rir · H2B58 · 2014-04-08 00:00:00 — Det finns många faktorer som kan ses som förutsättningar för att skapa operativ förmåga, har valt att granska läget för några av de viktigare förutsättningarna: personal, materiel, operativ planering och Kapitlet inleds med en kort redogörelse av Försvarsmaktens egen bedömning av sin förmåga. Därefter följer en genomgång av läget på de fyra områdena ovan. Slutligen presenteras bedömning av läget utifrån de uppgifter som regeringen har ålagt Försvarsmakten. 3.1Försvarsmaktens bedömning av den operativa förmågan Försvarsmakten redovisar sin bedömning av förmågan i Insatsorganisationsvärderingen. Värderingen lämnas, efter vissa smärre anpassningar, till regeringen som en bilaga till årsredovisningen. Därutöver redovisas Försvarsmaktens samlade operativa förmåga i den öppna delen av årsredovisningen. I årsredovisningen anger Försvarsmakten att myndighetens förmåga är under gradvis utveckling, vilket medför ett antal begränsningar och utmaningar. Försvarsmakten anger att den har förmåga att främja svensk säkerhet genom nationella operationer inom ramen för nuvarande kravbild. Myndigheten har också förmåga att bedriva omvärldsbevakning för att upptäcka och identifiera yttre hot mot och svenska intressen. Försvarsmakten har förmåga att upptäcka och avvisa kränkningar av det svenska territoriet respektive att värna suveräna rättigheter och nationella intressen. Men det finns begränsningar avseende uthållighet vid långvariga påfrestningar. Försvarsmakten begränsningar i att kunna möta olika händelseutvecklingar och hot som kan uppstå vid ett snabbt och allvarligt försämrat omvärldsläge. Brister finns främst inom förmågan att med en kraftsamlad insatsorganisation verka vid högre konfliktnivåer. Vidare anges att Försvarsmakten har begränsningar FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 i att kunna ta emot militärt stöd, eftersom nödvändig planering inte genomförts.36 Försvarsmaktens bedömning av förmågan utvecklas i den hemliga bilagan till årsredovisningen. Där nyanseras bedömningarna, och begränsningarna och utmaningarna som nämns utvecklas. 3.2Förutsättningar för att skapa förmåga De förutsättningar som har granskat är, som nämnts, personal, materiel, operativ planering och övningsverksamhet. För att skapa den av riksdag och regering efterfrågade operativa förmågan krävs att Försvarsmakten har tillgång till utbildad och övad personal. Vid intervjuer inom Försvarsmakten lyfts personalförsörjningen fram som en av de största utmaningarna och främsta prioriteringarna inom myndigheten. Det handlar om att rekrytera, behålla och öva personalen.37 Det senaste försvarspolitiska inriktningsbeslutet präglades av målet att skapa ett användbart, tillgängligt och flexibelt försvar. Förbanden ska vara gripbara, tillgängliga utan föregående återtagning, resurssatta och övade. Kraven förutsatte, enligt regeringen, en i grunden förändrad personalförsörjning där förbanden skulle bemannas med frivillig personal och internationell tjänstgöringsskyldighet skulle införas. regeringens uppfattning och värnplikten lades vilande, och den konstitutionella grunden för kategorierna kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän etablerades.38 Vid sidan av förändringarna för gruppbefäl, soldater och sjömän ersattes även enbefälssystemet med ett tvåbefälssystem , bestående av kategorierna yrkesofficer och specialistofficer. Syftet var att skapa en bättre balans mellan insatsorganisationens behov och officerskåren ålders- och kompetensstruktur. Brister kopplade till de nya personalkategorierna har granskat behoven och tillgångarna till personal inom Försvarsmakten. Försvarsmaktens bedömning av hur stora behoven av personal är i en färdig insatsorganisation har varierat i budgetunderlagen för åren 37Intervjuer med , . 38Lag om ändring i lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, lagen (2012:332) om vissa försvarsmaktsanställningar. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA 2010–2015. Genom att jämföra behoven av personal med tillgångarna på personal skapas en bild av hur de nya personalkategorierna är uppfyllda med tillgänglig personal. I tabell 1 nedan anges graden av bemanning per personalkategori. Den historiska och den planerade tillgången till personal jämförs med behoven enligt Försvarsmaktens budgetunderlag . Tabell 1 Graden av bemanning per personalkategori, 2012 till 2024 i procent Källa: Försvarsmaktens årsredovisning 2012 och 2013, Försvarsmaktens budgetunderlag . GSS/K = kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän och GSS/T = tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. finns det omfattande brister framförallt inom kategorin anställda gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T), med en grad av bemanning på . finns det ett visst överskott av officerare och civil personal. Vad som inte framgår av tabell 1 är att Försvarsmakten valde att hantera obalanser inom officerskategorierna genom att föra över cirka 3 500 officerare till befattningar för specialistofficerare.39 Beträffande reservofficerare är antalet anställda betydligt fler än vad som framgår av tabell 1. 39Försvarsmaktens årsredovisning , bilaga 3.1, Försvarsmaktens årsredovisning bilaga 2. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 bedömer dock att endast en mindre andel av dessa har en kompetens som kan användas i den nya insatsorganisationen.40 Den större förändringen av bemanningen av civil personal, , beror på verksamhetsövergångar från Försvarsmakten till . I samband med dessa verksamhetsövergångar, som innebar att bland annat tog över ansvaret för Försvarsmaktens förrådsverksamhet, verkstäder och upphandlingsenhet, bytte cirka 1 300 civilt anställda arbetsgivare. Aktuell planering innebär en successiv tillväxt . Omkring 2018/2019 kommer Försvarsmakten, enligt nuvarande planering, att nå den bemanningsnivå som anses nödvändig för att förbanden ska kunna lösa sina uppgifter.41 För att närmare förstå de förmågemässiga konsekvenserna av personalbristerna har tagit del av Försvarsmaktens befattningsbeskrivning och uppgifter om bemanning av insatsorganisationens krigsförband ur systemet PRIO. analys visar att markstridskrafterna, logistikförbanden och lednings- och underrättelseförbanden har betydande personella brister, framförallt i kategorin anställda gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T). Marin- och flygstridskrafterna har över lag ett bättre bemanningsläge, men även här förekommer brister. En närmare beskrivning av graden av bemanning av de nya personalkategorierna, per stridskraft och krigsförband, återfinns i hemlig bilaga till denna rapport. har i tidigare granskningar konstaterat att Försvarsmakten har problem att bemanna vissa nyckelkompetenser, eller specialist- och funktionsbefattningar. I en granskning av bemanningen inom marinens och flygvapnets stående förband noterade att bemanningen av vissa nyckelkompetenser var nere på kritiska nivåer, där ett personellt bortfall helt eller delvis inte kan ersättas med befintlig personal.42 I granskningen av Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser konstaterade att det finns brister bland specialist- och funktionsbefattningar, i förhållande till behov som bedöms uppstå i samband med internationella insatser. Bristerna kvarstår enligt granskningen i viss mån även vid en fullt uppfylld insatsorganisation.43 40Försvarsmaktens årsredovisning bilaga 3.1. 41Försvarsmaktens strategiska inriktning 2013 del 2 (HKV H/S 23 100:82005) s. 7 och Försvarsmaktens Budgetunderlag . 42Bemanning av marinens och flygvapnets stående insatsförband, 2012 (RiR 2012:18). 43Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser, 2013 (RiR 2013:23). GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA I årsredovisningen lyfter Försvarsmakten fram ett flertal kompetensområden där personalsituationen är särskilt ansträngd.44 Osäkert om behoven kommer att uppnås Försvarsmakten har i ett antal skrivelser till regeringen pekat på problem med att fullfölja reformeringen av Försvarsmakten på , vilket får konsekvenser för personalförsörjningen.45 Regeringen har, för att hantera problemet, föreslagit en höjning av förbandsanslaget med 2014, 2015, 2016 och från och med 2017.46 har regeringen beslutat om långsiktig minskning av Försvarsmaktens lönekostnader, genom utebliven ökning av lönekostnaderna, om , jämfört med planeringen i Försvarsmaktens budgetunderlag för 2014.47 För att hantera regeringens krav gör Försvarsmakten vissa förändringar i organisationen. Förändringarna innebär en reduktion av antalet befattningar för kontinuerligt tjänstgörande personal och ökning av antalet befattningar för tjänstgörande personal, i förhållande till nuvarande organisation.48 Enligt Försvarsmakten förväntas organisationsförändringarna ge en rad negativa konsekvenser. Bland annat försämrad förmåga att utveckla och vidmakthålla krigsförbanden och en minskning av den förbandsvolym som är gripbar för beredskap och insatser.49 Utöver de ekonomiska utmaningarna att personalförsörja förbanden finns det även produktionsmässiga utmaningar. Erfarenheterna från det nya personalförsörjningssystemet är både positiva och negativa. I tabell 2 nedan framgår produktionsmålen och utfallet för bemanningen av de nya personalkategorierna enligt budgetunderlagen –2013 och I tabellen framgår att rekryteringen av kontinuerligt anställda gruppbefäl soldater och sjömän (GSS/K) har överträffat produktionsmålet, medan rekryteringen av anställda gruppbefäl, soldater och sjömän (GSS/T) understiger produktionsmålen. I förhållande till planeringen inför den försvarspolitiska inriktningspropositionen ligger rekryteringen till kategorin GSS/T förskjuten , medan rekryteringen till GSS/K ligger 44I årsredovisningen bilaga 2, s. 16 anger Försvarsmakten att personalsituationen är särskilt ansträngd för bland annat helikopterpiloter, teknisk personal, röjdykare, läkare, ubåts-, underrättelse-, sambands-, lednings- och MSE-personal (mission support element; bland annat bildtolkar). 45Förutsättningar för att utveckla och vidmakthålla Försvarsmaktens operativa förmåga efter 2015 (HKV 23 383:54582 ) ; Försvarsmaktens kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans (HKV 23 381:53871) . 47Uppdrag till Försvarsmakten angående personalförsörjning (Fö2013/612/MFI) . 48Preliminära personalbehov enligt den nya organisationen är inarbetat i budgetunderlag och därmed omhändertaget i tabell 1 ovan. 49Försvarsmaktens budgetunderlag bilaga 2. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 konstaterar att det för GSS som helhet finns en viss förskjutning i personalförsörjningen, i förhållande till de ursprungliga planerna. Tabell 2 Produktionsmål och faktiskt utfall , samt produktionsmål 201450 Källa: Försvarsmaktens årsredovisning 2013, Försvarsmaktens budgetunderlag –2013, Försvarsmaktens underlag till regeringens försvarspolitiska proposition. Ett annat problem som har konstaterats är att avgångarna bland GSS/K överstiger planeringsantagandet, som är (avgångar avgångar 2013). Därutöver har avgångarna under och efter genomförd grundläggande militär utbildning (GMU) varit höga. avbröt av de antagna sin utbildning och av de som fullföljde utbildning valde att inte teckna avtal.51 Försvarsmakten har därför börjat planera för ett högre intag till GMU. Ett problem är dock att produktionskapaciteten är begränsad och redan i perioden –2017 bedömer Försvarsmakten att antagningarna till grundläggande militär utbildning överstiger produktionskapaciteten.52 Ett problem som enligt Försvarsmakten förstärks av förändringarna i organisationen som beskrevs i stycket ovan. Sammantaget konstaterar att det har skett en viss försening i rekryteringen av GSS (K och T samlat) i förhållande till de ursprungliga planerna. Det finns ett antal utmaningar som måste hanteras för att personalförsörjningsreformen ska kunna fullföljas. 