rfr · H10WRFR20 · 2014-06-27 00:00:00 — Offentlig utfrågning För, med och av – en uppföljning av tillgänglighet inom kulturen 978-91-86673-46-8 Riksdagstryckeriet, , 2014 ordnade en offentlig utfrågning kring frågor om tillgänglighet till kultur för personer med funktionsnedsättning. Vid utfrågningen presenterades rapporten , med och av – en uppföljning av tillgänglighet inom kulturen (2013/14:RFR14). Rapporten har tagits fram inom ramen för kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsarbete. Uppföljningen har inriktats på allas möjlighet att ta del av och utöva kultur samt frågor kring kulturarvet. Stor vikt har lagts vid medborgar- och brukarperspektivet. I det följande redovisas programmet för utfrågningen och en utskrift av den stenografiska uppteckningen som gjordes vid utfrågningen. För, med och av – en uppföljning av tillgänglighet inom kulturen Tid: –12.00 (S), kulturutskottets ordförande 10.10Presentation av rapporten , med och av – en uppföljning av tillgänglighet inom kulturen (2013/14:RFR:14) , utredare, utvärderings- och forskningssekretariatet inom utskottsavdelningen 10.30Kulturens betydelse för oss alla , kultur- och idrottsminister Moderator: Per Lodenius (C), ordförande i kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp , avdelningschef, , utredare, , styrelseledamot, /HSO , styrelseledamot, , dansare i Danskompaniet Spinn (FP), kulturutskottets vice ordförande Offentlig utfrågning För, med och av – en uppföljning av tillgängligheten inom kulturen Ordföranden: morgon allesammans och hjärtligt välkomna till förstakammarsal och kulturutskottets förmiddag. Vi ska tillsammans framför allt lyssna på och ta del av den utvärdering som utvärderingsgruppen i kulturutskottet har jobbat med. har vid flera olika tillfällen behandlat frågor om kulturen och tillgängligheten för personer med funktionshinder. Denna utvärdering är ett led i det fortsatta arbetet. Trots att det skulle ha genomförts åtgärder för att avhjälpa enklare hinder finns det fortfarande en hel del kvar att göra för att alla ska kunna ta del av kultur. En annan del är möjligheten att själv kunna vara delaktig. Där är det tyvärr alldeles för många som fortfarande känner att de inte själva kan vara med och utöva kultur. Dessa och flera andra frågor har utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp tittat på tillsammans med från utvärderings- och forskningssekretariatet som har varit behjälplig i arbetet. En del av det arbetet ska vi nu få ta del av. Jag är jätteglad att det är så många som har valt att komma hit för att ta del av rapporten. Med det vill jag börja med första punkten. Det är presentationen av utvärderingen. Jag lämnar först ordet till som är utredare på utvärderings- och forskningssekretariatet. Varsågod, , och än en gång hjärtligt välkomna allihop. , Utvärderings- och forskningssekretariatet: Titeln på rapporten, För, med och av, är ett budskap i sig själv. I det här sammanhanget syftar det på att kulturen ska vara för, med och av personer med funktionsnedsättning. Det är personer som inte längre betraktas som passiva mottagare av kultur utan som aktiva medborgare som ska medverka i kulturen på samma sätt, på samma villkor och med samma rättigheter som alla andra, det vill säga som åskådare, producenter, dansare, skådespelare, konstnärer och så vidare. Den här rapporten har tagits fram av kulturutskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp. Uppföljning och utvärdering är en grundlagsreglerad uppgift för alla utskotten i . uppföljnings- och utvärderingsgrupp består av Per Lodenius från som ordförande, från Socialdemokraterna, från , från , från , från , från och från . Utgångspunkt för uppföljningen har varit kulturpolitiska beslut . Målet ser vi här. Det vi fokuserat på i uppföljningen är att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Inriktningen för arbetet med kulturpolitiken är att den ska främja allas möjligheter till kulturupplevelser, bildning