prop · H103174 · 2014-03-18 00:00:00 — (66)I enlighet med den gemensamma politiska förklaringen av från medlemsstaterna och kommissionen om förklarande dokument har medlems staterna åtagit sig att, i de fall detta är berättigat, låta anmälan av införlivandeåtgärder åtföljas av ett eller flera dokument som förklarar förhållandet mellan de olika delarna i ett direktiv och motsvarande delar i nationella instrument för införlivande. Med avseende på detta direk tiv anser lagstiftaren att översändandet av sådana doku ment är berättigat. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE, DEFINITIONER OCH I detta direktiv fastställs en gemensam ram för åtgärder för främjande av energieffektivitet inom unionen för att säkerställa att unionens överordnade mål om energieffektivitet på uppnås och för att bana väg för ytterligare förbättringar av energieffektiviteten därefter. Genom direktivet införs bestämmelser som dels är avsedda att avlägsna hinder på energimarknaden och avhjälpa marknads misslyckanden som hindrar effektiviteten i försörjningen och användningen av energi, dels lägger grunden för fastställandet av vägledande nationella energieffektivitetsmål . De krav som fastställs i detta direktiv är minimikrav och ska inte förhindra medlemsstaterna att upprätthålla eller införa Sådana åtgärder ska vara förenliga med unionsrätten. I de fall där nationell lagstiftning föreskriver strängare åtgärder ska medlemsstaten anmäla denna lagstiftning till kommissionen. I detta direktiv gäller följande definitioner: 1.energi: alla former av energiprodukter, brännbara bränslen, värme, förnybar energi, el eller varje annan form av energi, enligt definitionen i artikel 2 d i och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 av om energistatistik (1). 2.primärenergianvändning: den inhemska bruttoanvändningen, exklusive annan användning än energi. 3.slutlig energianvändning: all energi som levereras till indu strin, transporter, hushåll, tjänster och jordbruk. Undantag gäller för leveranser till energiomvandlingssektorn och ener giindustrierna själva. 4.energieffektivitet: förhållandet mellan produktionen av pre standa, tjänster, varor eller energi och insatsen av energi. 5.energibesparing: en mängd sparad energi som fastställs ge nom mätning och/eller uppskattning av användningen före och efter genomförandet av en åtgärd för att förbättra energieffektiviteten, med normalisering för yttre förhållan den som påverkar energianvändningen. 6.förbättrad energieffektivitet: en ökning av energieffektiviteten som ett resultat av tekniska, beteendemässiga och/eller eko nomiska förändringar. 7.energitjänst: den fysiska vinst, nytta eller fördel som erhålls genom en kombination av energi med energieffektiv teknik eller med åtgärder, som kan inbegripa den drift, det under håll och den kontroll som krävs för tillhandahållande av tjänsten, som tillhandahålls på grundval av ett avtal och som under normala förhållanden påvisats leda till kontrol lerbar och mätbar eller uppskattningsbar förbättring av energieffektivitet eller primärenergibesparingar. 8.offentliga organ: upphandlande myndigheter enligt definitionen i och rådets direktiv /18/EG av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (2). 9.statliga myndigheter: alla administrativa organ vilkas behörig het sträcker sig över en medlemsstats hela territorium. (1) EUT L 304, 14.11.2008, s. 1. (2) EUT L 134, 30.4.2004, s. 114. Europeiska unionens officiella tidning L 315/11 10.total användbar golvyta: golvytan i en byggnad eller del av en byggnad där energi används för att påverka inomhuskli matet. 11.energiledningssystem: en uppsättning sammanhängande eller interagerande element i en plan som anger energieffektivi tetsmål och en strategi för att nå det målet. 12.europeisk standard: en standard som antagits av , för elek troteknisk standardisering eller för te lekommunikationsstandarder och som gjorts tillgänglig för allmänt bruk. 13.internationell standard: en standard som antagits av Interna standardiseringsorganisationen och gjorts offentligt tillgänglig. 