50I tabellen framgår de produktionsmål som Försvarsmakten har fastställt i respektive budgetunderlag. Därutöver är även de produktionsmål medtagna som Försvarsmakten presenterade i sitt underlag till regeringens försvarspolitiska proposition. 51Försvarsmaktens årsredovisning bilaga 2. 52Försvarsmakten budgetunderlag bilaga 1. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Totalförsvarspliktiga är krigsplacerade i insatsorganisationen befinner sig i en övergångsfas mellan det nya och det gamla personalförsörjningssystemet. Det finns som synes brister i bemanningen av de nya personalkategorierna och därför har i uppgift att fylla upp vakanser i insatsorganisationen genom att krigsplacera totalförsvarspliktig personal. Genom att totalförsvarspliktiga krigsplaceras i insatsorganisationen ska den vara personaluppfylld, enligt Försvarsmakten. har inte granskat om så är fallet. Tillgängligheten av de totalförsvarspliktiga kan dock ifrågasättas enligt . Dels krävs det särskilt regeringsbeslut för att använda de totalförsvarspliktiga.53 Dels torde användbarheten av dessa personer variera kraftigt, eftersom de inte utbildas löpande (det görs till exempel inga repetitionsutbildningar). Förbanden kan inte heller övas med den krigsplacerade personalen. Regeringen anger i inriktningspropositionen att uppsättandet av tillgängliga och användbara förband ska prioriteras, före till exempel materiell förnyelse som inte är nödvändig för att upprätthålla förbandens grundläggande förmåga. I kapitel 5 problematiserar Försvarsmaktens arbete med att skapa synlig spårbarhet mellan övergripande förmågekrav mer specifika krav på förbanden (i exempelvis krigsförbandsspecifikationer). konstaterar bland annat att det finns osäkerheter i spårbarheten mellan Försvarsmaktens uppgifter och myndighetens behov av materiel som gör att det är svårt för en utomstående att bedöma huruvida myndigheten prioriterar verksamheten på bästa sätt utifrån förmågekraven. Detta påverkar givetvis möjligheterna för att bedöma läget på materielområdet. Bedömningarna avseende materielbehov är således Försvarsmaktens, och gör ingen överprövning av dessa bedömningar. Det skulle kunna finnas drivkrafter för Försvarsmakten att förstärka sitt behov, särskilt om myndigheten ser en risk för nedskärningar utifrån de beskrivna behoven. Betydelsen av en tydlig och transparent spårbarhet mellan Försvarsmaktens uppgifter och behov är därför stor. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269, rskr. 2009/10:270. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Försvarsmakten framför omfattande brister i de materiella tillgångarna har gjort en övergripande analys av de materiella brister som Försvarsmakten för fram i sitt kompletterande underlag till regeringen om långsiktig ekonomisk balans (svar på regeringsbeslut 7). I detta underlag framför Försvarsmakten ett antal materielsystem som inte har kunnat inrymmas i nuvarande planering (se tabell 3). 54 Därutöver lyfter Försvarsmakten fram ett antal materielsystem som strax bortom nuvarande planeringsperiod (2014–2023) närmare sig sin operativa eller tekniska livslängd. Den samlade uppskattade kostnaden för den materiel som inte ryms i planen uppgår enligt Försvarsmaktens bedömningar till drygt 51 miljarder kronor.55 Tabell 3 Materielsystem som har eller kommer att drabbas av brister, enligt Försvarsmaktens underlag om långsiktig ekonomisk balans, 2013 Materielsystem som inte kunnat planeras in 2014-23 54Försvarsmakten har ännu inte fastställt några krigsförbandsmålsättningar, det vill säga beskrivningar av förbanden som tar sin utgångspunkt i myndighetens uppgifter eller krav på operativ förmåga. I sitt kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans anger dock Försvarsmakten att en sådan analys har genomförts. Ur Försvarsmaktens svar på RB7: Utgångspunkten har varit att skapa en tydlig spårbarhet från de övergripande uppgifterna från riksdag och regering ned till Försvarsmaktens krigsförband. I försvarsplaneringen har de operativa kraven definierats och ur dessa har förbandstyper, materiel- och personalbehov samt beredskap kunnat härledas. På så sätt har behoven kunnat sättas i relation till uppgifter och en analys av överensstämmelse har kunnat göras. Likaså har krigsförbandens planerade utveckling kunnat jämföras mot krav på operativ förmåga.. 