och att utveckla sina skapande förmågor. Mål för kulturpolitiken: Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. En annan utgångspunkt är beslut om funktionshinderspolitiken som fattades och som fortfarande gäller. Målet är en samhällsgemenskap med mångfald som grund och att samhället utformas så att människor med funktionsnedsättning i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet och att det råder jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionsnedsättning. En ytterligare utgångspunkt har varit kulturutskottets beslut om kultur och tillgänglighet . En viktig inriktning som uppföljnings- och utvärderingsgruppen haft från början var att det skulle vara ett medborgar- och brukarperspektiv på uppföljningen. Det har vi försökt. Vi har försökt att få fram underifrånperspektivet framför allt genom kontakter med funktionshindersorganisationerna. En annan utgångspunkt är regeringens strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken som gäller för perioden –2016. Den strategin är regeringens strategi. Den är inte beslutad av . Det är därför den står inom parentes. Vi jobbar med att följa upp de beslut som har fattat. Mycket av det som händer och det som görs är för att uppnå de mål som har beslutat om. Inriktningen på uppföljningen har varit möjligheten att ta del av kultur, möjligheten att utöva kultur och att göra kulturarvet synligt. Vi har också varit tvungna att avgränsa vårt arbete. Vi har inte tagit med medieområdet, där vi har tv och radio, folkbildningsområdet, som också har stor betydelse på området, och it och elektronisk kommunikation. Teknikerna är väldigt betydelsefulla för att få tillgänglighet. Det är ämnen som man kan ta upp i senare uppföljningar om utskottet så önskar. Vi beräknar att personer med funktionsnedsättning, beroende på olika undersökningar som finns, är 20–av befolkning. Det är en mycket heterogen grupp med mycket olika förmågor och problem. Det är fråga om nedsatt rörelseförmåga, nedsatt syn, nedsatt hörsel och också funktionsnedsättning på grund av psykiska problem. De aktörer som vi har tittat på i uppföljningen är en lång rad statliga myndigheter inom kultursfären, stiftelser och bolag. De mest centrala är och som är sektorsansvariga myndigheter inom sina områden för funktionshinderspolitiken. Handisam, Myndigheten för handikappolitisk samordning, har ett samordningsansvar i förhållande till myndigheterna och för att initiera. Vi har också Allmänna arvsfonden som är en viktig finansiell kraft i utvecklandet av nya projekt. På den regionala och kommunala nivån har vi kommuner och landsting där mycket av den konkreta politiken förs ut och genomförs. Sedan har vi sist men inte minst funktionshindersorganisationerna. Det finns hela 64 funktionshindersorganisationer som får statliga bidrag. Bidragen ligger på 182 miljoner totalt . Organisationerna har blivit fler, kostnaderna har ökat, så kakan har blivit mindre. Anslagsmedlen har legat fast . Den frågan ligger inte på kulturministerns bord utan tillhör och socialutskottet här i . Som utredare och uppföljare vill man ofta titta på vad saker och ting kostar. Det är Myndigheten för kulturanalys som har tagit fram uppgifterna. Det är samhällets totala utgifter för kultur . Hela kakan är på 63 miljarder där hushållen står för , staten för , regioner och landsting för , och kommunerna för . Den statliga delen utgör lite drygt 10 miljarder, kommunernas är något mindre, och för regioner och landsting är den ungefär 3,5–4 miljarder. Samhällets utgifter för kultur Källa: Myndigheten för kulturanalys, 2012 Man kan undra hur mycket av det som används för att göra kulturen mer tillgänglig. Det är väldigt svårt att få fram sådana uppgifter. Funktionshinderspolitiken har en princip som kallas för ansvars- och finansieringsprincipen. Den innebär att varje sektor i samhället ska utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare inklusive personer med funktionsnedsättning. På kostnadssidan