rir · H2B522 · 2014-11-11 00:00:00 — Kundernas efterfrågan innebär att utbudet av primärvård styrs till de lösningar som flest kunder efterfrågar. När efterfrågan på vård fått styra har relativt friska individer från gynnade samhällsgrupper ökat sin andel av vårdkonsumtionen. De etiska principerna ska styra konsumtionen av primärvård till de patienter som har störst besvär och behov. En sådan prioritering förutsätter en aktör med mandat och förmåga att avgöra vems besvär och behov som ska behandlas, det vill säga motsatsen till att kundernas efterfrågan ska styra konsumtionen av primärvård. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN å andra sidan innebär att tidsgränser ska styra vården oavsett vårdbehov. Landstingen ansvarar för att vårdgarantins tidsgränser uppnås. Tidsgränserna är fastställda i lag och lika för alla landsting. När det gäller vårdgarantin är det alltså varken kunderna (patienterna), vårdgivarna eller landstingen som bestämmer de maximala väntetiderna i vården, utan staten. I granskningen har funnit att tillgänglighetsreformerna har fått stark styreffekt på primärvården, men att resultaten i flera avseenden riskerar att styra i fel riktning. Det har blivit svårare att upprätthålla hälso- och sjukvårdslagens etiska principer, vårdkostnaderna ökar, skillnaderna mellan landstingen tycks inte minska och de önskade effekterna för innovation och utveckling i vården verkar i stor utsträckning ha uteblivit. Utifrån denna samlade bedömning vill fördjupa diskussionen på några områden. 9.1Efterfråge- eller behovsstyrd primärvård? Än så länge verkar inget landsting ha lyckats skapa en vårdvalsmodell som styr primärvården i riktning mot hälso- och sjukvårdslagens etiska principer. Vårdmarknaderna är heller inte traditionella marknader där säljare och köpare möts. Detta är marknader med tre parter. En producent, vårdgivaren, som säljer en tjänst, en kund, patienten, som konsumerar tjänsten och samhället, skattebetalarna, som betalar. Före vårdvalet gjordes i högre utsträckning prioriteringsbesluten, förvisso utifrån begränsade budgetramar, av vårdpersonalen efter de etiska riktlinjerna och patienternas individuella behov. sker resursprioriteringarna i primärvården i större utsträckning i enlighet med patienternas efterfrågan. Vårdvalsreformens införande innebar att det var nödvändigt att skapa vårdmarknader. Det är viktigt att komma ihåg att friheten att välja vårdcentral och läkare inte har med vårdmarknaderna att göra. Valfrihet för patienten fanns redan innan vårdvalsreformen. Det var den fria etableringsrätten som nödvändiggjorde ett system med villkor och ersättningar som gällde lika för alla aktörer. Vårdvalsreformen har inneburit att makt i det här avseendet har förskjutits från politiker och tjänstemän till medborgarna som det var tänkt. De förra ska endast formulera vårdgivarnas villkor. Därefter är det medborgarnas efterfrågan som avgör vad resultatet blir. ska vården styras enligt hälso- och sjukvårdslagen. Att skapa ersättningssystem som utgår från hälso- och sjukvårdslagens etiska principer har visat sig vara svårt. Frågan är om det är möjligt att konstruera ersättningssystem som ökar förutsättningarna för att vård ges på lika villkor och att de sjukaste patienterna prioriteras först. Man skulle kunna hävda att detta är en prissättningsfråga. Om bara ersättningen för patienter med högre sjuklighet och sämre förutsättningar PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? att på olika sätt tillgodogöra sig vården var tillräckligt hög så borde den goda spiralen med etablering av nya vårdcentraler och lättare att anställa och behålla personal, uppstå i socioekonomiskt svaga områden med högre sjuklighet istället för i starka. Vad kan se är att de försök som gjorts med att vikta ersättningar utifrån sjuklighet och ekonomisk standard inte verkar ha lyckats påverka prioriteringarna i tillräcklig grad. Många lätta patienter och korta besök tycks än så länge ge störst lönsamhet för vårdcentralerna. 