55Försvarsmaktens kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans (HKV 23 381:53871) . GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Exempel på större materielsystem som kräver åtgärd strax efter 2023 Omsättning av ett flertal sensor och radarsystem Livstidförlängning av vissa funktioner inom helikoptersystem Källa: Försvarsmaktens kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans. Vissa av de problem som Försvarsmakten för fram i sitt kompletterade underlag om långsiktig ekonomisk balans är kända . Försvarsmakten lämnade underlag till regeringen inför den försvarspolitiska inriktningspropositionen 2009, med utgångspunkt i regeringens planeringsanvisning.56 Där föreslog Försvarsmakten reduceringar inom materielområdet för att kunna leva upp till regeringens anvisning.57 Försvarsmakten menade att ytterligare materielreduceringar inte var möjliga utifrån myndighetens uppgifter och regeringens krav på förmåga. Ett antal större materielbehov kunde dessutom inte inrymmas i den balanserade planen.58 Dessa brister återkommer i Försvarsmaktens underlag om långsiktig ekonomisk balans. Ett par av de materielsystem som återfinns i tabellen ovan bedömdes dock inte som brister i Försvarsmaktens underlag inför inriktningspropositionen 2009 – bromateriel samt granatkastare. Försvarsmakten angav att de inte skulle anskaffas, utifrån regeringens styrning, men inte att det skulle innebära en brist.59 Regeringen hade i regleringsbrevet angett att vissa materielprojekt skulle avbrytas eller reduceras för att åstadkomma besparingar, bland annat bromateriel och granatkastare. I samband med granskning av dessa besparingar inom materielförsörjningen 56Planeringsanvisning för Försvarsmaktens underlag för inriktningspropositionen 2009, (Fö2008/3305/MIL) . 57Försvarsmaktens underlag för regeringens försvarspolitiska proposition 2009 (HKV 23 383:51503) , s 28. 58Luftvärnsrobot till Visbykorvetten, patrullfartyg och stridsstödsfartyg. 59Försvarsmaktens underlag för regeringens försvarspolitiska proposition 2009 ( HKV 23 383:51503) , s 28. FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 framförde dock Försvarsmakten bland annat att granatkastare, bromateriel och luftvärnsrobotsystem till Visbykorvetten var bristområden.60 För att närmare förstå bakgrunden till de brister i materielsystem som Försvarsmakten för fram har Riksrevision tagit del av ytterligare underlag från Försvarsmakten: rapporter från operativa spel som genomförts 2011–2013 samt särskilt underlag om Försvarsmaktens planering för marinstridskrafterna. I dessa underlag finns analyser som pekar på flera av de brister som Försvarsmakten framför enligt tabell 3. Det gäller exempelvis behovet av markbaserat medellångräckviddigt luftvärn, granatkastare och bromateriel. De två sistnämnda framfördes alltså inte som brister i Försvarsmaktens underlag 2009, men efter nya analyser har de nu lyfts fram som brister.61 Försvarsmakten framför i sammanhanget att underlagen till inriktningspropositionen inte i första hand baserades på förmågan till nationellt försvar utan på förmågan till internationella insatser. Försvarsmakten menar att det , har det skett en förskjutning av regeringens krav från internationell insatsförmåga till nationellt försvar mot en kvalificerad motståndare.62 Enligt Försvarsmaktens underlag om planering för marinstridskrafterna framgår också att ett antal större materielsystem inte har kunnat planeras in, och sammantaget menar att marinstridskrafternas förmåga gradvis kommer att försämras . menar att den typ av krigsspel som Försvarsmakten har genomfört är grundläggande för att analysera behovet av bland annat materiella resurser. Genom den återupptagna försvarsplaneringen har förutsättningarna att analysera Försvarsmaktens