14.kvotpliktig part: energidistributör eller företag som säljer energi i detaljistledet som är bunden eller bundet av de nationella kvotpliktsystem för energieffektivitet som avses i artikel 7. 15.bemyndigad part: juridisk person till vilken en statlig myn dighet eller ett annat offentligt organ har delegerat befo genheten att utarbeta, förvalta eller hantera ett finansie ringssystem för en statlig myndighets eller ett offentligt organs räkning. 16.deltagande part: företag eller offentligt organ, som inom ramen för ett frivilligt avtal har förbundit sig att uppfylla vissa mål eller som omfattas av ett nationellt, reglerat styr medel. 17.genomförande offentlig myndighet: offentligrättsligt organ med ansvar för att genomföra eller övervaka energi- eller kol dioxidbeskattning, finansieringssystem och finansierings instrument, skatteincitament, standarder och normer, ener gimärkningssystem eller utbildning. 18.policyåtgärd: reglering, finansieringsinstrument, finanspoli tiskt instrument, frivilligt instrument eller informations instrument som formellt inrättats och genomförts i en medlemsstat i syfte att skapa ramar, krav eller incitament för marknadsaktörer att tillhandahålla och köpa energitjäns ter och vidta andra åtgärder för att förbättra energieffekti viteten. 19.enskild åtgärd: åtgärd som leder till kontrollerbar och mätbar eller uppskattningsbar förbättring av energieffektiviteten och som vidtas till följd av en policyåtgärd. 20.energidistributör: fysisk eller juridisk person, inklusive en sy stemansvarig för distributionssystem, som ansvarar för transport av energi för leverans till slutanvändare eller till distributionsstationer som säljer energi till slutanvändare. 21.systemansvarig för distributionssystem: systemansvarig för distri butionssystem enligt definitionen i direktiv /72/EG re spektive direktiv /73/EG. 22.företag som säljer energi i detaljistledet: fysisk eller juridisk person som säljer energi till slutanvändare. 23.slutanvändare: fysisk eller juridisk person som köper energi för egen slutanvändning. 24.leverantör av energitjänster: fysisk eller juridisk person som levererar energitjänster eller andra åtgärder för att förbättra energieffektiviteten i en slutanvändares anläggning eller lo kaler. 25.energibesiktning: ett systematiskt förfarande i syfte att få ade kvat kunskap om den befintliga energianvändningsprofilen för en byggnad eller en grupp av byggnader, en industri process, kommersiell verksamhet, industrianläggning eller kommersiell anläggning eller privata eller offentliga tjänster, fastställa och kvantifiera kostnadseffektiva energibesparings möjligheter samt rapportera om resultaten. 26.små och medelstora företag: företag enligt definitionen i av delning I i bilagan till kommissionens rekommendation 2003/361/EG av om definitionen av mik roföretag samt små och medelstora företag (1); kategorin mikroföretag samt små och medelstora företag (SMF-kate gorin) utgörs av företag som sysselsätter färre än 250 per soner och vilkas årsomsättning inte överstiger eller vilkas balansomslutning inte överstiger 43 miljo ner EUR . 27.avtal om energiprestanda: ett avtalsarrangemang mellan mot tagaren och leverantören av en åtgärd för att förbättra energieffektiviteten som verifieras och övervakas under hela avtalsperioden, där investeringarna (arbete, leveranser eller tjänster) i åtgärden betalas i förhållande till en avtalad nivå av förbättrad energieffektivitet eller annat avtalat ener giprestandakriterium, till exempel finansiella besparingar. 28.system med smarta mätare: elektroniskt system som kan mäta energianvändningen, ge mer information än en traditionell mätare och kan överföra uppgifter genom en sorts elek tronisk kommunikation. 29.systemansvarig för överföringssystem: systemansvarig för över föringssystem enligt definitionen i direktiv /72/EG re spektive direktiv /73/EG. 30.kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och elenergi eller mekanisk energi. 