rfr · H10WRFR11 · 2014-01-01 00:00:00 — 317Förvaltningsrätten i , mål nr 19534-10, dom meddelad . 318Kammarrätten i , mål nr 5681-10, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 led i förbättringsarbetet. Enligt var den svenska elitserien världens tredje bästa hockeyliga. Detta innebar att det var svårt att hitta personer med lämplig bakgrund och kompetens som tränare. Klubben hade misslyckats att identifiera någon lämplig kandidat med samma kompetens som M.H. hänvisade till kammarrättens i dom 1776-08 och menade att om en dirigent kunde anses som expert i lagens mening och beviljas skattelättnader borde även en hockeytränare kunna beviljas detsamma. Utifall rätten inte skulle finna att M.H. var expert borde han i alla fall betraktas som nyckelperson i klubben. I målen 7981-04 och 7984-04 hade Kammarrätten i konstaterat att 11 kap. 22 § första stycket 3 IL inte förutsatte en viss höjd på kompetensen för att en person ska anses ha en nyckelposition i ett företag. I stället skulle speciell kompetens för det aktuella arbetet, arbetets betydelse för företaget (även den ekonomiska) vara avgörande. Som ansvarig för lagets resultat, det mest centrala för , var M.H. hade spelarmeriter från stora lag i och samt tränarmeriter från . I hade han också utbildat sig till elittränare. bestred bifall till överklagandet. Verket menade att M.H:s situation inte gick att jämföra med dirigentens då dennes uppgifter var expertbetonade på ett annat sätt än M.H:s. Därtill ansåg att rekryteringssvårigheter skulle föreligga för att man skulle kunna beviljas skattelättnader såsom nyckelperson. Att så hade varit fallet framgick inte av det aktuella ärendet. hade heller ingen företagsledande position, och kunde därför inte beviljas skattelättnader av den anledningen. och argumenterade att det bara fanns ett trettio-tal tränare i med elittränarlicens, något som krävs för att man ska få träna ett lag i elitserien. Flertalet av dessa jobbade redan i andra klubbar i eller utomlands. Förvaltningsrätten menade att inte på ett tillfredsställande sätt, utan endast i svepande ordalag, hade redogjort för rekryteringssvårigheterna. Därför var det inte visat att det varit svårt att finna en lämplig tränare inom . Rätten fann däremot att M.H. hade gedigen kompetens, teoretisk och praktisk, inom sitt område och att han var viktig för kärnverksamhet. Överklagandet bifölls med motiveringen att M.H. der såsom innehavare av nyckelposition enligt 11 kap. 22 § första stycket 3 IL.319 överklagade domen till kammarrätten. Till det man redan anfört i förvaltningsrätten tillades att var en ideell förening. hade i RÅ 2003 ref. 58 intagit ställningen att bl.a. kommuner och ideella föreningar inte kan anses utgöra företag i 11 kap. 22 § första stycket 3 IL:s mening. Verket menade vidare att en viss utvidgning av det område som omfattades av den aktuella lagstiftningen hade skett i praxis, t.ex. i fallet med dirigenten på . Att även bevilja en hockeytränare skattelättnader skulle dock innebära ett än större avsteg från lagens 319 Förvaltningsrätten i , mål nr 19788-10, dom meddelad . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV ursprungliga syfte och i förlängningen kanske t.o.m. berättiga idrottsutövare till skattelättnader. Slutligen argumenterade att utbildningen till elittränare innebar några månaders teoriutbildning samt praktik som tränare- och att det inte var visat att det hade varit svårt att finna någon med samma kompetens som M.H. menade att hockey likt opera är underhållning och att ett begränsat antal personer har den kompetens som krävs för att träna ett stort hockeylag. beviljades skattelättnader skulle det inte betyda att spelare också skulle kunna beviljas det, eftersom det rörde sig om två helt olika typer av tjänster. Slutligen borde , en organisation som sålde underhållning, kunna ses som ett företag när det gällde den idrottsliga verksamheten. Att klubben inte bedrev sin verksamhet i bolagsform berodde på att det inte var tillåtet