9.2Skapar vårdvalsmarknader större mångfald? Regeringens ambition med vårdvalsreformen var också att skapa en större mångfald. Konstruktionen med likalydande uppdrag för samtliga vårdgivare innebär dock en likriktning inom respektive landsting. På så sätt har vårdvalsreformen kommit att motverka en ökad mångfald. Ökningen av privata vårdgivare inom den offentligt finansierade primärvården har inte stimulerat utvecklingen av nytänkande och kostnadseffektiva lösningar. En förklaring är troligen att kraven från landstingen är så styrande att de hämmar utvecklingen av nya arbetssätt. En annan förklaring kan vara att landstingens styrning i allt för hög grad påverkar hur olika åtgärder ska utföras och vem som ska göra det. Detta innebär att vårdgivarna hindras från att själva utforma verksamheten för att patienten ska kunna få en god och kostnadseffektiv vård. Genom att mångfalden är begränsad blir det också svårare för patienten att välja vårdgivare. och regeringens ambition att regelförenkla och underlätta för små företag att vara leverantörer till offentlig sektor har motverkats genom konstruktionen med standardiserade förfrågningsunderlag som också tenderar att växa i komplexitet. Privata vårdgivare i vårdvalssystem etablerar sig naturligen i områden där de bedömer att de har förutsättningar att få en stabil ekonomi och de väljer att avstå från vissa områden om de bedömer att det inte blir lönsamt att etablera sig där. Hälso- och sjukvårdslagen ställer krav på god och likvärdig vård i hela landet. Varje landsting ansvarar för att säkerställa tillgången på primärvård. opererar landstingens vårdcentraler på samma villkor som de privata vårdcentralerna. Den undantagsmöjlighet som hälso- och sjukvårdslagen medger, att landstingen får särbehandla vårdgivare om det finns skäl för det, t.ex. att ingen vårdgivare vill etablera en vårdcentral inom ett visst geografiskt område, har inte åberopats och därmed inte heller prövats. Vad som däremot förekommit i några fall är att privata vårdgivare protesterat mot att landstingens egen-regiverksamheter har tillåtits gå med förlust eller fått subventioner via landstingsbudgeten. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN För att ett vårdvalssystem ska fungera ändamålsenligt ska den enskilde medborgaren kontinuerligt utvärdera sin leverantör utifrån sina egna preferenser. Inom ett landsting finns dock ingen pris- och kvalitetskonkurrens. Kraven på vad en vårdcentral ska tillhandahålla är lika inom . Vårdcentralerna har inte många redskap för att locka till sig patienter. en följd av detta kommer patienterna inte att finna några starka skäl för att byta leverantör. Och därmed inte se några stora skäl att göra aktiva val. För att vårdvalssystemet ska fungera som en marknad och stimulera till kvalitetsutveckling och mångfald ska patienterna aktivt välja utförare. Om få val görs och om få byten sker, skapas ingen konkurrens och möjligheten för nya vårdgivare att etablera sig försvåras. Patienternas agerande och val är därför en central del i förverkligandet av vårdvalsreformen. Landstingen ålades att skapa regionala vårdmarknader vid vårdvalets införande. talade regeringen om att skillnader mellan olika landsting inte fick bli för stora. utveckling tyder granskning på att skillnaderna är stora och inte tenderar att minska. Det har dessutom visat sig att de olika ersättningssystemen innebär ett antal andra baksidor när det gäller möjligheterna till en effektiv vård. Diagnossättningen har blivit ett instrument som påverkar ersättningen i flera landsting. Detta verkar ha påverkat diagnossättningen i dessa landsting vilket kan innebära att patienter får fler irrelevanta diagnoser. Detta kan i sin tur påverka värdet av journalföringen. Med felaktiga diagnoser i journalerna minskas deras värde som källor till kunskap om patienten vid kommande medicinska bedömningar. Landstingen ska utforma ersättningssystem som styr beteenden hos vårdgivarna. Krav och villkor som ställs ska vara möjliga