rfr · H20WRFR1 · 2014-12-18 00:00:00 — Åtgärder som har genomförts i respektive område beskrivs nedan. Himmerfjärden är en havsvik som ingår i avrinningsområdet och södra fjärdsystem. Avrinningsområdet delas av kommunerna . Den har tillflöde från flera sjöar, åar och vattendrag. Den har även ett vattenutbyte med . Himmerfjärden med tillrinningsområden omfattar totalt . Själva Himmerfjärden är och är som mest . Området karakteriseras av båtliv, jordbruk, småfastigheter och rekreation. Himmerfjärdens ekologiska status betecknas som måttlig, medan vissa tillrinnande vattendrag, t.ex. Fitunaån, är kraftigt påverkade av övergödning. Källor till övergödning från land är urban markanvändning, jordbruk och enskilda avlopp.148 Den dominerande utsläppskällan till Himmerfjärden kommer från reningsverket . Verket renar avloppsvatten som transporteras i tunnlar från sex omgivande kommuner, omfattande totalt nästan 300 000 personekvivalenter och över 50 000 industriekvivalenter.149 149Syvabs webbplats: /himmerfjardsverket; (2014). 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN Figur 5.1 Genomförda åtgärder mot övergödning runt Himmerfjärden, 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 Åtgärderna i avrinningsområdet är många och skiftande: nästan 20 LOVA- projekt och därtill en rad åtgärder inom lantbruket. Huvuddelen av projekten rör konkreta åtgärder. Omfattningen av stödet till strukturkalkning av (LOVA-projekt nr 6, 8, 11, 15 och 17) är, även i en nationell jämförelse, relativt stor. Det mest omfattande projektet är våtkompostanläggningen i (LOVA nr 3 och BSAP), vars totala budget uppgick till ca . På har två LOVA-projekt (nr 7 och 12) rört anläggning av kalkfil- 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN terbäddar och fosfordammar. Sex LOVA-projekt (nr 1, 2, 4, 9, 10 och 19) berör båtområdet, medan två projekt avser våtmarker (nr 14 och 16). Nybroån är ett relativt litet huvudavrinningsområde i sydöstra . Den bildas i kommun där Fyleån och Örupsån flyter samman. Nybroån passerar innan den rinner ut i havet nära centrala . Ån är totalt och avrinningsområdet . Nybroån är påverkad av övergödning, och dess ekologiska status betecknas som måttlig till dålig på den femgradiga skalan. Betydande källor till övergödning är reningsverk, jordbruk och enskilda avlopp.150 Trots att avrinningsområdet är relativt litet har Nybroån varit kraftigt påverkad av övergödande ämnen. I Södra vattendistrikt hade Nybroån 2008 den femte högsta antropogena belastningen, nästan uteslutande orsakat av intensivt jordbruk samt reningsverk och enskilda avlopp. Nybroån hade den tredje högsta kvävebelastningen per kvadratkilometer.151 151Se (2008). 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 Figur 5.2 Genomförda åtgärder mot övergödning runt , län 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN för målarmusslans återkomst i Fyledalen är mest omfattande både när det gäller budget, projektkoordinering och faktiska åtgärder. Till största delen handlar projektet dock om att öka den biologiska mångfalden, medan minskad övergödning förväntas bli en positiv bieffekt. Tre av de fyra LOVA-projekten handlar i huvudsak om planering för framtida vatten- och va-åtgärder. Uppgraderingen av båttvätt och båttoalett i Ystads hamn påverkar Nybroån, men likväl den lokala havsmiljön omkring Nybroåns utlopp. med bifloden /Valboån börjar i kommun, rinner igenom och , och mynnar ut i som delas av , och . Själva är en tröskelfjord152 (enda) med ett genomsnittligt djup på 20–vid mynningen. betecknas som ett riksintresse för naturvården. och är Natura 2000- områden och naturreservat. vattensystem avvattnar en yta . Hela fjordsystemets område bedöms som känsligt på grund av vattnets långa uppehållstider i kombination med lätteroderade jordar. har sannolikt många åkrar som läcker stora mängder fosfor på grund av upplagring i jorden till följd av övergödsling. Särskilt i områdets södra delar närmast har den ekologiska statusen varit dålig. Fosforläckaget varierar stort med lokala förhållanden.153 152http://sv.wikipedia.org/wiki/. 