rir · H2B59 · 2014-04-23 00:00:00 — bedriver Nka projekt riktade mot andra grupper än enbart anhöriga till äldre: anhöriga till personer med psykisk ohälsa, med flera omfattande funktionshinder och minderåriga barn som är anhöriga. Ett annat projekt i samverkan med riktar sig mot arbetsgivare.221 vidgades Nkas uppdrag till att omfatta samtliga anhöriggrupper som omnämns i 5 kap. 10 § socialtjänstlagen. Regeringen skriver i budgetpropositionen för att en lämplig myndighet ska ges i uppdrag att genomföra en ny upphandling av hela uppdraget, det är fortfarande under beredning inom Regeringskansliet.222 6.1.2Uppdrag om uppföljning och studier till har ansvarat för uppföljning av de statliga satsningarna på kommunalt anhörigstöd. Vid ändringen i SoL från bör till ska år 2009, gav regeringen myndigheten i uppdrag att bland annat följa upp och utvärdera konsekvenserna av förändringen. Som ett led i detta lämnas årliga lägesbeskrivningar till regeringen och en slutrapport ska lämnas senast den 31 december 2014.223 har tagit fram fyra lägesbeskrivningar som bland annat bygger på enkäter till kommunerna om deras anhörigstöd. 218E-post med svar på frågor från Nka . 219Svensson, , , (2011), s. 41–43. 220Uppgift lämnad av Nka i samband med faktagranskning. 221E-post med svar på frågor från Nka . 2013/14:1 utgiftsområde 9, s. 176, telefonsamtal . 223Regeringens beslut (S2009/5077/ST), . GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN av anhörigomsorgens omfattning gjordes . Myndigheten har fått i uppdrag att göra fördjupade analyser av befolkningsstudien.224 har även fått flera uppdrag som rör anhöriga direkt eller indirekt i regleringsbrev. har i uppdrag av regeringen att utveckla socialtjänststatistiken när det gäller de behov som ligger till grund för insatser för äldre och att ta fram en plan för att utveckla statistiken om bland annat stöd till anhöriga.225 6.1.3Uppdrag till om att vägleda kommunerna Sedan lagändringen har haft i uppdrag av regeringen att informera kommunerna om den nya bestämmelsen.226 har som led i det arbetet bland annat publicerat flera meddelandeblad, svarat på frågor och deltagit i konferenser.227 publicerade en vägledning som riktar sig till chefer på olika nivåer inom . har också påbörjat ett arbete med att ta fram ett webbaserat material som stöd för tillämpningen av 5 kap. 10 § SoL och att ta fram ett informationsmaterial som riktar sig till frivilligorganisationers behov av information. har även påbörjat ett arbete för att inspirera hälso- och sjukvården i deras arbete med anhöriga. Goda exempel dokumenteras och ska publiceras under 2013 och 2014.228 har även uttryckt att myndigheten i arbetet med att utveckla nya och revidera existerande nationella riktlinjer kommer att ta in anhörigperspektivet där det är relevant.229 uppskattar att vägledningsinsatserna har varit till nytta men att det krävs ytterligare insatser för att bestämmelsen ska tillämpas fullt ut.230 224Regeringens beslut (S2011/8808/FST ), , och Regeringens beslut (S2011/6356/FST & S2011/8808/FST), . 225Socialstyrelsen (2013c), s. 32. 226Regeringens beslut (S2009/5077/ST), . 227Socialstyrelsen (2009a), (2009b) och (2010a). Vägledningsinsatserna beskrivs i lägesbeskrivningar åren 2010–2013. 228Socialstyrelsen (2013c), s. 10. 229Socialstyrelsen (2012b), s. 8. 230Socialstyrelsen (2013c), s. 33. STÖDET TILL ANHÖRIGA OMSORGSGIVARE 6.2Det saknas dokumentation och statistik om kommunalt anhörigstöd Ett hinder för god kunskap om anhörigstödet är att det saknas nationell statistik över vilket stöd kommunerna erbjuder anhöriga och som anhöriga tar del av.231 menar att myndigheten på grund av detta inte har rätt förutsättningar för att kunna fullfölja sitt uppföljningsuppdrag. Myndigheten har varit hänvisad till egna studier och kartläggningar för att kunna fullfölja uppföljningsuppdraget. Detta har förts fram i lägesbeskrivningar till regeringen.232 menar att avsaknaden av information också påverkar kommunerna som inte vet hur utvecklingen ser ut när