rfr · H10WRFR8 · 2014-01-30 00:00:00 — Försämringen av synen märks i regel runt 40–. Med åldern uppkommer brytningsfel, bländningskänslighet och försämrat mörkerseende.63 Även det funktionella synfältet försämras med åldern.64 Det inbegriper detektering av ljus och färg samt att kunna läsa av tecken, känna igen objekt och upptäcka rörliga eller blinkande stimuli. Vår förmåga att uppfatta höga toner och att kunna urskilja tal i en bullrig miljö försämras med åldern. Det blir mer påtagligt från 50–. Män har något större hörselförluster än kvinnor vid hög ålder.65 Kognitiv funktion avser förmågan att bearbeta information, tillämpa kunskap och minnas. Intakt kognitiv funktion är en av de enskilt viktigaste bidragande orsakerna till livskvalitet, hälsa och överlevnad. Dessa förmågor kräver att vi är uppmärksamma, att vi kan producera och förstå språk, att vi minns, att vi kan lösa problem och att vi kan fatta beslut. Kognitiva förmågor kan delas in i olika domäner: kristalliserade förmågor, fluida/flytande förmågor samt minne. Kristalliserad intelligens är förmågan att använda den kunskap och erfarenhet som vi får genom livet. Här ingår till exempel allmänna kunskaper och vårt ordförråd. En ny kunskap eller ett inlärt ord lägger ett nytt stycke till den kristalliserade intelligensen. Dessa förmågor är automatiserade och kräver inte så stora mentala resurser som andra förmågor. Ett exempel är om någon frågar vilken stad i som är störst. Om denna kunskap finns lagrad krävs det inte särskilt mycket mentala resurser för att plocka fram den. Då förmågor som allmän kunskap och ordförråd inte kräver så stora mentala resurser försämras de inte heller på samma sätt som andra förmågor med stigande ålder. Snarare är det så att vi samlar på oss mer kunskaper och erfarenheter genom livet. Det innebär att dessa förmågor kan öka relativt långt upp i åldrarna, fram till dess att åldersrelaterade patologiska processer i hjärnan till slut även får dessa förmågor att försämras. Fluid intelligens innefattar förmågan att lösa och analysera problem (resonemang), identifiera mönster (spatial förmåga), tänka logiskt (logik) och att lösa problem snabbt (psykisk snabbhet). Dessa förmågor är i motsats till kristalliserade förmågor mer oberoende av förvärvad kunskap. De kräver också mer mentala resurser än de kristalliserade förmågorna. Psykisk snabbhet mäter kognitiv effektivitet och har studerats i stor omfattning. Det handlar om förmågan att utföra relativt enkla eller inlärda kognitiva uppgifter, särskilt när hög mental effektivitet krävs.66 Det kan exempelvis vara att snabbt uppfatta detaljer och strukturer i mönster. Psykisk snabbhet kräver stora mentala resurser och är den förmåga som försämras tidigast och snabbast. 2013/14:RFR8 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET teorier om att försämring i psykisk snabbhet i sin tur påverkar andra kognitiva funktioner. Enligt denna teori försämras kognitiva förmågor när bearbetning av information går långsammare och när våra mentala resurser inte tillräckligt framgångsrikt kan bearbeta information.67 Minne är förmågan att koda, lagra och plocka fram information och erfarenheter. Minnet är uppdelat i flera olika delsystem: korttidsminne, arbetsminne och långtidsminne.68 Korttidsminne är förmågan att behålla en liten mängd information (). Det kan vara att komma ihåg ett telefonnummer. Arbetsminne är förmågan att tillfälligt lagra och bearbeta information . Denna förmåga är central i andra förmågor som till exempel språkinlärning och läsförmåga. Arbetsminnets och korttidsminnets kapacitet är begränsad. är det allmänt vedertaget att vi endast kan behandla 7 ± 2 enheter (till exempel nummer) i minnet samtidigt.69 Nyare forskning menar att vi endast kan behandla 4 enheter samtidigt.70 Vi kan dock komma ihåg fler enheter genom olika minnestekniker. En väl tillämpad teknik är chunking. Det innebär att vi delar upp enheterna (till exempel siffror) i grupper och ger dem en innebörd. Om vi tar åtta siffror, exempelvis 