prop · H103114 · 2014-03-18 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2013/14:114 Strategisk exportkontroll 2013 – krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för den svenska exportkontrollpolitiken i fråga om krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden . Skrivelsen innehåller också en redovisning av exporten av krigsmateriel . Dessutom beskrivs samarbetet inom EU och i andra internationella forum i frågor som rör strategisk exportkontroll av såväl krigsmateriel som produkter med dubbla användningsområden. 2013/14:114 Innehållsförteckning Regeringens skrivelse om strategisk exportkontroll ......................... Bakgrund och regelverk ..................................................... Exportens roll ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv ............. 2.3Samarbetet inom EU om exportkontroll av 2.4Internationellt samarbete om exportkontroll av 3 Produkter med dubbla användningsområden .................................. Bakgrund och regelverk ................................................... 3.2Samarbete inom de multilaterala 3.3Samarbetet inom EU om produkter med dubbla 3.4FN:s säkerhetsråds resolution och Initiative (PSI)............................... Statistik och begrepp....................................................................... Bilaga 1 Export av krigsmateriel......................................................... Bilaga 2 Export av produkter med dubbla användningsområden........ Bilaga 3 Regelverk i urval................................................................... Bilaga 6 Vägledning till andra källor .................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... I denna skrivelse redovisar regeringen sin politik avseende den strategiska exportkontrollen – dvs. exportkontrollen av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Kontrollen av export av krigsmateriel är nödvändig för att uppfylla både våra nationella målsättningar och våra internationella åtaganden, genom att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla mottagarländer enligt fastställda riktlinjer. Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Tillståndsprövningen sker i enlighet med både de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och kriterierna i EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport. De multilaterala avtalen och instrumenten om nedrustning och ickespridning av massförstörelsevapen är viktiga uttryck för statssamfundets arbete med att förhindra spridning och okontrollerad handel med produkter med dubbla användningsområden (PDA) som kan användas för framställning av massförstörelsevapen, ett arbete vars målsättningar fullt ut delar. Det krävs dock att avtalen kompletteras med en strikt och effektiv nationell exportkontroll för att de uppställda målen ska uppnås. Exportkontrollen är därför ett centralt instrument som möjliggör för enskilda stater att uppfylla sina internationella åtaganden på ickespridningsområdet. Detta är tjugonionde gången som regeringen i en skrivelse till redogör för sin exportkontrollpolitik. Den första skrivelsen överlämnades . var då ett av de första länderna i som på ett öppet sätt började redovisa det gångna årets aktiviteter på exportkontrollområdet. Syftet har varit att bidra med underlag till en bredare diskussion om frågor relaterade till exportkontroll av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Skrivelsen har utvecklats från en kortfattad sammanställning av svensk krigsmaterielexport utan längre förklaringar, till en relativt omfattande redogörelse för svensk exportkontrollpolitik i sin helhet. Fler statistiska uppgifter kan lämnas tack vare bättre informationsbehandlingssystem och en öppnare politik. Regeringen eftersträvar kontinuerligt ökad öppenhet på exportkontrollområdet. Skrivelsen omfattar tre huvudområden och ett statistikavsnitt. Det första huvudområdet är en redogörelse för svensk exportkontroll av krigsmateriel (avsnitt 2). Det följande handlar om svensk exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden (avsnitt 3). Det tredje redogör för ansvariga myndigheter på området (avsnitt 4). Därefter följer ett avsnitt där statistik över bl.a. svensk krigsmaterielexport och export av produkter med dubbla användningsområden redovisas. På regeringens begäran lämnar () och () underlag till skrivelsen. 