prop · H103147 · 2014-03-18 00:00:00 — Utgångspunkten för beskattningen av övriga skattepliktiga produkter är beskattning i nivå med vad som gäller för likvärdigt fossilt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE. Det rör sig om t.ex. vegetabiliska och animaliska oljor och fetter för uppvärmning samt motorbränslen som framställts av biomassa. Skattelättnader tillämpas dock för flytande och gasformiga bränslen som framställts av biomassa (se 7 kap. 3 – 4 §§ LSE). Krav på hållbarhet finns i dessa bestämmelser genom hänvisning till hållbarhetsbesked enligt 3 kap. 1 b § lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. Skattelättnaderna åstadkoms genom avdrag i den skattskyldiges punktskattedeklaration. Omfattningen av skattebefrielsen av biodrivmedel fördes in i LSE (se prop. 2012/13:1, bet. 2012/13:FiU1 och 2012/13:SkU15, rskr. 2012/13:37 och rskr. 2012/13:38) i stället för att hanteras genom dispensbeslut med stöd av 2 kap. 12 § LSE såsom tidigare skett. Regeringens tidigare möjlighet i 2 kap. 12 § LSE att genom dispensbeslut ge skattebefrielse för bränsle som framställs av biomassa slopades i samband med att reglerna om skattelättnader för biodrivmedel infördes i LSE. Dispensmöjligheten är därmed numera begränsad till att gälla endast hel eller delvis befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränsle som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter. Några sådana dispensbeslut har inte fattats av regeringen. I syfte att stimulera användningen av biodrivmedel har beslutat att införa ett kvotpliktssystem för låginblandade biodrivmedel, med åtföljande ändringar av beskattningen av biodrivmedel (prop. 2013/14:1, bet. 2013/14:FiU1, rskr. 2013/12:56). De nya reglerna träder i kraft den dag regeringen bestämmer, eftersom Europeiska kommissionen ännu inte beslutat i ärendet om ansökan om legal säkerhet att den ändrade beskattningen av biodrivmedel inte är statsstöd. För att ge höginblandade och rena biodrivmedel goda konkurrensförutsättningar ges fortsatt skattebefrielse även efter 2013 genom reglerna i LSE. 2 Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096). Skälen för regeringens förslag: Det är viktigt att skapa långsiktiga Prop. 2013/14:147 och förutsägbara villkor för aktörerna på bränslemarknaderna. krav som ställs, utifrån de riktlinjer för skattepolitiken som har lagt fast, är också att skattereglerna bör vara generella och tydliga (prop. 2007/08:100, avsnitt 5.3, bet. 2007/08:FiU20, rskr. 2007/08:259). En sådan utformning av skattereglerna ligger väl i linje med regeringens prioritering att söka förenkla företagens vardag samt det pågående arbetet med att begränsa regeringens hantering av förvaltningsärenden i enskilda fall. beslut att reglera omfattningen av skattebefrielsen för flytande biodrivmedel i LSE, i stället för genom enskilda regeringsdispenser, var ett steg i den riktningen. Härigenom ökades genomsynen och förutsägbarheten i skattereglerna för biodrivmedel för såväl de skattskyldiga som för berörda konsumenter och företag. Bestämmelser om skattebefrielse för vissa flytande uppvärmningsbränslen samt biogas fanns redan tidigare i LSE. Av angivna skäl bör nu även den kvarvarande delen av dispensmöjligheten slopas, varigenom tydligheten och förutsägbarheten i skattereglerna ökas och förvaltningsbeslut riktade till enskilda aktörer undviks. Vad BIL och () anfört föranleder inte regeringen att göra en annan bedömning. Förslaget föranleder att 2 kap. 12 § LSE och, som påpekat, även 7 kap. 5 a § LSE upphör att gälla och att rubriken närmast före 2 kap. 12 § utgår ur LSE. Ändringarna föreslås träda i kraft . 7.1Skattskyldighet till avkastningsskatt och ändrad deklarationstidpunkt för avkastningsskatt för vissa skattskyldiga Konsekvenser för de offentliga finanserna Regeringens förslag syftar bl.a. till att underlag för avkastningsskatt för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 6–10 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, förkortad AvpL, ska kunna redovisas i inkomstdeklaration tillsammans med övriga underlag för att ta ut skatt av vissa skattskyldiga som innehar utländska pensions- eller kapitalförsäkringar m.m. Förslaget kan medföra att beslut om slutlig skatt avseende avkastningsskatt i vissa fall fattas senare än vad som annars hade varit fallet. Det kan innebära att skatten även betalas senare eftersom slutlig skatt enligt 62 kap. 8 § första stycket skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, ska betalas senast den förfallodag som infaller närmast efter det att har gått från den 2013/14:147 dag då beslutet om slutlig skatt fattades. Dessa förändringar bedöms