prop · H103185 · 2014-01-01 00:00:00 — tolkning heller inte helt förenligt med de grundläggande idéerna om uthållighet i inriktningspropositionen och i ÖBs underlag till denna proposition, där behovet av att uthålligt genomföra insatser särskilt poängteras. När det gäller antal förband anger Försvarsmakten att man har som mål att och även kunna genomföra två till tre förbandsinsatser internationellt, varav en större och en till två mindre insatser, där den större är av bataljons storlek. Regeringen anger dock i regleringsbrevet att den större ska vara av bataljonsstridsgrupps storlek, vilket är ett avsevärt mer omfattande krav. Enligt sin instruktion ska Försvarsmakten kontinuerligt genomföra en operativ planering för samtliga uppgifter. har noterat att Försvarsmakten har genomfört ett antal studier och spel. När det gäller internationella insatser har denna verksamhet dock varit begränsad. Regeringen har inte heller tydligt angivit att Försvarsmakten ska ta fram underlag för att inrikta sin insatsverksamhet mot samtliga krav i inriktningspropositionen. Våra studier av de internationella insatser som genomförts visar på vikten av klara ingångsvärden i början av en insatsplanering samt behovet av framförhållning vid besked om en eventuell förlängning av en insats. Det är en förutsättning för att kunna göra en riktig bedömning av personal- och materielbehov. Vidare visar erfarenheterna av genomförda insatser på vikten av att personalen tidigt får klara besked om anställningsformer och insatsens längd samt tillräcklig utbildning på materielen samt värdet av att använda inövad materiel under insatsen istället för ny oprövad materiel. Av hemlig bilaga framgår att Försvarsmakten vid ett antal tillfällen ställts inför ett problem med sena ingångsvärden och förändrade förutsättningar. Detta har försvårat avvägningar av behov av materiel och personal och har ibland inneburit en forcerad utbildnings- och samordningsperiod. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA I detta kapitel analyserar vi om tillgången på personal och förbandsenheter är gränssättande för Försvarsmaktens förmåga att göra insatser i den omfattning och med den inriktning som och regeringen har beslutat. Detta som personal och uppfyllda förband måste finnas tillgängliga för övriga nationella uppgifter som parallellt ska genomföras (utbildning och utveckling av förbanden, territoriell beredskap, demonstrationsverksamhet m.m.). Det gör vi främst genom att analysera om det finns personal a) i tillräckligt antal och om det finns tillräckligt antal samövade och uppfyllda förbandsenheter, b) med rätt kompetens med hänsyn tagen till vad och regeringen angivit om sättet att bemanna insatserna, rotationstakt, huvudsaklig inriktning på insatserna och storlek på förband, andelen fast kontra anställda soldater samt behov av personal och tillväxt för andra uppgifter. 5.1.1Ett nytt personalförsörjningssystem i Försvarsmakten I propositionen Ett användbart försvar43 anförde regeringen att försvarsförmåga ska öka genom att användbarheten av och tillgängligheten till förband ökar. Ett steg i detta var införandet av ett nytt personalförsörjningssystem som innebär att personalförsörjningen för alla personalkategorier i Försvarsmakten ska bygga på frivillighet. Om krig, krigsfara eller andra utomordentliga omständigheter råder och när regeringen så beslutar om det, kan dock på samma sätt som tidigare insatsorganisationen bemannas med pliktpersonal. Nästa steg i reformeringen av försvaret togs genom beslut med anledning av propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar44. Genom beslut övergick rekryteringen vid Försvarsmakten till att i huvudsak utgå från ett frivilligt åtagande för den enskilde. 