20131209, så kan de delas in i två enheter: 2013 1209, vilket gör dem lättare att memorera. Enheterna kan dessutom ges en innebörd (i detta fall exempelvis ). Med en sådan teknik är det lättare att komma ihåg fler enheter. Långtidsminnet: Långtidsminnet ansvarar för mer permanent förvaring Långtidsminnet delas in i det deklarativa minnet (explicit minne) och det procedurala minnet (implicit minne).71 Det deklarativa minnet består av episodiskt minne och semantiskt minne. Det episodiska minnet är den del av minnet som vi använder när vi tänker på vad vi har gjort i det förflutna, till exempel vad vi gjorde . Det semantiska minnet är vårt kunskapsminne för fakta, begrepp och färdigheter som vi förvärvar genom erfarenheter. Det kan därför också definieras som en del av vår kristalliserade förmåga. Det procedurala minnet handlar om hur vi gör när vi exempelvis går eller cyklar. 2.3.1 Förändringar under vuxenlivet Vid 45–börjar våra kognitiva förmågor att så sakteliga försämras för att senare i livet anta en brantare försämring.72 Fluida förmågor, arbetsminnet och det episodiska minnet kräver större kognitiva resurser än våra kristalliserade förmågor och försämras också snabbare med stigande ålder (se figur 5). 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET 2013/14:RFR8 Exempel på förändring av episodiskt minne, semantiskt minne och korttidsminne som en funktion av ålder.73 2.3.2 Variation mellan individer Det finns en stor variation mellan individer när det gäller hur de förändras och hur omfattande förändringarna är. Vissa visar en brant försämring medan andra inte förändras nämnvärt . Variationen mellan individer ökar med stigande ålder (figur 5). Vi blir alltså mer kognitivt olika med stigande ålder.74 Våra kognitiva förmågor förändras genom ett samspel mellan genetiska förutsättningar och livsstil. Det är detta samspel mellan genetik och miljö (så kallade epigenetiska processer) som bidrar till att skillnader mellan individer blir alltmer påtagliga med ökad ålder. 2.3.3 Kopplingar mellan övervikt och kognitiv hälsa Som tidigare nämnts ökar övervikt och fetma i , vilket även ökar risken för dödlighet i hjärt- och kärlsjukdomar . Svenska populationsbaserade studier visar att övervikt och fetma i medelåldern ökar risken för kognitiv svikt75 och demens76 senare i livet. 2013/14:RFR8 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET Individuella skillnader i kognitiv funktion hos individer mellan 35 och 85 år.77 2.3.4 Kognitiv funktion och kön Män och kvinnor är mer kognitivt lika än olika. Det finns relativt små och få könsskillnader, men de skillnader som finns är mer eller mindre bestående genom livet.78 Det finns dock två skillnader som har observerats i ett flertal populationsbaserade studier. Kvinnor har bättre minne av personligt upplevda händelser (episodiskt minne)79 och är framför allt bättre på att känna igen ansikten.80 Män är bättre på att orientera sig och rum (spatial förmåga).81 Framför allt är män bättre på att navigera i okända miljöer (spatial navigation).82 2.3.5 Dagens äldre är kognitivt bättre än tidigare generationer generationer presterar oftast bättre på olika kognitiva tester än tidigare generationer (figur 6). Det är en utveckling som observeras i populationsbaserade studier över hela världen.83 Två svenska undersökningar från den i Gö- teborg populationsbaserade och en brittisk populationsbaserad undersökning bekräftar att detta gäller även för äldre.84 Alla kognitiva förmågor har dock inte förbättrats. Vi är bättre på problemlösning och logisk förmåga medan ordförråd, räkning och allmänbildning inte visar samma ökning. Det är inte så att tidigare generationer var mindre intelligenta än dagens, men miljön har förändrats och stimulerar utvecklingen av våra intellekt. Det moderna samhället ställer större krav på abstrakt tänkande. Fler har tillgång till datorer, vilket skapar en mer visuellt orienterad kultur. Dagens äldre har dessutom högre utbildning.85 Det är några av orsakerna till