eunbil · H10N2D9075 · 2014-01-01 00:00:00 — Förslag till och rådets direktiv om att skydda know-how och företagsinformation (företagshemligheter) som inte har röjts från att olagligen anskaffas, utnyttjas och röjas Dokument: Kompromissförslag 9475/14, förklarande promemoria 9475/14 ADD1, [Några mötesdokument är ännu ej distribuerade] dokument: 2013/14:FPM42 Frågan är inte tidigare behandlad vid samråd med . Bakgrund Kommissionen lade fram ett förslag till direktiv om skyddet för företagshemligheter. I motiven till förslaget anges som ett allmänt syfte att säkerställa företagens konkurrenskraft och att förbättra förutsättningarna för innovation och kunskapsöverföring på den inre marknaden. Ordförandeskapet lade fram ett kompromissförslag. Avsikten är att ett beslut om allmän inriktning ska fattas vid KKR . Rättslig grund och beslutsförfarande Som rättslig grund för beslutet har artikel 114 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt åberopats. Direktivet ska antas av och rådet enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. Svensk ståndpunkt Övergripande ståndpunkt Regeringen välkomnar att vikten av ett ändamålsenligt skydd för företagshemligheter har uppmärksammats av kommissionen. En stark och enhetlig nivå för skyddet inom EU är bra för svenska företags konkurrenskraft. Regeringen verkar för att direktivet ska bygga på en rimlig avvägning mellan företagens intresse av att skydda sina företagshemligheter och andra intressen, t.ex. det fria kunskapsflödet och rörligheten på arbetsmarknaden. Bestämmelserna måste enligt regeringen utformas så att de är förenliga med svensk grundlag om tryck- och yttrandefrihet. Skyddet för företagshemligheter får inte hindra anställda och andra att avslöja brott eller andra allvarliga missförhållanden i en verksamhet. Enligt regeringens mening är kompromissförslaget i allt väsentligt väl avvägt. bör därför kunna acceptera kompromissförslaget. Regeringen avser att under de fortsatta förhandlingarna verka för att kvarvarande oklarheter får sin lösning. Direktivets syfte och tillämpningsområde Regeringen välkomnar att det i kompromissförslaget uttryckligen anges att direktivet inte påverkar medlemsstaternas möjlighet att ställa upp kompletterande eller striktare bestämmelser till skydd för företagshemligheter, så länge dessa bestämmelser står i överensstämmelse med vissa angivna artiklar i direktivet, bl.a. artikeln om yttrandefrihet och visselblåsning. På den svenska arbetsmarknaden förekommer det att arbetsmarknadens parter avtalar i frågor som har bäring på skyddet för företagshemligheter. Detta fungerar mycket väl. När det gäller denna rätt att träffa kollektivavtal om företagshemligheter, liksom rätten för arbetstagare att i vissa fall röja företagshemligheter för sina fackliga företrädare, kommer regeringen att bevaka den närmare utformningen av direktivet. Direktivet bör tillåta att arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal kommer överens om t.ex. tystnadsplikt eller sekretess- eller konkurrensklausuler, med tillhörande förhandlings-, tvistlösnings- och sanktionsordningar. Att så är fallet klargörs i kompromissförslaget i ett av skälen för direktivet. Definitionen av företagshemlighet Definitionen av företagshemlighet är central för direktivets tillämpningsområde och därmed för frågan om rörligheten på arbetsmarknaden. Enligt regeringens mening är förslaget bra, då definitionen inte begränsar rörligheten på arbetsmarknaden. Olagligt anskaffande, utnyttjande och röjande av företagshemligheter Enligt förslaget ska innehavaren av en företagshemlighet ha rätt att ansöka om de åtgärder och sanktioner som anges i direktivet, om företagshemligheten är föremål för olovligt anskaffande, utnyttjande eller röjande. Regeringen anser den systematik som artikeln ger uttryck för kan accepteras. Att redan anskaffandet av företagshemligheten ska kunna föranleda sanktioner enligt direktivet torde stärka det civilrättsliga skyddet jämfört med den svenska lagen. Som anges ovan bör verka för att direktivet inte begränsar förhandlingsfriheten och rätten att träffa kollektivavtal. Yttrandefrihet och rätten