rir · H2B58 · 2014-04-08 00:00:00 — för insatsorganisationens förband och konstaterar att de nuvarande beredskapstiderna hamnat på en betänkligt låg nivå. Utskottet delar regeringens mening att det är insatsorganisationens uppgifter som ska utgöra grunden för personalförsörjningssystemet; den nya insatsorganisationen bygger på att ett nytt personalförsörjningssystem införs. Vidare delar utskottet också regeringens bedömning att Försvarsmaktens behov av materiel ska bestämmas av kraven på operativ förmåga i olika avseenden. Utskottet vill understryka att försvarsindustrin har en central roll i svensk försvarspolitik. Detta ger inflytande och har betydelse för vår strävan att integreras i försvars- och säkerhetssamarbeten med andra länder. Utskottet har inga invändningar mot vad regeringen anför om principerna för anskaffning av materiel. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 1.3.2Regeringens preciseringar av Försvarsmaktens uppgifter Med utgångspunkt i de mål som beslutat om har regeringen angett att Försvarsmakten ska bidra till målen för vår säkerhet och till målen för det militära försvaret genom att enskilt och tillsammans med andra myndigheter, länder och organisationer lösa följande uppgifter (har inte haft några invändningar mot detta): försvara och främja vår säkerhet genom insatser på vårt eget territorium, i närområdet och utanför närområdet upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet och i enlighet med internationell rätt värna suveräna rättigheter och nationella intressen i områden utanför detta med befintlig förmåga och resurser bistå det övriga samhället och andra myndigheter vid behov.3 Försvarsmaktens uppgifter och verksamhetsuppgifter anges därutöver dels i förordning (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten, dels i Preciseringar av uppgifterna framgår av regeringens anvisning för försvarsplanering. Krav på beredskap, det vill säga krav på hur snabbt Försvarsmakten ska kunna påbörja att lösa sina uppgifter framgår av regeringens inriktningsbeslut för Försvarsmakten, gällande regleringsbrev och särskilda regeringsbeslut. Regeringen poängterar i sin proposition att den föreslagna utvecklingen av försvaret bara kan ske i den takt som ekonomin medger. I takt med att resurser frigörs ska, enligt regeringen, det nya mer användbara försvaret skapas, där kostnads- och ambitionshöjningar i operativ verksamhet balanseras mot rationaliseringar och ambitionssänkningar. Inriktningen kan därför komma att justeras vad gäller såväl omställningstakt som förmågekrav, materiel, organisation och verksamhet. Regeringen meddelar i propositionen att den avser att, vid behov, återkomma till med justeringar i dessa avseenden i samband med de årliga budgetpropositionerna eller i en annan proposition.4 Vidare angav regeringen i Inriktningsbeslutet för Försvarsmakten –2014 att de ekonomiska nivåerna i budgetpropositionen skulle vara utgångspunkten för den årliga prövningen i respektive års budgetproposition. 2008/09:140, s. 36 samt Inriktningsbeslut för Försvarsmakten –2014. 2008/09:140. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 1.3.3Utgångspunkter för bedömning av styrning och ansvarsfördelning I samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet 20095 gjorde försvarsutskottet, liksom regeringen, bedömningen att styrningen och förvaltningen av myndigheterna inom försvaret bör utvecklas ytterligare i syfte att åstadkomma en mer ändamålsenlig, effektiv och rationell förvaltning. Utskottet hänvisade till en rad viktiga utredningar som gjorts inom styrnings- och förvaltningsverksamheten.6 Regeringen framförde i inriktningspropositionen att större fokus borde läggas på strategisk styrning och inriktning av försvaret. Verksamhetsuppföljningen inom myndigheter och (Försvarsdepartementet) ska inte bara fokusera på ekonomiska variabler, utan även analysera vilka effekter som uppnås och som är avgörande för regeringens styrning och strategiska inriktning. Exempel