förbättringen av våra kognitiva förmågor.86 2.3.6 Kognition och hjärnans åldrande Den kognitiva förmågan försämras som ett resultat av att hjärnan åldras. När vi åldras sker en ackumulering av skador i hjärnan som gör att den fungerar sämre.87 Undersökningar av hjärnan av äldre har visat att endast en liten del av befolkningen har intakta hjärnor vid tiden före sin död.88 Det finns som 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET 2013/14:RFR8 tidigare nämnts en stor variation mellan individer i kognitiv förmåga och förändring, liksom hur hjärnan förändras med stigande ålder. Forskningen fokuserar bland annat på hur hjärnan och kognitiva funktioner förändras tillsammans. Den mänskliga hjärnan är även plastisk. Det ger oss möjlighet att förändra hjärnan genom systematisk träning och erfarenheter.89 Det innebär att om man tränar hjärnan får man en större kognitiv reserv att ta till.90 Exempel på kohorteffekter i olika kognitiva förmågor91 Mental speed=psykisk snabbhet, verbal meaning=förmåga att finna synonymer, reaso- ning=logisk-induktiv förmåga, spatial ability=spatial förmåga. 2.3.7 Betydelse av utbildning och yrke samt fysisk och kognitiv aktivitet Längre utbildning, ett yrke med komplexa krav och en fritid med intellektuellt engagemang har en positiv effekt för de kognitiva funktionerna.92 Ett flertal studier visar att en hjärna med ett större antal nervceller och synapser kommer att ha en högre tröskel innan skador i hjärnan orsakar kognitiv försämring (samt senare kliniska symptom såsom mild kognitiv svikt och ännu senare demens).93 Genom konsekvent mental träning hela livet, genom att till exempel skaffa sig en hög utbildning94 eller ett intellektuellt mer krävande yrke95 så kan den kognitiva försämringen bromsas. Det här kallas för kognitiv reserv. Alltså behöver hjärnan stimuleras och utsättas för ständig träning för att fortsätta fungera bra. Det är därför oerhört viktigt att fortsätta aktivera sig, både fysiskt och intellektuellt, särskilt på äldre dar. Studier visar även att fysisk och kognitiv aktivitet förändras tillsammans med kognitiv funktion. Med andra ord; om den fysiska aktiviteten minskar, 2013/14:RFR8 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET försämras inte bara den fysiska aktiviteten utan även den kognitiva hälsan och vice versa.96 2.3.8 Samband mellan fysiologiskt, sensoriskt och kognitivt åldrande Det sensoriska systemet tar emot information genom sinnena. Det kognitiva systemet behandlar information från sinnena och minnessystemet. Det fysiologiska systemet är ansvarigt för förverkligandet av beslutade funktioner (från det kognitiva systemet). Dessa system hänger alltså ihop och försämras alla med åldern. Det finns dessutom mycket som tyder på att de till viss del förändras tillsammans. Studier visar att när synen och hörseln försämras, försämras även vår kognitiva förmåga.97 Även gånghastighet, handstyrka och lungkapacitet förändras tillsammans med eller kan relateras till kognitiv förändring.98 2.4 Kompensation för fysiologisk och kognitiv försämring Att hantera och klara det vardagliga livets krav fordrar under hela livet en anpassning. Under åldrandet måste individen även anpassa sig efter de förändringar som sker i olika förmågor, vare sig dessa har sin grund i hjärnan och nervsystemet eller i andra kroppsfunktioner. Selektiv optimering med kompensation (SOC) är en teoretisk modell, som tar sin utgångspunkt i ett sådant resonemang.99 Fokus ligger på hur individen med hjälp av selektion, optimering och kompensation kan hantera åldrandets förluster och försämringar för att klara sin livssituation och ha ett gott liv. Genom erfarenhet lär vi oss att hantera vår omgivning och vi etablerar ett pragmatiskt förhållningssätt till omvärlden.100 Selektion innebär att individen försöker upprätthålla och utföra aktiviteter som hon klarar. undviks situationer och aktiviteter som uppfattas som övermäktiga. Kompensation avser strategier och hjälpmedel som vi använder för att underlätta i olika