43Proposition 2008/09:140. Ett användbart försvar, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 44Proposition 2009/10:160, Modern personalförsörjning för ett användbart försvar, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER lämnade regeringen propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten45. I propositionen lämnades förslag till en ny lag om vissa anställningar inom Försvarsmakten. I lagen regleras Försvarsmaktens möjlighet att anställa personalkategorierna gruppbefäl, soldater och sjömän. biföll regeringens förslag och den nya lagen började gälla . I det nya personalförsörjningssystemet infördes två nya militära personalkategorier: respektive kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Kontinuerligt tjänstgörande personal är arbetstagare som har anställningen i Försvarsmakten som sin huvudsakliga sysselsättning. tjänstgörande personal är arbetstagare som har sin huvudsakliga sysselsättning utanför Försvarsmakten. Försvarsmakten har också infört en internationell tjänstgöringsskyldighet för de anställda. Värnpliktig personal ska finnas krigsplacerad i insatsorganisationen. De kan dock inte kallas in att tjänstgöra förrän regeringen aktiverar värnplikten, alternativt utlyser skärpt eller högsta beredskap. Om värnplikten aktiveras av regeringen i avsikt att möjliggöra repetitionsutbildning krävs dessutom en framförhållning innan repetitionsutbildning kan genomföras. Värnpliktiga kan således inte nyttjas för uppgifter inom ramen för beredskapshöjningar upp till och med givakt, och heller inte för internationella insatser. I vår studie utgår vi från ett läge där fred råder i och där insatsorganisationen används för nationella uppgifter och för insatser utomlands. Andelen värnpliktig krigsplacerad personal är därför inte en tillgänglig resurs och har inte tagits med i våra beräkningar. tjänstgörande personal har skyldighet att inställa sig för tjänstgöring i enlighet med tjänstgöringsplanen och omfattas under varje tjänstgöringsperiod av samma skyldigheter (inklusive internationell arbetsskyldighet) och rättigheter som kontinuerligt tjänstgörande. Det finns dock krav på att Försvarsmakten senast före tjänstgöring ska informera arbetstagaren om tidpunkten för tjänstgöringens början, tjänstgöringens omfattning och var den ska ske. Informationen får lämnas senare om det finns särskilda skäl för det. Den tjänstgörande personalen är således inte gripbar. Det finns också krav på återhämtning som innebär att den tjänstgörande inte kan kallas till tjänst i direkt anslutning till föregående tjänstgöringsperiod. Tid för återhämtning mellan internationella insatser ska, för en arbetstagare som är anställd som tjänstgörande, omfatta . 45 Proposition, 2011/12:115. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Personalkategorin GSS/T46 ska således inte användas för uppgifter inom ramen för beredskapshöjningar upp till och med givakt, men kan användas för insatser under förutsättning att planeringen ger en framförhållning . Alla kontinuerligt tjänstgörande i Försvarsmakten omfattas av nationell och internationell arbetsskyldighet och står under ÖB:s befäl för beredskapshöjningar upp till och med givakt. De delar av krigsförbanden som har uppgifter inom ramen för sådan beredskap ska bemannas med kontinuerligt tjänstgörande personal47. Förband med uppgift att delta i internationella insatser bemannas med en kombination av kontinuerligt och tjänstgörande personal. Underlag för vilka förband som avses framgår i insatsfrekvenslinjal i gällande FMUP48. 5.1.2Huvudmodell för att bemanna insatser Fram bemannades insatser genom individvis rekrytering och huvuddelen av personalen skingrades efter utfört uppdrag. Denna modell ska inte tillämpas framöver. Regeringen anför i propositionen Ett användbart försvar en rad fördelar med att löpande och kontinuerligt kunna ta vara på erfarenheter från insatser och övningar i de egna förbanden. Insatser ska därför enligt inriktningspropositionen främst bemannas med personal från samma förband eller samma förbandsenheter. Rotationstakten anger hur ofta förbandet och personalen växlar mellan att vara ute i en insats respektive utför andra uppgifter. Försvarsmakten har i allmänhet planerat för en rotationstakt på 1:4 för kontinuerligt anställd personal och en rotationstakt på 1:6 för tidsbegränsat anställda. Även kortare rotationstakter har förekommit för vissa personalgrupper. För markförbanden har tiden i insats i allmänhet varit 6 månader i insatsområdet, medan flyg- och marinförbanden har roterat . Utbildningstiden inför en insats inom markförbanden har oftast varit , men kortare utbildningstider har också förekommit. Tidsperioderna för utbildning och utveckling av förbanden inklusive nationell beredskap kan också variera. 