens praktiska erfarenheter vid till lämpningen av förordning (EG) nr 562/2006, av resulta ten av utvärderingen av , av rappor ter och förslag som framförts av medlemsstaterna och av utvecklingen inom unionens primärrätt och sekundärrätt samt ett behov av att förtydliga och bättre kartlägga kri tiska tekniska problem. (2) EUT L 158, 30.4.2004, s. 77. (3) EUT L 105, , s. 1. L 182/2 Europeiska unionens officiella tidning (6)Kommissionens rapport av om tillämpningen av bestämmelserna om stämpling av tred jelandsmedborgares resehandlingar i enlighet med artik larna 10 och 11 i förordning (EG) nr 562/2006, samt kommissionens rapport av om till lämpningen av kapitel III (inre gränser) i förordning (EG) nr 562/2006, innehåller konkreta förslag till tekniska ändringar av förordning (EG) nr 562/2006. (7)Det är nödvändigt att införa vissa ändringar i förordning (EG) nr 562/2006 till följd av antagna lagstift ningsakter i unionen, i synnerhet och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en gemenskapskodex om vise ringar (viseringskodex) (1) och och rådets direktiv /115/EG av om gemensamma normer och förfaranden för återvän dande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (2).