153Vattenmyndigheten (2009a); (2009b). 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 Av hela uppnår 46 av 60 delavrinningsområden inte god ekologisk status. 23 av 60 delavrinningsområden har problem med övergödning. Betydande källor till övergödning är jordbruk, skogsbruk, enskilda avlopp och reningsverk.154 Figur 5.3 Genomförda åtgärder mot övergödning runt , län155 155I figuren saknas fem LOVA-projekt i för tömning av båttoaletter. 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN Majoriteten av LOVA-projekten i inklusive Gullmarns avrinningsområde är strukturkalkningsinsatser utmed östra gren. Här har också ett flertal insatser gjorts för skyddszoner i jordbruket. Ett antal tömningsstationer för båtlatriner har anlagts på bägge sidor av Gullmarsfjordens mynning.156 Av LOVA-projekten är projektet i (LOVA nr 3) för en kretsloppsanpassad va-lösning mest omfattande, men projektet ligger inte i avrinningsområde. 5.3 LOVA – många aktörer och tusen blommor Som visats ovan har kommuner och andra aktörer samlat erfarenheter av nästan 30 LOVA-projekt i de tre vattenområdena. Vilka projekt som startas avgörs av lokala åtgärdsbehov samt regionala och nationella prioriteringar. På nationell nivå har LOVA-förordningen och HaV:s vägledning en styrande verkan genom att vissa områden och metoder pekas ut: båtområdet och att bl.a. kretsloppslösningar och insatser som förbättrar förutsättningarna för biologisk mångfald ska prioriteras (se också avsnitt 4.2). Länsstyrelserna prioriterar efter regionala förhållanden, fördelning mellan projekttyper och kvaliteten på ansökningarna. i har använt följande kriterier: 156 Dessa fem LOVA-projekt finns inte med i figur 5.3 ovan. 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 orsaksbehandlande åtgärder före symtombehandlande åtgärder geografiskt heltäckande nät av latrintömningsstationer och båtbottentvättar, företrädesvis samlokaliserade pilotprojekt, goda exempel samt lokalt engagemang.157 i använder HaV:s vägledning och tillämpar ett antal kriterier om att ett projekt ska har inte använt generella prioriteringsgrunder eller tvingats prioritera bort projekt man bedömer är bra, men ökat söktryck har enligt tvingat fram avvägningar. prioriterade man t.ex. stöd till va-planering men inte till inventering av enskilda avlopp. De tre länsstyrelserna har något olika erfarenheter av hur väl de tillgängliga åtgärdsmedlen svarar mot ansökningarna. I menar att man på grund av medelsbrist behöver avslå goda projektidéer som uppfyller förordningens krav. i noterar att många ansökningar som uppfyller kraven egentligen redan ryms inom kommunernas ansvar enligt , men att stöd kan sökas så länge man inte genomfört tillsyn och det finns förelägganden om åtgärder. I är efterfrågan på strukturkalkning relativt stor, medan har relativt många våtmarksprojekt. Båtåtgärder är relativt vanliga i de båda skärgårdslänen och . Givet länens skilda förutsättningar är det väntat att lokala aktörer i de tre avrinningsområdena har olika erfarenheter, kopplade till såväl behov som möjligheten att få bidrag. De har också olika drivkrafter, som kan beskrivas sektorsvis. På båtområdet är initiativ från privata aktörer i hamnar och båtklubbar eller på varv relativt vanligt. Vissa av dessa drivs av ett utpräglat miljöengagemang och är beredda att investera egna medel, t.ex. i där delfinansieringen genom LOVA möjliggjorde inköp av en spolplatta som man uppvaktat kommunen om . I hade hamnen en äldre anläggning för tvätt och tömning, och LOVA-stödet gjorde att man kunde investera i nya tekniska lösningar. De intervjuade menar också att man vill nå upp till branschstandard, certifiering eller vissa hamngästers förväntningar på en modern anläggning. En ytterligare drivkraft är att man känt till den 157Stockholms läns länsstyrelse, beslut av landshövdingen. 158Uppgift från i . 