31.ekonomiskt motiverad efterfrågan: efterfrågan som inte över stiger behovet av värme eller kyla och som annars skulle tillgodoses på marknadsvillkor genom andra energifram ställningsprocesser än kraftvärme. (1) EUT L 124, 20.5.2003, s. 36. L 315/12 Europeiska unionens officiella tidning 32.nyttiggjord värme: värme som producerats genom en kraft värmeprocess för att tillgodose en ekonomiskt motiverad efterfrågan på värme eller kyla. 33.kraftvärmeproducerad el: el som framställts i en process i samband med produktionen av nyttiggjord värme och som beräknats i enlighet med de metoder som anges i bilaga I. 34.högeffektiv kraftvärme: kraftvärme som uppfyller de kriterier som anges i bilaga II. 35.total effektivitet: den årliga summan av produktionen av el och mekanisk energi och nyttiggjord värme dividerad med den bränslemängd som använts för den värme som pro ducerats genom en kraftvärmeprocess och den totala pro duktionen av el och mekanisk energi. 36.el–värmeförhållande: förhållandet mellan kraftvärmeproduce rad el och nyttiggjord värme vid full kraftvärmedrift med användning av operativa data för den specifika pannan. 37.kraftvärmepanna: panna som kan användas vid kraftvärme drift. 38.småskalig kraftvärmepanna: kraftvärmepanna med en installe rad kapacitet som understiger 1 MWe. 39.mikrokraftvärmepanna: kraftvärmepanna med en maximal ka pacitet som understiger 50 kWe. 40.exploateringstal: förhållandet mellan byggnadsarea och mark area i ett givet territorium. 41.effektivt system för fjärrvärme och fjärrkyla: system för fjärr värme eller fjärrkyla som använder förnybar energi, spillvärme, kraftvärmeproducerad värme eller av en kombination av sådan energi och värme. 42.effektiv värme och kyla: en värme- och kylmöjlighet som, jämfört med ett referensscenario som återspeglar ett scena rio där man fortsätter som tidigare, mätbart minskar den primärenergiinsats som behövs för att leverera en enhet levererad energi inom en relevant systemgräns på ett kost nadseffektivt sätt, i enlighet med bedömningen i den kost nads–nyttoanalys som avses i detta direktiv, med hänsyn tagen till den energi som krävs för utvinning, omvandling, transport och distribution. 43.effektiv individuell värme och kyla: en leveransmöjlighet till individuell värme eller kyla som jämförd med effektiv fjärr värme och fjärrkyla mätbart minskar den icke förnybara primärenergi som krävs för att leverera en enhet levererad energi inom en relevant systemgräns, eller som kräver samma icke förnybara primärenergiinsats men till en lägre kostnad, med hänsyn tagen till den energi som krävs för utvinning, omvandling, transport och distribution. 44.omfattande uppgradering: uppgradering vars kostnad överskri der av investeringskostnaderna för en ny jämförbar enhet. 45.aggregator: en tjänsteleverantör på efterfrågesidan som läg ger samman kortvariga användarlaster för att sälja eller utauktionera dem på organiserade energimarknader. Varje medlemsstat ska ange ett vägledande nationellt ener gieffektivitetsmål grundat på antingen primär- eller slutlig ener gianvändning, primär- eller slutlig energibesparing eller energiin tensitet. Medlemsstaterna ska anmäla dessa mål till kommissio nen i enlighet med artikel 24.1 och del 1 i bilaga XIV. När de gör detta ska de också uttrycka dessa mål som en absolut nivå av den primära och den slutliga energianvändningen 2020 och förklara hur och utifrån vilka data den har beräknats. När medlemsstaterna fastställer målen, ska de ta hänsyn till: a)att unionens energianvändning 2020 inte ska vara högre än 1 474 Mtoe primärenergianvändning eller 1 078 Mtoe slutlig energianvändning, b)de åtgärder som anges i detta direktiv, c)de åtgärder som antagits för att nå de nationella energibe sparingsmål som antagits i enlighet med artikel 4.1 i direktiv /32/EG, och d)andra åtgärder för att främja energieffektiviteten inom med lemsstaterna och på unionsnivå. Europeiska unionens