prop · H103134 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringens proposition 2013/14:134 Regeringen överlämnar denna proposition till . Tillgången till information på ett språk som var och en förstår är ytterst en demokratifråga. Lättläst litteratur och nyhetsförmedling bidrar också till ett skapande där människor växer genom kulturupplevelser och bildning. Staten ska ha ett ansvar för att stödja lättläst litteratur och nyhetsinformation och även utveckla det nuvarande åtagandet. I propositionen föreslår regeringen att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur () ska avvecklas och att tidigare beslut om stiftelsen inte längre ska gälla. Staten bör fortsätta att stödja utgivning och distribution av lättläst litteratur och nyhetsförmedling inom de områden där utbudet inte kan tillgodoses av marknaden. Myndigheten för tillgängliga medier bör ansvara för statens insatser för lättläst och även bli ett nationellt kunskapscenter för lättläst och övriga tillgängliga medier. Myndigheten bör också stödja utgivning och distribution av den oberoende lättlästa nyhetstidningen 8 SIDOR. Stöd till elever med nedsatt läsförmåga är en fråga som kräver engagemang från flera delar av samhället. Myndigheten för tillgängliga mediers stöd för lättläst bör därför även riktas till skolan. Målgruppen för statens insatser för lättläst bör bestämmas utifrån behovsanalyser. Målsättningen bör därför vara att alla ska ha tillgång till litteratur och samhällsinformation utifrån vars och ens förutsättningar oavsett läsförmåga. 2013/14:134 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. Lättlästverksamheten står inför utmaningar...................................... Formen och inriktningen för statens insatser för lättläst ................... Verksamheten vid Myndigheten för tillgängliga medier ................ Ett nationellt kunskapscenter för tillgängliga medier Verksamheten vid det nationella kunskapscentret............ Verksamhet riktad till skolor............................................ Målgruppen för statens insatser för lättläst....................... Myndigheten bör ansvara för att ge ut och distribuera 6Myndigheten för tillgängliga medier bör ansvara för att stödja utgivning och distribution av en oberoende lättläst nyhetstidning..21 Konsekvenser för staten och myndigheter........................ Konsekvenser för enskilda och företag ............................ 7.3Konsekvenser för jämställdhetspolitiken och Sammanfattning av betänkandet Lättläst (SOU 2013:58)..... Förteckning över remissinsatserna för betänkandet Lättläst (SOU 2013:58)...................................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att godkänner vad regeringen föreslår om 1.att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur ska avvecklas (avsnitt 4), 2.att tidigare beslut om nyhetsinformation och litteratur inte längre ska gälla (avsnitt 4). 2 Ärendet och dess beredning I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, utg.omr. 17 s. 83) aviserade regeringen en översyn av verksamheten vid nyhetsinformation och litteratur () och av statens stöd till anpassad litteratur och nyhetsförmedling. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att se över statens insatser för lättläst (dir. 2012:109). Syftet med översynen var att ge regeringen beslutsunderlag för eventuella reformer och prioriteringar på området. Utredningen antog namnet . beslutades tilläggsdirektiv (dir. 2013:54) om förlängd tid för uppdraget. Utredningen presenterade sitt betänkande Lättläst (SOU 2013:58) . En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns tillgänglig i (dnr Ku2014/1755/KO). Vissa av utredningens förslag är av sådan art att regeringen kan ta ställning till dem utan godkännande. I de fall regeringen avser att genomföra dessa förslag lämnas i denna proposition uppgift om detta för information. 3Lättlästverksamheten står inför utmaningar Lättläst är ett område med bäring på flera politikområden. De nationella kulturpolitiska målen, de nationella målen för litteratur- och läsfrämjande och de nationella funktionshinderspolitiska målen tydliggör alla vikten av lättläst litteratur och nyhetsförmedling till lässvaga grupper i samhället. De är också ett uttryck för och regeringens målsättning att personer som antingen har olika typer av funktionsnedsättningar som påverkar läsförmågan eller som av andra skäl har försvagad läsförmåga ska ha samma tillgång till kultur, litteratur och nyheter. Lättläst litteratur och nyhetsförmedling bidrar till ett skapande där människor växer genom kulturupplevelser och bildning. Lättläst