enligt tävlingsbestämmelserna. Kammarrätten fann, likt förvaltningsrätten, att det inte var visat att det förelegat rekryteringssvårigheter och att M.H. således inte kunde få skattelättnader såsom expert. Rätten menade vidare att begreppet företag inte har någon enhetlig innebörd inom skatterätten, utan ges ett avpassat innehåll med hänsyn till omständigheterna (i t.ex. RÅ 1995 ref. 13). Syftet med lagstiftningen, såsom det framgår i förarbetena, var dock bl.a. att skapa incitament för företag att förlägga eller behålla koncernledande funktioner i och att främja forskning och produktutveckling av internationellt snitt i svenska företag och på forskningsinstitut. Med hänsyn till detta ansåg kammarrätten att , en ideell hockeyförening, inte kunde anses vara ett företag i den mening som avses i 11 kap. 22 § första stycket 3 IL. Kammarrätten biföll överklagande.320 meddelade inte prövningstillstånd i ärendet.321 beslutade att avslå AB:s ansökan om skattelättnader för M.B. överklagade beslutet till förvaltningsrätten och anförde att bolaget hade flyttat en rad koncernfunktioner till . Etableringen där hade enligt företaget bl.a. skapat 370 nya arbetstillfällen. I fanns numera t.ex. centrum för bolagets produktutveckling globalt. Då många där var högavlönade hade etableringen inte bara inneburit en investering i kompetensbas utan också genererat skatteintäkter åt staden. var vidare chef för koncernfunktionen juridik och affärsutveckling. Bolaget menade att M.B. borde betraktas som nyckelperson med koncernledande uppgifter, trots att hon inte satt i företagsledningen. hade valt att ha en liten ledningsgrupp, med bara sex medlemmar, vilket innebar att den juridiska enheten inte tillhörde de koncernledande funktionerna i den meningen. Bolaget hade försäljning i 61 länder. var ansvarig för att säkerställa att Oriflamegruppen som helhet uppfyllde alla juridiska, skattemässiga och övriga 320Kammarrätten i , mål nr 5606-10, dom meddelad . 321Högsta förvaltningsdomstolen, mål nr 3070-11, beslut . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 krav enligt aktuell nationell lagstiftning, t.ex. regler gällande konsumentskydd, produktgodkännande (av 450 nya produkter ) och arbetsrätt. Företaget hade merparten av sin försäljning i OSS och de baltiska länderna och av den anledningen bedömdes det viktigt att chefsjuristen hade kännedom om lagstiftningen där. hade varit skatterådgivare i och talade flytande ryska. bestred bifall till överklagandet. Förvaltningsrätten ansåg att det inte framgick av utredningen i målet att M.B. utförde specialistuppgifter med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att hon kunde anses vara expert enligt 11 kap. 22 § första stycket 1 IL. Hon hade heller inte företagsledande uppgifter som gjorde att hon kunde betraktas som nyckelperson. hade för bolaget mycket relevant erfarenhet och rapporterade till ekonomidirektören i ledningsgruppen och då hennes arbetsuppgifter låg företagsledande uppgifter nära ansåg förvaltningsrätten att M.B. kunde betraktas som nyckelperson för . överklagade domen till kammarrätten. Verket anförde att M.B. befann sig på nivå 3 i bolaget och rapporterade till ekonomidirektören. M.B:s arbetsuppgifter var inte kopplade till den omorganisation som skett inom koncernen. Även om M.B. hade stor erfarenhet av för bolaget relevanta rättsområden och erfarenhet av den marknad där bolaget sålde mest var hennes arbetsuppgifter och position sådan att hon inte borde beviljas skattelättnader. hade getts tillfälle att yttra sig i målet men inte avhörts inom föreskriven tid. Kammarrätten hänvisade till RÅ 2006 ref. 16 och menade att bedömningen av huruvida M.B. var nyckelperson i lagens mening skulle göras med beaktande av hennes position i bolaget. Rätten ifrågasatte inte att M.B. hade en viktig roll på . Hennes arbetsuppgifter befanns dock inte vara av sådant slag att hon hade ansvar för bolagets allmänna ledning och förvaltning. Hon hade alltså ingen företagsledande ställning i lagstiftningens mening. Vidare fann rätten att M.B:s arbetsuppgifter var av traditionell karaktär. Därför kunde de inte anses medföra en nyckelposition i bolaget. 