situationer. Vi skriver till exempel minneslappar och håller oss till bekanta rutiner. Optimering syftar på att intresse och engagemang koncentreras till vissa aktiviteter. Genom att mer eller mindre medvetet använda dessa anpassningsstrategier tränas och underhålls vissa förmågor. Att läsa böcker, lösa korsord och diskutera aktuella politiska händelser kan exempelvis bidra till att underhålla många kognitiva förmågor. Att däremot upphöra med en aktivitet (disuse), trots att man egentligen har förutsättningar att fortsätta, tror man ger motsatt effekt. Man antar att detta utgör en betydande riskfaktor för kognitiv försämring. Strategierna förutsätter en relativt intakt kognitiv funktion. 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET 2013/14:RFR8 ringarna i minne och tankeförmåga är mer uttalade kan individen inte längre mobilisera dessa strategier. Denna kritiska gräns överskrids främst i mycket hög ålder eller vid demenssjukdom. Arbetslivets och vardagslivets krav riskerar då att bli övermäktiga. Studier visar att äldre engagerar större delar av hjärnan än vad yngre gör. Man har försökt förklara detta med att äldre kanske behöver göra så för att kompensera brister. En annan förklaring är att äldre under livet genom erfarenhet också har lärt sig att tänka på ett annat sätt. En tanke- eller minnesupp- gift som bemästrades och löstes på ett visst sätt i ungdomen kan lösas på ett annat sätt när man är äldre.101 2.5 Konsekvenser av att fortsätta arbeta En litteraturöversikt pekar på att arbetslivet är generellt hälsobringande.102 Att lämna arbetslivet och gå i pension har framhållits som en riskfaktor för vår kognitiva hälsa.103 Det är dock få studier som undersökt sambandet mellan kognitiv hälsa och pension. I de få studier som har gjorts jämförs i regel personer som fortsätter att arbeta med dem som slutar.104 Studier som dessa riskerar att bortse från tidsaspekten, alltså hur länge man har varit pensionär.105 Resultaten bör därför tolkas med stor försiktighet.106 Ett fåtal studier har försökt att besvara i vilken utsträckning pensioneringen har negativa kognitiva effekter.107 Andra studier har ställt frågan om tidsaspekten har en effekt på kognitiv förmåga.108 Resultaten är tvetydiga och en av undersökningarna fann inga direkta samband mellan kognitiva förmågor och tid som tjänstemannapensionär. Bland arbetare var sambandet snarare positivt. Det tyder på att pensionärstillvaron kan ha gynnsamma kognitiva effekter för vissa grupper. Men studierna är som sagt få och resultaten svårtolkade inom detta område och det saknas därför tillförlitlig kunskap om förhållandet mellan kognition och pensionering.109 En publicerad svensk studie visar dock att bland ett flertal undersökta variabler verkar välbefinnande före pension vara det mest betydelsefulla för välbefinnandet efter pension.110 Med en människas ålder avses vanligtvis den kronologiska åldern. Men kronologisk ålder säger inte så mycket om hur personen är och faktiskt fungerar. Det är som tidigare nämnts väl etablerat att vissa kognitiva funktioner (till exempel episodiskt minne och psykisk snabbhet) i genomsnitt försämras runt 45–. Runt detta medelvärde finns en betydande variation. Det innebär att för vissa personer kan försämringen observeras tidigare, medan andra personer behåller sina kognitiva funktioner högt upp i åldrarna. Det är därför i dessa avseenden sällan korrekt eller relevant att tala om kronologisk ålder. 2013/14:RFR8 2 ÄNDRADE FÖRUTSÄTTNINGAR ATT STANNA I ARBETSLIVET Ett alternativt begrepp är funktionell ålder.111 Den funktionella åldern är beroende av personens hälsotillstånd och fysiologiska förmåga och påverkas av såväl den biologiska som den psykologiska och sociala miljön. Stora variationer finns i den funktionella åldern mellan individer med samma kronologiska ålder. En person som är kan ha en funktionell ålder på och vice versa. 