officiella tidning L 315/13 När de fastställer dessa mål, får medlemsstaterna också beakta nationella omständigheter som påverkar primärenergianvänd ningen, såsom: a)återstående potential för kostnadseffektiva energibesparingar, b)BNP-utveckling och BNP-prognoser, c)förändringar i importen och exporten av energi, d)utveckling av alla förnybara energikällor, kärnenergi, avskilj ning och lagring av koldioxid, samt e)s.k. tidiga åtgärder. ska kommissionen bedöma vilka framsteg som gjorts och sannolikheten för att unionen 2020 ska kunna uppnå en primärenergianvändning på högst 1 474 Mtoe eller en slutlig energianvändning på högst 1 078 Mtoe. Vid den bedömning som avses i punkt 2 ska kommissio nen a)summera medlemsstaternas inrapporterade nationella vägle dande energieffektivitetsmål, b)bedöma om summan av de målen kan anses utgöra en till förlitlig fingervisning om huruvida unionen som helhet är på rätt väg, med hänsyn tagen till utvärderingen av den första årliga rapporten i enlighet med artikel 24.1 och till utvär deringen av de nationella handlingsplanerna för energieffek tivitet i enlighet med artikel 24.2, c)ta hänsyn till en kompletterande analys, på grundval av i) en bedömning av de framsteg som gjorts i fråga om energianvändning och energianvändning i förhållande till ekonomisk verksamhet på unionsnivå, däribland fram steg i fråga om effektiv energiförsörjning i medlemsstater som baserat sina nationella vägledande mål på slutlig energianvändning eller slutliga energibesparingar, bland annat framsteg som beror på att dessa medlemsstater följt kapitel III i detta direktiv, ii)resultat av modelleringsverksamhet avseende framtida energianvändningstendenser på unionsnivå, d)jämföra resultaten enligt leden a–c med den energianvänd ning som skulle behövas för att uppnå en energianvändning 2020 på högst 1 474 Mtoe primärenergianvändning och/el ler högst 1 078 Mtoe slutlig energianvändning. Medlemsstaterna ska fastställa en långsiktig strategi för att få till stånd investeringar i renovering av det nationella beståndet av bostadshus och kommersiella byggnader, både offentliga och privata. a)en översikt av det nationella byggnadsbeståndet, i lämpliga fall grundad på statistiska stickprov, b)identifiering av kostnadseffektiva renoveringsmetoder som är relevanta för byggnadstypen och klimatzonen, c)styrmedel och åtgärder som stimulerar kostnadseffektiv to talrenovering av byggnader, inbegripet totalrenovering som utförs etappvis, d)ett framtidsinriktat perspektiv som ska vägleda privatperso ner, byggindustrin och finansinstitut i deras investerings beslut, e)en evidensbaserad skattning av förväntade energibesparingar och fördelar i vidare bemärkelse. En första version av strategin ska offentliggöras , därefter uppdateras samt föreläggas kommissionen som ett led i de nationella handlingsplanerna för energieffektivitet. Offentliga sektorns byggnaders roll som förebild Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 i direktiv /31/EU ska varje medlemsstat säkerställa att av den totala golvytan i uppvärmda och/eller kylda byggnader som ägs och utnyttjas av dess statliga myndigheter renoveras för att uppfylla minst de minimikrav avseende energiprestanda som den har fastställt med tillämpning av artikel 4 i direktiv /31/EU. Takten på ska beräknas utifrån den totala golvytan i bygg nader med en total användbar golvyta på mer än vilka ägs och utnyttjas av statliga myndigheter i berörda medlems stater som inte uppfyller de nationella minimikraven avseende energiprestanda som fastställts vid till lämpning av artikel 4 i direktiv /31/EU. Den tröskeln ska sänkas till . I de fall där en medlemsstat kräver att skyldigheten att renovera av den totala golvytan också ska gälla golvyta som ägs och utnyttjas av administrativa organ på en annan nivå än statliga myndigheter, ska takten på beräknas utifrån den totala golvytan i byggnader med en total användbar golvyta på mer än samt mer än , vilka ägs och utnyttjas av statliga