dock inte ge upphov till några offentligfinansiella kostnader. Regeringen föreslår även att svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i ska anges som skattskyldiga till avkastningsskatt vid innehav av bl.a. utländska pensions- eller kapitalförsäkringar i 2 § första stycket 6–10 AvpL. Svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i har som en icke avsedd följd av en terminologisk ändring som trädde i kraft , och som enligt ikraftträdandebestämmelser ska tillämpas första gången vid taxering, kommit att inte längre omfattas som skattskyldiga enligt 2 § första stycket 6–10 AvpL. Eftersom avsikten har varit att svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i ska vara skattskyldiga enligt de aktuella bestämmelserna har dock skatt tagits ut som om dessa hade varit skattskyldiga även efter det att de nya bestämmelserna började tillämpas. Regeringens förslag att ange svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i som skattskyldiga vid innehav av bl.a. utländska pensions- eller kapitalförsäkringar i 2 § första stycket 6–10 AvpL ger därmed inte upphov till någon offentligfinansiell effekt. Den icke avsedda effekten av nu gällande regler i SFL, att en och samma skattskyldig i vissa fall ska lämna inkomstdeklaration vid två olika tidpunkter, innebär en ökad administrativ börda för de enskilda skattskyldiga företagen. Genom förslaget undanröjs denna belastning. Konsekvenser för och de allmänna förvaltningsdomstolarna Att svenska handelsbolag föreslås återinföras som skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 6–10 AvpL innebär eventuellt att dessa i viss utsträckning kan förväntas begära omprövning avseende den avkastningsskatt som betalats . Detta skulle kunna medföra en viss ökad ärendehantering för . De berörda handelsbolagen är dock mycket få. De tillkommande kostnaderna som detta förslag och övriga förslag eventuellt kan medföra ska finansieras inom den befintliga anslagsramen. Förslaget bedöms beröra de allmänna förvaltningsdomstolarna endast i begränsad omfattning. Förslaget har inte några offentligfinansiella eller andra effekter då det endast är fråga om ett klargörande. Förslaget bedöms inte medföra några ökade kostnader eller någon ökad arbetsbörda för vare sig , eller de allmänna förvaltningsdomstolarna. Vissa förfaranderegler på energiskatteområdet Den bestämmelse som föreslås slopad ger regeringen rätt att i särskilda fall helt eller delvis medge befrielse från energiskatt och koldioxidskatt på bränsle som förbrukas inom pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter. Några sådana gällande dispenser finns inte , varför några offentligfinansiella effekter eller andra effekter inte uppkommer av förslaget. Förslaget medför vissa kostnader för för anpassning av itsystem, deklarationsblanketter och information. Kostnaderna är av engångskaraktär och beräknas av uppgå till sammanlagt . kostnader ska hanteras inom befintliga och beräknade anslagsramar för utgiftsområdet. 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel I första stycket 6–10 anges att förutom obegränsat skattskyldiga så ska även svenska handelsbolag vara skattskyldiga till avkastningsskatt. Även i andra stycket, som reglerar vem som ska anses inneha en kapitalförsäkring i vissa fall, anges förutom obegränsat skattskyldiga också svenska handelsbolag. Av bestämmelsen framgår att om vissa kapitalförsäkringar inte innehas av någon som är obegränsat skattskyldig eller ett svenskt handelsbolag, ska den som har panträtt i försäkringen anses inneha den. Ett nytt fjärde stycke införs där det anges att vad som sägs i paragrafen om svenska handelsbolag också ska gälla i fråga om europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i . Det medför att även europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i blir skattskyldiga till avkastningsskatt enligt bestämmelserna i första stycket 6–10. Första stycket ändras redaktionellt genom att andra meningen flyttas till ett nytt andra stycke. Av den mening som flyttas till det nya andra stycket framgår att beskattningsåret för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 6–10 alltid ska vara kalenderåret. Dessutom införs i ett nytt tredje stycke en bestämmelse som anger vad som ska vara beskattningsår för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som är skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 4, dvs. handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som är skattskyldiga till avkastningsskatt för att de i egenskap av arbetsgivare i sin balansräkning redovisar pensionsutfästelse enligt bestämmelserna i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Beskattnings- 