prop · H103150 · 2014-03-18 00:00:00 — Innan handräckning lämnas enligt bestämmelserna i denna artikel, ska de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna träffa överenskommelse om sättet att tillämpa denna artikel, som säkerställer en jämförbar omfattning av handräckning till var och en av de avtalsslutande staterna. I synnerhet ska de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna träffa överenskommelse om en gräns för det antal framställningar om handräckning som en avtalsslutande stat kan göra under ett visst år samt en lägsta beloppsgräns för en skattefordran för vilken handräckning begärs. Diplomatic agents and consular officers Nothing in this Convention shall affect the fiscal privileges of diplomatic agents or consular officers under the general rules of international law or under the provisions of special agreements. Diplomatiska företrädare och konsulära tjänstemän Bestämmelserna i detta avtal berör inte de privilegier vid beskattningen som enligt folkrättens allmänna regler eller bestämmelser i särskilda överenskommelser tillkommer diplomatiska företrädare eller konsulära tjänstemän. Detta avtal ska ratificeras och ratifikationshandlingarna ska utväxlas i möjligt. as soon as possible. 2.This Convention shall enter into force on the thirtieth day after the date of the exchange of instruments of ratification and shall have effect: (a) in : as regards income for any taxable year beginning on or after the first day of January of the calendar year next following that in which this Convention enters into force; and (b) in : as regards income derived on or after the first day of January of the calendar year next following that in which this Convention enters into force. 3.The Convention between and for the Avoidance of Double Taxation and the Prevention of Fiscal Evasion with respect to Taxes on Income signed at on , 1956, modified and supplemented by the Protocol signed at on , 1964, shall terminate and cease to have effect in respect of income to which this Convention applies under the provisions of paragraph 2. Detta avtal träder i kraft trettionde dagen efter den då utväxlingen av ratifikationshandlingarna skedde och ska tillämpas: a) i : beträffande inkomst hänförlig till beskattningsår som börjar kalenderåret närmast efter det då avtalet träder i kraft eller senare; och b) i : beträffande inkomst som förvärvas kalenderåret närmast efter det då avtalet träder i kraft eller . Avtalet mellan och för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande inkomstskatter, som undertecknades i och som ändrades och kompletterades genom protokoll undertecknat i , ska upphöra att gälla och inte längre tillämpas beträffande inkomster på vilka detta avtal blir tillämpligt enligt bestämmelserna i punkt 2. This Convention shall continue in effect indefinitely but either may, on or before the thirtieth day of of any calendar year beginning after the expiration of a period of five years from the date of its entry into force, give to the other , through the diplomatic channel, written notice of termination and, in such event, Detta avtal förblir i kraft utan tidsbegränsning men envar av de avtalsslutande staterna äger att – utgången av en tidrymd av fem år väg skriftligen uppsäga avtalet hos den andra avtalsslutande staten. 2013/14:150 this Convention shall cease to have effect: (a) in : as regards income for any taxable year beginning on or after the first day of January of the calendar year next following that in which the notice of termination is given; and (b) in : as regards income derived on or after the first day of January of the calendar year next following that in which the notice of termination is given. IN WITNESS WHEREOF, the undersigned, duly authorized thereto by their respective Governments, have signed this Convention. DONE in Duplicate at on 21 January 1983 in the English language. For the Government of : For the Government of : upphör detta avtal att gälla: a) i : beträffande inkomst hänförlig till beskattningsår som börjar kalenderåret närmast efter det då uppsägning sker eller senare; och b) i : beträffande inkomst som förvärvas kalenderåret närmast efter det då uppsägning sker eller . Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat detta avtal. Som skedde i i två exemplar på engelska språket. Ärendet och dess beredning Det nu gällande avtalet mellan och för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst undertecknades . Ett protokoll om ändring i avtalet undertecknades . Avtalet och ändringsprotokollet är införlivade i svensk rätt genom lagen (1983:203) om dubbelbeskattningsavtal mellan och . Förhandlingar om ett ändringsprotokoll ägde rum . Ett utkast till protokoll upprättat på engelska paraferades . En svensk översättning har därefter upprättats. Den engelska texten och den svenska översättningen har remitterats till Kammarrätten i och . Ändringsprotokollet undertecknades i . Protokollet finns bifogat som bilaga till denna proposition. Det nu gällande skatteavtalet mellan och har förtydligats genom överenskommelse i skriftväxling mellan länderna. Genom ändringsprotokollet är denna skriftväxling inte längre nödvändig eftersom dessa klarlägganden kommer framgå direkt av skatteavtalet. Regeringen har för avsikt att komplettera ändringsprotokollet med en ny skriftväxling om att överenskommelsen skriftväxling ska upphöra att gälla. Ett förslag till lag om ändring i lagen (1983:203) om dubbelbeskattningsavtal mellan och har upprättats inom . Ett utkast till proposition har beretts med . Genom den föreslagna lagen ändras det i svensk lagstiftning införlivade avtalet för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst mellan och i enlighet med det ändringsprotokoll som undertecknades . Lagförslaget är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. 2013/14:150 4 Protokollet om ändring i skatteavtalet Regeringens förslag: godkänner protokollet om ändring i avtalet mellan och för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst och antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1983:203) om dubbelbeskattningsavtal mellan och . Remissinstanserna: Ett förslag till ändringsprotokoll har remitterats till Kammarrätten i och . Kammarrätten har, utöver önskemål om att vissa bestämmelser närmare förklaras i propositionen, inget att erinra mot förslaget. tillstyrker förslaget till ändringsprotokoll men uttrycker önskemål om att vissa bestämmelser omformuleras eller närmare förklaras i propositionen. Skälen för regeringens förslag: och undertecknade ett protokoll om ändring i avtalet mellan och för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst. De främsta skälen till att tog initiativ till ett ändringsprotokoll var dels de långtgående villkoren för undantag från källskatt på utdelning från dotterbolag till moderbolag dels de höga källskattesatserna på ränta och royalty. Genom ändringsprotokollet lättas villkoren för undantag från källskatt på nämnda typ av utdelning upp. Vidare undantas ränta, utom i vissa särskilt angivna fall, och royalty helt från beskattning i källstaten. I övrigt moderniseras vissa artiklar i avtalet. Bland annat uppdateras listan över skatter som omfattas av avtalet (artikel 2.1) samt införs nya bestämmelser om informationsutbyte (artikel 25) och bistånd vid indrivning (artikel 25A). Vidare införs en möjlighet till skiljeförfarande i fall av dubbelbeskattning (artikel 24). Den nya lydelsen av avtalet som följer av protokoll om ändring i avtalet mellan och för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst ska införlivas i svensk intern rätt. Det sker genom en ändring i den lag genom vilken avtalet har införlivats i den svenska rätten. I nu gällande 1 § lagen (1983:203) om dubbelbeskattningsavtal mellan och föreskrivs att avtalet tillsammans med det protokoll om ändring som undertecknades ska gälla som lag här i landet. Genom att ändra 1 § och även hänvisa till det undertecknade protokollet om ändring i avtalet samt att i bilagan till lagen återge avtalet i dess lydelse enligt protokollen inkorporeras den nya lydelsen av avtalet i den svenska rätten. Protokollet undertecknat om ändring i avtalet mellan och träder i kraft den trettionde dagen efter den dag då båda avtalsslutande stater har underrättat varandra om att de konstitutionella åtgärder som krävs för att Prop. 2013/14:150 protokollet ska träda i kraft har vidtagits. Det är således inte möjligt att nu avgöra protokollet kommer att träda i kraft. I förslaget till lag har därför föreskrivits att lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Första och andra styckena i nuvarande 4 § lagen om dubbelbeskattningsavtal mellan och innehåller bestämmelser som och har kommit överens om genom skriftväxling . Genom ändringsprotokollet blir dessa bestämmelser onödiga och första och andra styckena i 4 § föreslås därför upphöra att gälla. Regeringen har också för avsikt att genom skriftväxling med upphäva skriftväxling. Enligt protokollets artikel III införs en ny artikel 4 i avtalet. Den nya artikeln överensstämmer i stora delar med modellavtal. Till skillnad från såväl nuvarande avtal som modellavtal innebär dock artikel 4 punkt 1 i dess nya lydelse att en skattebefriad pensionsfond under vissa villkor kan utgöra person med hemvist i en avtalsslutande stat. Som villkor gäller att fonden är etablerad i enlighet med lagstiftningen i en avtalsslutande stat och huvudsakligen är verksam