gäller enligt principen att kostnaderna ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Det gör att man inte särredovisar de kostnader man lägger ned för tillgänglighetsåtgärder på något plan. Därför kan det vara svårt att titta på det. Men det finns andra metoder för att styra, ställa och redovisa. Ansvars- och finansieringsprincipen: Varje sektor i samhället ska utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive personer med funktionsnedsättning. Kostnader för tillgänglighetsåtgärder ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten. har inom sitt sektorsansvar tre delmål. Det första är att de regionala kulturinstitutionerna skulle ha en handlingsplan för tillgängligheten . Delmål två är att enkelt avhjälpta hinder ska vara undanröjda . Det tredje är att de webbplatser som dessa institutioner har följer internationell standard. Här kan vi kort se att det går framåt men att det kanske går lite långsamt. slutsats är att många aktörer gör väldigt mycket trots begränsade resurser. går utvecklingen för långsamt, säger , vad gäller delmålens uppfyllelse. I sin anslagsframställan –2017 har rådet pekat på behovet av ökad finansiering såväl till institutioner och verksamheter inom kultursamverkansmodellen som till det fria kulturlivet. har också ett sektorsansvar inom sitt område. Här har man ett delmål som är lite mer ospecificerat. Man jobbar med det. Man har brutit ned delmålet i fyra effektmål som kanske kommer att slå igenom i nästa års redovisning. Här handlar det om länsstyrelser och länsmuseerna. Det är ett lite mer begränsat område jämfört med sektor. Här kan man se hur utvecklingen går framåt. Det har gjorts mycket. Det är en positiv trend på de flesta områden. slutsats är att det finns en högre medvetenhet och ett större engagemang i tillgänglighetsfrågorna . Men det stora problemet är pengar. Utifrån de förutsättningar som finns gör länsstyrelserna och länsmuseerna ett bra jobb enligt . Hur ser det ut för de statliga kulturmyndigheterna och de centrala myndigheterna? Här gör Handisam någonting som kallas för öppna jämförelser som man kan se på deras hemsida. Vi tittar här på 2012 och 2013. Det visar sig att sju myndigheter har förbättrat sig medan sex myndigheter har en försämrad tillgänglighet. De övriga ligger still eller är nytillkomna. Här finns det mycket att göra. Uppföljningsgruppen pekar i sina slutsatser på att staten bör föregå med gott exempel och att man skyndsamt sätter in åtgärder på området. Om vi tittar på kulturvanorna besöker personer med funktionsnedsättning kulturevenemang i betydligt mindre utsträckning än övriga befolkningen. Vi ser här att det är jämfört i den övriga befolkningen. Handisam genomför vid olika tillfällen den så kallade Rivkraftundersökningen. De utgår från en panel med personer med olika former av funktionsnedsättning. Jag tror att det är 1 300–1 400 personer som ingår. gjorde man en undersökning vad gäller just kulturen och tillgängligheten till kulturen. Man frågade hur ofta dessa personer besökte respektive utövade kulturaktiviteter. Här kan vi se i mittenkolumnen, de gula fälten, att besökt kulturella aktiviteter medan siffran för dem som själva har utövat är betydligt lägre. Vi kan också se att det är som aldrig utövar någon form av kulturell aktivitet. När det gäller hinder för att besöka eller utöva kulturaktiviteter ser vi att det är uppåt och över det som upplever hinder. Det är som alltid eller ofta upplever hinder i samband med kulturella aktiviteter. Siffrorna är ungefär lika stora när det gäller att utöva aktiviteterna. När vi har intervjuat funktionshindersorganisationerna har det kommit fram att det går framåt, men det finns väldigt många hinder kvar som måste åtgärdas. Det gäller den fysiska tillgängligheten till kulturlokaler, kulturmiljöer, entréer, att kunna välja sittplats, toaletter och att kunna få servering på samma villkor som andra. Det handlar dessutom om bristande kommunikationstekniker. Det saknas