2013/14:114 skrivelsen kompletterar den information som lämnas i myndigheternas egna publikationer. avslutades arbetet med den översyn av rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel, som ska ske i enlighet med ståndpunktens artikel 15. Förhandlingarna om ett internationellt vapenhandelsfördrag, (ATT), avslutades , då med en bred majoritet röstade igenom avtalet. signerade ATT då fördraget öppnades för undertecknande . togs nästa steg i den pågående översynen av EU:s system för exportkontroll av PDA, som inleddes med en grönbok 2011. I kommissionens arbetsdokument Strategisk exportkontroll: säkerhet och konkurrenskraft i en föränderlig värld, sammanfattas resultatet av den breda offentliga konsultation som genomförts. Arbetet banar väg för ett meddelande , där kommissionen väntas presentera en långsiktig vision och konkreta förslag på hur exportkontrollen kan utvecklas. antogs också rådslutsatser om det fortsatta arbetet med att genomföra mot spridning av massförstörelsevapen. trädde förordningen (2013:707) om kontroll av vissa skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition samt vissa ändringar i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel, i kraft. Den nya förordningen och ändringarna i krigsmaterielförordningen kompletterar och rådets förordning (EU) 258/2012 av som reglerar tillstånd att exportera civila skjutvapen, delar till skjutvapen och ammunition utanför EU samt vissa import- och transiteringsåtgärder vid sådan export. diskuterade den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och underströk därvid vikten av full implementering av bl.a. överföringsdirektivet liksom vikten av leveranssäkerhet. Sammanfattning av det statistiska underlaget Redovisningen av den svenska krigsmaterielexporten görs i en bilaga till denna skrivelse. Statistik visas även från , eftersom enstaka försäljningar och leveranser av större system kan orsaka kraftiga svängningar i den årliga statistiken. Uppgifterna i skrivelsen baseras på lagstadgad årlig rapportering från de krigsmaterielexporterande företagen och myndigheterna för , som sammanställts av ISP. Förutom de elva länder som uteslutande mottog jakt- och sportskytteammunition mottog 55 länder samt FN-organ leveranser av svensk krigsmateriel . Värdet av de faktiska exportleveranserna av krigsmateriel Den totala exporten har därmed ökat med jämfört med (strax under 9,8 miljarder Skr. 2013/). Av den faktiska exporten 2013 bör dock noteras att drygt 900 är sådan materiel (tekniskt bistånd och pansarplåt) som innan inte var exportkontrollerad i . Den totala exporten 2013 är något mindre än den årliga exporten –2011. Största enskilda mottagarländer för svensk krigsmateriel var (3 ), Förenta Stater (1 ), (), () och (). Exporten till var i huvudsak slutleverans av JAS 39 , till levererades främst ammunition, delsystem (vapen samt ledningssystem). Till påbörjades leveranser av . Exporten till dominerades av följdleveranser till tidigare exporterad armémateriel, framför allt ammunition men även kompletterande beställningar på reservdelar samt komponenter. Avseende utgjordes exporten till stor del av fortsatta leveranser av det flygburna övervakningssystemet Erieye. När det gäller traditionella samarbetsländer kan konstateras att även exporten till , , , och varit omfattande. Exporten till omfattades av övervakningssystemet Erieye samt fortsatta leveranser av fartyg. Värdet av de beviljade utförseltillstånden uppgick till , vilket är en ökning jämfört med (ca ). Det är dock mindre än den årliga för perioden –2011. I statistikredovisningen återfinns också beskrivning av den svenska exporten av produkter med dubbla användningsområden (PDA). Till skillnad mot krigsmaterielexporten lämnas inga leveransdeklarationer av berörda företag. Antal ärenden för PDA samt sanktionsärenden har ökat något. Antal ärenden avseende finansiella transaktioner som rör sanktioner har ökat med (se tabell 1 i bilaga 2). Kontrollen vid export av krigsmateriel är nödvändig för att säkerställa att de produkter som förs ut ur går till för oss acceptabla mottagarländer. Det svenska exportkontrollregelverket består av lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel samt av regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport vilka har godkänts av . Krigsmateriel får endast exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Därutöver ska även EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport (2008/944/Gusp) tillämpas vid den nationella tillståndsprövningen. ISP har som fristående myndighet till uppgift att pröva ansökningar om tillstånd i enlighet med regelverket. Kontrollen enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel omfattar tillverkning, tillhandahållande och utförsel av krigsmateriel liksom vissa avtal om tillverkningsrätt m.m. avseende sådan materiel. Enligt samma lag krävs även tillstånd för att bedriva militärt inriktad utbildning. Lagen gäller dels materiel som är utformad för militärt bruk och som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel, dels tekniskt