för att administrera eller tillhandahålla pensioner, pensionsförmåner eller annan liknande ersättning, eller för att erhålla inkomster till förmån för andra pensionsfonder. I nuvarande artikel 4 punkt 2 anges att fall av dubbelt hemvist för fysiska personer ska lösas genom ömsesidig överenskommelse. Genom protokollet ersätts nuvarande bestämmelser av den s.k. stege som finns i modellavtal avseende nämnda fall. Enligt nuvarande artikel 4 punkt 3 anses annan person än fysisk person som har hemvist i båda avtalsslutande staterna, ha hemvist i den avtalsslutande stat där den har sitt huvudkontor. Enligt artikel 4 punkt 3 i dess nya lydelse ska i stället de behöriga myndigheterna söka lösa dessa fall av dubbelt hemvist genom ömsesidig överenskommelse. Genom protokollets artikel VI ändras artikel 10 i avtalet. Ändringarna innebär i huvudsak att den generella källskattesatsen sänks från till och att villkoren för undantag från källskatt på utdelning från dotterbolag till moderbolag lättas upp, bl.a. genom att kravet på minsta innehav sänks från till . 2013/14:150 4.2.3 I det nu gällande skatteavtalet mellan och är den högsta tillåtna källskatten på ränta . Den nya lydelsen av artikel 11 i avtalet, som följer av protokollets artikel VII, innebär att ränta som härrör från en avtalsslutande stat och som en person med hemvist i den andra avtalsslutande staten har rätt till endast ska beskattas i denna andra stat (punkt 1). Källstaten får dock även fortsättningsvis beskatta ränta i vissa särskilt angivna fall, såsom om räntans storlek är beroende av intäkter, försäljning, inkomster, vinst eller annat kassaflöde hos gäldenären eller närstående person. Källskatten får i dessa fall inte överstiga av räntans bruttobelopp (punkt 2). Vidare ändras definitionen av ränta i punkt 3. Ändringarna i punkt 4 och 5 är en följd av att artikel 14 i avtalet utgår. Enligt det nu gällande skatteavtalet mellan och är den högsta tillåtna källskatten på royaltybetalningar . Den höga källskatten på dessa betalningar var ett av de viktigaste skälen till att tog initiativ till förhandlingar om ett protokoll om ändring av skatteavtalet. De ändringar som görs i artikel 12 innebär i huvudsak att royalty som härrör från en avtalsslutande stat och som en person med hemvist i den andra avtalsslutande staten har rätt till, endast ska beskattas i denna andra stat. Vidare ändras definitionen av royalty i punkt 2, bl.a. på så sätt att leasingbetalningar inte längre ska anses utgöra royalty i avtalets mening. De föreslagna ändringarna innebär att definitionen närmare ansluter till modellavtal. Slutligen ändras punkt 3 som en följd av att artikel 14 i avtalet utgår. Artikel X i protokollet anger att avtalets artikel 14 (Självständig yrkesutövning) utgår. Den omständighet att nuvarande artikel 14 i avtalet utgår innebär, utöver vad som särskilt har angivits i övriga avsnitt, följdändringar i avtalets artiklar 3 punkt 1 (artikel II), 6 punkt 4 (artikel IV), 13 punkt 2 (artikel IX), 15 punkt 2 (artikel XI), 17 (artikel XII), 21 punkt 2 (artikel XIII) och 23 (artikel XVI). Genom protokollets artikel XIV införs tre nya artiklar i avtalet, 21A, 21B Gemensamt för dessa artiklar är att de begränsar skatteavtalets Skatteavtal syftar bl.a. till att eliminera eller minska de skattehinder som finns för ett fritt utbyte av varor, kapital och tjänster. undvika dubbelbeskattning, reducera hög bruttobeskattning på betalningar från källstaten (utdelning, ränta och royalty) samt förhindra diskriminerande beskattning kan avtalen på ett verksamt sätt bidra till ökade investeringar och ett ökat utbyte av varor och tjänster mellan de avtalsslutande staterna. Avtalen är däremot inte avsedda att användas som instrument för att med konstlade metoder åstadkomma total skattefrihet eller mycket låg skattebelastning för inkomster som rätteligen bör ingå i beskattningsunderlaget och beskattas i den avtalsslutande stat där investeraren hör hemma. Flera medlemsstater i har genom intern lagstiftning infört bestämmelser som tar udden av sådan verksamhet som redovisats i det föregående. Majoriteten av medlemsstaterna är liksom inte beredda att medge bolag som bedriver sådan verksamhet förmåner genom skatteavtal. Vid ingående av nya skatteavtal är det svensk policy att införa särskilda spärregler som en gardering för eventuella framtida ändringar i intern lagstiftning i de stater med vilka vi har skatteavtal. Detta är särskilt angeläget eftersom ett skatteavtal ofta är tillämpligt under en mycket . Vidare har som policy att i sina avtal ta in långtgående bestämmelser om begränsning av förmåner. Artikel 21A, som förs in på begäran av , innehåller bestämmelser som är avsedda att motverka s.k. treaty