på detta är operativ tillgänglighet, användbarhet, interoperabilitet och flexibilitet. När det gäller styrningens utveckling nämns också ståndpunkt att arbetssätt bör förskjutas från rutinmässig detaljstyrning till strategisk styrning.7 Vidare framhöll regeringen i inriktningspropositionen för försvaret att man under kommande år avsåg att vidta ett antal åtgärder för att utveckla en förbättrad och effektivare förvaltning och styrning inom försvarsområdet.8 ser regeringens och Försvarsmaktens styrning som viktiga förutsättningar för Försvarsmaktens möjligheter att lösa sina uppgifter och inneha efterfrågad förmåga. Eventuella brister i Försvarsmaktens resultat och förmåga kan således eventuellt förklaras av problem i styrningen. Styrningen bedöms därför ytterst utifrån vilka konsekvenser den får för verksamhetens resultat. Därutöver utgår granskningen från beprövad erfarenhet av vad som anses som god styrning. Det handlar exempelvis om att mål och krav för en verksamhet bör vara tydligt formulerade, så att de ger vägledning för Mål bör beskriva ett önskat tillstånd och helst vara mät- och uppföljningsbara. Mål, krav och uppdrag på en lägre nivå bör vara kopplade till de mer övergripande målen och prioriteringar bör tydliggöras. ser också god transparens och möjlighet till ansvarsutkrävande som viktiga delar av en god styrning. Viktiga förutsättningar för ansvarsutkrävande är att det går att urskilja vem som är ansvarig och att de finns möjlighet att ställa den ansvariga parten till svars. menar att för att ansvarsfördelningen mellan riksdag, regering och myndighet ska vara 2008/09:140, . 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. 6Förvaltningsstyrningsutredningen, , , och . 2008/09:140 s. 105. 2008/09:140 s. 107. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 effektiv och ändamålsenlig krävs att beslut fattas på en nivå där rätt kompetens för besluten finns. Angående diskussionen om att överföra resurser för vissa funktioner från Försvarsmaktens Högkvarter till Försvarsdepartementet ansåg utskottet att det ankommer på regeringen att besluta om resurser och ansvarsfördelning. Försvarsmakten och ska vara organiserade och ha de resurser som man behöver för att kunna lösa sina uppgifter, vilket är ett ansvar för respektive myndighet.9 Försvarsmaktens verksamhet ska bedrivas enligt samma principer och utifrån samma generella förvaltningsregler som gäller för andra statliga myndigheter, exempelvis om att bedriva sin verksamhet effektivt och med god hushållning med statens medel. Regeringen och förvaltningsmyndigheter under regeringen ska enligt budgetlagen (2011:203) eftersträva hög effektivitet och iaktta god hushållning i verksamheten.10 Granskningen rör regeringen, samt Försvarsmakten. Utgångspunkten för granskningen är det försvarspolitiska inriktningsbeslutet , även om en viss tillbakablick sker för att hitta möjliga förklaringsfaktorer i tidigare förhållanden och styrning. har granskat Försvarsmaktens verksamhet i ett antal granskningar samt i denna slutgranskning. Trots detta finns inte möjlighet att ge ett fullständigt svar på den första revisionsfrågan. iakttagelser handlar snarare om vilka förutsättningar Försvarsmakten har att lösa sina uppgifter eller inneha de förmågor som har beställt. Den underrättelsetjänst och omvärldsbevakning som ingår i försvarets verksamhet har inte granskats och inte heller Försvarsmaktens forskning och teknikutveckling. Vidare har inte någon närmare granskning av försvarets materielförsörjningsprocess gjorts. Övergripande granskning av materielläget har gjorts, men det sker ingen fördjupning på området. Regeringen tillsatte en utredning av investeringsplanering för försvarsmateriel som ska redovisas . Inte heller processerna kring personalförsörjningen 2008/09:FöU10. 