litteratur och nyhetsförmedling bidrar även till att främja allas möjlighet till kulturupplevelser och möjlighet att delta i kulturlivet. Av de nationella kulturpolitiska målen framgår att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. I den kulturpolitiska propositionen Tid för kultur 2009/10:3 s. 26) slås det fast att grunden för kulturpolitiken är kulturens egenvärde. De nationella kulturpolitiska mål som beslutat utgör fundamentet för en långsiktig kulturpolitik som stöder konstnärlig förnyelse och kulturell mångfald, främjar ett levande kulturarv, uppmärksammar barns och ungas rätt till kultur samt bidrar till allas möjlighet att bli delaktiga i kulturlivet (bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Målen lyder: Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att nå målen ska kulturpolitiken: –främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor, –främja kvalitet och konstnärlig förnyelse, –främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas, –främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan, –särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. I den litteraturpolitiska propositionen Läsa för livet (prop. 2013/14:3) föreslog regeringen nationella mål för politiken för litteratur- och läsfrämjande. Dessa har sedan beslutats av (bet. 2013/14:KrU4, rskr. 2013/14:117). Målen lyder: Alla i ska, oavsett bakgrund och med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ges möjlighet att utveckla en god läsförmåga och ha tillgång till litteratur av hög kvalitet. För att nå det övergripande målet ska statens samlade insatser syfta till: –att läsförmågan förbättras jämfört med , –att fler än regelbundet tar del av både fack- och skönlitteratur, och –att kunskapen om läsningens betydelse för utbildning, bildning och delaktighet i samhällslivet ökar jämfört med . Lättläst är ett verktyg i strävan att nå de nationella målen för litteratur- och läsfrämjande så att alla i , med utgångspunkt i vars och ens särskilda förutsättningar, ska få möjlighet att utveckla en god läsförmåga. I Läsa för livet lyfter regeringen också fram att tillgången till information på ett språk som var och en förstår ytterst är en demokratifråga för samhället. I Läsa för livet beskrivs även att litteratur och läsning har ett värde i sig genom att den förmedlar upplevelser och känslor, hjälper oss att förstå världen och oss själva och berikar våra liv. De nationella funktionshinderspolitiska målen tydliggör också på ett mer övergripande plan att samhället ska utformas så att personer med funktionsnedsättningar blir fullt delaktiga i samhället. Målet med regeringens funktionshinderspolitik som presenterades i propositionen Från patient till medborgare – en nationell handlingsplan för handikapppolitiken (prop. 1999/2000:79 s. 23) är att skapa ett samhälle utan hinder för delaktighet och där det finns jämlikhet i levnadsvillkor för människor med funktionsnedsättning. Insatserna ska bekämpa diskriminering och ge barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Varje människa ska ha möjlighet att påverka beslut som rör henne. 2013/14:134 – en samhällsgemenskap med mångfald som grund, –att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet, –jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. Tillgång till litteratur och nyhetsinformation på lättläst svenska är även av betydelse för nyanlända invandrare. Den underlättar lärprocesser, ökar möjligheten att delta i samhällsdebatten och i samhället i övrigt samt gör det möjligt att få ta del av kultur. Målet för integrationspolitiken är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund. för lättläst litteratur bildas Statens insatser för att stödja lättläst litteratur inleddes i slutet av 1960- talet. /69 beviljades dåvarande ett särskilt anslag för framställning av lättläst litteratur. Utgivningen skedde i samarbete med olika bokförlag, som fick produktionsbidrag för utgivningen och själva ansvarade för marknadsföringen. I enlighet med förslagen i betänkande Kultur åt alla! (SOU 1976:20) startade 1984 en försöksverksamhet med att ge ut en lättläst nyhetstidning, 8 SIDOR, som var riktad till gruppen som då benämndes begåvningshandikappade samt vissa andra lässvaga grupper. Regeringen föreslog 1986 i propositionen om nyhetsförmedling till begåvningshandikappade (prop. 1985/86:175 s. 4) att den tidigare försöksverksamheten skulle permanentas och att en stiftelse skulle bildas för att äga och ge ut tidningen. I propositionen framhöll regeringen att principen om att handikappade ska kunna delta i samhällslivet på samma villkor