de inte kan mäta resultaten av sitt arbete.233 Det finns i huvudsak två orsaker till att det saknas nationell statistik. Den första är att stödet ofta dokumenteras som insatser till den närstående utan att det kommenteras i akterna att insatser har getts för att ge stöd eller avlösning till en anhörig. Det går alltså inte att aggregera statistik om stöd till anhöriga på nationell nivå. Det andra hindret är att mycket av anhörigstödet ges som service. Där finns det inte någon dokumentationsskyldighet för kommunerna.234 Viss information finns dock om kommunernas anhörigstöd. har kartlagt anhörigstödets utveckling genom att skicka ut enkäter till ansvariga för olika verksamheter i alla kommuner samt stadsdelarna i , och . Det saknas däremot information på kommunövergripande nivå då detta inte har undersökts av . Vidare måste resultaten tolkas med viss försiktighet enligt på grund av bortfallet främst inom funktionshinderverksamheten och individ- och familjeomsorgen.235 6.2.1Bristande möjligheter till uppföljning har varit kända Det har varit känt att det saknas underlag för att bedöma om och hur det utbyggda stödet har nått de anhöriga samt om stöden håller den kvalitet som anhöriga önskar.236 Regeringen har varit informerad om problemet. Regeringen skrev i samband med lagändringen 2009 att det var otillfredsställande ur ett nationellt perspektiv eftersom varken stat eller 231Socialstyrelsen (2012b), s 25. 232Socialstyrelsen (2010b), s. 7, (2011), s. 8 och s. 35–36, (2012b), s. 29–30. 233Socialstyrelsen (2010b), s. 14. 234Socialstyrelsen (2012b), s. 25, intervjuer med , Nka Anhöriga till äldre och Nkas ledning , och e-post med svar på frågor från Nka . 235Socialstyrelsen (2012b), s.13-14. 236Regeringskansliet (S2004/6120/ST), . GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN kommun kan få en samlad information om de anhöriga får något stöd eller inte. Men regeringen valde att inte ändra lagstiftningen om dokumentationskraven i kommunerna utan hänvisade till att stödet ska dokumenteras i enlighet med gällande lagstiftning.237 Frågan om möjligheterna till officiell statistik sköts till en pågående utredning.238 Regeringen skrev att det krävs ett långvarigt och resurskrävande utvecklingsarbete för att få en bild av samhällets stöd till anhöriga, dess kvalitet och effekter eftersom det inte finns någon officiell eller annan statistik att tillgå. Som metoder för att få fram information nämner regeringen en utvecklad socialtjänststatistik, befolkningsbaserade anhörigstudier, urvalsstudier och utveckling av system för egenuppföljning.239 har ett uppdrag att se över socialtjänststatistiken. 6.2.2 Ingen riktad tillsyn av anhörigstödet Tillsyn över vården och omsorgen är ett statligt verktyg för att kontrollera om verksamheter i kommuner och landsting utövas i enlighet med lagstiftningen. Enligt regeringen innebär tillsyn en oberoende och självständig granskning av att lagar, förordningar och föreskrifter följs. Tillsynen ska också se till att den enskilde medborgaren behandlas på ett likvärdigt sätt oberoende av var i landet man bor.240 Anhörigstödet har inte varit föremål för någon riktad tillsyn av eller Inspektionen för vård och omsorg (). Företrädare för säger att det inte heller är sannolikt att någon riktad tillsyn av anhörigstödet kommer att initieras av myndigheten. Tillsyn kan initieras på flera olika sätt, genom regeringsuppdrag, uppföljningar av tidigare tillsyner och egeninitierad tillsyn. För att ska starta en egeninitierad tillsyn krävs antingen att det kommer in information om missförhållanden eller att ett behov av tillsyn har konstaterats i myndighetens riskanalys. Anhörigstödet har ännu inte identifierats som ett riskområde i IVO:s riskanalys. anser att om en tillsyn skulle genomföras skulle den försvåras av att den valda regleringen är en ramlagstiftning och att stödet huvudsakligen ges som service, som inte dokumenteras. 