shopping. Bestämmelserna anger villkor för att en person med hemvist i en avtalsslutande stat ska vara berättigad till de förmåner som följer av artikel 10 punkt 3 samt artiklarna 11 och 12. För att erhålla sådana förmåner ska, om inte annat anges i artikeln, dels de särskilda villkor som framgår av bestämmelserna i nämnda artiklar vara uppfyllda, dels personen vara en sådan kvalificerad person som anges i punkt 2. Av punkt 2 framgår bl.a. att en fysisk person alltid är en kvalificerad person medan det för ett bolag uppställs vissa krav för att det ska vara en kvalificerad person, t.ex. att det är noterat på en erkänd aktiebörs eller till huvuddelen ägs av kvalificerade personer. Kravet på att personen är en kvalificerad person för att erhålla avtalsförmåner är dock inte absolut. Bland annat görs i punkterna 3 och 5 undantag för vissa fall av rörelse. Bestämmelserna i nya artikeln 21B, som har införts på initiativ av , syftar även de till att begränsa tillämpningsområdet för skatteavtalet. Bestämmelserna är avsedda att förhindra att avtalsförmåner ges för offshoreverksamhet, coordination centres, huvudkontor eller liknande verksamhet, vars uppbyggnad huvudsakligen styrs av skatteskäl. Offshoreverksamhet är verksamhet som typiskt sett inte bedrivs av bolag som bedriver näringsverksamhet i en avtalsslutande stat i egentlig mening, utan av bolag vars inkomster så gott som uteslutande härrör från verksamhet utanför en avtalsslutande stat. Bolagen är formellt bildade enligt en stats lagstiftning men registreras i allmänhet i speciella register och deras verksamhet begränsas ofta av särskilda regler. får endast personer hemmahörande i utlandet vara delägare i sådant bolag. Bolagen får normalt inte bedriva verksamhet på den inhemska marknaden i den stat där de är bildade. Avsikten är att bolagen endast ska bedriva sin verksamhet och konkurrera på marknader utanför staten i fråga. Skatt utgår ofta i form av en fast årlig avgift eller med en mycket låg skattesats, ibland på en schablonmässig bas. Den grundläggande tanken bakom tillhandahållandet av dessa speciella register och den särskilda lagstiftningen är att attrahera utländska investerare som bedriver den egentliga verksamheten någon annanstans att göra formella 2013/14:150 bolagsetableringar i denna andra stat. De utländska investerarna får härigenom ett instrument för att undgå skattskyldighet i de stater där de De typer av verksamhet som är vanligast förekommande i detta sammanhang är internationell sjöfart, finansverksamhet och annan liknande verksamhet som inte är bunden till någon speciell plats för verksamhetens bedrivande. Staternas intresse av att få dessa utländska verksamheter knutna till den egna staten är dels skatteintäkterna, dels arbetstillfällena genom att bolagen för att erhålla registrering ibland tvingas anställa ett visst antal personer bosatta i staten. Ett annat slag av offshoreverksamhet som bestämmelserna avser att motverka är verksamhet i form av coordination centres eller liknande. Den verksamhet som bedrivs av dessa enheter är tillhandahållandet av finansiella, administrativa eller andra tjänster åt bolag inom samma koncern. Ersättningen för dessa tjänster är avsedd att vara avdragsgill i utbetalarstaten och beskattas inte alls eller mycket lågt i mottagarlandet. Förfarandet har som viktigaste syfte att omvandla beskattningsbar inkomst i den egentliga verksamhetsstaten till låg- eller ickebeskattad inkomst i den stat där offshorebolaget är beläget. Bestämmelsen i den nya artikeln 21C, som har tagits in på initiativ av , kompletterar de ovan nämnda begränsningsreglerna genom att ange att lättnader enligt avtalet inte ska erhållas om det huvudsakliga syftet, hos någon person som har inflytande över tillskapandet eller placeringen av andelar eller egendom på grund av vilken inkomsten är betald eller från vilken den härrör, är att uppnå förmån av detta avtal genom sådant tillskapande eller sådan placering. I enlighet med protokollets artikel XVII införs i skatteavtalets artikel 24 tre nya bestämmelser, punkterna 5, 6 och 7. Genom nya punkt 5 införs bestämmelser om skiljeförfarande. Enligt dessa bestämmelser ska ärenden om ömsesidig överenskommelse enligt artikel 24 punkt 1 hänskjutas till skiljenämnd om de behöriga myndigheterna inte har kunnat nå en överenskommelse från anmälan till den behöriga myndigheten i den andra avtalsslutande staten. Sådant hänskjutande ska dock endast ske på begäran av den person som har ansökt om ömsesidig överenskommelse. En skiljedom är bindande för båda staterna och ska genomföras utan hinder av tidsbegränsningar i staternas interna lagstiftning, såvida inte en person som direkt berörs av ärendet inte accepterar den ömsesidiga