myndigheter och av sådana administrativa organ i den berörda medlemsstaten som inte uppfyller de nationella minimi kraven avseende energiprestanda som fastställts vid tillämpning av artikel 4 i direktiv /31/EU. L 315/14 Europeiska unionens officiella tidning Vid genomförande av åtgärder avseende totalrenovering av stat liga myndigheters byggnader i enlighet med första stycket får medlemsstaterna välja att se byggnaden som en helhet, inklusive klimatskal, utrustning, drift och underhåll. Medlemsstaterna ska kräva att de av de statliga myndigheternas byggnader som har sämst energiprestanda prioriteras vid ener gieffektivitetsåtgärder, om detta är kostnadseffektivt och tekniskt genomförbart. Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa eller tillämpa de krav som avses i punkt 1 på följande kategorier av bygg nader: a)Byggnader med officiellt skydd som del av en utvald miljö eller på grund av deras särskilda arkitektoniska eller histo riska värde, i den mån efterkommande av vissa minimikrav avseende energiprestanda skulle medföra oacceptabla föränd ringar av deras särdrag eller utseende. b)Byggnader som ägs av försvarsmakten eller statliga myndig heter och som tjänar nationella försvarssyften, med undantag för inkvarteringsbyggnader för enskilda eller kontorsbygg nader för försvarsmakten och annan personal som är an ställd av de nationella försvarsmyndigheterna. c)Byggnader som används för andakt och religiös verksamhet. 3.Om en medlemsstat renoverar av den totala golvytan i statliga myndigheters byggnader ett visst år, får den medräkna överskottet i den årliga renoveringstakten under nå got av de tre föregående eller efterföljande åren. 4.Medlemsstaterna får i den årliga renoveringstakten för statliga myndigheters byggnader medräkna nybyggda byggnader som utnyttjas och ägs som ersättning för specifika byggnader som var statliga myndigheters och som rivits under något av de två föregående åren eller byggnader som har sålts, rivits eller tagits ur bruk under något av de två föregående åren på grund av intensivare användning av andra byggnader. 5.Med avseende på tillämpningen av punkt 1 ska medlems staterna upprätta och publicera en förteckning över uppvärmda och/eller kylda statliga myndig heters byggnader med en total användbar golvyta på mer än 500m2 samt mer än , med undantag för byggnader som undantagits på grundval av punkt 2. Förteckningen ska innehålla information om a)golvytan i m2, och b)respektive energiprestanda eller relevanta ener giuppgifter. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 i direktiv /31/EU, får medlemsstaterna välja en alternativ strategi med avseende på punkterna 1–5 i den här artikeln, genom vilken de vidtar andra kostnadseffektiva åtgärder, bland annat totalrenoveringar och åtgärder för att få till stånd beteendeför ändringar hos byggnadsanvändare, i syfte att i byggnader som kommer i fråga och som ägs och utnyttjas av statliga myndigheter åstadkomma energibesparingar vilka som minimum motsvarar vad som krävs enligt punkt 1, rapporterat på årsbasis. Vid tillämpningen av den alternativa strategin får medlemssta terna uppskatta den energibesparing som skulle föranledas av punkterna 1–4 genom att använda sig av lämpliga standard värden för energianvändningen hos statliga myndigheters refe rensbyggnader före och efter renovering och uppskattningar av deras byggnadsbestånds yta. Kategorierna av statliga myndighe ters referensbyggnader ska vara representativa för beståndet av sådana byggnader. De medlemsstater som väljer den alternativa strategin ska anmäla till kommissionen vilka alter åtgärder de planerar att vidta och visa hur de kommer att uppnå motsvarande förbättring av energiprestandan i bygg naderna i de statliga myndigheternas byggnadsbestånd. Medlemsstaterna ska uppmuntra offentliga organ, även på regional och lokal nivå, och offentligrättsliga organ för subven tionerat boende att, med vederbörlig hänsyn tagen till deras respektive befogenheter och administrativa