237Handläggning av ärenden som rör enskilda personer samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling ska de dokumenteras enligt 11 kap. 5 § SoL. Verksamheter som avser rådgivning och information samt så kallade öppna verksamheter omfattas inte av dokumentationsskyldigheten. 238Se dir. 2007:92, SOU 2009:32. 2008/09:82, s. 29-32. 2012/13:20, s. 80. 241Intervju med företrädare för . STÖDET TILL ANHÖRIGA OMSORGSGIVARE 6.3Kunskapen om anhöriga och deras behov har inte gjort någon egen kunskapsöversikt över vilka kunskapsluckor som finns när det gäller anhöriga och deras behov av stöd. Informationen vi redovisar här bygger på intervjuer med personer verksamma vid Nka som har tagit fram kunskapsöversikter över befintlig forskning i och utanför . 6.3.1Det behövs mer statistik över anhörigomsorgen Det saknas delvis kunskap om omfattningen på anhörigomsorgen, till vilka anhörigomsorg ges, samt hur utvecklingen ser ut . Det har inte funnits en kontinuerlig insamling av data riktat mot samtliga anhöriggrupper. Viss kunskap finns via levnadsundersökning och befolkningsstudier som och forskare vid vid har genomfört.242 I studie gavs en ögonblicksbild över situationen men det finns inget långsiktigt uppdrag till att följa utvecklingen. I studien saknades också frågor till de anhöriga om orsaken till att anhöriga behöver vårda. 6.3.2 Mest kunskap om sammanboende äldre Regeringen ansåg att det fanns lite kunskap om anhöriga som ger omsorg till närstående. Merparten av det som fanns utgår från den närståendes perspektiv. Bäst kunskaper fanns om omfattningen på den vård och omsorg som ges till äldre personer, framförallt sammanboende äldre och anhöriga till personer med demenssjukdom. Situationen för bland annat anhöriga till de svårast sjuka äldre och anhöriga behöver undersökas enligt regeringen.243 Bilden delas av Nka som menar att kunskapsläget kring anhöriga till äldre är ganska bra. har det kommit en del svenska studier om anhöriga och antalet publicerade artiklar växer. Det finns dock behov av ytterligare djupgående studier som kan visa på skillnaderna mellan, och hur det ser ut i, de olika grupperna av anhöriga.244 242E-post med svar på frågor från Nka . Se även intervju med Nkas ledning och Nka Anhöriga till personer med psykisk ohälsa . 243Regeringens beslut (S2011/6356/FST), . 244E-post med svar på frågor från Nka och intervju med Nkas ledning och Nka Anhöriga till äldre . GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN 6.3.3Kunskap om minderåriga barn som anhöriga saknas till stor del Minderåriga barn är också anhöriga och omsorgsgivare till exempelvis föräldrar och syskon. Det är en grupp som sällan uppmärksammas och som det saknas kunskap om. Forskning har visat att barns fysiska och psykiska hälsa riskerar att påverkas negativt när en förälder har en allvarig sjukdom. Barnen kan till exempel få hälsoproblem som oro, ångest, depressiva symtom, huvudvärk och sömnsvårigheter. Forskning har också visat att barns skolresultat påverkas negativt när de får ta på sig omsorgsansvar och vuxenroller i hemmet. Det försämrar ungdomarnas möjlighet att klara sina studier och ta sig in på arbetsmarknaden.245 När det gäller minderåriga barn som anhöriga finns inga svenska studier.246 Det finns viss kunskap om omfattningen av minderåriga barn som anhöriga till föräldrar med allvarlig sjukdom. Kunskap finns också om hur barn påverkas på lång och kort sikt av föräldrars sjukdom eller funktionsnedsättning, och vilka faktorer som kan fungera som skyddande för barnen.247 Det saknas kartläggningar av vilket anhörigstöd som erbjuds till barn i kommunerna. 6.4Det saknas ekonomiska beräkningar Det har i granskningen framkommit att det i allt väsentligt saknas beräkningar av konsekvenserna av anhörigomsorgen på individ- och samhällsnivå. Det finns enligt Nka ett behov av hälsoekonomiska studier för att få kunskap om de ekonomiska effekterna av att stödja eller inte stödja de anhöriga.248 Vissa deluppskattningar eller delberäkningar finns. De indikerar att det får negativa konsekvenser att inte ge stöd till anhöriga. En beräkning visar att det kan röra sig om uteblivna skatteintäkter med till följd av att anhöriga går ner i arbetstid. Räkneexemplet utgår från att 100 000 personer gått ner i arbetstid och deras lön i genomsnitt ligger på kvinnors genomsnittliga lönenivå , . Den genomsnittliga kommunala skattesatsen 2011 på har använts och hänsyn har tagits till minskade skatteintänkter på grund av jobbskatteavdraget. 