hörslingor. Här finns det naturligtvis mer på de stora orterna än på små orter. Det saknas teckenspråkstolkning, syntolkning, textning, audioguider på museer, med mera. Det är stressande miljöer och obemannade bibliotek. Det finns en begränsad valfrihet. Även om det har blivit bättre är det ibland bara vissa föreställningar som textas, till exempel. Dessa personer har också sämre ekonomiska villkor. Frågan är också vem som ska betala ledsagarnas biljett vid olika engagemang. Vad gäller den andra inriktningen i uppföljningen, möjligheten att utöva kultur, är det i stort sett samma problem, fast här ställs det ännu högre krav för att personer med funktionsnedsättning ska kunna medverka och utöva kultur. Det ställs större krav på ledsagare, teckentolk och hörteknik. När vi talade med DHR beskrev de det på ett väldigt målande sätt. Personer med till exempel nedsatt rörelseförmåga avstår helt enkelt från att utöva kultur på grund av hindren. Så illa är det på många håll. Om tillgängligheten är bristande inom de publika delarna, säger , till exempel i en teater, bedöms den ofta vara katastrofal bakom scenen. Så ser verkligheten ut. Den tredje inriktningen på rapporten handlar om kulturarvet och att synliggöra hur historien sett ut och ser ut för personer med funktionsnedsättning. Här har kulturutskottet fattat beslut och uttalat sig . Uppföljningsgruppen pekar på att det är viktigt att det arbete som har inletts får en fortsättning och att även funktionshindersorganisationernas egna insatser på kulturarvsområdet och resursproblemen som kommit fram i uppföljningen uppmärksammas i det fortsatta tillgänglighetsarbetet. Det gäller bland annat och som vi har intervjuat. Positiva och bra exempel på åtgärder finns det många. Här är bara ett litet urval. Det gäller till exempel att det sägs fungera väldigt bra med hörslingor på , och Malmös stadsteatrar och . Det gäller också de egna teatergrupperna Tyst Teater, Glada Hudik och Moomsteatern. Svenska Filminstitutets projekt med Tillgänglig bio har gått in i en ny fas och ska kunna visa 50 000 visningar syntolkade och med uppläst textremsa. Det handlar också om fysisk tillgänglighet. Här finns Liljevalchs projekt med Värdig entré. Vad gäller utbildning finns kulturkommunikatörsutbildningen i , Dövstudier för alla och Syntolkning . Det är andra positiva exempel. På museisidan har vi till exempel , för alla på och projektet i . En viktig aktör vad gäller finansieringen av nya och utvecklande projekt är Allmänna arvsfonden. delade man ut 123 miljoner till 105 olika projekt som hade funktionshindersperspektiv. Det var 14 kulturprojekt med funktionshindersperspektiv, och de fick . Totalt delar Arvsfonden ut till olika utvecklingsprojekt , vilket är betydande. Det finns också andra prioriterade områden. Hur har det då blivit? Vi landar i att alla från brukarsidan, medborgarsidan och funktionshindersorganisationerna säger att det har blivit bättre i ett långsiktigt perspektiv. Kulturutbytet har ökat, och möjligheterna att utöva kultur har också blivit fler kanske framför allt tack vare utvecklingen av informations- och kommunikationstekniken. Det är smartphones och datorer som på olika sätt dyker upp och nya appar man kan använda sig av. Det är väldigt positivt på många sätt. Men går det för långsamt. Man tycker att det går alldeles för långsamt. Till exempel skulle enkelt avhjälpta hinder ha varit åtgärdade . I vissa fall går det till och med lite bakåt. Det är andra områden som inte ligger direkt under kulturområdet. Det är fråga om rätten till assistans, parkeringstillstånd och försörjningsstöd. Det är vardagliga saker och också privatekonomi. De flesta personer med funktionsnedsättning har en klart sämre ekonomi än befolkningen i övrigt. Det spelar naturligtvis en väldigt stor roll. kommer jag till uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar i tio punkter. Dem ska vi se i den uppåtgående solens färger. Jag går inte in på alla punkterna. De