10Enligt förarbeten till budgetlagen åsyftar uttrycket hög effektivitet att den statliga verksamheten ska bedrivas så att av avsedda mål nås i så hög grad som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Verksamheten kan då sägas vara ändamålsenligt utformad. Med att god hushållning ska iakttas menas att onödiga utgifter ska undvikas, att verksamheten ska bedrivas med hög produktivitet, att statens medel ska hanteras säkert samt att statens tillgångar i övrigt samt skulder ska förvaltas väl (prop. 1995/96:220 s. 19 f.). GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Däremot har läget på personalområdet granskats övergripande. Regeringen tillsatte en utredning av Försvarsmaktens personalförsörjning som ska redovisas . Logistikverksamheten genomgår större förändringar och har inte granskats av inom ramen för denna slutgranskning. har inte heller närmare granskat Hemvärnet och de nationella skyddsstyrkorna eller förbandsreserven. I slutgranskningen används iakttagelser och slutsatser från tidigare granskningar på försvarsområdet.11 Därutöver har slutgranskningen inhämtat ny empiri i två fördjupningsspår, granskning av det nationella försvaret och granskning av styrningen av Försvarsmakten (regeringens styrning och myndighetens interna styrning). Granskningens tyngdpunkt har varit intervjuer och dokumentstudier. Intervjuer har gjorts med representanter för (Försvarsdepartementet). Dessa representanter har anvisats av Försvarsdepartementet att företräda departementet i samband med granskning. Vidare har Försvarsdepartementet lämnat skriftliga svar på frågor. Intervjuer har också gjorts i olika delar av Försvarsmakten (högkvarteret samt förband). Generellt gäller att har intervjuat personer på centrala positioner i myndigheten, som pekats ut av vår kontaktperson. För att få så bred och generell information som möjligt har intervjuat flera personer om samma frågor. Detsamma har dock inte varit fallet i Försvarsdepartementet, eftersom där har blivit hänvisad till ett fåtal företrädare för departementet. Därutöver har representanter för intervjuats, liksom före detta myndighetschefer för försvarsmyndigheter. 11Inom försvarsprogram har följande granskningsrapporter publicerats: Den nordiska stridsgruppen 2008 – en del av EU:s snabbinsatsförmåga. 2010 (RiR 2010:20). En granskning av försvarets internationella materielsamarbeten. 2011 (RiR 2011:13). Svenska bidrag till internationella insatser. 2011 (RiR 2011:14). Försvarsmaktens stöd till samhället vid kriser. 2011 (RiR 2011:15). Besparingar i försvarets materielförsörjning – regeringens genomförandegrupp 2008. 2012 (RiR 2012:5). Den nordiska stridsgruppen – Nordic Battlegroup 2011. 2012 (RiR 2012:11). Bemanningen av marinens och flygvapnets stående insatsförband. 2012 (RiR 2012:18). Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser. 2013 (RiR 2013:22). 2014 (RiR 2014:4). Ekonomiska förutsättningar för en fortsatt omställning av försvaret. 2014 (RiR 2014:7). FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Dokumentstudier har gjorts av styrdokument från och regeringen samt dokument från Försvarsdepartementet, inklusive arbetshandlingar. En genomgång av regeringsbeslut och anmodanden/remisser har gjorts Vidare har Försvarsmaktens styrdokument och interna processer analyserats, liksom årsredovisningar och andra underlag från myndigheten. Även andra rapporter och utredningar som rör försvarsområdet har använts i granskningen. Från tidigare försvarsgranskningar inom har uppgifter kring Försvarsmaktens personal- och materieltillgångar inhämtats. Dessa uppgifter har legat till grund för övergripande analyser av Försvarsmaktens resursläge. Försvarsmakten och Försvarsdepartementet har medverkat vid sekretessbedömning av rapporten. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av och . och har medverkat i delar av granskningen. Efter detta inledande kapitel följer i kapitel 2 en beskrivning av ansvarsfördelningen på försvarsområdet. Därefter presenteras iakttagelser om Försvarsmaktens resultat i kapitel 3, det vill säga myndighetens förmåga att lösa sina uppgifter. I kapitel 4 behandlas regeringens styrning av Försvarsmakten och i kapitel 5 Försvarsmaktens interna styrning och genomförande av verksamheten. Redovisningen till behandlas i kapitel 6. Frågan om ansvarsfördelningen mellan riksdag, regering och myndighet problematiseras därefter i kapitel 7. Slutligen presenteras slutsatser och rekommendationer i kapitel 8. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 2Ansvarsfördelning mellan , regeringen och Försvarsmakten I det följande görs en översiktlig beskrivning av den nuvarande ansvarsfördelningen mellan , regeringen och Försvarsmakten. Detta för att ge läsaren en grundläggande kunskap om försvarsområdet. En problematisering av denna ansvarsfördelning återfinns i kapitel 7, efter att regeringens styrning samt Försvarsmaktens interna styrning och verksamhet har beskrivits i kapitel 4 och 5. styr konstitutionellt genom sin lagstiftningsmakt, finansmakt och kontrollmakt och fattar beslut om statens budget och anslagen samt deras ändamål. fattar beslut om ekonomiska ramar för Försvarsmakten. Dessutom fattar beslut om målen för det militära försvaret, Försvarsmaktens övergripande operativa förmåga och inriktningen för insatsorganisationens utformning. har dessa beslut gällt under fyraåriga perioder genom så kallade försvarsbeslut. Senast fattades ett försvarspolitiskt inriktningsbeslut , och regeringen har angett att målsättningen är att lägga fram en ny försvarspolitisk inriktningsproposition till . Mellan dessa större beslut finns utrymme för justeringar i samband med budgetprocessen och i samband med särskilda propositioner. I kapitel 1 presenteras beslut om målen för det militära försvaret samt krav på operativ förmåga. Antalet anslag inom försvarsområdet har blivit fler. är anslaget till Försvarsmakten uppdelat på fem anslag. beslutar om ekonomiska ramar för försvaret: 1.Förbandsverksamhet och beredskap (23,), 2.Försvarsmaktens insatser internationellt (1,), 3.Anskaffning av materiel och anläggningar (8,), 4.Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar (6,) och 5.Forskning och teknikutveckling ().12 2013/14:FöU1, rskr. 2013/14:106. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Härigenom har fått ett utökat inflytande över hur verksamheten ska bedrivas, eftersom endast kan överföra medel mellan de olika försvarsanslagen. beslutar om merparten av grundorganisationens utformning. Med andra ord är det som beslutar om placering av förband och utbildningscentrum samt omorganisering av organisationsenheter. Vad gäller materiel beslutar om anskaffning av vissa större materielobjekt. bemyndigar regeringen att besluta om beställning av materiel samt beslutar om investeringsplanen avseende materiel och objektramar av vissa större materielobjekt. fattar också beslut om internationella insatser.13 Regeringen behöver godkännande för att få sända svenska väpnade styrkor till andra länder eller i övrigt sätta in sådana styrkor för att fullgöra en internationell förpliktelse.14 Därtill har beslutat att totalförsvarets personalförsörjning inte längre ska tryggas genom totalförsvarsplikt, utan den militära utbildningen ska baseras på frivillighet. Totalförsvarspliktiga är skyldiga att fullgöra värnplikt eller civilplikt endast om regeringen, med hänsyn till försvarsberedskapen, beslutar det.15 Totalförsvarsplikt gäller för varje svensk medborgare från början av det kalenderår när han eller hon fyller till slutet av det kalenderår när han eller hon fyller sjuttio år.16 2.2Områden som regeringen beslutar om Regeringen ska styra försvaret utifrån de ramar som beslutat och ska precisera styrning. Regeringen har beslutat att Försvarsmakten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar och grunden för detta ska vara förmågan till väpnad strid.17 I kapitel 1 redogörs för uppgifter som regeringen har angett att Försvarsmakten ska lösa. 13Exempel på insatser som beslutat om efter förslag från regeringen är att svensk väpnad styrka ställs till förfogande för deltagande i Kosovo (prop. 2009/10:37), samt att som ramnation leder en av EU:s stridsgrupper i beredskap av 2015 (prop. 2011/12:84). 