2013/14:147 året för dessa i egenskap av skattskyldiga enligt 2 § första stycket 4 ska vara handelsbolagets respektive den europeiska ekonomiska intressegrupperingens räkenskapsår. Vad som avses med räkenskapsår följer av 3 kap. bokföringslagen (1999:1078). Paragrafen är ny. I första och andra styckena anges när skatteunderlag avseende avkastningsskatt ska tas upp av vissa skattskyldiga. De skattskyldiga som avses är juridiska personer som är skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 6–10 och som har ett beskattningsår enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, som inte är ett kalenderår. Det rör sig om skattskyldiga som innehar utländska pensions- eller kapitalförsäkringar eller utländska tjänstepensionsavtal som är jämförbara med försäkring eller som innehåller villkor som innebär att tjänstepensionsinstitutet kan likställas med en pensionsstiftelse. Dessa ska ta upp skatteunderlag för avkastningsskatt det beskattningsår enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL som går ut antingen efter under kalenderåret, dvs. beskattningsåret enligt 12 § andra stycket, eller går ut närmast efter kalenderåret, dvs. beskattningsåret enligt 12 § andra stycket. I tredje stycket anges vad som ska gälla i de fall en sådan skattskyldig som avses i 2 § första stycket 6–10 upplöses genom likvidation, konkurs eller ett liknande förfarande. I dessa fall ska skatteunderlag för avkastningsskatt avseende kalenderåret, dvs. beskattningsåret enligt 12 § andra stycket, under vilket den skattskyldige upplöses tas upp det beskattningsår enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL som avslutas i samband med att den skattskyldige upplöses. Den föreslagna regleringen i den nya paragrafen innebär att skattskyldiga som har två olika beskattningsår, ett avseende avkastningsskatt i egenskap av skattskyldiga enligt 2 § första stycket 6–10 och ett avseende skatt enligt någon eller några av de lagar som räknas upp i 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL, ska redovisa samtliga underlag för att ta ut skatt som anges för beskattningsåret som regleras i 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL. Bestämmelserna föreslås träda i kraft . Ändringarna i 2 § avseende skattskyldighet till avkastningsskatt för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i föreslås dock tillämpas första gången på premiebetalningar som sker efter . Den nya bestämmelsen i 12 § tredje stycket tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . De nya bestämmelserna i 13 § tillämpas första gången på skatteunderlag för avkastningsskatt hänförligt till kalenderår 2013 då den skattskyldige har ett brutet räkenskapsår som går ut efter . Detta innebär att de nya bestämmelserna gäller för den inkomstdeklaration som ska lämnas . Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) Prop. om särskild löneskatt på pensionskostnader I andra meningen görs en språklig justering genom att ordet förstås byts ut mot ordet avses. I paragrafen införs även en ny bestämmelse som anger att med beskattningsår för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar avses i lagen handelsbolagets respektive intressegrupperingens räkenskapsår. Vad som avses med räkenskapsår följer av 3 kap. bokföringslagen. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:591) om kreditering på skattekonto av vissa stöd beslutade av den offentliga arbetsförmedlingen och Ändringen av lagens rubrik är en följd av att har upphört och beslut om sjöfartsstöd numera fattas av . Ändringen i paragrafens första stycke är en följd av att har upphört och beslut om sjöfartsstöd numera fattas av . 8.4Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafens andra stycke kompletteras med en ny tredje punkt i vilken anges att kostnadsersättning till elever i gymnasial lärlingsutbildning som betalas ut av inte ska tas upp. 8.5 Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) I paragrafen anges vad som avses med beskattningsår för skatt enligt en rad olika lagar. I första stycket punkten 1 anges vad som ska avses med beskattningsår för skatt och avgift enligt inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, förkortad AvpL, i fall som avses i 2 § första stycket 1–4, lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader och lagen (2007:1398) om Där framgår att med beskattningsår avses beskattningsår enligt 1 kap. 13–15 §§ IL. Ett svenskt handelsbolag eller en europeisk ekonomisk intressegruppering är under vissa förutsättningar skyldiga att redovisa statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 4 AvpL, särskild löneskatt på pensionskostnader