prop · H103174 · 2014-03-18 00:00:00 — stöder förstärkningen av energi- och klimatrådgivningen. menar att rådgivningen bör inriktas på fastighetsägare som har sökt bygglov med syfte att komma in tidigt i processen. menar att en utökad utbildningsinsats inriktad på lönsamhetskalkyler IVA menar att energi- och klimatrådgivarna behöver få bättre kompetens angående fastighetsrenoveringar. framhåller vikten av att följa upp rådgivningen. anser att det är positivt att banker och låneinstitut identifieras som viktiga aktörer. , , Svensk ventilation, VVS- företagen och Byggmaterialindustrierna tillstyrker informationsinsatsen riktad till banker och låneinstitut. åtgärden, men menar att den bör kompletteras med insatser för att informationen ska omsättas till handling hos mottagaren. Veidekke och Fastighetsägarna tillstyrker förslaget men menar att även försäkringsbolag bör ta del av informationsinsatsen. och tillstyrker förslaget, men vill även inkludera bostadsmäklare och bygglovshandläggare i satsningen. byggindustrier menar att förslagets innehåll och målgrupp bör breddas. stöder förslaget men menar att det bör utvecklas. bankföreningen menar att dess medlemmar i väldigt begränsad omfattning får in kreditansökningar för energieffektiviseringsåtgärder , men stöder trots detta en informationsinsats. förslaget, men menar att det skulle få begränsad effekt då det snarare är ett problem att räkna hem energieffektiviseringsåtgärder än att låna pengar till dem. remissinstanser är positivt inställda till myndigheternas Många remissinstanser är dock kritiska till den föreslagna strategin i sin helhet och ifrågasätter om den föreslagna informationsinsatsen verkligen skulle ge så stor effekt som myndigheterna bedömer. och EnergiRådgivarna menar att analysen brister i kopplingen mellan energieffektivisering och miljöpåverkan. menar att förslagen endast har analyserats med ett företagsekonomiskt perspektiv vilket gör att samhällsekonomiska värden riskerar att underskattas. Byggmaterialindustrierna, Svensk ventilation, , Swedisol saknar ett samhällsekonomiska ekonomiskt perspektiv som exempelvis skulle belysa nyttor som energieffektivisering kan bidra till i form av ökad sysselsättning, ökad konkurrenskraft och minskad klimatpåverkan. anser att myndigheterna har tagit fram gedigna underlag och gjort en omfattande analys, men menar att förslaget till strategi trots detta innehåller få förslag till styrmedel. i , Byggmaterialindustrierna, EnergiRådgivarna, , Swedisol och SKL menar att strategin behöver kompletteras och bli mer ambitiös. byggindustrier menar att förslagen till styrmedel är för få och ger för liten effekt. Passivhuscentrum , , och och menar att strategin saknar mål och att förslagen som läggs fram inte är tillräckliga för att nå energieffektiviseringsmålet . Även Energi- och miljötekniska föreningen undrar hur strategin förhåller sig till de mål som finns på området. Fastighetsägarna menar att de styrmedel som föreslås är svaga och inte kommer att ge någon väsentlig förändring av energianvändningen. ifrågasätter att många förslag avfärdas i utredningen utan att ersättande förslag presenteras. Ett flertal remissinstanser uttrycker att det finns ett behov av nya ekonomiska styrmedel för att öka omfattningen av energieffektiviserande renovering. Energieffektiviseringsföretagen anser att ett ekonomiskt styrmedel kopplat till genomförande av åtgärder behövs. , Passivhuscentrum , och menar att det bör övervägas att införa ett ROT-avdrag även för hyresfastigheter. och menar att ett justerat ROT- avdrag som innefattar energieffektiviseringsåtgärder skulle kunna vara ett samhällsekonomiskt effektivt styrmedel. Byggmaterialindustrierna, Swedisol, SKL och Svensk ventilation anser att ett utvidgat ROT-avdrag bör införas eller åtminstone utredas. EnergiRådgivarna anser att ROT- avdraget bör kunna användas för att genomföra energideklarationer som inte är kopplade till ett försäljningstillfälle. byggindustrier och VVS-företagen