46Gruppbefäl, soldater, sjömän. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER Vi utgår i fortsättningen från att personalen i insatsorganisationens förband deltar i följande faser: 1.Insatsutbildning (inklusive nationell beredskap för kontinuerligt anställd personal) 3.Uttag av semestrar och ledigheter, återhämtning m.m. 4.Utveckling och tillväxt av förbandet inkl. utförande av nationella beredskapsuppgifter.Faserna är olika långa beroende på rotationstakten. Exempelvis är fas 3 för anställda med rotationstakt 1:6 betydligt längre än för de fast anställda. Dessutom gäller fas 4 enbart fast anställda. 5.1.4Omfattning och huvudsaklig inriktning av insatserna Insatser utanför närområdet förutses i regeringens prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar, att huvudsakligen ske på markarenan, och ha en markoperativ tyngdpunkt. fördefinierade bataljonsstridsgrupper blir den huvudsakliga operativa enheten bland arméstridskrafternas insatsförband. Bataljonsstridsgruppen sätts samman kring en manöverbataljon med tillförda förstärkningsresurser ur funktionsförband såsom stridsvagns-, luftvärn-, artilleri-, ingenjör-, logistik- och underrättelsekompanier. Även förstärkningsresurser från övriga stridskrafter ska kunna tillföras vid behov. Substantiella bidrag till internationella operationer ska kunna lämnas. 5.1.5Behov av personal för andra uppgifter Som vi tidigare nämnt finns ett antal nationella beredskapsuppgifter som måste utföras parallellt med att andra förband är ute i insatser. Enligt Försvarsmaktens regleringsbrev ska en bataljonsstridsgrupp, med delar från olika manöverbataljoner, finnas tillgänglig från och därutöver ska ett skyttekompani stå i beredskap för att med den kunna stödja en stridsgrupp från . Dessutom ska Försvarsmakten ha förmåga att utföra vissa andra beredskapsuppgifter. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 5.1.6Andelen kontinuerligt och tidsbegränsat anställda gruppbefäl och soldater Regeringen har i inriktningsbeslutet angivit att en mindre andel av soldater i arméstridskrafterna, inklusive lednings- och logistikförbanden, bör utgöras av kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl och soldater och att denna andel inte bör överstiga . Det ska dessutom finnas vissa reserver för att bland annat förstärka pågående insatser. Med förband som har andelen och kontinuerligt anställda soldater är det inte möjligt att genomföra insatser i snabbare rotationstakter än 1:6. Avgångarna bland gruppbefäl, soldater och sjömän har enligt Försvarsmakten varit betydande . Vid årets inledning var planeringsantagandet att skulle komma att avbryta anställningen på egen begäran. blev utfallet 19 procents avgångar. I fortsättningen av detta kapitel bedömer vi hur Försvarsmaktens behov och tillgångar på personal för förbandsinsatser påverkas av vad som refererats i utgångspunkterna ovan. Tyngdpunkten i kapitlet ligger på en granskning av markstridskrafternas behov av och tillgång till personal (avsnitten 5.2–5.3), och mer begränsande analyser görs av flyg- och marinstridskrafternas motsvarande behov (avsnitt 5.4 och 5.5). Markstridskrafterna omfattar här arméstridskrafterna inkl. amfibiebataljonen, ledningsplats- och sambandsbataljonen samt teknik- och logistikbataljonerna. Dessa förband utgör i vår analys rekryteringsbasen för behov av personal och kompetens i insatser. Vi gör vår analys av markstridskrafternas behov av och tillgångar till personal på två nivåer: på förbandsnivå (avsnitt 5.2) på befattnings- eller kompetensnivå (avsnitt 