245Järkestig , (2013), s. 14, Gough, (2013b), s. 79–80 och Sonde (2013), s. 7. 246E-post med svar på frågor från Nka och intervju med Nkas ledning . 247Järkestig , (2013), s. 11. 248E-post med svar på frågor från Nka och intervju med Nkas ledning . 249Lorentzi, (2011), s. 24–25. STÖDET TILL ANHÖRIGA OMSORGSGIVARE Hur mycket samhället sparar in på anhörigas insatser till patienter med avancerad cancer beräknades i en avhandling . Om hemtjänst skulle ha gjort samma insatser som den anhörige skulle det ha kostat samhället per patient sett över en 15 månadsperiod. studien var bland annat att anhöriga bör erbjudas ett adekvat stöd och att styrande riktlinjer bör tas fram i syfte att förebygga ohälsa hos anhöriga. Detta skulle i sin tur spara pengar åt samhället.250 Nka hänvisar till beräkningar i där anhörigas insatser har värderats till . Beräkningen baseras på att av befolkningen, nästan 6 miljoner människor utför insatser. Varje timma har värderats till . För del skulle motsvarande beräkning innebära att anhörigas insatser kan värderas till 177 miljarder kronor.251 Det saknas information om anhörigomsorgens omfattning och utveckling samt vilka metoder som är effektiva för anhörigstöd. Mest kunskap finns om sammanboende äldre anhöriga och anhöriga till demenssjuka. Kunskapsläget har förbättrats till viss del av de åtgärder som regeringen har vidtagit, exempelvis genom inrättandet av Nka och genom att ge i uppdrag att genomföra befolkningsstudier. Regeringen har gett i uppdrag att informera och vägleda kommunerna i implementeringen av lagändringen . har haft flera olika vägledande insatser . Det saknas statistik över vilket stöd kommunerna erbjuder och om det motsvarar anhörigas behov. Regeringen har varit informerad om problemen , men problemen kvarstår. saknar därmed goda förutsättningar att genomföra sitt uppdrag om att följa upp utvecklingen av det kommunala anhörigstödet. enkäter till kommunerna ger dock viss information om vilket stöd kommunerna erbjuder. Varken eller har bedrivit någon riktad tillsyn av det kommunala anhörigstödet. Den bristande dokumentationen och valet av ramlagstiftning för att reglera anhörigstödet försvårar möjligheterna att bedriva tillsyn. Det saknas beräkningar av konsekvenserna av anhörigomsorgen på individ- och samhällsnivå. 250Sjölander, (2012). 251E-post med svar på frågor från Nka . GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN 7 Slutsatser och rekommendationer Regeringen framhåller att anhöriga är en förutsättning för att den offentligt finansierade vården och omsorgen ska fungera. har riksdag och regering genomfört lagändringar med målet att bygga upp ett förebyggande anhörigstöd i kommunerna som kännetecknas av individualisering, flexibilitet och kvalitet. genomförde staten en ändring av socialtjänstlagen som skulle tydliggöra kommunernas skyldighet att erbjuda anhöriga stöd. I granskningen har det framkommit att anhörigstödet i kommunerna har förbättrats sedan lagändringen men att det finns mycket kvar att utveckla. De flesta anhöriga upplever att det är positivt ge vård och omsorg till en närstående. granskning visar dock att vissa anhöriga påverkas negativt av omsorgsgivandet och inte får det stöd de behöver. De som drabbas hårdast är de som ger en mycket omfattande vård och omsorg och de som ger anhörigomsorg parallellt med förvärvsarbete. Kvinnor drabbas av de negativa konsekvenserna i större utsträckning än män. övergripande slutsats är att staten inte har gett goda förutsättningar för ett stöd till anhöriga omsorgsgivare som motsvarar behoven. Granskningen visar att anhörigas behov av stöd ofta handlar