motsätter sig ett förändrat ROT-avdrag då dagens ROT- avdrag främst ger goda effekter i kampen mot svartarbete. menar att investeringsbidrag kan vara positiva, men att ett mer omfattande beslutsunderlag behövs för att bedöma en sådan åtgärd. Astma och vill inrätta en klassrumspeng för upprustning av skolor. Passivhuscentrum vill se en investeringsfond för utsatta områden. Även anser att det borde inrättas ett slags investeringsstöd, en miljöpremie för satsningar på hållbar utveckling. föreslår att ett skräddarsytt styrmedel för småhusägare som energieffektiviserar sina hus inrättas, ett stöd som är teknikneutralt och kopplas till varje hus unika egenskaper. Att koppla stödet till genomförande av åtgärder som 2013/14:174 rekommenderas i energideklarationerna vore önskvärt. Byggherrarna och byggindustrier menar att det är bra att strategin inte innehåller förslag till investeringsstöd och avstyrker dessa typer av styrmedel. och Veidekke ställer sig tveksam till statliga subventioner av lönsamma åtgärder. KTH, , , Svensk ventilation och SKL framhåller möjligheten till statliga lånegarantier. IVA menar att en kreditförsäkring bör utredas. ställer sig avvaktande till förslaget om statlig lånegaranti. Passivhuscentrum , Swedisol och Veidekke framhåller möjligheten till att inrätta förmånliga lån till låg ränta för energieffektiviseringsåtgärder enligt tysk modell. Energi- och miljötekniska föreningen, Svensk ventilation, byggindustrier, SKL, VVS-företagen och Veidekke lyfter möjligheten till en skattefri underhållsfond kopplad till varje fastighet. Även lyfter möjligheten till en skattefri renoveringsfond, men vill se vidare utredning av finansieringsinriktade styrmedel. Byggmaterialindustrierna, byggindustrier, Svensk ventilation, , Swedisol, Veidekke och VVS-företagen anser att en differentierad fastighetsavgift bör kopplas till byggnadens energiprestanda, eller åtminstone att en sådan åtgärd bör utredas. , Veidekke och Energi- och miljötekniska föreningen lyfter vikten av kvalificerad personal och efterfrågar en utredning om hur utbildningarna riktade mot denna sektor kan stärkas. Svensk ventilation, VVS-företagen och understryker behovet av kompetensutveckling och menar att en välutbildad arbetskraft kan vara utvecklingsdrivande. Byggherrarna menar att satsningar på kompetensutveckling är mycket angeläget, men saknar konkreta förslag till utbildningsinsatser i myndigheternas strategi. pekar på det utbildningsgap som finns mellan utbildade ingenjörer och utbudet av studieplatser på universitet och högskolor. Enligt artikel 4 ska varje medlemsstat fastställa en långsiktig strategi för att få till stånd investeringar i renovering av det nationella beståndet av bostadshus och kommersiella byggnader, både offentliga och privata. a) en översikt av det nationella byggnadsbeståndet, i lämpliga fall grundad på statistiska stickprov, b) identifiering av kostnadseffektiva renoveringsmetoder som är relevanta för byggnadstypen och klimatzonen, c) styrmedel och åtgärder som stimulerar kostnadseffektiv totalrenovering av byggnader, inbegripet totalrenovering som utförs etappvis, d) ett framtidsinriktat perspektiv som ska vägleda privatpersoner, byggindustrin och finansinstitut i deras investeringsbeslut, e) en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse. En första version av strategin ska offentliggöras , därefter uppdateras samt föreläggas kommissionen som ett led i de nationella handlingsplanerna för energieffektivitet. för regeringens bedömning: Energi för uppvärmning, Prop. kylning, drift och belysning i bostäder och lokaler utgör enligt energi- ungefär en tredjedel av den slutliga energianvändningen i Åtgärder för ökad energieffektivitet i den befintliga bebyggelsen är avgörande för att effektivisera energianvändningen i sektorn som helhet. Det är även av betydelse för att kunna nå regeringens vision om att har en hållbar och resurseffektiv energiförsörjning och inga nettoutsläpp av växthusgaser i