stöd avseende krigsmateriel som enligt regeringens föreskrifter utgör tekniskt bistånd. Förteckningen över krigsmateriel och tekniskt bistånd i bilagan till krigsmaterielförordningen överensstämmer med EU:s gemensamma militära förteckning, sånär som på två nationella tillägg; kärnladdningar och speciella delar till sådana samt fortifikatoriska (befästnings) anläggningar m.m. för översyn av exportkontroll av krigsmateriel I utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU3 tillkännagav som sin mening att regeringen skulle återkomma till med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. beslutade regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté för översyn av exportkontrollen av krigsmateriel. Kommittén, som består av representanter från samtliga åtta riksdagspartier, har som uppgift att utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Det huvudsakliga syftet med utredningen är att lämna förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater (dir. 2012:50). Utgångspunkten utgörs av de förutsättningar som gäller för den svenska utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiken samt internationella åtaganden bland annat på exportkontrollområdet och mänskliga rättighetsområdet. , riksdagsledamot och ledamot av försvarsutskottet och försvarsberedningen samt suppleant i utrikesutskottet, har utsetts till ordförande. Kommittén ska bland annat: utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den, föreslå de överväganden som lämpligen bör göras för att fastställa om ett land är en icke-demokrati och som bör ligga till grund för den tillståndsprövning som görs när det gäller utförsel av krigsmateriel ur , samt analysera hur dessa överväganden kan genomföras i den svenska exportkontrollen av krigsmateriel, utreda på vilket sätt en skärpning ska göras av exportkontrollen av krigsmateriel, gentemot icke-demokratier, pröva vad som bör betraktas som följdleveranser och vilka regler som bör gälla för dessa, mot bakgrund av utredningens övergripande syfte, undersöka och kartlägga exportkontrollsystem i andra samarbetsländer såsom de nordiska länderna, , , och , och då särskilt deras Skr. 2013/14:114 exportkontroll av krigsmateriel gentemot icke-demokratiska länder utreda konsekvenserna om exportkontrollen avseende krigsmateriel skärps gentemot icke-demokratiska stater, t.ex. påverkan på bredare bilaterala relationer. Uppdraget ska redovisas . Exportkontroll och politiken för global utveckling politik för global utveckling, PGU (prop. 2002/03:122 Gemensamt ansvar: politik för global utveckling), ger regeringens samtliga politikområden uppdraget att formulera och genomföra politik på ett sätt som stärker det svenska bidraget till en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken skall präglas av ett rättighetsperspektiv och av de fattigas perspektiv på utveckling. utrikesutskott har i sina betänkanden om svensk exportkontroll tagit upp frågan om samstämmighet mellan olika politikområden för att bidra till PGU:s mål om en rättvis och hållbar global utveckling, senast i bet. 2011/12:UU11. Regeringen har i sin senaste skrivelse om PGU (skr. 2011/12:167) tagit upp potentiella mål/intressekonflikter mellan svenskt exportfrämjande och PGU – och exportkontrollen av svensk krigs-materiel lämnas som exempel. Regeringens strävan är att effekter av den svenska krigsmaterielexporten som är negativa för ansträngningarna att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling ska undvikas. Vissa aspekter avseende PGU vägs in i de bedömningar som görs vad gäller svensk krigsmaterielexport, exempelvis genom tillämpningen av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport, vars åttonde kriterium lyfter fram mottagarländers tekniska och ekonomiska förmåga samt behovet av att beakta huruvida den hållbara utvecklingen riskerar att allvarligt hindras. Till den gemensamma ståndpunkten hör även en användarguide som mer i detalj anger hur ståndpunktens kriterium bör tillämpas. Regeringen arbetar för att den svenska krigsmaterielexporten ska ta hänsyn till PGU:s mål om rättvis och hållbar global utveckling. Den parlamentariska kommitté som gör en översyn av exportkontrollen av krigsmateriel kommer även att beakta Politiken för global utveckling (PGU) och svensk exportkontroll. Kommittén kommer att undersöka hur detta område omvandlats i praxis och hur förändringar skett . Korruptionsbekämpning inom internationell handel med vapen Regeringen tar starkt avstånd från varje form av korruption i internationella affärstransaktioner. Såväl givande som tagande av muta är straffbelagt i svensk lagstiftning. Vid den reform av mutbrottslagstiftningen som trädde i kraft , infördes dessutom en bestämmelse som straffbelägger vårdslös finansiering av mutbrott. Bestämmelsen tar sikte på t.ex. fall där ett moderbolag i av oaktsamhet skapar förutsättningar för mutbrott som begås inom ramen för ett dotterbolags verksamhet utomlands. 