prop · H103194 · 2014-03-18 00:00:00 — Ändringen behandlas i avsnitt 6.1 och 6.2 där också Lagrådets syn- Enligt paragrafen döms den som berövar annan livet för mord till fäng- else , lägst tio och högst , eller, om omständigheterna är försvårande, på livstid. Om brottet med hänsyn till de omständigheter som föranlett gärningen eller annars är att anse som mindre grovt, döms enligt 2 § för dråp till fängelse i lägst sex och högst . Gränsdragningen mellan mord och dråp är inte avsedd att förändras genom tillägget i straffskalan. Den praxis som utvecklats i fråga om denna gränsdragning kan därför alltjämt tjäna som ledning. uppsåtligt dödande i ett enskilt fall ska anses som mord eller dråp ska avgöras innan straffmätningen för brottet sker. delse för denna rubriceringsfråga kan utgöra omständigheter som är relevanta för straffmätningen. I vilken omfattning en sådan om- ständighet ska tillmätas betydelse vid straffmätningen för ett mord när den beaktats vid rubriceringen av brottet får bedömas från fall till fall. Straffet ska, med beaktande av intresset av en enhetlig rättstillämpning, bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan efter brottets eller den samlade brottslighetens straffvärde, se 29 kap. 1 § första stycket. bedömningen av straffvärdet ska, enligt andra stycket samma paragraf, beaktas den skada, kränkning eller fara som gärningen inneburit, vad den tilltalade insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon haft. Det ska särskilt beaktas om gärningen inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv eller hälsa eller trygghet till person. Dessutom ska enligt 29 kap. 2 och 3 §§ försvårande respektive förmild- rande omständigheter särskilt beaktas. Vidare ska hänsyn tas till andra omständigheter som är relevanta för straffmätningen. Vid valet mellan ett tidsbestämt straff och ett livstidsstraff bör försvå- rande omständigheter tala för fängelse på livstid. kan vara de som särskilt anges i 29 kap. 2 § eller, eftersom uppräkningen i den bestämmelsen inte är uttömmande, andra som bör påverka straffvärdet i höjande riktning. Försvårande omständigheter, med anknytning till själva gärningen, är t.ex. att brottet har föregåtts av noggrann planering eller har präglats av särskild förslagenhet, gärningen har varit särskilt hänsynslös genom att den medfört ett svårt lidande för brottsoffret (kraftigt våld, omfattande eller allvarliga skador, svår smärta, gärningens karaktär av avrättning, utdraget förlopp eller stark dödsångest), brottet har riktat sig mot en närstående, brottsoffret har befunnit sig i en skyddslös ställning, brottet har utförts i offrets hem, brottet har förövats inför ögonen på närstående till offret, t.ex. offrets barn, brottet har syftat till att främja eller dölja annan brottslighet, brottet har begåtts i samband med brott i vinningssyfte, gärningsmännen har varit i numerärt överläge, brottet har inneburit ett angrepp på någon i dennes tjänsteutövning, eller brottet har begåtts med sådan avsikt som anges i 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott utan att straffansvar enligt det lagrummet föreligger. Att återfall i brott kan beaktas vid straffmätningen framgår av 29 kap. 4 §. Om den tilltalade har gjort sig skyldig till exempelvis allvarlig våldsbrottslighet bör det tala i skärpande riktning. I samma riktning ska beaktas om flera personer har mördats eller det annars är fråga om flerfaldig brottslighet. För ett livstidsstraff talar liksom tidigare att ett gemensamt straff ska bestämmas för flera mord eller ett mord och annan allvarlig brottslighet, eller att den tilltalade har dömts för särskilt allvarlig brottslighet. Omständigheter som talar i mildrande riktning kan också förekomma, såsom att brottet har föregåtts av ett kraftigt provocerande beteende (jfr prop. 2008/09:118 s. 43). Domstolen ska göra en helhetsbedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. Det ska också beaktas att dessa kan föreligga i olika grad. Att det ska göras en samlad bedömning innebär att ett tidsbestämt straff kan väljas, trots att det finns faktorer som talar i skärpande riktning. Så kan t.ex. vara fallet om det finns förmildrande omständigheter av viss styrka. Om det varken finns försvårande eller förmildrande omständigheter är utgångspunkten ett tidsbestämt straff. Som en effekt