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN kommande lagstiftningen om förbud mot att tömma båttoaletter i vattnet. De intervjuade vittnar därtill om att initiativ kan tas genom att externa företag som säljer båttvättar uppmärksammar hamnar eller kommuner och erbjuder hjälp med LOVA-ansökan. Inom va-området beskrivs en delvis akut miljöproblematik kring utsläpp från enskilda avlopp som en drivande faktor i sig. I många kommuner upplever man en näst intill moralisk press att vidta åtgärder, t.ex. att börja inventera enskilda avlopp eller ta fram en vattenplan. Åtgärdstrycket upplevs i vissa fall överhängande på grund av att det blir fler permanentboende i tidigare sommarstugeområden. Därigenom skapas en press att söka stöd för åtgärder innan kommunen riskerar ett föreläggande enligt 6 § lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. Kommuner och länsstyrelser noterar i detta sammanhang att praktiska va-åtgärder ofta är dyra, så i fråga om LOVA har de flesta projekt rört stöd till va-planering eller inventeringar av enskilda avlopp. Samma förhållande sägs aktualiseras i fråga om dagvattenhantering. krav på att kommuner ska följa åtgärdsprogrammen nämns av några kommuner som en drivande kraft, men då mer generellt formulerat än med koppling till vattenmyndigheternas årliga uppföljningar. Från kommunalt håll i bl.a. noteras en drivkraft i att åtgärder inom t.ex. dagvattenhantering uppfattas ge kommunen ökad legitimitet för samtal om insatser inom jordbruket i kontakter med lantbrukare. På jordbrukssidan har många LOVA-projekt i de tre områdena avsett strukturkalkning, särskilt i . Enligt lantbrukare med erfarenhet av strukturkalkning är det främst ekonomiska faktorer som driver på ansökningar från intresseorganisationer eller sammanslutningar av lantbrukare. Eftersom kalkningen både ökar skörden och sänker fosforläckaget uppfattas åtgärden allmänt som ekonomiskt gynnsam för lantbrukarna och som en miljövinst för kommunen. Strukturkalkning skiljer sig i detta avseende från andra typer av miljöinvesteringar i jordbruket. När det gäller bl.a. fosfordammar och kalkfilterdiken har projekten främst genomförts på större gårdar. Drivkraften beskrivs som en kombination av miljöintresse och att göra investeringar som åtminstone ska betala sig ekonomiskt. När kommuner anlagt t.ex. våtmarker i jordbrukslandskapet är drivkrafterna främst miljörelaterade. För privata markägare kan motiven variera och gälla att en våtmark t.ex. ger utökade jakt- eller badmöjligheter. En typ av lite större stöd har gått till kretsloppsprojekt i och . Projekten har både likheter och skillnader. I var miljöintresset den primära drivkraften när kommunen och den lokala projektet. I behövde man hitta en miljömässigt bättre avloppslösning än den existerande i ett område där en va-lösning inte var aktuell. Sammantaget skiljer sig både prioriteringar och drivkrafter mellan län och mellan olika områden. Kommunerna drivs i stor utsträckning av ett samhällsansvar eller extern åtgärdspress, medan lantbrukare lyfter fram ekonomiska argument. Drivkrafterna inom båtområdet är mer diversifierade. 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 Bestämmelsen om att LOVA kan finansiera max av ett projekts kostnader innebär att sökande behöver ha egna medel eller andra bidrag. Av intervjustudien framgår att det finns en bred acceptans för och en positiv grundinställning till kravet. Även de aktörer, t.ex. vattenråd, som saknar egna resurser för att medfinansiera projekt anser att LOVA:s krav bör bibehållas. Därutöver finns olika erfarenheter av att ordna egen finansiering. På kommunsidan är detta delvis korrelerat till att större kommuner har både mer ekonomiskt utrymme och organisatorisk flexibilitet. På va-sidan menar man i Skånekommuner att LOVA kan ge en skjuts så att redan planerade åtgärder kan ta ett större grepp, t.ex. att en vattenplan blir mer genomarbetad eller heltäckande. Samma erfarenhet finns på båtsidan. Flera kommuntjänstemän menar att delfinansiering från LOVA gör det lättare