2013/14:114 aktivt i olika internationella forum för att konventioner som förbjuder givande av muta i internationella affärstransaktioner tillämpas på ett effektivt sätt. Det gäller bl.a. konvention om bekämpande av bestickning av utländska offentliga tjänstemän i internationella affärsförhållanden och FN:s konvention mot korruption . Regeringen uppmanar företag att följa principerna i FN:s Global Compact som handlar om mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och antikorruption och att tillämpa riktlinjer för multinationella företag. Regeringen välkomnar att initiativ tagits av tillverkare av krigsmateriel först på europeisk basis genom den europeiska branschorganisationen AeroSpace and () och sedan gemensamt med dess amerikanska motsvarighet för att utveckla och tillämpa en internationell uppförandekod inklusive nolltolerans mot korruption (Global Principles of Business Ethics for the Aerospace and ). Den största svenska branschorganisationen, Säkerhets- och försvarsföretagen (SOFF), som organiserar av företagen inom försvarsindustrin i , ställer också krav på undertecknande och efterlevnad av Code of Conduct on Business Ethics som förutsättning för medlemskap i branschorganisationen. sammanställde () ett globalt index över länders förmåga att skydda sig mot korruption inom försvarssektorn. Rapporten kompletterar på ett värdefullt sätt TI:s tidigare arbete att bedöma anti-korruptionsarbetet hos ett hundratal internationella försvarsföretag, och ge råd om hur detta kan förbättras. Resultat som berörde och svenska företag presenterades vid ett seminarium anordnat av Folk och Försvar, TI, SOFF och FXM i . 2.2Exportens roll ur ett säkerhetspolitiskt perspektiv Grunden för svensk försvarsindustris utveckling till sin nuvarande storlek och kompetens lades redan under det . neutralitetspolitik, som den utformades efter , krävde en stark försvarsmakt vilket i sin tur krävde en stark nationell försvarsindustri. Ambitionen var maximalt oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. I takt med att civil-militär samverkan ökar och nya teknologier görs tillgängliga för militära applikationer har såväl it-företag som företag med high-tech-orientering inom andra områden anslutit sig till försvarsindustrisektorn. Försvarsberedningen slår i Vägval i en globaliserad värld (Ds 2013:33) fast att säkerhet byggs solidariskt tillsammans med andra och stärks genom förtroendeskapande åtgärder, genom gemensam krishantering samt genom aktiva och trovärdiga bidrag till nordisk, europeisk och global säkerhet. Sådan samverkan sker med såväl civila som militära medel. De nya säkerhets- och försvarspolitiska realiteterna innebär även behov av samverkan på materielförsörjningsområdet. Den tidigare önskan att vara självförsörjande när det gäller materiel till det svenska försvaret har ersatts av det växande behovet av samarbete med likasinnade stater och grannar. Det är i många fall viktigare att har materiel som är interoperabel med våra partnerländers materiel och att den är tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig än att den har högsta tekniska prestanda. Styrande för anskaffning av materiel är de principer som anges i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140). Det ligger i säkerhetspolitiska intresse att värna om ett långsiktigt och kontinuerligt samarbete med traditionella samarbetsländer. Detta ömsesidiga samarbete, bygger på såväl export som import av krigsmateriel. Bland de utrikes- och säkerhetspolitiska intressena finns möjligheter att bidra till internationell fred och säkerhet genom effektiv medverkan i internationell fredsfrämjande verksamhet, där en generell teknisk systemlikhet med våra främsta samarbetspartners ökar den operativa effekten. Materielförsörjningen, såväl i som i andra länder, bygger numera bland annat på avtalsförpliktelser och gemensamma beroenden. De samarbetande länderna är ömsesidigt beroende av leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom produkter som är tillverkade i respektive land. En internationellt konkurrenskraftig teknologinivå bidrar till att förblir ett intressant land för det internationella samarbetet. Enligt de principer för försvarets materielförsörjning som regeringen angav i propositionen Ett användbart försvar ska vidmakthållande och uppgradering av befintligt materiel väljas före nyanskaffning om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås. Om nyanskaffning är nödvändig ska