att kontrollera och följa upp. Det är svårt att operationalisera krav på den medicinska kvaliteten. Styrsystem konstrueras därför ofta så att de styr beteendet hos vårdcentralerna mot sådant som är relativt lätt att mäta, inte den medicinska kvaliteten. Dokumentationen vid patientbesöken utgår därmed inte bara från patienternas behov. En misslyckad formulering av villkoren kan leda till att den verkliga kvaliteten för patienterna försämras som den dokumenterade kvaliteten visar på förbättringar. Vården belönas i tron att den blivit bättre, trots att utvecklingen i praktiken kan gå åt fel håll. Vårdgivarnas anpassning till prismekanismer innebär också en risk att enskilda vårdgivare försöker undvika olönsamma kunder. Att patientens val får ekonomiska effekter och att detaljstyrningen ökar innebär att andra faktorer än PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? medicinska påverkar personalens möte med patienten. Ersättningssystemen kan således försvåra för vårdpersonalen att fokusera på patientens vårdbehov och det som patienten vill förmedla vid sitt besök. När skevheter i ersättningssystem uppdagas gör landstingen korrigeringar som ofta leder till nya detaljerade krav. Prismekanismerna ökar också risken att den vård som ges och registreras manipuleras i syfte att öka ersättningen. När sådant uppmärksammas av landstingen försöker de ofta införa mer kontroll och korrigerande åtgärder för att komma till rätta med beteendet. Ju mer detaljerade krav som ställs på vårdgivare desto enklare blir det dock att manipulera ersättningssystemen och ju mer komplext ersättningssystemet är desto mer tid krävs också för återrapporteringen. Detta resulterar i ökad administration för vårdpersonal på bekostnad av tid för patienten. 9.4Baksidor med en generell tillgänglighetsökning Det sätt på vilket såväl regeringen som statliga myndigheter tolkat att tillgängligheten ökat bygger på mätningar av ett ökat vårdutnyttjande. Resonemanget utgår från antagandet att fler besök speglar ett bättre vårdutnyttjande som i sin tur indikerar större tillgänglighet. Ett sådant resonemang tar dock inte hänsyn till den stora variationen mellan olika patienters behov av vård. Åtminstone för patienter med mer komplexa vårdbehov är antalet besök en osäker tillgänglighetsindikator om man inte har möjlighet att väga in faktorer som besökens kvalitet. Med målsättningen att i första hand vara tillgänglig genom att producera besök kan resultatet mycket väl bli en kvalitativt försämrad vård för dessa patienter. En baksida av att prioritera snabb tillgänglighet på vårdcentralerna är att det resulterar i en hög arbetsbelastning för personalen. Detta kan i längden påverka stabiliteten i vårdcentralernas bemanning. Granskningen visar att vårdcentraler i socioekonomiskt starka områden har färre listade patienter per läkare. Detta innebär att arbetsbelastningen blir lägre på dessa vårdcentraler och att det i sin tur blir lättare att rekrytera läkare. Med mindre behov att behöva förlita sig på hyrläkare och vikarier kan vårdcentralerna i socioekonomiskt starka områden erbjuda sina patienter bättre kontinuitet än vårdcentraler i svagare områden och i glesbygden. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN 9.5Otillräcklig uppföljning av vad tillgänglighetsreformerna leder till Ambitionerna att följa upp resultaten av reformerna har varit stora. Trots detta är den bild som framkommit tämligen begränsad. kan konstatera att det i stor utsträckning saknas kunskap om hur olika grupper i samhället utnyttjar primärvården. att det produceras stora mängder av kvantitativa data om vården på nationell nivå. Vissa av de uppföljningar som gjorts av statliga myndigheter har varit fokuserade på kvantitativa data utan djupare analys. Viktiga aspekter av primärvården, som till exempel utvecklingen och förmågan att erbjuda kontinuitet, har inte följts upp. Regeringen sjösatte vårdvalsreformen utan att planera för en enhetlig uppföljning. Det är därför svårt att med tillgänglig