atmosfären. Energieffektiviseringsdirektivets krav på en långsiktig strategi för byggnadsrenovering kompletterar således bestämmelserna i direktivet (2010/31/EU) om byggnaders energiprestanda8. och har på uppdrag av regeringen utarbetat ett förslag till nationell strategi för energieffektiviserande renovering (dnr N2013/5078/E). Myndigheternas förslag tar sin utgångspunkt i antagandet att det finns en påtaglig möjlighet att höja energieffektiviteten i byggnader om man utnyttjar de kommande renoveringstillfällena. En effektiv energieffektivisering sker genom att få till stånd en väl fungerande marknad. Strategin utgår från de styrmedel som redan finns på plats och som är viktiga för att fortsätta styra mot en effektivare energianvändning. Enligt myndigheternas förslag är energiprisernas roll central, men prispåverkande styrmedel som energi- och koldioxidskatter behöver kompletteras med informativa styrmedel. De föreslår att staten griper in och med hjälp av en sammanhållen informationssatsning samlar och sprider utvecklingsfrämjande och kunskapshöjande information på ett effektivt sätt. Som ett nav i informationssatsningen föreslås att ett informationscentrum för frågor om energieffektivisering och renovering upprättas. Vidare föreslås att de regionala energikontoren och de kommunala energi- och klimatrådgivarna får utökade uppdrag att förmedla information till fastighetsägare. Därtill föreslås att en särskild informationsinsats riktas mot banker och låneinstitut. och bedömer i sin rapport att energianvändningen per kvadratmeter kommer att minska med 20–till 2050 jämfört med om nuvarande styrmedel fortsätter. Om de av myndigheterna föreslagna informationssatsningarna genomförs bedöms förutsättningarna öka för en väl fungerande marknad (korrigering av marknadsmisslyckanden). Detta tillsammans med bidrag av bl.a. skärpta byggregler och ändrade energideklarationer beräknas medföra att energianvändningen minskar med ytterligare 5–till 2050. Myndigheterna bedömer vidare att ytterligare åtgärder, t.ex. att införa stimulansbidrag, endast leder till marginella förbättringar om åtgärderna riktas mot att förbättra byggnaders energiprestanda i samband med renovering. Myndigheterna bedömer att det tidigare energipolitiska målet om minskad energianvändning per kvadratmeter till 2050 jämfört med därmed inte kommer att uppnås. För att nå det målet behöver renoveringstakten öka. Som nämnts drar och slutsatsen att renoveringstakten behöver öka för att det tidigare energipolitiska målet 8 och rådets direktiv /31/EU av om byggnaders energiprestanda (omarbetning). EUT L 153, , s. 13. 2013/14:174 om minskad energianvändning per kvadratmeter till 2050 jämfört med ska kunna uppnås. Det uppmärksammas även av några remissinstanser. Svensk ventilation, , och samt Byggherrarna efterlyser förslag till åtgärder för hur renoveringstakten ska öka. Regeringen vill dock betona att utredningen inte har haft som mål att föreslå åtgärder som ökar renoveringstakten. Regeringen uppfattar att flera av de styrmedel som lyfts fram av remissinstanserna tangerar gränsen för det energipolitiska området och skulle leda till ökad energieffektivisering just genom att bidra till ökad renoveringstakt. Andra förslag kan eventuellt bidra till ökad energieffektivisering utan att renoveringstakten ökar. Det går dock inte att avgöra mot bakgrund av myndigheternas analys. Regeringen är medveten om att direktivet ställer krav på att en första version av den nationella strategin ska antas och offentliggöras , men ser också att den tid som direktivet ger för att utarbeta den nationella strategin är mycket kort, särskilt med tanke på dess omfattning och betydelse. Regeringen betonar vikten av att basera en långsiktig nationell strategi på ett gediget underlag och avser att fortsätta arbetet med att ta fram en framåtblickande nationell strategi för energieffektiviserande renovering. För detta behövs i likhet med vad många remissinstanser framfört en bredare och djupare analys av olika styrmedel, men också andra frågor som t.ex. tillgången på kvalificerad personal. 