5.3) FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER 5.2Personalbehov och personaltillgångar på förbandsnivå 5.2.1Behov och tillgångar på bataljonsnivå Det är inte möjligt att ständigt vara ute i insats för ett förband. Förbandet behöver också utbildas och tränas . Personalen behöver för att återhämta sig, utbilda och utveckla sig själva och förbandet innan det går ut i insats igen. En insatsfrekvens på 1:4 innebär att förbandet är insatt en period av fyra och genomför övrig verksamhet (inkl. insatsutbildning) tre perioder av fyra. Insatsfrekvens 1:6 innebär att förbandet är insatt en period av sex och genomför övrig verksamhet under resterande perioder eller är i annan tjänst utanför Försvarsmakten. Av tabellen nedan framgår vilken storlek som behövs på insatsorganisationen vid olika rotationstakter och för olika antal pågående förbandsvisa insatser. För enkelhetens skull använder vi i fortsättningen av detta kapitel en bataljon alternativt en reducerad bataljon på cirka 600 personer som exempel på förband. Kolumn 2 i tabell 4 illustrerar således det teoretiska behovet av bataljoner i insatsorganisationen under förutsättning att insatserna sker kontinuerligt med minst en bataljons storlek. I kolumn 3 förutsätts 2 bataljoner behöva vara ute i insats (cirka 1 200–1 700 personer). Kolumn 4 illustrerar behovet av bataljoner i insatsorganisationen för att ha 3 något reducerade bataljoner på t.ex. 600 + 600 + 800 personer ute i insats . Rotationstal och storlek på insatsorganisationen ha 1 bat i insats ha 2 bat i insats ha 3 bat i insats På förbandsenhetsnivå (kompanier) blir behovet av sådana enheter vid olika rotationstal i princip 5 gånger så stort. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Tillgångar på markstridsförband på bataljonsnivå I huvudsak ska markinsatserna enligt FMUP 14 utföras av de 8 manöverbataljonerna49. Jägarbataljonen och funktionsförbanden ska även kunna bidra med mindre enheter, liksom lednings- och logistikförband. Teoretiskt räcker tillgängliga förband inom Försvarsmakten därmed till att göra två större bataljonsinsatser – under förutsättning att rotationstalet inte överstiger 1:4. Om rotationstakten är 1:6 klarar de 8 manöverbataljonerna enbart en stadigvarande insats. Dessa rotationstal och förbandsbehov förutsätter även att förbanden är uppfyllda och samövade. I vilken mån manöverbataljonerna uppnår detta, redovisas i hemlig bilaga. Där behandlas också det enligt Försvarsmakten är uppfyllt. 5.2.2Behov och tillgångar på förband för att täcka kravet på minst ett förband på bataljonsstridsgrupps nivå En bataljonsstridsgrupp består av en kärna i form av en bataljon och ett antal kompletterande funktionsförband av kompanis storlek (luftvärn-, artilleri- och ingenjörsförband m.fl.). Med åtta manöverbataljoner klarar Försvarsmakten att över tiden rotera en bataljon som bildar en kärna i en bataljonsstridsgrupp. Däremot blir antalet kompletterande funktions- och understödsförband direkt gränssättande för uthålligheten. Endast ett fåtal sådana förbandsenheter kan delta i internationella insatser och . Om det endast finns två ammunitions- och minröjningskompanier (EOD-kompanier) och ett av dem behövs för nationella uppgifter blir uthålligheten givetvis mycket låg. 5.2.3Bemanning av insatsförbanden med hänsyn tagen till personalavgångar ska samtliga krigsförband, enligt gällande förbandsmålsättningar, vara bemannade med anställd GSS-personal uppgående till totalt 16 100 personer. Försvarsmakten ska enligt plan 2016 ha 6 600 kontinuerligt tjänstgörande GSS/K anställda. Vid utgången av 2012 hade 4 487 rekryterats. Det innebär ett behov av att rekrytera ytterligare 2 113 GSS/K , det vill säga 528 GSS/K . Försvarsmakten har i sina planeringsantaganden räknat med en avgång på för kategorin GSS/K. behöver 852 GSS/K rekryteras bara för att täcka avgångarna. Totalt innebär detta att 1 380 GSS/K behöver rekryteras bara . är motsvarande rekryteringsbehov 1 480 GSS/K och behöver 1 581 rekryteras. 