Ändringen i punkten innebär att med beskattningsår för svenska handelsbolag avses handelsbolagets Vad som avses med räkenskapsår följer av 3 kap. bok- Genom bestämmelsen i 3 kap. 6 §, som anger att det som sägs om svenska handelsbolag även gäller europeiska ekonomiska intressegrupperingar, så kommer bestämmelsen om beskattningsår för svenska handelsbolag även att gälla för europeiska ekonomiska intresse- I den nya punkten 2 i första stycket anges vad som avses med beskatt- ningsår för avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 6–10 AvpL, dvs. skattskyldiga som innehar utländska pensions- eller kapitalförsäkringar eller utländska tjänstepensionsavtal som är jämför- bara med försäkring eller som innehåller villkor som innebär att tjänstepensionsinstitutet kan likställas med en pensionsstiftelse. punkten framgår att med beskattningsår avses det kalenderår som skatten ska betalas för eller det beskattningsår då skatteunderlag för avkastnings- skatt ska tas upp enligt 13 § AvpL. I 13 § AvpL finns bestämmelser om vilket beskattningsår skatteunderlag för avkastningsskatt ska tas upp. 13 § första och andra styckena AvpL framgår att skattskyldiga som har ett beskattningsår som inte är ett kalenderår ska ta upp skatteunderlag för avkastningsskatt det beskattningsår som går ut närmast efter kalenderåret eller det beskattningsår som går ut efter under kalenderåret. Med kalenderår i 13 § AvpL avses beskattningsåret för avkastnings- skatten (se 12 § andra stycket AvpL). Av 13 § tredje stycket AvpL framgår att om den skattskyldige upplöses genom likvidation, konkurs eller ett liknande förfarande ska skatteunderlag för avkastningsskatt tas upp det beskattningsår som går ut när den skattskyldige upplöses. Regleringen innebär att skattskyldiga enligt 2 § första stycket 6–10 AvpL vid tillämpning av skatteförfarandelagen kommer att anses ha samma beskattningsår för såväl avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 6–10 AvpL som inkomstskatt, statlig fastighetsskatt, avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 1–4 AvpL och särskild löneskatt på pensionskostnader, nämligen det beskattningsår som regleras i punkten 1. Detsamma gäller för fastighetsavgift. Detta beskattningsår blir sedan avgörande för bl.a. inkomstdeklaration senast ska lämnas av den skattskyldige enligt 32 kap. 2 § och när ett beslut kan överklagas enligt 67 kap. I punkten 2 anges också att med beskattningsår avses det kalenderår som skatten ska betalas för. Det gäller redan före aktuell ändring, eftersom det av punkten 7 (efter ändring punkten 8) framgår att för övriga skatter, bl.a. avkastningsskatt för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 6–10 AvpL, avses med beskattningsår det kalenderår som Prop. 2013/14:147 skatten ska betalas för. Den bestämmelsen gäller alltså i fall då den skattskyldige har ett kalenderår som beskattningsår och då den skattskyldige inte upplöses genom t.ex. likvidation, dvs. när 13 § AvpL inte ska tillämpas. Ändringarna föreslås träda i kraft . Det föreslås att bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 1 i sin nya lydelse ska tillämpas första gången på beskattningsår som börjar efter . Det föreslås vidare att bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 2 ska tillämpas första gången på skatt som ska betalas för kalenderår 2013 respektive på beskattningsår som går ut efter . Om en skattskyldig enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 har kalenderår som beskattningsår, ska alltså bestämmelsen tillämpas första gången på avkastningsskatt som ska betalas . Om en skattskyldig däremot enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 har ett beskattningsår som inte är ett kalenderår eller om den skattskyldige upplöses, dvs. när 13 § AvpL är tillämplig, ska bestämmelsen tillämpas första gången på beskattningsår som går ut efter . Detta innebär att den nya bestämmelsen i 3 kap. 4 § första stycket 2 gäller för inkomstdeklarationer som ska lämnas (jfr 3 kap. 5 § och 32 kap. 2 §). Sammanfattning av promemorian Skattskyldighet till avkastningsskatt samt ändrad deklarationstidpunkt för avkastningsskatt för vissa skattskyldiga I promemorian lämnas förslag till ändrade regler om vilket beskattningsår vissa skattskyldiga som innehar bl.a. en utländsk pensions- eller kapitalförsäkring ska ta upp skatteunderlag för avkastningsskatt och vad som i dessa situationer ska avses med beskattningsår i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. Förslaget innebär bl.a. att tidpunkten för när en inkomstdeklaration ska lämnas av vissa skattskyldiga som innehar sådana försäkringar ändras. Därutöver lämnas