1415 kap. Krig och krigsfara, 16 § Regeringsformen. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269, rskr. 2009/10:270. 161 och 2 §§ lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. 17Förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Regeringen har beslutat om mer preciserad styrning i anvisningarna för försvarsplanering 201118, Inriktningsbeslutet för Försvarsmakten –2014, liksom i övriga särskilda regeringsbeslut. I sådana anges bland annat krav om beredskap. Vad gäller insatser styr regeringen i flera avseenden. Försvarsmakten ska ha förmåga att genomföra såväl kortvariga som långvariga insatser mot såväl reguljära som irreguljära styrkor samt kunna genomföra räddnings-, evakuerings-, och förstärkningsinsatser.19 Regeringen har bland annat beslutat att Försvarsmakten ska ge stöd till polisen vid terroristbekämpning om begär det.20 har beslutat att regeringen får, på begäran av () eller enligt beslut som fattats av (), ställa en väpnad styrka till förfogande för fredsbevarande verksamhet utomlands.21 Regeringen kan styra Försvarsmakten ekonomiskt genom att exempelvis besluta om att Försvarsmakten inte tilldelas hela sitt anslag, alternativt införa limiter (beloppsgränser) eller dra in eventuellt anslagssparande. Utformningen av insatsorganisationen styrs detaljerat av regeringen (den huvudsakliga inriktningen beslutas som nämnts ovan av ), till exempel typförband och antal förband. Regeringen anger antal personer som ska finnas tillgängliga och hur många och hur stora förbandsinsatser som ska kunna göras.22 Regeringen beslutar om Högkvarterets interna organisation; att det där ska finnas en ledningsstab, en enhet för produktion, en enhet för insatser, en enhet för underrättelse- och säkerhetstjänst, en chefsjurist, en ekonomidirektör, 18Anvisningar för försvarsplaneringen 2011 (Fö/2011/569/MFI). 193 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. 20Lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning. 21Högst 3 000 personer anställda på Försvarsmakten får tjänstgöra i väpnad tjänst utomlands i internationella militära insatser. Lagen (2003:169) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands. 22Regleringsbrev för avseende Försvarsmakten. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 en säkerhetsinspektion, en generalläkare och en flygsäkerhetsinspektör.23 Regeringen beslutar dessutom om en rad chefstillsättningar.24 I genomförandet av personalförsörjningsreformen har regeringen velat ha mycket detaljerad information under processens gång, enligt Försvarsdepartementet eftersom personalfrågor är en viktig del i reformarbetet. Regeringen har efterfrågat statistik från Försvarsmakten om personal på individnivå, till exempel exakta uppgifter om antalet rekryterade GSS/T inom förbanden.25 Kravet om månatlig statistik om personalläget fördes in i regleringsbrevet , men har tagits bort i regleringsbrevet för 2014.26 Regeringen har beslutat att huvuddelen av förbanden ska bestå av rekryterad personal och att förbanden över tiden ska vara kompletta i fråga om utbildad personal.27 angav regeringen, i regleringsbrevet, vilka materielprojekt ska begära regeringens medgivande för.28 I regleringsbrevet anger regeringen inga specifika materielprojekt. Försvarsmakten ska framställa om regeringens medgivande för materielanskaffningar och verksamheter inom anslag 1:3 som: omfattar ekonomiska bindningar , medför förändringar av större betydelse för insatsorganisationens bedöms påverka regeringens framtida handlingsfrihet, bedöms påverka relationer till andra nationer eller i övrigt är av särskild betydelse.29 tillsatte regeringen en utredning som fått till uppgift att föreslå en ändrad process för hur regeringen styr investeringar i försvarsmateriel. I kommittédirektivet till utredningen står det att nuvarande ordning för materielplanering medför en risk för att regeringens styrning blir indirekt 2315 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. 24Förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten, bilaga 2: Utnämning av överbefälhavare, generaldirektör, chef för enheten för underrättelse- och säkerhetstjänst, general och amiral beslutas av regeringen. Efter förslag från Försvarsmakten beslutar regeringen även om anställning som generallöjtnant, viceamiral, chefsjurist, ekonomidirektör och personaldirektör. Vidare beslutar regeringen efter förslag från Försvarsmakten om anställning som chef för ledningsstaben, produktionschef, insatschef, chef för säkerhetsinspektionen samt generalläkare. För internationella befattningar beslutar regeringen om utnämning av försvarsattaché, chef för den svenska delegationen till Neutrala nationernas i ; militär rådgivare vid ständiga delegation vid organisationen för säkerhet och samarbete i ; samt den till tjänsteanställningen högste militäre tjänstemannen vid Europeiska unionens militära stab. 25Intervjuer vid Försvarsmakten , , . 26Regleringsbrev för budgetår 2013 och 2014 avseende Försvarsmakten. 27Inriktningsbeslut för Försvarsmakten –2014. 28Exempelvis regleringsbrevet för avseende Försvarsmakten. 29Regleringsbrevet för avseende Försvarsmakten. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA på strategisk nivå men omfattande på detaljnivå.30 Uppdraget ska redovisas senast den 31 mars 2014.31 Regeringen har också fattat beslut om principer för materielförsörjningen: om vidmakthållande, nyanskaffning, utveckling (till exempel att vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör väljas före nyanskaffning om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås).32 Regeringen beslutar också om vissa av Försvarsmaktens planeringsprocesser, bland annat genom beslut om att Försvarsmakten ska ha en aktuell operativ planering för sina uppgifter. I anvisningar för försvarsplanering specificeras styrningen av planeringen. Försvarsplaneringen ska Försvarsmakten bedriva för att inrikta hur militära medel ska användas för att lösa myndighetens uppgifter i enlighet med regeringens beslut.33 Därutöver har regeringen beslutat att Försvarsmakten ska behandla vissa frågor i perspektivplaneringen.34 2.3Försvarsdepartementet fattar vissa beslut Vid sidan av regeringsbeslut fattar Försvarsdepartementet vissa beslut som rör Försvarsmakten. Den vanligaste kategorin av sådana beslut är remisser (tidigare benämnt anmodanden) för inhämtande av förklaringar, upplysningar och yttranden.35 Försvarsdepartementet begär här underlag och handlingar, till exempel avseende Försvarsmaktens materielplan, om internationella materiel- och forskningssamarbete, inför i . Remisser förekommer i olika form inom alla politikområden. Med utgångspunkt i de mål som angivits av riksdag och regering ska Försvarsmakten formulera mer preciserade mål, krav och uppgifter för sina olika verksamheter och förband. Försvarsområdet präglas generellt av en omfattande planering. Försvarsmakten beslutar, kort uttryckt, om alla övriga frågor gällande försvaret som inte beslutas av eller regeringen. 30Kommittédirektiv Investeringsplanering för försvarsmateriel (Dir. 2013:52). 31Investeringsplanering för försvarsmateriel, dir. 2013:52. 2008/09:140. 33Försvarsplan, huvuddokument med inriktning. (H/S 01 310:82060). 343 § förordningen (2007:1266) med instruktion för Försvarsmakten. Regleringsbrev för avseende Försvarsmakten. 35Försvarsdepartementets skriftliga svar på frågor . FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Detta kapitel innehåller iakttagelser som bidrar till att besvara den första granskningsfrågan: I vilken mån uppnås beslut och intentioner för försvaret? I korthet handlar det alltså om huruvida Försvarsmakten har förmåga att, enskilt och tillsammans med andra, inom och utom landet, försvara och främja vår säkerhet. Som nämns i kapitel 1 handlar det främst om vilka förutsättningar Försvarsmakten har att skapa den förmåga som behövs.