2.7 Individuella förutsättningar att arbeta argumenterade forskare för att arbetsförmåga inte skulle relateras till kronologisk ålder. De pekade på att skillnaderna mellan individer kan vara stora (se figur 7) och menade att äldre arbetstagare kan ha lika goda förutsättningar som yngre arbetstagare. Därför borde man i stället fokusera på individens funktionella förutsättningar för arbete.112 Det finns olika sätt att mäta äldres förutsättningar för arbete. Det finska har utvecklat ett instrument för att utvärdera individers arbetskapacitet. Det kallas (Work Ability Index), på svenska AFM- indexet (arbetsförmågeindex).113 I har man ett annat index för att mäta arbetsförmåga, WAS, som är en utveckling av AFM-indexet.114 AFM- indexet är det mest använda och vedertagna. I en litteraturöversikt framgår det att ett flertal internationella studier använt indexet mellan 1986 och 2006.115 Individuella skillnader mellan person 1, 2 och 3 i kognitiv förändring med ökad ålder.116 AFM-indexet utvecklades för företagshälsovården i för att identifiera personer som var i riskzonen för förtida utträde från arbetslivet och vars resultat används som grund för åtgärder. Metoden kan användas på individ- eller arbetsplatsnivå. Indexet visar förvisso att arbetsförmågan minskar med ökad ålder, men att det finns en stor variation mellan individer vad gäller arbetsförmåga (se figur nedan). Enligt AFM-indexet finns skillnader i arbetsförmåga mellan olika yrkesgrupper. Enligt detta index har arbetstagare inom social service, transport, träindustri och jordbruk sämre arbetsförmåga.117 Det bör ses i relation till att jordbrukare ändå tenderar att arbeta långt upp i åldrarna (se avsnitt 1.4). Både svenska och internationella populationsbaserade studier visar att fysiologisk, sensorisk och kognitiv funktion försämras med åldern och därmed också arbetsförmågan. Dagens äldre är dock bättre funktionellt rustade att arbeta efter ordinarie pensionsålder än tidigare generationer. De har till exempel bättre lungkapacitet, vilket bland annat är ett resultat av att de är mer fysiskt aktiva. De är också kognitivt bättre än tidigare generationer. Detta visar både svenska och internationella populationsbaserade studier. Både svenska och internationella studier visar även att det finns en stor variation mellan individer vad gäller fysiologisk och kognitiv hälsa och även arbetsförmåga. Variationen är även stor när det gäller hur individer förändras. Denna variation mellan individer ökar dessutom med åldern; vi blir alltså mer fysiologiskt och kognitivt olika med stigande ålder. Skillnaderna mellan individer beror på ett samspel mellan genetiska förutsättningar och livsstilsval. Detta är inom forskningen vedertagna fakta från omfattande populationsbaserade undersökningar. Det finns även forskning och svenska litteraturöversikter angående exempelvis synnedsättning och försämring av hörseln och vad det kan ha för påverkan på specifika yrken. Däremot behövs fler studier och mer kunskap om förhållandet mellan pensionering och psykologisk hälsa, där både kognitiva och känslomässiga aspekter beaktas. Här finns det relativt få studier och resultaten är tvetydiga. Det saknas forskning som undersöker hur fysisk, sensorisk och kognitiv funktion förändras tillsammans med arbetsförmågan utifrån arbetsförmågeindex, liksom vilka av dessa faktorer som samverkar mest med arbetsförmåga. 3 Hur motsvarar arbetsmarknaden förutsättningarna för personer i åldern ? Personer som är i åldern är som tidigare nämnts bättre rustade än tidigare generationer för att arbeta längre. Arbetsmarknaden är däremot inte alltid anpassad för dessa arbetstagare. I en internationell studie framkom att var sämst rustat, av 25 undersökta länder, att bereda äldre arbete. av de tillfrågade arbetsgivarna hade utarbetade strategier för att rekrytera äldre personal. hade strategier för att behålla äldre arbetskraft.118 Problemen handlar både om att det ibland finns negativa attityder till äldre arbetskraft och om de dagliga problem som en äldre arbetstagare kan möta i sitt yrkesliv till följd av åldersrelaterade förändringar. En svensk rapport