information värdera primärvårdens utveckling. Det används olika begrepp och resultatmått, vilket gör att data är svåra att jämföra mellan landsting och . Uppgifter saknas eller kan inte automatiskt räknas fram ur olika system. Många av de data som presenteras om primärvården samlas därför in med hjälp av enkäter, vilket belastar individer, vårdgivare och landsting. Ett förslag som möjliggör analyser av individers väg genom vårdkedjan bereds av regeringen . Det är dock oklart om regeringen avser att införa det. Enligt hälso- och sjukvårdslagens etiska principer ska hälso- och sjukvården organiseras kostnadseffektivt. Primärvård anses också vara en jämförelsevis kostnadseffektiv vårdform. Ingen statlig myndighet har analyserat hur reformerna påverkat landstingens kostnader. bedömning är att regeringens rapportering till inte ger en helt rättvisande bild av vårdvalsreformens resultat. De tillgängliga uppgifter som finns på nationell nivå visar att kostnaderna inte har minskat efter vårdvalets införande utan fortsatt att öka. Någon motsvarande minskning av specialistvårdens kostnader går heller inte att utläsa. PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN konstaterar att ambitionerna med tillgänglighetsreformerna till viss del har uppnåtts, men att detta har skett till priset av att primärvårdens möjlighet att erbjuda likvärdig vård och prioritering av patienter med störst behov förefaller ha minskat. En viktig orsak till detta är den målkonflikt som skapats när det gäller prioriteringarna i primärvården, det vill säga om vården ska styras efter individens efterfrågan eller behov. Här står hälso- och sjukvårdslagen i motsättning till lagen om valfrihetssystem. Det finns olika vägar att gå för att hantera denna målkonflikt. Oavsett vad statsmakterna väljer att göra ser det som grundläggande att landstingen ges mer lika förutsättningar att bedriva primärvård. Innan mer ingripande systemförändringar övervägs anser också att det finns ett antal åtgärder som är värda att pröva i syfte att styra primärvården mot vårdens övergripande målsättningar. vill därför rikta följande rekommendationer till regeringen: Ensa utformningen av vårdvalssystemen för primärvården. Statsmakterna uttryckte vid reformens införande att de förväntade sig att landstingen skulle inspireras av varandra och att variationen i modellerna skulle minska . är det svårt att se några sådana tendenser. kan inte heller se att skillnaderna mellan olika landsting har speciellt mycket med lokala förutsättningar att göra. Regeringen bör därför ta initiativ till att göra vårdvalssystemen mer lika. I detta arbete bör regeringen sträva efter att: Ersättningsprinciperna blir så enkla som möjligt och att de styr mot hälso- och sjukvårdslagens etiska principer. Ett nytt mer enhetligt ersättningssystem bör vara så enkelt som möjligt, i syfte att minska risker för manipulation och kostsam administration, men med ett tydligt inslag av ersättning efter patienternas behov. Inte formulera primärvårdsuppdragen för brett. Landstingen har valt olika modeller för att definiera vad primärvårdsuppdragen ska omfatta. Alltifrån mycket breda till smala uppdrag. kan se för- och nackdelar med bägge varianterna. I syfte att underlätta etablering förordar vi att ett nytt mer enhetligt primärvårdsuppdrag formuleras i olika delar så att det blir enklare för nya vårdgivare att etablera sig. PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? Verka för att hälso- och sjukvårdslagens undantagsbestämmelse om särbehandling kommer till användning. Om landstingen använde denna bestämmelse för att särskilt stödja etablering i områden med högre sjuklighet och lägre socioekonomisk standard skulle primärvården bättre kunna anpassas till de etiska principerna. Eftersom inget landsting ännu prövat att använda bestämmelsen bör någon form av åtgärd vidtas för att uppmuntra detta. Tydliggör myndigheternas uppföljningsuppdrag. Regeringen bör formulera tydligare uppdrag till ansvariga statliga myndigheter för att säkerställa att det finns ett kvalitativt underlag för kommande beslut och för resultatrapporteringen till . En väg att gå kan vara att bygga vidare på inriktningen i de undersökningar som har genomfört i denna granskning. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Lag (2008: 962) om valfrihetssystem. Lag (2007: 1091) om offentlig upphandling. Patientlag (2014: 821). Patientsäkerhetslag (2010: 659). Förordning om vårdgaranti (2010: 349). Riksdagsskrivelse 2013/14: SOoU10 om hälso- och sjukvårdsfrågor. Regeringsbeslut S2014/4440/FS, Regleringsbrev för avseende Myndigheten för vårdanalys. Regeringsbeslut S2009/4232/HS (delvis), Uppdrag att följa upp den nationella vårdgarantin och den s.k. kömiljarden. Regeringsbeslut S2009/4232/HS (slutlig), Uppdrag att utveckla uppföljningen av hälso- och sjukvårdens tillgänglighet. , Påstått problem gällande brist på konkurrensneutralitet inom Hälsoval , beslut , dnr 348/2013. , dir. 2013:104. En nationell samordnare för effektivare resursutnyttjande inom hälso- och sjukvården. , beslut 31-2013-0285, Beslut om att inleda en huvudstudie – vårdbehov, tillgänglighet och marknad i primärvården. 1978/79: SoU47 med anledning av propositionen 1978/79:178 om husläkarsystem inom hälso- och sjukvården m.m. jämte motioner. 1992/93: SoU22 Husläkare m.m. PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? 1994/95: SoU24 Primärvård, privata vårdgivare m.m. 1995/96: SoU18 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1996/97: SoU14 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården. 2000/01: SoU5 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården. 2005/06: SoU26 Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre. 2008/09: SoU5 Valfrihetssystem. 2008/09: SoU9 Vårdval i primärvården. 2009/10: SoU7 Stärkt ställning för patienten. 2013/14: SoU24 Patientlag. 1979/80:116 Om åtgärder för att förbättra kontinuiteten i hälso- och sjukvården m.m. 1978/79:178 Om husläkarsystem inom hälso- och sjukvården m.m. 1981/82:97 Om hälso- och sjukvårdslag, m.m. 1992/93:160 Om husläkare m.m. 1994/95:195 Primärvård, privata vårdgivare m.m. 1995/96:176 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1996/97:60 Prioriteringar inom hälso- och sjukvården. 1999/00:149 Nationell handlingsplan för utveckling av hälso- och sjukvården. 2005/06:115 Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre. 2008/09:29 Lag om valfrihetssystem. 2008/09:74 Vårdval i primärvården. 2009/10:67 Stärkt ställning för patienten – vårdgaranti, fast vårdkontrakt och förnyad medicinsk bedömning. 2013/14:100 Förslag till statens budget , Utgiftsområde 9, Hälsovård, sjukvård och social omsorg. 2013/14:106 Patientlag. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Prioriteringar i vården – Perspektiv för politiker, profession och medborgare, slutbetänkande från Prioriteringsdelegationen. SOU 2008:15, LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem, betänkande av . SOU 2008:37, Vårdval i , delbetänkande av Utredningen om patientens rätt. Ds 2012:20, Inspektionen för vård och omsorg – en ny effektiv tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård och socialtjänst, 2012. Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (2010). Värden i vården – en ESO- rapport om målbaserad ersättning i hälso- och sjukvården, , Rapport till Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi 2010:7 (2010). (2014). (2014). Sjukfrånvarons utveckling – Delrapport 1, , Inspektionen för socialförsäkringen (2014). Vårdvalets effekter på sjukskrivningarna, rapport 2014:17. (2012). Val av vårdcentral. Förutsättningar för kvalitetskonkurrens i vårdvalssystemen, rapport 2012:2. Myndigheten för vårdanalys (2012). Vad påverkar patientupplevd kvalitet i primärvården? Myndigheten för vårdanalys (2012). Effekter av valfrihet inom hälso- och sjukvård – en kartläggning av kunskapsläget, rapport 2012:2. Myndigheten för vårdanalys (2013). Vem har vårdvalet gynnat? – En jämförande studie mellan tre landsting