förslag om vad som ska avses med beskattningsår för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader och för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som är skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 4 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, förkortad AvpL. I lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader ska beskattningsåret för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar vara handelsbolagets respektive intressegrupperingens räkenskapsår. Räkenskapsåret ska också vara beskattningsår för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som är skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 4 AvpL i egenskap av arbetsgivare som i sin balansräkning redovisar pensionsutfästelse. Anledningen till att de föreslagna definitionerna behövs är att det saknas reglering för vad som ska avses med beskattningsår för svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar. I promemorian lämnas vidare förslag till en definition av vad som ska avses med beskattningsår i SFL för skatt och avgift enligt vissa lagar för svenska handelsbolag. Beskattningsåret föreslås enligt ett tillägg i 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL i dessa fall vara det svenska handelsbolagets räkenskapsår. Enligt 3 kap. 6 § SFL gäller det som sägs i SFL om svenska handelsbolag även europeiska ekonomiska intressegrupperingar. Regleringen av vad som ska avses med beskattningsår i SFL för svenska handelsbolag kommer således att gälla även för europeiska ekonomiska intressegrupperingar. I promemorian lämnas dessutom förslag om att svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i ska vara skattskyldiga till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 6–10 AvpL, dvs. skattskyldiga till avkastningsskatt på grund av innehav av bl.a. en utländsk pensions- eller kapitalförsäkring. Avsikten har varit att svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i ska vara skattskyldiga enligt de nämnda bestämmelserna. Svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i har dock som en icke avsedd följd av en terminologisk ändring kommit att inte längre omfattas av skattskyldigheten till avkastningsskatt enligt 2 § första stycket 6–10 AvpL. För att åtgärda denna brist föreslås nu att svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar med säte i ska återinföras som skattskyldiga i dessa bestämmelser. I 12 § AvpL anges att beskattningsåret för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 6–10, bl.a. fysiska och juridiska personer som innehar en utländsk pensions- eller kapitalförsäkring, alltid ska vara kalenderåret. Det innebär att beskattningsåret avseende avkastningsskatt i dessa fall ska vara kalenderåret även för juridiska personer som har ett annat beskattningsår för sin näringsverksamhet enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (1999:1229). Detsamma gäller för de svenska handelsbolag som har ett beskattningsår som inte är ett kalenderår enligt den föreslagna definitionen i 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL, som enligt 3 kap. 6 § SFL gäller även för europeiska ekonomiska intressegrupperingar. Enligt SFL ska inkomstdeklaration lämnas beroende på när den skattskyldiges beskattningsår tar slut. SFL trädde i kraft och tillämpas första gången på skatt som avser beskattningsår som börjar . Bestämmelserna i får bl.a. till följd att skattskyldiga med brutet räkenskapsår, som även utgör beskattningsåret enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL, som innehar t.ex. en utländsk pensions- eller kapitalförsäkring ska lämna inkomstdeklaration vid två olika tidpunkter. För att åtgärda denna icke avsedda effekt av bestämmelserna i föreslås i AvpL regler för när vissa skattskyldiga som innehar bl.a. en utländsk försäkring, och därför själva ska beräkna underlag för avkastningsskatt, ska ta upp skatteunderlaget för avkastningsskatt. Dessutom ändras bestämmelsen om vad som avses med beskattningsår för dessa skattskyldiga i SFL. Lagtekniskt åstadkoms detta genom att det i 12 § AvpL anges att skatteunderlaget för avkastningsskatt för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 6–10 samma lag som har ett beskattningsår enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL som inte är ett kalenderår, ska tas upp det beskattningsår enligt SFL som går ut närmast efter ett kalenderår. I de fall en sådan skattskyldig upplöses ska dock skatteunderlag för avkastningsskatt avseende det beskattningsår enligt AvpL då den skattskyldige upplöses, tas upp det beskattningsår enligt 3 kap. 4 § första stycket 1 SFL som går ut när den skattskyldige upplöses.