1.55 Global marknadsdirektör hos beslutade att avslå AB:s ansökan om skattelättnader för J.P., global marknadsdirektör. överklagade beslutet till förvaltningsrätten. anförde, liksom i målet ovan, att man hade flyttat en rad koncernfunktioner till . Etableringen där hade enligt företaget bl.a. skapat 370 nya arbetstillfällen. I fanns numera t.ex. centrum för bolagets produktutveckling globalt. Då många där var högavlönade hade etableringen inte bara 322Förvaltningsrätten i , mål nr 11855-10, dom meddelad . 323Kammarrätten i , mål nr 5838-10, dom meddelad . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV inneburit en investering i kompetensbas utan också genererat skatteintäkter åt staden. Konceptuell marknadsföring var vidare ett område där hade goda möjligheter att utveckla sin befintliga industri. Bilden av som framstående var en av anledningarna till att valt att förlägga sin produktutveckling i landet då det skulle stärka företagets varumärke. var vidare expert inom konceptuell marknadsföring med inriktning mot skönhetsprodukter och direktförsäljning. I rollen som marknadsdirektör skulle hon leda framtagandet av produkter från koncept till presentation. Detta gav henne en nyckelroll i företaget. Bolaget lanserade 450 nya produkter och av dessa var utvecklade internt. Erfarenhet av att lansera så många nya produkter krävde kunskap som inte stod att finna i . De få företag som fanns arbetade inte med både framtagning och lansering. Av den anledningen hade man sökt en lämplig person till J.P:s tjänst utomlands. hade arbetat på Avon, världens största skönhetsföretag inom direktförsäljning. Hon hade arbetat i branschen och hade erfarenhet inom konceptuell marknadsföring, utveckling och lansering av nya produkter, varumärkeshantering och logistik. Hon hade en masterexamen i Management and Marketing. Förvaltningsrätten noterade att J.P. börjat arbeta för i och senare flyttat med till . Först efter där hade hon blivit befordrad till marknadsdirektör. Rätten ansåg inte att J.P. hade specialistuppgifter med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att hon kunde anses vara expert enligt 11 kap. 22 § första stycket 1 IL. Hon hade heller inte företagsledande uppgifter. Däremot fann rätten att hon som marknadsföringsdirektör ansvarade för flera områden av central betydelse för företaget. rapporterade till affärsutvecklingsdirektören som satt i ledningsgruppen. Hon hade erfarenheter, bl.a. av direktförsäljning, som var viktiga för bolaget. överklagande bifölls då man ansåg att hon var en nyckelperson för bolaget och borde beviljas skattelättnader enligt punkt 3 i ovan nämnda paragraf.324 överklagade domen till kammarrätten och anförde där att J.P:s arbetsuppgifter var traditionella marknadsföringsuppgifter som inte borde berättiga till skattelättnader enligt 11 kap. 22 § IL. gavs tillfälle att yttra sig med avhördes inte inom föreskriven tid. Kammarrätten utgick i sin bedömning, i enlighet med RÅ 2006 ref. 16, av huruvida J.P. hade en nyckelposition hos ifrån hennes position i bolaget som helhet. J.P:s uppgifter bedömdes inte vara företagsledande. Hennes specialisering, kunskapsnivå och position i bolaget medgav inte heller att hon kunde betraktas som nyckelperson. 324Förvaltningsrätten i , mål nr 11843-10, dom meddelad . 