före och efter vårdvalets införande i primärvården, rapport 2013:1. Myndigheten för vårdanalys (2013). Vad vill patienten veta för att välja? – Vårdanalys utvärdering av vårdvalsinformation, rapport 2013:4. Myndigheten för vårdanalys (2013). Ur led är tiden – Fyra utvecklingsområden för en mer effektiv användning av läkares tid och kompetens, rapport 2013:9. Myndigheten för vårdanalys (2014). Låt den rätte komma in, rapport 2014:3. Prioriteringscentrum (2007). Vårdens alltför svåra val. PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? (2004). Riktlinjer för prioriteringar inom hälso- och sjukvården, (2014). Överenskommelser mellan regeringen och SKL inom hälso- och sjukvården – frivilligt att delta men svårt att tacka nej, RiR 2014:20. (1999). Allmänmedicinens bidrag till effektiv resursanvändning i hälso- och sjukvården – En litteraturstudie över primärvårdens kostnader och kvalitet i och andra länder, artikelnr. (2004). Nationell handlingsplan för hälso- och sjukvården. Slutrapport, artikelnr. (2006). Hälso- och sjukvård – lägesrapporter – primärvård, artikelnr. (2007). Prioriteringar i hälso- och sjukvården. analys och slutsatser utifrån rapporten svåra val?, artikelnr. (2008). Uppföljning av den nationella vårdgarantin, artikelnr. (2010). Hyrläkare i primärvården En studie ur ett patientsäkerhetsperspektiv i –sjukvårdsregion, artikelnr. (2010). Införandet av vårdval i primärvården. Slutredovisning, artikelnr. (2012). Förslag till utökning av patientregistret, artikelnr. (2012). Vårdgaranti och kömiljard – uppföljning 2009–2011, artikelnr. (2012). Uppföljning av ändring i hälso- och sjukvårdslagen gällande fast vårdkontakt m.m. – Slutrapport , artikelnr. (2013). Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst – Lägesrapport , artikelnr. (2014). Tillståndet och utvecklingen inom hälso- och sjukvård och socialtjänst – Lägesrapport , artikelnr. (2014). Prognos över sysselsatta inom hälso- och sjukvården samt tandvården. Åren 2012–2025 Barnmorskor, sjuksköterskor, läkare, tandhygienister och tandläkare, artikelnr. (2014). Statistik om hälso- och sjukvårdspersonal. Officiell statistik om antal legitimerade (2013) och arbetsmarknadsstatus, officiella statistik, 2014. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN , SMER (2009). Om Prioriteringscentrums förslag till ny etisk plattform för prioriteringsbeslut inom hälso- och sjukvården, S 1985:A, dnr. 03/09. Statskontoret (2013). Lagen om valfrihetssystem – Hur påverkar den kostnader och effektivitet i kommunerna? Tillväxtanalys (2013). Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service 2012, rapport 2013:14. En jämförelse av , . Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på hälso- och sjukvård. Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på svensk hälso- och sjukvård. Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på svensk hälso- och sjukvård. Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på hälso- och sjukvård. Befolkningens attityder till, kunskaper om och förväntningar på hälso- och sjukvård. Vårdval i primärvården – Jämförelse av uppdrag, ersättningsprinciper och kostnadsansvar, Kommuner och Landsting 2012. ACG – förutsättningar för en nationell insats, Kommuner och Landsting 2014, Dnr:14/3321. (2000). Rekommendation om valmöjligheter inom hälso- och sjukvården, PRIMÄRVÅRDENS STYRNING – EFTER BEHOV ELLER EFTERFRÅGAN? , – , – Sveréus, – , – , (2013). med husläkarsystemet inom vårdval . , – , – Sveréus, – , – , (2013). med husläkarsystemet inom Vårdval , del 4: Jämlikhet. , – Sveréus, (2012). Nyetablering och listning inom Vårdval husläkarverksamhet i . (2013). Uppföljning vårdval VG primärvård 2012. (2014). Uppföljning vårdval VG primärvård 2013. undersökning av primärvårdens läkarbemanning – Öppna jämförelser mellan landsting och driftsformer av primärvårdens försörjning av specialistläkare 2012, 2013. Varför kan inte doktorn komma? – Problembild och lösningar för mer läkarnärvaro i de sköra äldres sjukvård, 2013.