som andra är central i den statliga handikappolitiken. Tidningen skulle vidare utformas så att den blir till nytta även för andra än begåvningshandikappade (prop. 1985/86:175 s. 4). Förslaget antogs av (prop. 1985/86:175, bet. KU 1986/87:4, rskr. 1986/87:4). nyhetsinformation startade därmed sin verksamhet . Bokutgivningen av lättlästa böcker överfördes därefter till samma stiftelse, vilket aviserades i budgetpropositionen och genomfördes . En samordning av verksamheterna ansågs leda till gynnsamma effekter för marknadsföringen (prop. 1987/88:100 bilaga 10 s. 475). Stadgarna för stiftelsen beslutades av regeringen . Därefter har stadgarna ändrats av regeringen en gång, . Av stadgarna framgår att stiftelsen har till ändamål att äga och ge ut en nyhetstidning för begåvningshandikappade samt att ombesörja utgivning av lättlästa böcker. Stiftelsen ska även sträva efter att nå ut till andra grupper än begåvningshandikappade vars läsförståelse är begränsad. nyhetsinformation och litteratur genomförde vissa organisatoriska förändringar 1997 och har kallat sig för . Verksamheten vid är indelad i fyra delar: nyhetstidningen 8 SIDOR, lättlästa böcker, marknadsföring och läsombud. Därutöver finns en affärsdriven tjänst, Lättläst-tjänsten, som på uppdrag gör lättlästa bearbetningar av samhällsinformation och erbjuder kurser och föreläsningar i att skriva lättläst. har satsningen mot skolområdet varit en prioriterad uppgift. Stiftelsen har haft ett särskilt regeringsuppdrag att öka utbudet av lättläst i skolan. Därutöver ska stiftelsen verka som ett för lättläst och har etablerat ett forskarnätverk. Verksamheten i regleras genom treåriga avtal mellan staten och stiftelsen samt genom årliga riktlinjer för statens bidrag till stiftelsen. Styrelse och revisorer utses av regeringen. Direktören utses av styrelsen. Behov av en reform Verksamheten med lättläst nyhetsinformation och litteratur står inför en rad utmaningar, vilket också framgår av det kommittédirektiv som ligger till grund för översynen av statens insatser för lättläst (dir. 2012:109). Teknikutvecklingen har medfört att målgrupperna bör kunna nås av lättläst via nya medier. Vidare möter delar av verksamheten ökad konkurrens från andra aktörer och kretsen av möjliga målgrupper för lättläst vidgas och nya behov identifieras. Ett antal andra statliga aktörer har också verksamhet med liknande syften. Ett exempel är Specialpedagogiska skolmyndigheten som arbetar för att barn, unga och vuxna oavsett funktionsförmåga ska få förutsättningar att nå målen för sin utbildning. Till det kommer att det i den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) anges att myndighetsformen bör vara huvudregel för statlig verksamhet och att valet av annan organisationsform än myndighet bör omprövas med viss regelbundenhet. Det har således funnits ett behov av att se över formerna för statens insatser för lättläst. Ytterligare en aledning att se över området är den utmaning som står inför när det gäller den nedåtgående trenden i försäljning och prenumerationer som drabbat bok- och tidningsbranschen överlag i . Tryckt litteratur och tidningar i pappersformat blir i stigande grad utkonkurrerade av digitala format och gratistjänster. Övervägandena i betänkandet Lättläst (SOU 2013:58) visar på behovet av en reform på området. I det följande redovisar regeringen förslag och bedömningar som utgår från betänkandet och remissynpunkterna. 2013/14:134 4 Formen och inriktningen för statens Regeringens förslag: Statens stöd till nyhetsinformation och litteratur, , ska avvecklas. tidigare beslut om nyhetsinformation och litteratur ska inte längre gälla. Regeringens bedömning: Staten bör fortsätta att stödja tillgången till lättläst litteratur och nyhetsförmedling inom de områden där tillgången inte kan tillgodoses av marknaden. Myndigheten för tillgängliga medier bör ansvara för statens insatser för lättläst. Regeringen har för avsikt att återkomma till med förslag till finansiering i budgetpropositionen . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget. Myndigheten för tillgängliga medier tillstyrker förslaget och anser att överföringen av uppgifter från till Myndigheten för tillgängliga medier blir en positiv kraftsamling för att förbättra servicen till personer i behov av lättläst text. Statskontoret anför att statens styrning underlättas om verksamheten ingår i en myndighet. anför att det finns goda förutsättningar att samgåendet skapar synergieffekter både vad gäller kunskap och teknik. ställer sig däremot tveksamma till förslaget och föreslår vidare utredning. , liksom bl.a. Nationella skolbiblioteksgruppen, framför att utredningens ekonomiska analys av förslaget är bristande. Ett antal remissinstanser, däribland och , väljer att inte ha en uppfattning om organisationsformen för den framtida verksamheten, utan anför att det angelägna är tillgången till lättläst text av god kvalitet och att en oberoende utgivning av nyheter på lättläst kan garanteras. Ett antal remissinstanser har uttryckt ett missnöje över förslaget att staten ska äga och ge ut en oberoende nyhetstidning och ägna sig åt publicistisk verksamhet. Detta behandlas under avsnitt 5.5 när det gäller utgivning av lättläst litteratur och avsnitt 6 när det gäller en lättläst nyhetstidning. Skälen för regeringens förslag och bedömning Myndighetsformen är att föredra för statens insatser för lättläst I den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) anges, som nämns ovan, att myndighetsformen bör vara huvudregel för statlig verksamhet och att valet av annan organisationsform än myndighet bör omprövas med viss regelbundenhet. För lättlästverksamhetens del innebär det att en fortsatt verksamhet i stiftelseform förutsätter att en sådan form medför uppenbara fördelar jämfört med myndighetsformen. betonar att en stiftelse har färre formella krav och större självständighet jämfört med en statlig myndighet. Utredningen anför att stiftelseformen ger ett större utrymme för egen styrning, inriktning och egna initiativ. För utgivning av en nyhetstidning är ett oberoende från regeringen och viktigt. Utredningen gör dock sammantaget bedömningen att skälen för att verksamheten bör drivas i myndighetsform och av Myndigheten för tillgängliga medier överväger. En övervägande del av remissinstanserna är positiva till förslaget att statens stöd till avvecklas och att medlen tillförs Myndigheten för tillgängliga medier. Regeringen delar utredningens bedömning att lättlästverksamheten inom ramen för en större institution kan utvecklas genom synergier i utbud, kunskaper och kapacitet, men också genom ökad effektivitet som innebär att mer resurser kan avsättas till lättläst. Flera av remissinstanserna för liknande resonemang. Regeringen delar Kungl. uppfattning att det finns goda förutsättningar att ett samgående skapar synergieffekter både vad gäller kunskap och teknik. Regeringen delar också Statskontorets uppfattning att statens styrning underlättas om verksamheten ingår i en myndighet. Regeringen gör även bedömningen att kunskapsutbytet kan bidra till ökad kvalitet. Utredningen belyser att kostnaden för gemensam ledning och administration är relativt sett högre för en liten verksamhet än för en stor. Regeringen delar den bedömningen och anser således att en avveckling av stiftelsen och en överföring av uppgifter till en befintlig myndighet är ett steg mot en effektivare offentlig sektor och en ökad tydlighet styrningsmässigt över offentliga medel och resurser. Behov av statligt åtagande för lättläst Utredningen lyfter fram att att det finns ett behov av att staten även i fortsättningen ger stöd för lättläst nyhetsinformation och litteratur. Det redogörs mer utförligt för detta i avsnitten 5.5 och 6 som behandlar statens ansvar när det gäller utgivning av lättläst litteratur samt utgivning av en lättläst nyhetstidning. Sammantaget delar regeringen utredningens bedömning att staten bör fortsätta att ha ett ansvar för lättläst. Myndigheten för tillgängliga medier bör ansvara för statens insatser för lättläst Utredningens bedömning är att Myndigheten för tillgängliga medier är det bästa alternativet för det framtida ansvaret för statens insatser för lättläst. Utredningen framhåller bl.a. att myndigheten har hög teknisk kompetens och är i framkant inom utvecklingen av ny teknik för att öka tillgången till texter för personer med funktionsnedsättning. Målgruppen för myndigheten respektive stiftelsen tangerar och överlappar delvis varandra. Ur ett brukarperspektiv är det logiskt att statens ansvar för den lättlästa litteraturen och nyhetsförmedlingen ligger på samma myndighet som ansvarar för att tillgängliggöra medier i exempelvis punktskriftsformat och genom talsyntes. Regeringen ser därför positivt på att samla statens ansvar för alla tillgängliga medier i en myndighet. Enligt förordningen (2010:769) med instruktion för Myndigheten för tillgängliga medier har myndigheten till uppgift att i samverkan med 2013/14:134 bibliotek i landet arbeta för att personer med funktionsnedsättning ska få tillgång till sådana exemplar av litterära verk som de behöver för att kunna ta del av verken. Myndigheten har även till uppgift att förbättra tillgången till