finns i inledningen av sammanfattningen av rapporten som ni allihop får. Den går också att ladda ned från webbsida som pdf-fil eller kan beställas från i tryckt form. Jag ska ta upp några punkter. Det är uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar. (Se bilaga) Det är viktigt att kraftfulla åtgärder sätts in för att undanröja hindren och göra kulturen tillgänglig för alla i fråga om både deltagande och utövande. Mer fokus behöver läggas på att personer med funktionsnedsättning ska betraktas som aktörer och inte bara som mottagare av kultur. Det omfattande arbete som pågår inom sektorsansvar ser gruppen som mycket positivt. Här finns mycket kvar att göra, men den inriktning som finns nu ser man väldigt positivt på. Det är också väldigt betydelsefullt att funktionshindersorganisationernas synpunkter får gehör och genomslag i myndigheternas verksamhet. Det kan vara lite si och så med det . Slutligen är det viktigt att regeringen uppmärksammar de problem som har kommit fram i uppföljningen och redovisar till och även för funktionshindersorganisationerna hur arbetet med att åtgärda problemen fortskrider och slutförs. Ordföranden: så jättemycket för detta, , och för den hjälp som du har tillfört arbetet med rapporten från uppföljningsgruppen. Ett hjärtligt tack för det. Med det går vi över till nästa punkt. Det är kulturens betydelse för oss alla. Jag hälsar kultur- och idrottsminister hjärtligt välkommen. , kultur- och idrottsminister: så mycket, och tack för genomgången och inte minst det som var din tionde punkt här, att det ska uppmärksammas av regeringen och följas upp. Det är ett arbete som pågår både i det lilla och i det stora. Jag har gjort en del anteckningar, men jag ska ändå försöka att hålla mig någorlunda kort. Utgångspunkten är klar inte minst genom de nya nationella mål som vi antog i 2009 efter den kulturutredning som varit. Där betonar vi allas rätt till kultur. Jag brukar framhålla att i begreppet alla ingår också barn. Det har inte tidigare varit ett nationellt kulturpolitiskt mål. Mycket behöver göras. Även jag har noterat att väldigt mycket sker och att arbetet går framåt. Det har jag hört när jag har varit ute på våra institutioner. Det hör jag när jag möter medborgare. Det ser jag också när jag är ute på institutionerna. Men det är i det här fallet som i en del andra. Vi kan nämna jämställdhet, som också är ett tydligt mål för oss alla. Det går framåt på många områden, men kanske inte så fort som vi skulle vilja. Det som gör mig lite bekymrad bland mycket är när du pekar på att det har gått bakåt och inte framåt i flera av våra statliga myndigheter. Vad det beror på hoppas vi kanske få klart för oss . Det är någonting som vi självklart ska följa. Du sade att ungefär 20–av befolkningen har någon form av funktionshinder. Gruppen kan naturligtvis utvidgas beroende på vad man menar med ett funktionshinder. Jag har en hörselskada, och jag har varit väldigt öppen med det. Det har jag varit för att tala om att det inte är något hinder för att bli minister eller engagera sig på olika sätt. Det är heller inte skamfyllt att använda sig av någon form av hjälpmedel. När jag kom in i 2002 var det inte många som hade hörapparat eller ens ville erkänna att det var ett problem. Det har hänt väldigt mycket där. Det är inte skamfyllt att ha hörapparat längre. kan det till och med vara lite läckert. Det gjorde också att jag kanske räknades in i dessa 20–. Jag hade väldigt svårt att gå på teatern även med teleslinga. Det är inte alltid att den tekniken fungerar som man skulle önska. När jag första gången på kunde följa en föreställning med en display där man kunde se texten satt det bakom mig på raderna flera teckenspråkiga. De hade aldrig kunnat se föreställningen. Det var en pjäs av . Detta är också någonting som kommer alltmer, vilket är intressant. Du nämnde också och hur man med teknik kan ladda ned på sin app och följa föreställningen, texten och dialogen, där. Det betyder