av lagändringen höjs straffnivån även för mord som inte bestraffas med fängelse på livstid. Hela straffskalan bör användas vid straffmätningen. Sammanfattning av departementspromemorian Skärpt straff för mord (Ds 2013:55) I promemorian föreslås att straffet för mord skärps. Mord bör i regel bestraffas med livstids fängelse om det föreligger försvårande omständigheter. Förhållanden som tidigare i princip endast beaktats i skärpande riktning vid straffmätningen av det tidsbestämda straffet bör i stället tala för att ett livstidsstraff döms ut. Den höjda straffnivån innebär att användningen av livstidsstraffet bör öka väsentligt och utgöra ett normalstraff i den bemärkelsen att det förutses dömas ut i en majoritet av fallen. Lagtekniskt innebär förslaget att ordningsföljden i straffskalan ändras så att livstidsstraffet nämns först. Straffet ska alltså vara fängelse på livstid eller , lägst tio och högst . Det föreslås även att straffet för terroristbrott som begås genom mord ska vara detsamma som för mord. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Den som berövar annan livet, Den som berövar annan livet, döms för mord till fängelse på viss döms för mord till fängelse på livs- tid, lägst tio och högst , tid eller , lägst tio och eller på livstid. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2009:396. 2Förslag till lag om ändring i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott ska ha följande lydelse. För terroristbrott döms den som begår en gärning som anges i 3 §, om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisation och avsikten med gärningen är att 1.injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp, 2.otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller 3.allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellanstatlig organisation. Straffet är fängelse , lägst och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt, är straffet fängelse, lägst och högst . Om ett högre lägsta straff för gärningen har föreskrivits i , gäller vad som sägs där i fråga om lägsta straff. Straffet är fängelse , lägst fyra och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt, är straffet fängelse, lägst två och högst . Om ett högre lägsta straff för gärningen har föreskrivits i , gäller vad som sägs där i fråga om lägsta straff. Om brottet begås genom en gärning som anges i 3 § 1, gäller vad som sägs i 3 kap. 1 § i fråga om straff. Denna lag träder i kraft . 2 Senaste lydelse 2009:399. Yttrande över promemorian har avgetts av , Hovrätten för , , , , , , , , , , , Säkerhetspolisen, Kriminalvården, i , i , , , , , , , , , Juridiska fakultetsstyrelsen vid , , , , , och Rädda barnen. ombudsmän, och – Barnens Rätt I Samhället har avstått från att yttra sig. Svar har inte inkommit från frivilliga samhällsarbetare, (Svenska sektionen), (), I Samhället () och X- . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet . Skärpt straff för mord Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: Utgångspunkten för förslaget är den kriminalpolitiska ståndpunkten att mord i betydligt större utsträckning än bör leda till fängelse på livstid som påföljd. Av remissutfallet framgår att denna utgångspunkt är långt ifrån oomstridd. Det ställningstagande som i enlighet härmed ligger till grund för lagförslaget får emellertid anses vara av den arten att det inte ankommer på Lagrådet ingå i prövning av själva utgångspunkten för förslaget. Straffskalan för mord ändrades så sent som , och genomfördes en straffmätningsreform med avseende på bl.a. allvarliga våldsbrott. Vid remissbehandlingen har ifrågasatts om det mot denna bakgrund finns anledning att nu åter ta upp frågan om straffet för mord. Lagrådet har förståelse för dessa synpunkter men anser sig även i detta avseende ha att utgå från det ställningstagande som ligger till grund för förslaget. Enligt förslaget ska den som berövar annan livet dömas för mord till fängelse , lägst tio och högst , eller, om omständigheterna är försvårande, på livstid. Enligt vedertaget synsätt innebär en sådan avfattning av straffbestämmelsen inte någon gradindelning utan endast att, i det fall omständigheterna bedöms vara försvårande, fängelse på livstid ingår i straffskalan vid sidan av de tidsbestämda straffen (jfr t.ex. prop. 1975/76:18 s. 146, 1986/87:149 s. 19 och 1989/90:54 