både att få kommunala medel och att väcka den politiska nivåns engagemang för frågan. Enligt vissa intervjuade ger LOVA i startskedet möjlighet att förankra ett större projekt när det finns ett bra underlag, t.ex. va-inventering. Enligt andra intervjuade är det för de kostsamma åtgärderna man behöver stödet mest. När de sökande är flera kommuner eller föreningar tillsammans aktualiserar finansieringen frågan om projektets ägarskap. Ideella föreningar och vattenråd utan större intäkter har ofta små möjligheter att medfinansiera projekt. I projekt med flera aktörer blir därför ofta en kommun projektägare eftersom det där finns administrativ kapacitet och möjlighet att bära en ekonomisk risk. I de tre avrinningsområdena har denna modell prövats med framgång på projekt om båtar, strukturkalkning och inventeringar. Till exempel har kommun för vattenrådets räkning sökt LOVA-stöd för en åtgärdsplan för . I kretsloppsprojekten kring och har vattenbolag tagit hela eller delar av projektägarskapet för att undvika att kommunen får dubbla roller. Ett annat skäl för att kommunen är projektägare är enligt flera möjligheten för sökande att göra avdrag för moms. När kommunen söker LOVA-bidrag för en båtklubb eller lantbruksförening kan kommunen dra av moms och i praktiken få mer åtgärder för pengarna. Bland de intervjuade såväl i kommuner som på länsstyrelser råder en viss osäkerhet om vilka regler som egentligen gäller i denna fråga. Skattereglerna är på denna punkt tydliga: rätten att dra av moms beror på vilken aktör som är köpare (genom att t.ex. betala fakturan för en vara) och vilken typ av ideell förening som är motpart.159 I och har frågan hanterats genom att aktörer som har rätt att dra av moms tilldelas LOVA-bidrag utan kostnad för moms.160 Det är i linje med HaV:s vägledning.161 Att det i kommunerna råder 159Skatteverket (2014). 160Länsstyrelsen skriver: ”Generellt gäller att om sökande får dra av momsen så utgår inga LOVA-bidrag till moms. För ideella föreningar/sammanslutningar som har ett projekt och där det är den ideella föreningen som har själva kostnaden beror det på om föreningen/sammanslutningen får dra av momsen eller ej. Kontakta om ni är osäkra.” 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN osäkerhet i frågan och att man inom eller mellan län har olika praxis riskerar att leda till att de sökande behandlas olika och skapa onödiga administrativa processer. De intervjuade menar därtill att vattenråden får svårare att ta den utförarroll som de på vissa håll förväntas ha. Ansökan, processer och genomförande I förordningen och HaV:s vägledning stipuleras ett antal krav på en LOVA- ansökan. Den sökande ska bl.a. bifoga en beräkning av den förväntade minskningen av fosfor- och kväveläckage. Dessa eller andra krav i ansökan uppfattas bland sökande inte som särskilt svåra eller arbetskrävande i sig. I processen uppfattar föreningar att de har bra stöd från sin kommun eller länsstyrelse, och kommuner säger sig vid behov få stöd av . Överlag anses länsstyrelsernas servicenivå vara hög och sökandes möjlighet att komplettera sina ansökningar god. Många sökande anlitar även konsulter för beräkningar av förväntade reduceringar av näringsämnen. Ett par intervjuade lyfter här fram att de skulle vilja att tog fram ett mer utvecklat beräkningsstöd och schabloneffekter.162 Den gemensamma databasen (Vatteninformationssystem ) innehåller uppgifter om vattnens status och åtgärder, utvecklas i denna riktning och har använts i bl.a. . En aspekt som enligt kommunerna kan bli bättre är att det ibland är långa ledtider för behandling av ansökningar. Det innebär i praktiken att projekten kommer igång senare än avsett och att de riskerar att behöva avgränsas för att man ska hinna med att redovisa resultaten. Särskilt länsstyrelserna ser nyttan med att LOVA inte är bundet till vissa sektorer eller åtgärder; det lämnar utrymme både för att testa (finns exempel på andra håll) och för att hitta kombinationer av finansiering (t.ex. våtmarker