8Artiklarna 5 och 6 – Insatser för energieffektivisering i den offentliga sektorn 8.1Åtgärder för ökad energieffektivitet i byggnader som ägs av statliga myndigheter Regeringens bedömning: De byggnader som ägs av förvaltningsmyndigheter under regeringen, samt domstolarna, omfattas av kraven på renovering. Kraven i artikel 5 införlivas i svensk rätt på förordningsnivå. En alternativ strategi i enlighet med artikel 5.6 bör väljas, varvid och bör åläggas att uppnå en kvantifierad energibesparing till utgången av . Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet statliga myndigheter tillstyrker förslaget i sin helhet. tillstyrker särskilt förslaget att använda ett alternativ för att uppnå energibesparingar i statligt ägda byggnader, då det ger bättre utrymme för att kostnadseffektivt uppnå verkliga energibesparingar. Klimatkommunerna, , , Swedisol och Svensk ventilation anser att det är viktigt att den statliga sektorn är ett föredöme och att det är bra med ett konkret mål för energieffektivitet i statliga byggnader, men menar att målet skulle kunna vara betydligt mer ambitiöst. Även i anser att målet att minska energianvändningen till 2020 inte är tillräckligt ambitiöst utan bör vara till 2020. Svensk ventilation menar även att statliga fastighetsägare har en viktig roll att visa på den fulla potentialen för effektivisering. Energi-effektiviserings- företagen (EFF) anser att den statliga sektorns effekter att vara ett föredöme minskar genom att åtagandet flyttas till endast två statliga myndigheter och att de myndigheter som fått dessa åtaganden är exempel på myndigheter som länge arbetat strukturerat med energieffektivisering, vilket skulle kunna betyda att potentialen i dessa byggnader är lägre än i övriga byggnader. Länsstyrelserna i och anser att alla statliga myndigheter som äger fastigheter ska omfattas av kravet på åtgärder. i , och anser att även fastigheter som ägs av statliga bolag ska omfattas. Bostadsrätterna anser att även om direktivet pekar ut statliga byggnader, bör rimligtvis samma regler gälla inom alla fastigheter ägda av samhället. Av artikel 5.1 framgår att medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 i direktiv /31/EU, ska säkerställa att av den totala golvytan i uppvärmda och/eller kylda byggnader som ägs och utnyttjas av dess statliga myndigheter renoveras för att uppfylla minst de minimikrav avseende energiprestanda som den har fastställt med tillämpning av artikel 4 i direktiv /31/EU. Takten på ska beräknas utifrån den totala golvytan i byggnader med en total användbar golvyta på mer än vilka ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i berörda medlemsstater som inte uppfyller de nationella minimikraven avseende energiprestanda som fastställts vid tillämpning av artikel 4 i direktiv /31/EU. Den tröskeln ska sänkas till . I artikel 5.2 anges att medlemsstaterna får undanta vissa kategorier av byggnader från kraven som avses i punkt 1. I artikel 5.3 och 5.4 finns närmare bestämmelser om hur renoveringstakten ska beräknas samt hur kravet på renoveringar kan flyttas över från till ett annat. Av punkten 5 följer att medlemsstaten ska upprätta och publicera en förteckning över de byggnader som anses omfattas av kravet enligt punkterna 1–4. Av artikel 5.6 framgår att medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 i direktiv /31/EU, får välja en alternativ strategi med avseende på punkterna 1–5, genom vilken de vidtar andra kostnadseffektiva åtgärder, bland annat totalrenoveringar och åtgärder för att få till stånd beteendeförändringar hos byggnadsanvändare, i syfte att i byggnader som kommer i fråga och som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter åstadkomma energibesparingar vilka som minimum motsvarar vad som krävs enligt punkt 1, rapporterat på 2013/14:174 årsbasis. Vid tillämpningen av den alternativa strategin får medlemsstaterna uppskatta den