2016 är rekryteringsbehovet cirka 1 681 GSS/K. 49 En av dessa är en amfibiebataljon. FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER behöver Försvarsmakten rekrytera cirka 1 900 GSS/K utöver det planerade antalet för att täcka avgångarna. Om detta kan ske inom givna ekonomiska ramar är oklart. Om inte Försvarsmakten lyckas fylla avgångar med ersättare uppstår stora vakanser som kan komma att påverka insatsorganisationens möjligheter att göra insatser eller stå i beredskap. 5.2.4Samlad behovsanalys med hänsyn tagen till andelen kontinuerligt och tidsbegränsat anställda gruppbefäl respektive soldater i förbanden Regeringen anger, som tidigare nämnts, i inriktningsbeslutet att en mindre andel av soldater i arméstridskrafterna, inklusive lednings- och logistikförbanden bör utgöras av kontinuerligt tjänstgörande soldater och att denna del inte bör överstiga . De nationella beredskapsuppgifterna ska vidare enligt ÖB utföras av förband och förbandsenheter med kontinuerligt anställd personal. Det ska dessutom finnas vissa reserver som ska kunna agera akut för att förstärka en insats eller vid behov evakuera svensk personal i svåra situationer. I ett förband som har andelen och kontinuerligt anställda soldater är det inte möjligt att genomföra insatser med hela förbandet i en snabbare rotationstakt än 1:6. Med krav på en stående s.k. riksbataljon som kan vara bemannad med anställd personal samt krav på att ställa samman en NBG för beredskap erhålls följande frekvenslinjal för insatser och beredskap. Frekvenslinjal för att Försvarsmakten ska kunna ha ett förband ute i insats som nationella beredskapskrav ska tillgodoses och en NBG ska stå i beredskap50 Förband 1 utbildar sina och kontinuerligt anställda soldater för att nästa halvår gå ut i insats. I perioden därefter sker återhämtning, uttag av semestrar et cetera. De kontinuerligt anställda återgår sedan till sitt 50Den fjärdedel av GSS-personalen som är fast anställda kan övergå till en reserv för förstärkningsändamål, men det räcker inte till att fylla hela denna reserv. Därför måste ytterligare GSS/K finnas tillgängliga i ett åttonde förband. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA förband och utför under de följande tre perioderna nationell beredskap i t.ex. en riksbataljon. I början på det fjärde året fortsätter de kontinuerligt anställda i detta förband att under utbildningen till nästa insats upprätthålla beredskapen. De anställda kommer att återhämta sig och göra annat , för att i början på det fjärde året åter inställa sig för utbildning till en insats. Av tabellen ovan kan man se att det finns kontinuerligt anställd personal motsvarande minst ett helt förband (bataljon). Det innebär att en riksbataljon kan sättas samman av denna personal. Det innebär dock att den anställda personalen kontinuerligt, frånsett en period av de sex perioderna, antingen står i hög beredskap eller deltar i en insats. Trots detta räcker inte personalen i de sju förbanden till för att även upprätthålla en strategisk reserv som kan agera i akuta lägen. Ytterligare minst ett förband behövs för att tillgodose samtliga krav som angivits, det vill säga totalt minst 8 förband. Detta förband skulle dessutom dels behöva ha en högre andel kontinuerligt anställda för att kunna avsätta t.ex. 300 personer till beslutade reserver. Med ambitionen att ha två förband ute i insats ökar behovet av antalet förband i insatsorganisationen till 13 (bataljoner). 12 behövs för att i takten 1:6 kontinuerligt göra två insatser. Därutöver behövs ett förband som håller en NBG i beredskap . anställda motsvarande två fulla förband som inte är ute i insats eller återhämtar sig efter en insats. Dessa kan ingå i en riksbataljon och även i ett skyttekompani som enligt regleringsbrevet för också ska stå i beredskap. Med andelar kontinuerligt anställda i förbanden ökar möjligheterna att den kontinuerligt anställda personalen räcker till för att kunna fullgöra samtliga nationella och andra beredskapsuppgifter inklusive att bemanna en NBG. För att ha ett förband ute i