325Kammarrätten i , mål nr 5837-10, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 1.56 Företagsledande ställning eller innehavare av en nyckelposition hos beviljade E.H:s ansökan om skattelättnader enligt 11 kap. 22 och 23 §§ IL. överklagade nämndens beslut och yrkade att förvaltningsrätten skulle upphäva beslutet då man menade att E.H. inte hade tillräckligt särpräglad kunskap och erfarenhet för att beviljas skattelättnader som nyckelperson med specialistkompetens. Verket menade vidare att de övriga arbetssökandes inriktning eller kompetensnivå inte framgick och inte heller att företaget hade annonserat eller utlyst någon ledig tjänst internt eller externt. Detta medförde att det kunde antas att det bland sökande till tjänsten fanns personer hemmahörande i som var tillräckligt meriterade för att komma i fråga för tjänsten på objektiva grunder. Enligt det av bolaget bifogade organisationsschemat ansåg att E.H. befann sig på en alltför låg nivå i bolaget. Det faktum att hon satt i ledningsgruppen för bolaget utgjorde inte ett tillräckligt starkt argument för att hon skulle anses inneha sådana företagsledande uppgifter som avses i 11 kap. 22 § IL. Hon ansågs inte tillhöra den snäva grupp av personer som hade en unik specialistkompetens och som ansvarade för en för företaget särpräglad, nödvändig och central del utan att vara i företagsledande ställning. refererade till Regeringsrättens avgörande RÅ 2006 ref. 16 där det slås fast att bedömningen av om en anställd ska anses ha en nyckelposition eller inte ska göras utifrån hela det företag som personen arbetar för. I det aktuella målet redovisas alla bolagets intäkter och kostnader, tillgångar och skulder, ansvarsförbindelser samt uppgifter om anställda i moderbolagets årsredovisning, vilket innebär att E.H:s kompetensnivå och arbetsuppgifter måste bedömas utifrån ett koncernperspektiv. Hon ansågs inte ha en position med företagsledande arbetsuppgifter då det inte gick att utläsa vilka befogenheter eller vilket inflytande som E.H. och bekräftade att den aktuella tjänsten inte hade utlysts då man inom koncernen kontinuerligt utvärderar och kompetensprövar alla kandidater som kan komma i fråga för ledande positioner. Policyn är att den mest lämpade kandidaten erbjuds den aktuella positionen och ingen hänsyn tas personens nationalitet. Det saknades interna kandidater i som överensstämde med kompetensprofilen för en Deputy Retail Manager eller som hade tillräcklig erfarenhet av bolagets varuhusverksamhet. Vid tillsättningen av tjänsten var det inte heller aktuellt att rekrytera externt då tjänsten krävde mångårig erfarenhet av verksamhet. hade mångårig erfarenhet som Deputy Store Manager och Store Manager och hade dessutom arbetat som projektledare och hade ingått i en ledningsgrupp inom . argumenterade att den aktuella tjänsten innebar att hon som Deptuy Retail Manager, motsvarande vice vd, var direkt underställd Retail Manager eller vd i bolaget. E.H:s arbetsuppgifter innebar att hon hade befogenhet att fatta självständiga beslut i fråga om verksamheten i de åtta varuhus samt den enhet hon ansvarade för. 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV Förvaltningsrätten slog fast att bedömningen av huruvida E.H:s ansvar innebar företagsledande uppgifter skulle göras mot bakgrund av hela Ikeakoncernen. Rätten menade att sådana företagsledande uppgifter som avses i 11 kap. 22 § första stycket 3 IL oftare förekommer i koncernledande bolag än i deras dotterbolag. Frågan om E.H:s arbete innebar att hon hade en nyckelposition skulle, enligt förvaltningsrätten, göras mot bakgrund av det svenska bolaget. Förvaltningsrätten ansåg att det inte hade framkommit uppgifter som visade på att hon hade en sådan unik kompetens eller ställning som krävdes för att kunna betraktas som nyckelperson. Hennes betydande erfarenhet inom innebar inte heller att hon var en nyckelperson i lagstiftarens mening. Förvaltningsrätten avslog överklagandet då det saknades förutsättningar för skattelättnader.326 och överklagade förvaltningsrättens dom och hänvisade till samma argumentation rörande E.H:s position och arbetsuppgifter som hade framförts i tidigare instanser. Förvaltningsrättens dom innebar, enligt dem, att ingen utöver vd i svenska dotterbolag inom en internationell koncern kunde beviljas skattelättnader. De menade vidare att om det är utifrån koncernnivå som bedömningen ska ske får det anses missgynna de större internationella företag som verkar i genom dotterbolag eftersom de inte bedöms på samma grunder som