s. 57). Vid föredragningen inför Lagrådet har bekräftats att detta är den avsedda innebörden av lagändringen. Denna kan då framstå som tämligen marginell. Eftersom fängelse på livstid alltid ingår i straffskalan för mord, kommer ändringen lagtekniskt att innebära en begränsning av möjligheten att döma till fängelse på livstid. Motivuttalandena kan dock antagligen väntas leda till en viss straffskärpning, eftersom lagändringen i belysning av motivuttalandena kan läsas som en viss presumtion för livstidsstraff vid försvårande omständigheter Den valda konstruktionen har visserligen förebilder inom specialstraffrätten, men den förekommer inte i och kan lätt missförstås på sådant sätt att livstids fängelse skulle vara en obligatorisk påföljd vid försvårande omständigheter. Innebörden av konstruktionen har avsevärt större betydelse i mordparagrafen än i de specialstraffrättsliga bestämmelser som torde ha utgjort förbild för förslaget. Enligt Lagrådets mening skulle paragrafen vinna i tydlighet om den delades upp i två meningar. I den första meningen bör i så fall anges att den som berövar annan livet döms för mord till fängelse , lägst tio och högst , och i den andra att det, om omständigheterna är försvårande, får dömas till fängelse på livstid. Med utgångspunkt i den läsart som enligt det föregående måste antas vara den avsedda blir flera uttalanden i lagmotiven inadekvata. Det heter t.ex. i författningskommentaren kategoriskt att straffet för mord är fängelse på livstid om omständigheterna är försvårande. Detta blir inte riktigt, eftersom också fängelse står till buds som straff även vid försvårande omständigheter. Flera andra uttalanden av likartad innebörd finns i remissen. I detta avseende bör uttalandena i lagrådsremissen ses över. Enligt remissen avses den förslagna ändringen få till följd att livstidsstraff regelmässigt eller i vart fall i en majoritet av fallen kommer att dömas ut som påföljd för mord (remissen avsnitt 6.1 och 6.2). Denna uppfattning synes grundas på antagandet att, om sådana förhållanden som beaktats i skärpande riktning vid fastställande av ett tidsbestämt straff i stället leder till livstidsstraff, detta tillsammans med de fall där fängelse på livstid enligt nuvarande praxis döms ut statistiskt sett skulle motsvara majoriteten av alla fängelsedömda för mord (remissen avsnitt 6.2). Denna uppfattning synes bygga på antagandet att domstolarna normalt kommer att döma till fängelse på livstid så snart omständigheterna sammantagna bedöms som försvårande. Som framgår av det föregående står det emellertid domstolen fritt att även i sådana fall döma till fängelse . Det vill också synas som om man med en sådan uppfattning underskattar de tolkningssvårigheter som ett genomförande av förslaget kan väntas medföra. Bedömningen av när omständigheterna sammantagna ska anses vara försvårande torde sålunda komma att påverkas av paragrafens ändrade konstruktion. Vidare måste kravet på försvårande omständigheter uppfattas så att det ska föreligga försvårande omständigheter i förhållande till ett tänkt normalfall av mord. Ett antagande att försvårande omständigheter i paragrafens mening skulle föreligga i flertalet fall ter sig under denna förutsättning motsägelsefullt. Det bör också påpekas att även om försvårande omständigheter skulle föreligga med avseende på själva den brottsliga gärningen, sådana förhållanden som avses i 29 kap. 3 och 5 §§ ger möjlighet att underskrida straffminimum. I synnerhet psykisk störning och bristande omdömesförmåga (29 kap. 3 § 2 och 3 ) kan antas förekomma i en inte obetydlig omfattning (jfr det i remissen i flera samman- hang åberopade rättsfallet NJA 2013 s. 376). Ytterligare är att märka att den som var vid brottet aldrig får dömas till fängelse på livstid. Det kan förutses att ett genomförande av förslaget kommer att föranleda tillämpningssvårigheter i en inte obetydlig omfattning. Ett inte obetydligt antal rättsfall kommer att fordras innan en fast praxis har utvecklats. Med sin utgångspunkt att Lagrådet inte har att gå in på den kriminalpolitiska ståndpunkt som ligger till grund för förslaget anses sig Lagrådet emellertid inte böra motsätta sig detta. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , Elmsä- ter-Svärd, , , , Regeringen beslutar proposition 2013/14:194 Skärpt straff för mord