om att den närstående får en god vård och omsorg men också om ett individanpassat och flexibelt stöd till dem själva. anser att staten inte har gett tillräckligt goda förutsättningar för ett kommunalt anhörigstöd som motsvarar intentionerna. rekommenderar därför regeringen att överväga om 5 kap. 10 § socialtjänstlagen behöver förtydligas. rekommenderar också regeringen att överväga om delar av socialförsäkringssystemet och arbetsmarknadslagstiftningen bör anpassas till anhörigas behov för att underlätta för anhöriga att förena anhörigomsorg med arbete. STÖDET TILL ANHÖRIGA OMSORGSGIVARE 7.1Kommunernas anhörigstöd behöver utvecklas Intentionerna med anhörigstödet uppnås ännu inte anser att kommunernas anhörigstöd behöver utvecklas för att uppfylla intentionerna om ett individualiserat, flexibelt och kvalitativt stöd. menar att kommunernas utbud av stöd inte har varit tillräckligt anpassat till anhörigas skiftande behov. I kartläggningar av kommunernas anhörigstöd framkommer att stöd främst ges som generell service, exempelvis enskilda samtal och anhöriggrupper. Utbudet av service motsvarar vissa anhörigas behov men är främst uppbyggt utifrån äldre makars behov och möjligheter att delta i aktiviteter. I intervjuer under granskningen och av kartläggningar framkommer att kommunerna i ökande utsträckning 2009 också har börjat utforma stöd som service utifrån andra anhöriggruppers behov än äldre makars. En av de möjligheter till individualiserat stöd som regeringen betonade var att anhöriga skulle ansöka om bistånd för egen del. Under intervjuer har det framkommit att det är ovanligt och att omfattningen är svår att följa upp på grund av bristande dokumentation. kartläggningar visar att av kommunerna inom äldreomsorgen hade prövat en sådan ansökan . Det var än mer ovanligt att det förekom inom funktionshinderverksamheterna eller individ- och familjeomsorgen. Kvalitet och flexibilitet i anhörigstödet är viktigt, framförallt när det gäller avlösning. I intervjuer under granskningen har flera anhöriga och forskare sagt att bristande kvalitet och flexibilitet i anhörigstödet i vissa kommuner har lett till att anhöriga valt att inte utnyttja stödet. Anhöriga erbjuds inte stöd på lika villkor i och mellan kommuner Det finns enligt kartläggningar stora skillnader mellan vilket stöd som erbjuds till anhöriga såväl inom som mellan kommuner. Stödet har i de flesta kommuner byggts upp inom äldreomsorgen med utgångspunkt i situationer där äldre ger omsorg till äldre. Stöden finns också i varierande grad inom funktionshinderverksamheterna och individ- och familjeomsorgerna i kommunerna. Det innebär enligt att äldre makar i större utsträckning erbjuds stöd som motsvarar behoven än exempelvis förvärvsarbetande anhöriga, anhöriga till funktionshindrade eller personer med psykisk ohälsa. anser att äldreprägeln på anhörigstödet delvis kan förklaras av att statens reformer, och stimulansmedel –2008, gjordes inom ramen för äldrepolitiken. GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN kommunernas skyldighet att erbjuda stöd har dock gällt anhöriga till långvarigt sjuka, funktionshindrade och äldre . Kommunerna har organiserat, styrt och finansierat anhörigstödet olika, inte bara mellan kommuner, utan också mellan förvaltningar i samma kommun. Det är genomgående ovanligt att kommunala riktlinjer innehåller rutiner för utredning av anhörigas situation och behov av stöd, och rutiner för hur anhörigperspektivet ska tas hänsyn till i handläggningen av ärenden. Det blir därmed enligt upp till den enskilde handläggaren att göra en egen bedömning. Det kan leda till olika bedömningar av likartade fall i samma kommun. anser att skillnaderna i vilket anhörigstöd som erbjuds inom och mellan kommuner tyder på att kommunernas stöd inte har varit anpassat till individers olika behov. Vidare anser att skillnaderna indikerar att kommunerna i olika utsträckning har valt att prioritera stöd till anhöriga. 