i skog). De som beviljats LOVA-medel anser genomgående att de har kunskap och kompetens för att driva projekten enligt målen. En kommun som beviljades stöd för ett pilotprojekt medger att man underskattade frågans komplexitet och därför inte nådde alla projektmål, men att man trots det hade lagt en god grund för ett nytt LOVA-stöd som hjälpte till att slutföra projektet. I kretsloppsprojekten krävdes samarbete och deltagande från ett antal andra aktörer, bl.a. renhållningsföretag och vattenbolag. Projekten drevs helt eller delvis av respektive vattenbolag i syfte att renodla kommunens roll. I båda fallen var det fråga om tekniska innovationer och pilotanläggningar, där kommunerna samarbetade med bl.a. universitet. projekt fick även andra stöd än LOVA. Totalt omsatte projektet ca , varav en knapp tredjedel var LOVA-stöd. Det var enligt de intervjuade i och 161Vägledning LOVA: ”Kostnaden för moms är stödberättigad för föreningar och sammanslutningar som inte har möjlighet att dra av moms.” 162Att det i denna fråga finns utvecklingspotential både när det gäller aktörernas skattningar och stöd från konstaterades i den utvärdering där stödmottagarnas slutredovisning granskades. Se HaV (2013c). 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 tydligt att genomförandet möjliggjordes av att olika intressenter gick in i projekten utan primärt ekonomiska drivkrafter. Kommunernas arbete med att skapa förtroende och förankra projektidéer kopplar till aktörers drivkrafter på ett mer övergripande plan om ”goodwill”. För förmågan att mobilisera och motivera aktörerna anses det vara en framgångsfaktor att ha tillgång till en projektledare på heltid.163 En ofta framförd synpunkt är att projektperioder som blivit kortare, särskilt , gör det svårare att hinna genomföra angelägna åtgärder. I något fall uppger sökande att skurit ned projekttiden och stödets omfattning. Det förekommer att projekten tvingas fokusera på kunskapsinsamling, t.ex. en förstudie, medan de inte hinner påbörja själva åtgärderna. Även en länsstyrelse tar upp ett exempel på att man tvingades hålla tillbaka en våtmarksrestaurering till följd av att medel inte gick att fördela . Att vissa projektidéer inte förverkligas sägs ofta hända när markavvattningsföretag är inblandade. Att få medlemmarna i företaget att gå med på att ändra vattenflöden eller att rättsligt pröva en vattendom sägs kunna innebära merarbete och försening. Flera intervjuade tar upp att om prövningen kunde göras snabbare skulle det finnas en ökad möjlighet för vattenåtgärder såsom t.ex. tvåstegsdiken eller fosfordammar. LOVA-projekt förväntas leda till kostnadseffektiva minskningar av kväve- och fosforutsläpp. Det har i tidigare utvärderingar emellertid konstaterats att det genom projektens slutredovisningar är mycket svårt att säga något säkert om åtgärdernas miljöeffekter.164 En viktig orsak var att projektens redovisningar var av låg kvalitet, men även andra omständigheter spelar in när det gäller möjligheten att visa effekterna. Möjligheten att beräkna effekter skiljer sig mellan områden men är inte entydig. Det är i ett avseende enklare att mäta effekten av insatser mot punktkällor som utsläpp från fritidsbåtar än effekten av en våtmark på jordbruks- och skogsmark. är effekten på båtområdet beroende av om människor använder utrustningen, medan det numera går att beräkna kostnaderna och effekterna på våtmarker utifrån vetenskapligt beprövade metoder. Därtill gör LOVA-projektens relativt korta tidsrymd, ofta 1–, vilket också påtalades i den ovannämnda utvärderingen, att effekterna är svåra att spåra genom mätning i vattenmiljön. HaV har konstaterat att planerade va-insatser tar 5–att genomföra.165 Bland de intervjuade aktörerna finns överlag en påtaglig nöjdhet med de LOVA-projekt man har genomfört. Framför allt finns en tillfredsställelse över att ha agerat konkret för att bidra till att återskapa en god miljö. Det gäller alla slags projekt och områden, såväl kunskaps- eller åtgärdsinriktade som projekt 163Se i , et al. (2010) och Västvattens webbplats ”Avlopp i kretslopp. Projekt näringsrik”. 