att slå larm om missförhållanden Enligt kompromissförslaget ska de åtgärder och sanktioner som anges i direktivet inte få användas om anskaffandet, utnyttjandet eller röjandet av företagshemligheten ägt rum för att på ett legitimt sätt utöva rätten till yttrandefrihet. Regeringen anser kan kompromissförslaget accepteras, eftersom det inte kan anses innebära annat än att rätten till yttrandefrihet får sitt innehåll i nationell rätt. Förslaget är därmed förenligt med grundlagen. Enligt förslaget ska vidare de åtgärder och sanktioner som anges i direktivet inte få användas om anskaffandet etc. av företagshemligheten har skett för att avslöja innehavarens menliga agerande, oegentligheter eller olagliga verksamhet och anskaffandet var nödvändigt för ett sådant avslöjande och den som anskaffat företagshemligheten handlat i det allmännas intresse. Som anförs ovan är det viktigt att inte skyddet för den som slår larm om missförhållanden försämras. Så kan inte anses vara fallet som direktivet är utformat. Regeringen anser emellertid att det ytterligare skulle kunna förtydligas att direktivet inte anger de materiella förutsättningarna för när någon ska få slå larm. Talefrist Medlemsstaterna ska enligt kompromissförslaget se till att ett anspråk enligt direktivet inte ska få göras gällande om inte en ansökan om åtgärder mot intrångsgöraren görs . Medlemsstaterna får bestämma en kortare frist. Regeringen har inte någon invändning mot denna lösning. Sanktioner och andra åtgärder Förslaget anger vilka civilprocessuella sanktioner och andra verktyg som ska stå till buds för en innehavare av en företagshemlighet som vill värja sig mot intrångsgöraren. Sanktionerna, t.ex. vitesföreläggande att upphöra med intrånget, överensstämmer i allt väsentligt med svensk lag. Skadestånd Ett skadestånd ska enligt förslaget stå i proportion till den faktiska skadan. Det ska beräknas på grundval av alla relevanta faktorer, inbegripet storleken på obehörig vinst och omständigheter som inte är av ekonomisk art. Skadeståndet ska också kunna beräknas med utgångspunkt i en fiktiv licensavgift. Enligt regeringens mening bör kunna acceptera förslaget, som får anses i allt väsentligt överensstämma med det sätt på vilket lagen om skydd för företagshemligheter har tolkats i doktrin och praxis. Regeringen välkomnar också att det enligt kompromissförslaget finns en uttrycklig möjlighet för medlemsstaterna att ha särskilda regler om ansvaret för arbetstagare. Sekretess under rättegång Regeringen ställer sig positiv till att en miniminivå för sekretesskyddet för företagshemligheter slås fast i direktivet. Regeringen instämmer i utgångspunkten att sekretesskyddet för företagshemligheter bör vara starkt. I kompromissförslaget finns dock ett par inkonsekvenser, som kan få betydelse för de medlemsstater som har en modell för sekretessprövning som inte bygger på att innehavaren av företagshemligheten ansöker om att domstolen ska förordna om sekretess. Regeringen arbetar för att dessa inkonsekvenser rättas till. inställning Något utkast till yttrande från utskott för rättsliga frågor presenteras inte förrän efter valet. Förslaget Se faktapromemorian. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Regler om skyddet för företagshemligheter finns i lagen (1990:409) om skyddet för företagshemligheter. Lagen innehåller, utöver vad direktivförslaget aktualiserar, straff för bl.a. företagsspioneri. Regler om civilprocessuella sanktioner finns i lagen, och lagen (1985:206) om viten. När ett brott har begåtts är vidare regler om förverkande m.m. tillämpliga. Ett genomförande av kommissionens förslag kräver ändringar i lagen om skydd för företagshemligheter. De ändringar som kan bli aktuella rör bl.a. utformningen av de civilrättsliga sanktionerna och den närmare utformningen av lagen som helhet. I sak torde den svenska regleringen dock ligga tämligen nära direktivförslaget. Förslaget om sekretess under rättegång kan föranleda ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Ekonomiska konsekvenser Förslaget torde inte påverka statens budget. Kommissionen bedömer att förslaget inte påverkar unionens budget.