insats stadigvarande behövs då endast 7 förband i insatsorganisationen. Men det krävs fortfarande 13 förband totalt för att kunna ha två ute i insatser, som man upprätthåller beredskap i form av en NBG . Ska försvarsmakten uthålligt kunna rotera en hel bataljonsstridsgrupp som består av en kärna i form av en bataljon och ett antal kompletterande funktionsförband av kompanis storlek (luftvärns-, artilleri- och ingenjörsförband m.fl.) uppstår nya begränsningar. manöverbataljonerna klarar av att rotera en bataljon som bildar kärnan i en bataljonsstridsgrupp. Däremot blir antalet kompletterande funktions- och understödsförband direkt gränssättande för uthålligheten. Av förbandsregistret och FMUP 14 framgår att endast ett fåtal sådana förbandsenheter planeras kunna delta i internationella insatser och detta . FÖRSVARSMAKTENS FÖRMÅGA TILL UTHÅLLIGA INSATSER När det gäller funktionsförbanden (till exempel luftvärns-, artilleri- och ingenjörskompanier) finns en mer begränsad rotationsbas att tillgå. Inom respektive sådan bataljon finns 4–5 kompanier. Dessa har dock olika uppgifter. I en luftvärnsbataljon finns ett ledningskompani, ett trosskompani, ett RB70- och ett RB 97- kompani51. Det finns två luftvärnsbataljoner i insatsorganisationen. Om de delar av bataljonerna som ska stå i beredskap endast fylls av kontinuerligt anställda soldater, såsom ÖB bestämt, töms övriga delar av bataljonerna helt på sådana soldater. Med endast två kompanier blir rotationstakten 1:2, dvs. avsevärt snabbare än den som bedömts vara rimlig. Även om man går ner på plutonnivå internationellt torde de bli svårt för dessa förbandsenheter att uthålligt delta i långvariga insatser. 5.2.5Bemanning av insatser med hänsyn till insatsorganisationens tillväxt I försvarsplaner fram har Försvarsmakten bedömt att beslutad insatsorganisation (IO14) ska kunna vara färdigställd . I Försvarsmaktens svar på regeringsbeslut 7 om långsiktig ekonomisk balans och i Försvarsmaktens strategiska inriktning (FMSI) 2013 anger Försvarsmakten dock att detta inte kommer att kunna ske vid en prolongerad ekonomi. Försvarsmakten har i det preliminära svaret till det särskilda regeringsbeslutet52 och i perspektivplanen angett en fortsatt obalans mellan uppgift och resurs samt att den operativa förmågan och förmågan till insatser kommer att minska till följd av regeringens beslut. Dock har man inte angett i hur hög grad det kommer att ske. Som nämnts i avsnitt 3.2.3 har regeringen därefter krävt att Försvarsmakten ska planera för att sänka personalkostnaderna med . Därutöver har regeringen i budgetpropositionen 2014 föreslagit att Försvarsmakten tillförs 2014, 2015, 2016 samt Därmed anser regeringen att den brist på förbandsanslaget som Försvarsmakten anmält är åtgärdad. 52Försvarsmaktens svar på uppdrag till Försvarsmakten angående Personalförsörjning (, HKV 23 321:55190). 53Försvarsmaktens redovisning av perspektivstudien (, FM 2013-276:1). GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Uppfyllnaden av personal i insatsorganisationens enligt nuvarande planering I hemlig bilaga redovisas det totala antalet befattningar och förband i och uppfyllnaden av dessa. Det är framförallt civila befattningar samt befattningar avsedda för reservofficerare, specialistofficerare och GSS-personal som uppvisar stora vakanser. Däremot är officersbefattningar ofta bättre uppfyllda. Med den planerade tillväxten av manöverbataljonernas och övriga bataljoners personaltillgångar kommer läget att förändras. I hemlig bilaga till denna rapport redovisas mera exakta uppgifter om hur uppfyllnaden av manöverbataljonerna (innan RB7-svaret, FMSI 13 och svaret på RB5) planerades att stiga . Nedan redovisas hur antalet GSS-K och GSS-T planerades att växa . Utbildningstakten är beroende på kapacitet inom utbildningssystemet samt ekonomin. Det måste finnas lärare, lokaler, materiel och övningsmöjligheter. Planerad tillväxt av kategorierna GSS/K och GSS/T 2013–2022 (antal personer) Källa: Försvarsmaktens årsredovisningar 2011 och 2012.