bolag verksamma i utan att tillhöra en internationell koncern. bestred överklagandet och hänvisade till vad som hade anförts tidigare samt skälen för förvaltningsrättens dom. Kammarrätten menade att bedömningen av om en person har företagsledande uppgifter eller andra uppgifter som medför en nyckelposition i ett företag ska göras utifrån det företag i vilken personen är anställd och inte utifrån hela koncernen som företaget tillhör. Överklagandet avslogs emellertid då kammarrätten menade att det inte var visat att E.H. hade företagsledande arbetsuppgifter eller andra uppgifter som medförde en nyckelposition i företaget.327 Det går inte att utläsa huruvida E.H. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.57 Marketing Performance Manager vid beviljade en ansökan om skattelättnader för T.P., Marketing Performance Manager vid . överklagade beslutet till förvaltningsrätten. menade att T.P:s arbetsuppgifter enligt den beskrivning som lämnats var sedvanliga marknadsföringsuppgifter och således inte kvalificerade honom för expertepitetet enligt lagstiftningen. Hans marknadskännedom i sig kunde enligt verket inte vara grund nog att bevilja honom skatte- 326Förvaltningsrätten i , mål nr 31510-10, dom meddelad . 327Kammarrätten i , mål nr 7044-10, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 lättnader enligt 11 kap. 22 § första stycket 1. Vidare var det heller inte visat att rekryteringssvårigheter hade förelegat vid tillsättandet av tjänsten. Med beaktande av RÅ 2006 ref. 16, där Regeringsrätten gjort bedömningen att huruvida en person har en nyckelposition i ett företag eller ej ska avgöras utifrån företaget i fråga som helhet, ansåg verket också att T.P:s position som ansvarig för ett verksamhetsområde utan direkta underlydande inte berättigade till skattelättnader som företagsledare enligt punkt 3 samma paragraf. Hans kompetensnivå var heller tillräcklig för att göra honom till nyckelperson. bestred överklagandet och anförde att han hade erfarenhet av arbete inom i bl.a. och . Internationell erfarenhet och flerspråkighet var mycket viktiga i rollen som Marketing Performance Manager. Dessutom krävdes god förståelse av hur mjölkproduktion går till. Rekryteringen av honom hade föregåtts av en intern rekryteringsprocess där det framgått att ingen med hans meriter fanns att tillgå i . att hans fall inte var jämförbart med RÅ 2006 ref. 16, då det handlat om kundkontakt och språkkännedom. Det kunde inte jämföras med T.P:s unika kunskaper inom mjölkproduktion. Förvaltningsrätten konstaterade att Regeringsrättens uttolkning av ordet företag innebar att prövningen ska begränsas till att enbart omfatta den association i vilken det formella anställningsförhållandet ligger, i föreliggande fall . Vad domstolen menat med hela företaget hade inte specificerats närmare. Enligt förvaltningsrättens mening skulle hela företaget inte uttolkas från ett organisatoriskt perspektiv, alltså utifrån exempelvis titel, utan göras utifrån det faktiskt utförda arbetet och dess ekonomiska betydelse för företaget i fråga. Förvaltningsrätten ansåg att T.P:s arbete krävde hög kompetens och att hans arbete var viktigt för . Däremot tyckte rätten att specifika kunskaper om marknadsföring och försäljning samt förståelse för företagets kultur och struktur var för allmänna och inte annat än i undantagsfall kunde kvalificera någon för skattelättnader ur ett nyckelpersonsperspektiv. Därför fann rätten att T.P. inte var kvalificerad för skattelättnader enligt 11 kap. 22 § första stycket 3 IL (och uppenbarligen inte heller enligt punkt 1). En nämndeman var av skiljaktig mening.328 Domen överklagades till såväl kammarrätten som , men inget prövningstillstånd beviljades.329 Det går inte att utläsa huruvida T.P. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.58 Launch Events Manager vid hos skattelättnader enligt 11 kap. 22 § första stycket 3 IL. 328Förvaltningsrätten i , mål nr 34099-10. 329Kammarrätten i , mål nr 4531-11, beslut och , mål nr 7938-11, beslut . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV redogjort för skälen till sin bedömning. Liksom i fallet ovan överklagade beslutet till förvaltningsrätten. menade att A.S. arbetsuppgifter, precis som T.P:s, var att betrakta som sedvanliga marknadsföringsuppgifter. Bolaget hade inte heller redogjort för eventuella rekryteringssvårigheter, vilket innebar att det inte var möjligt att betrakta A.S. som specialist enligt lagstiftningens mening. arbetade som Launch Events Manager, vilket innebar att han hade globalt totalansvar för lansering av nya produkter. Han hade dock, efter vad som uppgetts, ingen underordnad personal. Vidare var hans ansvarsområde ett av flera som var inordnat under enheten . hade arbetat för De i och behärskade, förutom ryska, engelska och lite tyska. ansåg dock att detta varken var nog för att ge A.S. en företagsledande ställning eller för att betrakta honom som innehavare av en nyckelposition i lagens mening. bestred överklagandet och anförde att hans arbete innebar att koordinera produktlanseringar med företagets 1 300 representanter samt fullt ansvar för säljresultatet för nysatsningarna. Kunskap, erfarenhet och förståelse för kunders krav var mycket viktiga egenskaper i A.S. arbete för att han skulle bidra till att upprätthålla företagets marknadsposition. Andra argument som fördes fram var A.S. flerspråkighet, förståelse för skillnader mellan olika marknader samt mångkulturella bakgrund. På grund av att han besatt alla dessa kvaliteter hade A.S. handplockats till verksamheten i . Få personer hade A.S. erfarenhet av mjölkindustrin och – den erfarenheten kunde man bara tillskansa sig genom en längre tids arbete där. menade också att bedömningar endast i undantagsfall borde ändras i förvaltningsdomstol och i synnerhet gällde detta då nämnden bifallit en ansökan. åberopade 2006 ref. 16 till stöd för sin talan, då A.S. endast kunde anses ha ansvar för en liten del av företagets verksamhet och man enligt domen skulle utgå från hela företaget i sin bedömning. menade dock att domen inte gick att tillämpa då hans kunskaper var mycket mer specifika än de var hos den som av Regeringsrätten nekats skattelättnader i RÅ 2006 ref. 16. Förvaltningsrätten konstaterade inledningsvis att det inte hade visats att rekryteringssvårigheter förelegat vid tillsättandet av A.S. Därför kunde han inte beviljas skattelättnader enligt 11 kap. 22 § första stycket 1 eller 2. För det andra resonerade rätten, precis som i fallet ovan, kring RÅ 2006 ref. 16. Förvaltningsrätten ansåg att A.S. kunskaper i planering och produktlansering i kombination med förståelse för koncernens politiska och kulturella struktur, var för allmänna och endast i undantagsfall kunde vara tillräckliga för att bevilja skattelättnader utifrån ett nyckelpersonsperspektiv. Rätten gjorde alltså samma bedömning som i T.P:s fall ovan och överklagande bifölls.330 A.S. överklagade domen till högre instanser, men varken 330 Förvaltningsrätten i , mål nr 34103-10, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 kammarrätten eller beviljade prövningstillstånd.331 Det går inte att utläsa huruvida A.S. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.59 Forskare vid , beslutade att bevilja Y.S., biolog vid , skattelättnader. överklagade beslutet till förvaltningsrätten. Verket anförde att inte är ett företag i den mening som avses i 11 kap. 22 § första stycket 3 IL. Därför kunde Y.S. inte beviljas skattelättnader såsom företagsledare eller nyckelperson. Även om hans kompetensnivå var hög ansåg verket inte heller att Y.S. var kvalificerad som forskare. Hans arbetsuppgifter och ansvarsområde tycktes främst vara av administrativ karaktär. arbetade som gruppledare och tjänsten innefattade tillsyn och administration av forskning vid ett laboratorium. Vidare var det inte visat att det förelegat rekryteringssvårigheter vid tillsättandet av tjänsten. hade uppgett att en bland de sökande varit svensk och kvalificerad, men att denna tackat nej.