innehållet i dagstidningar för synskadade, för personer med funktionsnedsättning som inte förmår hålla i eller bläddra i en tidning, för afatiker och dyslektiker. Regeringen bedömer att ansvaret för den lättlästa litteraturen och nyhetsförmedlingen bör kunna ingå som en del i denna verksamhet. Nedan redogörs det för formen av verksamheten för lättläst vid Myndigheten för tillgängliga medier. Regeringen avser att återkomma med vissa förtydliganden i myndighetens instruktion och regleringsbrev när det gäller dessa och övriga detaljer i verksamheten. Regeringen föreslår således att statens stöd till nyhetsinformation och litteratur () avvecklas. Vad har beslutat om stiftelsen föreslås inte längre gälla. Regeringen gör bedömningen att staten ska stödja tillgången till lättläst litteratur och nyhetsförmedling i den mån den inte kan tillgodoses av marknaden. Regeringen gör även bedömningen att de statliga insatserna på området lättläst bör inordnas i Myndigheten för tillgängliga medier. Regeringens samlade förslag till statens budget för presenteras i budgetpropositionen . Regeringen avser att där återkomma till med förslag på förändringar av berörda anslag. Under förutsättning att godkänner vad regeringen föreslår bör statens stöd till avvecklas , och en överföring av uppgifterna till Myndigheten för tillgängliga medier bör ske . Verksamheten vid Myndigheten för Ett nationellt kunskapscenter för tillgängliga Regeringens bedömning: Myndigheten för tillgängliga medier bör bli ett nationellt kunskapscenter för tillgängliga medier. nationella kunskapscentret bör vara att utveckla verksamheten på veten- Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens be- Utredningen föreslår dock att kunskapscentret endast ska vara inriktat på lättläst nyhetsförmedling och litteratur och inordnas som en särskild enhet vid myndigheten. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna ser positivt på att skapa ett nationellt kunskapscenter, däribland Myndigheten för handi- kappolitisk samordning – HANDISAM, Stiftelsen och och folkminnen. instanser, däribland Myndigheten för tillgängliga medier och Prop. framför dock att ambitionen bör vara att skapa ett center som, med utgångspunkt i användarnas behov och på vetenskaplig grund, inkluderar hela området tillgängliga medier. Angående utredningens förslag att kunskapscentret bör inordnas som en särskild enhet vid myndigheten anför bl.a. Myndigheten för tillgängliga medier och att betänkandet har alltför långtgående förslag kring hur inordningen av lättlästverksamheten i myndigheten ska organiseras. Ett flertal remissinstanser, däribland , och ser positivt bl.a. på att den erfarenhetsbas som upparbetats inom kommer att finnas kvar. Skälen för regeringens bedömning: Ett nationellt kunskapscenter för tillgängliga medier, där lättläst är en viktig del, bör finnas till för brukare, förmedlare, förlag, den offentliga sektorn och privata företag. Syftet bör vara att offentliga institutioner såväl som privata företag ska kunna vända sig till myndigheten för att få stöd i sitt arbete med att göra information och material tillgängligt. En majoritet av remissinstanserna ser också positivt på att skapa ett nationellt kunskapscenter för lättläst, däribland Myndigheten för handikappolitisk samordning – HANDISAM och Specialpedagogiska skolmyndigheten. Regeringen bedömer dock, i motsats till utredningen, att ett kunskapscenter enbart för lättläst nyhetsförmedling och litteratur kan leda till minskade möjligheter att tillgodose behoven av service hos grupper av individer med flera funktionsnedsättningar. Det finns en rad fördelar med att samla all kunskap om tillgängliga medier i samma kunskapscenter. Möjligheten att producera talböcker eller punktskriftsböcker av det lättlästa materialet är en sådan. Regeringen delar därmed de synpunkter som ett antal remissinstanser har framfört om att ett kunskapscenter bör ha ambitionen att vara ett center som, med utgångspunkt i användarnas behov och på vetenskaplig grund, inkluderar hela området tillgängliga medier. Regeringen delar också uppfattningen bland de remissinstanser som särskilt framhållit att de ser positivt på att den erfarenhetsbas som upparbetats inom finns kvar, däribland och . Regeringen gör dessutom bedömningen att det erfarenhetsutbyte som möjliggörs om kunskapscentret omfattar alla tillgängliga medier torde höja kvaliteten på det lättlästa materialet. Regeringen bedömer således att det vid Myndigheten för tillgängliga medier bör inrättas ett nationellt kunskapscenter för alla tillgängliga medier som ligger inom myndighetens ansvarsområde.