struktur, a)anta en energieffektivitetsplan, fristående eller som en del av en bredare klimat- eller miljöplan, som innehåller specifika mål och åtgärder för energibesparing och energieffektivitet, i syfte att följa den förebild som statliga myndigheters bygg nader utgör, i enlighet med punkterna 1, 5 och 6, b)införa ett energiledningssystem, inklusive energibesiktningar, som en del av planens genomförande, c)om lämpligt använda sig av energitjänsteföretag och avtal om energiprestanda för att finansiera renoveringar och ge nomföra planer för att bibehålla eller förbättra energieffekti viteten på lång sikt. Medlemsstaterna ska se till att statliga myndigheter endast köper produkter, tjänster och byggnader med hög energieffek tivitetsprestanda, förutsatt att detta är förenligt med kostnads effektivitet, ekonomisk genomförbarhet, hållbarhet i vidare be märkelse, teknisk lämplighet samt tillräcklig konkurrens i enlig het med vad som avses i bilaga III. Den skyldighet som anges i första stycket ska gälla för avtal för offentliga organs inköp av varor, tjänster och byggnader under förutsättning att dessa avtals värde minst uppgår till de trös kelvärden som anges i artikel 7 i direktiv /18/EG. Europeiska unionens officiella tidning L 315/15 Den skyldighet som avses i punkt 1 ska endast gälla för försvarsmaktens kontrakt i den utsträckning som dess tillämp ning inte kommer i konflikt med försvarsmaktens natur och huvudsakliga syfte. Skyldigheten ska inte tillämpas på avtal om leverans av militär utrustning enligt definitionen i parlamentets och rådets direktiv /81/EG av om samordning av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphand lande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområ det (1). 3.Medlemsstaterna ska uppmuntra offentliga organ, även på regional och lokal nivå, att med vederbörlig hänsyn tagen till respektive befogenheter och administrativa struktur följa statliga myndigheters goda exempel genom att bara köpa produkter, tjänster och byggnader med hög energieffektivitetsprestanda. Medlemsstaterna ska uppmuntra offentliga organ att, när de upphandlar tjänster med ett betydande energiinslag, bedöma möjligheten att ingå långsiktiga avtal om energiprestanda som ger långsiktiga energibesparingar. 4.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 får med lemsstaterna, när det köps ett produktpaket vilket som helhet omfattas av en delegerad akt som antagits enligt direktiv /30/EU, kräva att den samlade energieffektiviteten ska ha företräde framför energieffektiviteten hos enskilda produkter inom paketet, genom att köpa det produktpaket som uppfyller kriteriet att tillhöra den högsta energieffektivitetsklassen. Varje medlemsstat ska inrätta ett kvotpliktsystem för ener gieffektivitet. Detta system ska säkerställa att energidistributörer och/eller företag som säljer energi i detaljistledet, som utses som kvotpliktiga parter enligt punkt 4 och som bedriver verksamhet inom de olika medlemsstaternas territorium, senast den 31 de cember 2020 uppnår målet med en ackumulerad energibespa ring i slutanvändningsledet, utan att detta påverkar tillämp ningen av punkt 2. Det målet ska åtminstone motsvara nya besparingar från till och med på av den energi som säljs till slutanvändare från alla energidistributörer eller alla företag som säljer energi i de taljistledet, som genomsnitt för den senaste treårsperioden före . Den energi som säljs och som används i transporter får helt eller delvis undantas vid denna beräkning. Medlemsstaterna ska bestämma hur den beräknade mängden av sådana nya besparingar som avses i andra stycket ska fördelas över perioden. (1) EUT L 216, 20.8.2009, s. 76. 2.Med förbehåll för punkt 3 får varje medlemsstat a)använda värdena , och , 2019 och 2020, vid den beräkning som krävs enligt punkt 1 första stycket, b)vid beräkningen helt eller delvis undanta den energi som säljs och används vid sådana industriella verksamheter som förtecknas i bilaga I till direktiv /87/EG,