överenskommelse som genomför skiljedomen. De behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna ska träffa överenskommelse om sättet att tillämpa bestämmelsen. Av nya punkt 6 framgår hur bestämmelserna i punkt 5 ska tillämpas. I tillämpningsbestämmelserna anges bl.a. hur skiljemännen ska utses och hur kostnaderna för förfarandet ska fördelas. Av nya punkt 7 framgår viktiga undantag till möjligheten till skiljeförfarande. Ärenden som rör en juridisk persons hemvist enligt artikel 4 punkt 3 och ärenden som rör hänförande av kapital till ett fast driftställe enligt artikel 7 kan inte hänskjutas till skiljenämnd. behöriga myndigheterna komma överens om att en viss fråga inte lämpar Prop. 2013/14:150 sig att avgöras genom skiljeförfarande. I artikel XVIII föreskrivs att nuvarande artikel 25 utgår och ersätts med en ny artikel. Artikeln behandlar utbyte av upplysningar. Artikeln ansluter nära till artikel 26 i modellavtal. Den nya lydelsen av artikel 25 består av punkterna 1–5. Enligt punkt 1, som överensstämmer med modellavtal, ska de behöriga myndigheterna i de avtalsslutande staterna utbyta sådana upplysningar som kan antas vara relevanta vid tillämpningen av bestämmelserna i avtalet eller för administration eller verkställighet av intern lagstiftning i fråga om skatter av varje slag och beskaffenhet som tas ut för de avtalsslutande staterna eller för deras politiska underavdelningar eller lokala myndigheter, om beskattningen enligt denna lagstiftning inte strider mot avtalet. Utbytet av upplysningar begränsas inte av avtalets artiklar 1 och 2. I punkt 2, som överensstämmer med modellavtal, anges att upplysningar som en avtalsslutande stat tagit emot enligt punkt 1 ska behandlas som hemliga på samma sätt som upplysningar som erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna stat. Vidare anges att upplysningarna får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan) som fastställer, uppbär eller driver in de skatter som åsyftas i punkt 1 eller handlägger åtal eller överklagande i fråga om dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda verksamheter samt att dessa får använda upplysningarna bara för sådana ändamål. De får yppa upplysningarna vid offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden. I punkten återspeglas den senaste uppdateringen av modellavtal, som beslutades av , på så sätt att upplysningar som en avtalsslutande stat mottagit, utan hinder av det föregående, kan användas för andra ändamål då sådana upplysningar kan användas för sådana andra ändamål enligt lagstiftningen i båda staterna och den behöriga myndigheten i den stat som lämnar upplysningarna tillåter sådan användning. Om i bestämmelsen angivna förutsättningar är uppfyllda, kan mottagna upplysningar användas för t.ex. åtal för mutbrott. Artikel 25 om informationsutbyte i skatteavtalet mellan och tar sikte på såväl den situationen då en svensk myndighet lämnar handräckning eller bistånd åt en utländsk myndighet som då en myndighet i den andra staten biträder den svenska myndigheten. Lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden innehåller bestämmelser om handräckning dels i åt utländsk myndighet, dels i utlandet åt svensk myndighet. Enligt 24 § samma lag ska villkor som begränsar möjligheten att utnyttja upplysningar som en svensk myndighet fått från utländsk myndighet i ett skatteärende följas av svenska myndigheter, oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. I 27 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) regleras sekretessen i fråga om uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som erhålls eller lämnas vid utbyte av uppgifter på skatteområdet som sker med stöd av internationella avtal. Av 27 kap. 5 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen framgår att sekretess enligt 1–4 §§ samma kapitel för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden gäller, i den utsträckning har godkänt ett avtal om detta med främmande stat eller mellanfolklig organisation, i ärende där svensk myndighet lämnar handräckning eller bistånd åt utländsk myndighet, i verksamhet som motsvarar den som avses i nämnda paragrafer. I de fall biträds av en annan stat eller mellanfolklig organisation gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i stället enligt 27 kap. 5 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen, i den mån har godkänt ett avtal om detta med främmande stat eller mellanfolklig organisation, hos myndighet i verksamhet som avses i 1–4 §§ samma kapitel för sådan uppgift som myndigheten förfogar över på grund av avtalet. Bestämmelserna i offentlighets- och sekretesslagen om vissa begränsningar i sekretessen får inte tillämpas i strid med avtalet.