energibesparing som skulle föranledas av punkterna 1–4 genom att använda sig av lämpliga standardvärden för energianvändningen hos statliga myndigheters referensbyggnader före och efter renovering och uppskattningar av deras byggnadsbestånds yta. Kategorierna av statliga myndigheters referensbyggnader ska vara representativa för beståndet av sådana byggnader. De medlemsstater som väljer den alternativa strategin ska anmäla till kommissionen vilka alternativa åtgärder de planerar att vidta och visa hur de kommer att uppnå motsvarande förbättring av energiprestandan i byggnaderna i de statliga myndigheternas byggnadsbestånd. Skälen för regeringens bedömning Vilka byggnader omfattas? För att avgöra omfattningen av direktivets krav och huruvida grundstrategin enligt artikel 5.1–5.5 eller en alternativ strategi enligt artikel 5.6 ska väljas måste de byggnader som ägs och används av statliga myndigheter identifieras. Viktigt i sammanhanget är vilka byggnader som ägs av statliga myndigheter och hur stor användbar golvyta de har. Det finns inga register som möjliggör en avgränsning till de byggnader som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter. Byggnader som utnyttjas av statliga myndigheter men ägs av andra fastighetsägare omfattas inte av direktivets krav på renovering. Bestämmelser om statliga myndigheter som hyresgäst finns i stället i direktivets artikel 6, som behandlas i avsnitt 8.2 om statliga myndigheters inköp. I direktivets definitionslista i artikel 2 definieras begreppet statliga myndigheter som alla administrativa organ vilkas behörighet sträcker sig över en medlemsstats hela territorium. Total användbar golvyta definieras som golvytan i en byggnad eller del av en byggnad där energi används för att påverka inomhusklimatet. Viss vägledning för att avgöra vilka byggnader som omfattas av kravet ges av bilaga IV till och rådets direktiv /18/EG av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster, i vilken för varje medlemsstat listas vilka centrala statliga myndigheter som omfattas av nämnda direktiv. Detta direktiv omfattar även offentligrättsliga organ, bl.a. statliga bolag som tillgodoser ett behov i det allmännas intresse, under förutsättning att behovet inte har industriell eller kommersiell karaktär. Ytterligare vägledning för att avgöra vilka byggnader som omfattas av kravet ges av definitionen av kategorin S.1311 Statliga myndigheter i Europeiska kommissionens riktlinjer för av data för det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet (ENS 95)9 i enlighet med rådets förordning (EG) nr 479/2009 av om tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott som är fogat till fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Av kommissionens riktlinjer framgår att statliga myndigheter utgörs av icke-vinstdrivande institutioner som kontrolleras och huvudsakligen finansieras av staten och vars behörighet Prop. 2013/14:174 sträcker sig över hela det ekonomiska territoriet. punkt är staten inte begränsad till ett fåtal ministerier/departement, utan även de enheter som är direkt beroende av dem i form av myndighet (dvs. inte är helt självständiga) och finansiering omfattas. Mot bakgrund av detta görs bedömningen att det är byggnader som ägs av domstolar och förvaltningsmyndigheter under regeringen som omfattas av kravet på renovering. Byggnader som ägs av statligt ägda bolag omfattas däremot inte av renoveringskravet. Med anledning av detta görs bedömningen att artikel 5 inte föranleder någon lagstiftning. Bestämmelserna bör således hanteras på förordningsnivå. En alternativ strategi bör väljas Kravet enligt artikel 5 punkterna 1–4 skulle kunna uppfyllas genom att samtliga berörda myndigheter åläggs ett renoveringskrav och själva får avgöra vilka byggnader som ska renoveras . Ett alternativt sätt vore att regeringen eller den myndighet som regeringen bemyndigar får avgöra vilka byggnader som ska renoveras . Som alternativ till strategin att renovera motsvarande av golvytan