164Havs- och vattenmyndigheten (2013b) och (2013c). 165Havs- och vattenmyndigheten (2013c). 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN För kommuner eller lantbrukare är strukturkalkning en kostsam investering, men den anses väl värd insatsen i termer av minskat näringsläckage och ökad skörd. Båtområdet avviker något. Projektägarna är överlag nöjda med åtgärderna, men i t.ex. uttrycker man en viss osäkerhet kring de effekter som beror på hur båtägarna väljer att bete sig . Projektägarna nämner effekt bl.a. att det ännu inte är alla båtägare som har full acceptans eller förståelse för nyttan av tvättar och tömningsstationer. Det finns flera exempel på att positiva erfarenheter från LOVA hänger ihop med externa nyttor – s.k. samhällsnyttor – som går utanför projektens primära mål om minskat näringsläckage. Ett typexempel är vatten- och våtmarksprojekt, i bl.a., som har lyckats kombinera minskat näringsläckage och ökad biologisk mångfald med förhöjda rekreationsvärden, t.ex. lokal turism på grund av ökat fågelliv. Detsamma gäller de relativt kostsamma kretsloppsprojekt där själva åtgärden inte betalar sig ekonomiskt, men sänder signaler om nya sätt att tänka kring avloppsfrågor. I flera fall sägs positiva erfarenheter från projekt dessutom ha spridit sig till kommuner i närområdet. Flera kommuner menar att man genom LOVA-projekt på va-området, t.ex. dagvattenhantering eller åtgärdande av enskilda avlopp, kunnat visa för lantbrukarna att också kommunen vidtar konkreta åtgärder mot övergödning. Det har gjort det lättare att få acceptans och engagemang från lantbrukarna. I flera fall har vattenrådet fungerat som kanal för en dialog. En specifik åtgärd som både lantbrukare och kommuner uppger har gett externa effekter är strukturkalkning. Genom att kommunen erbjuder en åtgärd som ökar skörden och ersätter lantbrukaren för merkostnaderna jämfört med vanligt kalk skapas ett förtroende. Därtill känner lantbrukaren att han eller hon får erkännande för sina insatser i stället för att skuldbeläggas för jordbrukets näringsläckage, något som ofta upplevs ha varit fallet historiskt sett. Åtgärden uppfattas som förhållandevis enkel att genomföra och kräver inte förändringar i odlingslandskapet, och därmed inte heller någon anmälan eller tillståndsprövning. Enligt flera har strukturkalkningsprojekt varit en väg för att stärka lantbrukarnas intresse för miljöåtgärder mer generellt. I en kommun vittnar man också om att lyckade erfarenheter har öppnat för en dialog med lantbrukarna om bl.a. skräphantering. Inom landsbygdsprogrammet finns ett flertal miljöersättningar för investeringar och åtgärder i jordbruksmiljön. Vissa av dessa åtgärder, t.ex. markkartering och odling av fånggröda, genomförs i odlingen. Anläggning av våtmarker och skyddszoner handlar däremot om att avstå från att odla på mark och upplåta den som barriär för näringsupptag. Samtliga intervjuade lantbrukare har erfarenheter av olika ersättningar och åtaganden. Sammanställningen av intervjuerna nedan bör i första hand läsas 5 LOKALT ÅTGÄRDSARBETE I TRE AVRINNINGSOMRÅDEN 2014/15:RFR1 som en samling exempel och inte som representativt för en viss andel lantbrukare eller lantbruk med vissa egenskaper.166 Eftersom de intervjuade har erfarenhet av ersättningar finns sannolikt dessutom en i grunden positiv inställning till miljöåtgärder mot övergödning. Utöver lantbrukarna har i flera fall kommuner varit med i bl.a. större våtmarksprojekt som finansierats genom landsbygdsprogrammet. Därtill har länsstyrelserna mer generella erfarenheter av jordbruksåtgärder i de tre avrinningsområdena. Därför återges även dessa aktörers erfarenheter här. Lantbrukarna har klara och artikulerade uppfattningar om hur olika åtgärder och ersättningsnivåer tillsammans med andra faktorer påverkar den egna gårdens produktivitet och ekonomiska villkor och den egna arbetsinsatsen.