menar att negativa attityder till äldre arbetstagare är vanliga.119 Attityderna har inte förbättrats märkbart det senaste dryga decenniet (vilket däremot skett i till exempel ).120 Negativa attityder är ett hinder för äldre personer som vill stanna kvar i eller återvända till arbetslivet.121 Enligt rapporten bortser man ibland från de positiva aspekterna av åldrandet, såsom ökad kunskap, erfarenhet, social förmåga, pålitlighet och noggrannhet. Man bortser också från att den kronologiska åldern är en dålig indikator på arbetsförmåga. En rapport från () bekräftar att äldre arbetstagare diskrimineras på den svenska arbetsmarknaden.122 I sin rapport uppger DO att åldersdiskriminering av äldre på arbetsmarknaden främst handlar om rekryteringar, men även uppsägningar och löneskillnader. Äldre arbetskraft tilldelas inte heller resurser som möjliggör meritering och utveckling i lika hög grad som unga. Enligt rapporten behöver attityderna till äldre arbetskraft förbättras. I rapporten från konstateras dock att det saknas mycket kunskap om åldersdiskriminering i och om hur åldersdiskrimineringen på arbetsplatser ser ut.123 Arbetsgivare i ett flertal länder beskriver äldre arbetstagare som mer tillförlitliga, mer engagerade och med bättre sociala förmågor. framställs de som mer ovilliga till utveckling, och de anses ha en sämre teknisk kunskap.124 Arbetsgivare i olika europeiska länder har också fått svara på om de tror att personer inte förväntas kunna arbeta lika effektivt som yngre. I instämmer i påståendet. Lägst andelen som instämde i 3 HUR MOTSVARAR ARBETSMARKNADEN FÖRUTSÄTTNINGARNA FÖR PERSONER I ÅLDERN 55+? påståendet återfanns i (). I var motsvarande siffra 43 procent.125 Det finns en uppfattning om att äldre arbetskraft hindrar yngre att komma in på arbetsmarknaden. Det finns dock inget vetenskapligt belägg för detta.126 Snarare har länder i med relativt hög andel äldre arbetstagare också en stor andel yngre arbetstagare. 3.1.2 Stannar yngre längre på arbetsplatsen? Det finns en föreställning om att yngre personal stannar kvar på arbetsplatser än vad äldre gör. Det kan utgöra en grund för diskriminering av äldre vid rekryteringssituationer och vid fördelning av viktiga resurser. Ar- betsgivare satsar inte resurser i lika hög grad på äldre arbetstagare, på grund av att de anser att de ändå kommer att gå i pension inom en relativ snar framtid.127 Påståendet bortser från en rörlighet på arbetsmarknaden. Yngre individer byter såväl arbetsplats som bransch. Mer än var femte anställd byts ut under ett vanligt år. Tanken om att yngre personal stannar kvar på arbetsplatser har med andra ord inte stöd i empirin. 3.2 Åldrandets påverkan inom olika yrken Fysiologiska, sensoriska och kognitiva förändringar i samband med åldrandet kan påverka förmågan till arbete. Det finns däremot inte så många undersökningar som direkt kopplar kognitivt åldrande till arbetsförmåga. En förklaring kan vara att de flesta arbetstagare har tillräckligt goda kognitiva förmågor i behåll fram till ordinarie pensionsålder. Som har nämnts är vårt kunskapsminne (semantiskt minne) intakt, och kan till och med i vissa fall öka, relativt långt upp i åldrarna. Det finns dock vissa yrken som är speciellt mentalt krävande och kan försvåras av försämring av kognitiv funktion. Pilot är ett sådant yrke. Här har man som också tidigare nämnts löst detta genom en lägre pensionsålder. Då synen försämras med stigande ålder är chaufförer, bildskärmsarbetare, elektriker, tandläkare, kontrollrumsarbetare och anställda inom sjukvården särskilt utsatta när det gäller åldersförändringar då synen är kopplad till yrkesarbetet.128 Flest arbetsskador orsakade av buller uppstår inom industrin. Bullernivån har dock minskat i industrin genom olika åtgärder. ökar buller på arbetsplatser som varit mindre drabbade, som kontor, och inom utbildning, vård och omsorg.129 Dessa är samtliga kvinnodominerade arbeten. 2013/14:RFR8 3 HUR MOTSVARAR ARBETSMARKNADEN FÖRUTSÄTTNINGARNA FÖR PERSONER I ÅLDERN 55+?