kan medlemsstaterna välja en alternativ strategi. En sådan strategi innebär flera olika åtgärder, inklusive djuprenoveringar och åtgärder för att förändra byggnadsanvändarnas beteende, för att sammantagna uppnå samma totala energibesparing –2020 som skulle uppnås genom huvudalternativet enligt punkterna 1–4. Av tabell 3 framgår att ett fåtal statliga myndigheter äger byggnader, samt att ägandet är ojämnt fördelat. Två myndigheter äger av byggnaderna och den totala golvytan. Övriga myndigheter äger endast ett fåtal byggnader. Statliga myndigheters energideklarerade byggnader och energianvändninga (Källa: ) Atemp (m2) (kWh/år) a Tabellen inkluderar byggnader med yta större än och med specifik energi- användning som överstiger minimikrav enligt byggregler, BBR19. kategorier av byggnader som anges i artikel 5.2 har undantagits. Direktivet bör uppfyllas på ett kostnadseffektivt sätt. effektiviteten inbegriper dels effektiviteten som ligger i vilka åtgärder som kommer till stånd, dels effektiviteten i administrationen som byggs 2013/14:174 upp för att hantera urval och rapportering. Att ställa krav på varje enskild myndighet att renovera motsvarande av golvytan tar inte hänsyn till den ojämna fördelningen av ägandet. Alla myndigheter utom och skulle i princip behöva renovera hela sitt byggnadsbestånd inom sjuårsperioden, oavsett om det är motiverat av andra skäl eller inte. Myndigheter med få byggnader, eller byggnader med speciella förutsättningar, har färre alternativ bland åtgärder. Risken är stor att ett sådant system tvingar fram mindre lämpliga eller kostsamma åtgärder. Att i stället låta regeringen eller den myndighet som regeringen utser bestämma vilka byggnader som ska renoveras , bedöms främja kostnadseffektiva åtgärder, men skulle leda till en omfattande administration. Det skulle behövas ett register över alla möjliga energibesparingsåtgärder i samtliga byggnader, samt uppskattade åtgärdskostnader, för att kunna rangordna bland åtgärdsförslagen. För att främja kostnadseffektiva åtgärder och låga administrativa kostnader bör i stället en alternativ strategi väljas, där ett energisparbeting bestäms för statliga myndigheter som äger byggnader. Energisparbetinget ska enligt artikel 5.6 bestämmas utifrån hur stor energibesparing som skulle uppnås totalt sett mellan och , om motsvarande av golvytan renoveras till en nivå som motsvarar de nationella minimikraven för energiprestanda. Det årliga sparbetinget för hela kollektivet statligt ägda byggnader beräknas som av skillnaden mellan summan av de aktuella byggnadernas nuvarande energianvändning och summan av vad deras energianvändning skulle vara om minimikraven i byggregler (BBR)10 skulle uppfyllas. Den genomsnittliga energiprestandan för byggnader som ägs av statliga myndigheter är 172 kWh/m2/år. Den genomsnittliga energiprestandan för dessa byggnader om de hade uppfyllt kravet för nya byggnader enligt BBR19 är 108 kWh/m2/år, vilket ger en differens på ca 64 kWh/m2/år. I tabell 4 redovisas en preliminär uppskattning av hur stort det kollektiva energisparbetinget skulle vara för statliga myndigheter som äger byggnader. Vid utgången av ska åtgärder ha vidtagits som minskar energianvändningen i byggnader som ägs av statliga myndigheter med sammanlagt knappt 21 GWh, vilket motsvarar av dagens årliga energianvändning i dessa byggnader. Några remissinstanser, däribland i , , Svensk ventilation och Swedisol, anser att detta mål inte är tillräckligt ambitiöst. Regeringen betonar att det angivna sparbetinget är en preliminär uppskattning och att målet kommer att revideras och skärpas i takt med att minimikraven på energihushållning i byggregler skärps. Det är mot dessa nivåer som sparbetinget beräknas. 10 Beräkningarna vilar på antagandet att byggnaderna skulle uppfylla nybyggnadskraven i BBR efter renovering. Detta ger en liten överskattning då det är minimikraven som ska gälla och i dessa ingår ändringsreglerna (vilka inte går lika långt som nybyggnadsreglerna).