jättemycket inte bara för dem som är döva utan för de många av oss som har svårt att över huvud taget kunna följa med. På dramatiska högskola har man nu också en speciell linje för teckenspråkiga skådespelare. Det är också väldigt positivt. Även de som hör eller halvhör kan ha glädje av att gå på till exempel Tyst Teater. En annan grupp som du inte nämnde men som man också skulle kunna ta med är de som kanske är i en begynnande demens. hade nu innan man stängde för att bygga upp någonting större och ännu finare visningar för de som var dementa. Det är också ett sätt att arbeta med tillgänglighet så att kulturen tillhör oss alla. Mycket kan vara synligt. Det kan handla om fysiska hinder som trappor. När beskrev hur det såg ut bakom scen som katastrof kan jag absolut förstå det. Det finns prång. Vi vet bara hur det ser ut till exempel bakom scenen på eller på andra mindre scener. Det är hopplöst även för dem som inte har några problem att gå eller stå. Det är en del i detta. Det är lättare att peka på, eftersom det är synligt. En del annat är det svåra. Där behöver man fantasi att arbeta med de organisationer som företräder och har kunskap om olika funktionshinder. Det är självklart. Det är där kunskapen finns och kanske också lösningarna finns. Man behöver fantasi. Jag kan ta ett enkelt exempel. Vi går alla på museer. Mycket bygger på att det ska vara snyggt, grafiskt tjusigt informationsmaterial kanske bredvid konst, föremål eller vad det nu kan vara. Försök att läsa det! Jag vet inte hur jag har tagit upp det med olika museer. Ni kan inte ha en text som löper, löper och löper negativt vitt på svart eller vitt på blått. Det är möjligt att någon har tänkt till och tycker att det är vackert. Man behöver inte ha dyslexi för att tröttna efter två meningar. Det är enkelt fixat, skulle jag vilja säga, om fantasin och viljan finns hos någon. Inte desto mindre är det en hel del som är gjort. Det som handlar om det tekniska området berörde bara kort. kom med sin rapport om digitalisering och tillgänglighet, som i sin tur var ett resultat av ett uppdrag som vi har givit från regeringen. Digitaliseringen, den nya tekniken, visar nya möjligheter att ta till sig kultur. Det är någonting som vi naturligtvis ska sprida och se hur vi kan jobba vidare med det och vilka uppdrag vi kan ge till våra olika myndigheter. Handisam, som glädjande nog är företrädd här, visar att kulturområdet troligen är det första och kanske enda område som fullt ut uppfyller de förväntningar som finns . Det är ingenting att slå sig till ro med. Precis som sade visar rapporten att det finns ett engagemang, en vilja, men man kan naturligtvis göra väldigt mycket mer. Sammantaget tycker jag att mycket händer. Det finns mycket att arbeta med. är det många röster här som jag vill lyssna till och ta del av. Det är en uppförsbacke, men det finns ett engagemang. Vi talade länge på alla möjliga håll om att det skulle vara kultur för människor som hade någon form av funktionshinder. är det med och av. Den här integrationen är otroligt spännande. Även om det är betydligt färre som har funktionshinder som deltar i kulturen tror jag att vi också på det här området ligger väldigt bra till jämfört med många andra länder. Vi är inte nöjda med det, men jag tror att det bidrar till att svenskarna enligt den statistik vi har är de mest kulturaktiva i . Men vi ska nå ännu högre. Ordföranden: har kommit till panelsamtal, och vi har flera inbjudna deltagare i panelen. Det ska bli spännande att lyssna på dem. Jag vill hälsa välkommen , som är styrelseledamot i /HSO, , styrelseledamot i , , dansare i Danskompaniet Spinn, , avdelningschef på och , utredare på Handisam. Samtalet ska ledas av Per Lodenius från , som också har varit ordförande i . Per Lodenius (C): Ni fick presentation av gruppen i presentation. De kommer att komma tillbaka och ställa frågor till panelen, en väldigt namnkunnig, intressant och spännande panel. ordförande presenterade panelen.