7.2Staten bör ge bättre förutsättningar för det kommunala anhörigstödet Kommunerna har fått ett stort utrymme att själva avgöra vilket anhörigstöd som ska erbjudas eftersom det har reglerats med en ramlagsbestämmelse i socialtjänstlagen. I förarbetena var regeringens enda precisering att stödet bör kännetecknas av individualisering, flexibilitet och kvalitet. Eftersom kommunerna har valt att erbjuda anhörigstöd främst som service finns begränsade möjligheter för domstolarna att tydliggöra vilket stöd kommunerna ska erbjuda genom vägledande rättsfall. anser att regeringen vid lagändringen 2009 var otydlig och inkonsekvent i bedömningen av vad lagändringen egentligen innebar för kommunerna. Regeringen skrev å ena sidan att lagändringen endast var ett förtydligande av ett befintligt kommunalt ansvar, och å andra sidan att lagändringen innebar ett utökat ansvar för kommunerna. Regeringen valde att inte ytterligare precisera vad som avsågs med detta. Regeringen har gett i uppdrag att vägleda kommunerna i implementeringen av bestämmelsen och inrättat ett nationellt för att förbättra kunskapsläget. Trots dessa åtgärder nås ännu inte intentionerna och det skiljer sig fortfarande åt vilket stöd anhöriga erbjuds inom och mellan kommuner. menar därför att ytterligare vägledning till kommunerna troligtvis inte är tillräckligt för att åstadkomma anhörigstöd som motsvarar intentionerna. STÖDET TILL ANHÖRIGA OMSORGSGIVARE anser att staten inte har gett tillräckligt goda förutsättningar för ett kommunalt anhörigstöd som motsvarar intentionerna. rekommenderar därför regeringen att överväga om 5 kap. 10 § socialtjänstlagen behöver förtydligas. Otydligheter i finansieringen av lagändringen granskning visar att finansieringen av lagändringen var otydlig. Eftersom lagändringen skulle innebära ett utökat åtagande för kommunerna skulle finansieringsprincipen tillämpas. Nivån på kompensationen till kommunerna, , avgjordes genom en överenskommelse med kommuner och landsting (SKL). Det saknas underlag som visar hur regeringen och SKL kom fram till beloppen och överenskommelsen dokumenterades inte. Enligt förarbetena till lagändringen skulle finansieringsprincipen inte tillämpas eftersom ändringen inte skulle innebära ett utökat ansvar för kommunerna. SKL motsatte sig bedömningen i remissbehandlingen med hänvisning till en departementspromemoria . I den framkom det att den föreslagna lagändringen skulle medföra ett utökat kommunalt åtagande och ökade kostnader för avlösningen på mellan 1,6 och . Regeringen valde 2009 att ta bort avlösning som specificerad stödform men poängterade att det inte innebar någon försämring. anser att det inte är tydligt hur borttagandet av avlösning som specificerad stödform har påverkat de belopp som SKL och regeringen kom överens om. Å ena sidan skriver regeringen att ändringen inte skulle ses som en försämring, å andra sidan gick SKL med på ett betydligt lägre belopp som kompensation för lagändringen när avlösning togs bort. 7.3Det bästa anhörigstödet är en god vård och omsorg anser att och regeringens utgångspunkt för anhörigomsorgen, att det ska vara frivilligt att ge vård och omsorg, förutsätter att det finns ett alternativ till anhörigas insatser i form av god vård och omsorg. bedömning utifrån de intervjuer som genomförts är att anhöriga tar på sig ett större ansvar än de egentligen vill på grund av brister i vården och omsorgen. Den offentligt finansierade vården och omsorgen utgör enligt regeringen ett komplement till anhörigas insatser. Omstruktureringar och nedskärningar inom vård och omsorg har ökat anhörigas börda. Detta var en del i regeringens motiv till lagändringarna . I granskningen har det framkommit att det kommunala anhörigstödet aldrig helt kan eller ska GRANSKAR: MEDBORGARNA OCH FÖRVALTNINGEN kompensera för brister i vård och omsorg om den närstående. Kommunalt anhörigstöd kan endast underlätta anhörigas situation till viss del. I granskningen har en samstämmig bild getts i intervjuer om att det bästa stödet till anhöriga är en god vård och omsorg om den närstående.