det i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel. Först när behoven varken kan tillgodoses med befintlig materiel eller med materiel tillgänglig på marknaden bör utveckling genomföras. I enlighet med budgetpropositionen för (prop. 2013/14:1) anser regeringen att det internationella samarbetet i övrigt bör inriktas mot vidmakthållande och anskaffning av beprövad materiel samt samarbeten som förbättrar möjligheterna till insatser, bl.a. i form av ökad interoperabilitet. Regeringens uppfattning är att den europeiska försvarsindustriella basen främjas på bästa sätt genom allmänna förutsättningar som bygger på marknadsmässiga principer och på att ha så enkla och likartade regler som möjligt för berörd industri. Samarbete inom multilaterala europeiska ramverk kan vidare skapa förutsättningar för effektivare resursuppbyggnad och resursutnyttjande, och en kostnadseffektiv materielförsörjning. medverkan i multilaterala fora inriktas bl.a. mot att stödja förutsättningarna för en mer öppen och effektiv försvarsmaterielmarknad i . Deltagande i internationella samarbeten som syftar till utveckling av ny materiel bör fortsatt vara restriktivt. En internationellt konkurrenskraftig teknologinivå innebär i ett internationellt samarbete också bättre möjligheter för än annars att påverka det internationella exportkontrollsamarbetet. Detta gäller främst inom EU, men även i ett bredare internationellt sammanhang. En viktig fråga blir uppföljningen av Europeiska Rådets diskussion , samt den fortsatta processen kring meddelandet Mot en mer konkurrenskraftig och effektiv försvars- och säkerhetssektor i EU, som Kommissionen publicerade . Regeringen välkomnar Kommissionens förslag att främja en enhetlig implementering av försvars- och säkerhetsupphandlingsdirektivet (2009/81/EG) samt av direktiv /44/EG, det s.k. överföringsdirektivet. deltar i olika samarbetsprojekt som den Europeiska försvarsbyrån (, ) bedriver. Regeringens grundläggande inställning är att ska medverka i och påverka de processer som sätts igång för att gå vidare i det europeiska samarbetet, vilket också avser arbetet inom den Europeiska försvarsbyrån. Samarbetet inom har inneburit förmågeförbättring för Försvarsmakten, samt även förbättrat förutsättningarna för en mer effektiv materielförsörjning. Regeringens uppfattning är att den europeiska försvarsindustriella basen främjas på bästa sätt genom allmänna förutsättningar som bygger på marknadsmässiga principer och på att ha så enkla och likartade förslag som möjligt för berörd industri. Genom att delta i det s.k. sexnationsinitiativet mellan de sex stora försvarindustristaterna i (Framework Agreement/Letter of Intent, FA/LoI) påverkar den försvarsindustri- och exportpolitik som utvecklas i . Det ger direkt och indirekt ett större inflytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. Samarbeten kring multilaterala ramverk ger utdelning avseende resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och för en mer harmoniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkansförmåga. och /Partnerskap för fredssamarbetet utgör här grundbultar tillsammans med FA/LoI-samarbetet och det nordiska försvarssamarbetet (Nordefco). De viktigaste militära produktområdena inom de svenska försvars- och säkerhetsföretagen är : stridsflygplan: bemannade och obemannade, ytfartyg och ubåtar, stridsfordon, bandvagnar, vapensystem med kort respektive lång räckvidd; mark- och sjöbaserade samt flygburna, fin- och grovkalibrig ammunition, mark- och sjöbaserade samt flygburna radar- och IR-system, telekrigssystem; passiva och aktiva, telekommunikationssystem, inklusive teleskydd, ledningssystem för mark-, sjö- och flygtillämpningar, system för övning och utbildning, signaturanpassning (t.ex. kamouflagesystem och radar), system för samhällssäkerhet, underhåll av flygmotorer, krut och annat pyrotekniskt material, tjänster och konsultverksamhet och stödsystem för drift och underhåll. 2.3Samarbetet inom EU om exportkontroll av krigsmateriel EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport EU:s medlemsländer har nationella regler när det gäller krigsmaterielexport. Medlemsländerna har emellertid också i viss utsträckning valt att samordna sin exportkontrollpolitik. EU:s uppförandekod för vapenexport som antogs 1998 innehöll gemensamma kriterier för export av krigsmateriel, att tillämpa vid den nationella prövningen av exportansökningar. Medlemsländerna kunde, och kan fortfarande ha, egna striktare riktlinjer. Uppförandekoden stärktes och antogs som gemensam ståndpunkt (2008/944/Gusp). avslutades arbetet med en översyn av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport i enlighet med ståndpunktens artikel 15.