behov väsentligt förbättrats. konstaterar alltså i denna granskning att det finns brister i hur Försvarsmakten lyckas tydliggöra spårbarheten mellan förmågekrav och uppbyggnad av förband (se kapitel 5). Därutöver råder det en oklarhet i hur regeringens styrning ska uttolkas, eftersom dessa krav är otydligt formulerade, och därmed är det inte tydligt vilka krav på förmågor som spelen bör utgå ifrån (se kapitel 4). Sammantaget försvårar detta bedömningen av de materielbrister som Försvarsmakten för fram. 60Besparingar i försvarets materielförsörjning – regeringens genomförandegrupp, 2012 (RiR 2012:5). 61Försvarsmaktens kompletterande underlag om långsiktig ekonomisk balans (HKV 23 381:53871) . 62Försvarsmaktens faktagranskning av rapportutkast, . GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Tillgången till materiel riskerar att bli gränssättande vid insatser granskning av Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser visade att tillgångarna till materiel understiger de behov av materiel som följer av och regeringens krav på Försvarsmaktens insatsverksamhet, beredskap och utbildning. Av granskningen framgick att cirka en femtedel av den materiel som särskilt behövs i insatser saknas, även efter att beställda och planerade anskaffningar , liksom möjligheten till substitut har vägts in.63 Här presenteras en övergripande bild av Försvarsmaktens försvarsplanering. Försvarsmakten ska ha operativ planering för samtliga uppgifter Försvarsplaneringen omfattar den verksamheten som Försvarsmakten bedriver för att inrikta hur militära medel ska användas i syfte att lösa Försvarsmaktens uppgifter i enlighet med regeringens beslut.64 Försvarsmakten har alltid haft i uppgift att ha en aktuell planering för sina uppgifter. Det har också funnits planering. Planeringen för att försvara landet mot ett väpnat angrepp har dock i praktiken legat nere under en längre fick Försvarsmakten i uppgift av regeringen att utarbeta en ny försvarsplan med tillhörande operativ planering.65 Det är tydligt att ambitionen vad gäller försvarsplaneringen höjdes, både från politiskt och militärt håll. Försvarsplanen 2013, som har analyserat, är den första fullständiga försvarsplan som uppfyller regeringens krav sedan anvisningarna om försvarsplanering kom 2011.66 Regeringen har angett att operativa utmaningar på kort sikt, det vill säga , ska vara fokus i försvarsplaneringen. poängterar regeringen att försvarsplaneringen även ska omfatta situationer som inte verkar sannolika, för att Försvarsmakten ska kunna hantera även morgondagens utmaningar. Relevanta utmaningar i ett medellångt perspektiv ska studeras, men normalt inte vara föremål för operativ planering. Planeringen ska underlätta hantering av specifika kriser och konflikter samt anpassning av förmåga och beredskap för att skapa handlingsfrihet.67 Försvarsplaneringen ska utmynna i en försvarsplan, men även i underlag för kravställning av förband och system. Försvarsplanen består bland annat av 63Försvarsmaktens förmåga till uthålliga insatser, 2013 (RiR 2013:22). 64Försvarsplan 2013 (H/S 01 310:82606). 65Fö 2010/878/MFI. 66Intervju vid Försvarsmakten, . 67Regeringens anvisningar för försvarsplanering 2011 (Fö2011/569/MFI). FÖRSVARET – EN UTMANING FÖR STATEN. GRANSKNINGAR INOM FÖRSVARSOMRÅDET 2010–2014 Försvarsmaktens övergripande operativa planering. Operativ planering kan omfatta planering från militärstrategisk nivå till förbandsnivå. Den består av: Krisplanering, det vill säga planering för att hantera pågående eller nära förestående verkliga utmaningar och hot. Förberedande planering som ska omfatta: ––Grundoperationsplanering, vilket omfattar planering för höjning av beredskap, mobilisering och utgångsgruppering. ––Omfallsplanering, vilket omfattar planering mot olika scenarier inom alla konfliktnivåer och kan syfta till att identifiera behov av vissa förmågor.68 Försvarsplanen innehåller dessutom en styrkeplan som är uppbyggd för att tydliggöra kraven på operativ förmåga för åren 2014–2019.