rfr · H10WRFR15 · 2014-01-01 00:00:00 — Vad gäller den första frågan om tvister håller jag helt med. Det är ett faktum att vi behöver ha gemensamma regler och riktlinjer för hur man går till väga. Vi behöver samsyn, för annars blir det som vid en bilolycka. Vi måste också kunna övervaka detta på något vis så att vi ser på orsakerna på samma sätt. Vi försöker därför utveckla gemensamma regler. Än en gång: Det handlar om att hitta vägar och att ha dem kvar på lång sikt. När det gäller övervakning av reglerna har vi i skattekommissionen, vad beträffar tvistelösning, en artikel – jag tror att det är artikel 24 eller 25 – som handlar om ömsesidiga avtal. Den är ganska svagt skriven, det står: I fall av dubbelbeskattning som kommer sig av en anpassning i ett land för ett bolag. Det kan också handla om internprissättning. Då gäller det beskattningen av tjänster. Dotterbolaget kan ligga i ett land och högkvarteret i ett annat, och ska det inte vara utan . Man har visat att det var 50 och så ökade man vinsten. Därför ska man titta på detta. Men i det andra landet är följereglerna , alltså där dotterbolaget ligger. Då har således bolaget beskattats till , och som en följd av detta har vi dubbelbeskattning. Därför har man nu ömsesidiga avtalsförfaranden för att lösa problemet, där det första landet ska kunna övertyga det andra om att minska skattesatsen med 50 i enlighet med detta. Problemet är språkbruket i denna artikel. Man skriver att medlemsländerna, de som ingår i kommissioner, ska försöka verka för att det blir så, ska försöka samtala. SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING 2013/14:RFR15 Alltför sällan kommer man överens om att stryka en del av skatten. Det är inte acceptabelt ur företagens synvinkel. Jag måste säga att jag hyser stor sympati för de bolag som drabbas av dubbelbeskattning. I mitt tidigare liv arbetade jag på behörig myndighet i och löste ett fall som hade påbörjats . Det blev dubbelbeskattat . Jag hoppades att företaget fortfarande var vid liv när vi kunde lösa fallet. Det är en skam att det ska ta så . Ett antal länder har varit motvilliga när det gällt att gå i den här riktningen, men fick jag med i handlingsplanen att en av åtgärderna ska vara övervakning, alltså se till att det inte bara handlar om att sträva efter övervakning utan att det ska finnas en mekanism som gör att man verkligen kan undvika dubbelbeskattning. Vi anser att det inte är en oacceptabel överträdelse om man deltar i att lösa en sådan tvist. Vi måste kunna täppa till kryphålen, vi måste få stopp på den dubbla icke-beskattningen, och vi måste också få bort den dubbla beskattningen genom regler som ska vara så vettiga och sunda som möjligt och genom mekanismer som ser till att man kan få undan den dubbla ickebeskattningen. Det handlar om informationsutbyte. , som sitter bredvid mig, utvecklar dessa länders rapporter gällande information mellan länder; det är en åtgärd i handlingsplanen. Medlemsländer och icke-medlemsländer samarbetar nu mycket jämfört . var banksekretessen regel i så många olika länder, i så många jurisdiktioner, att det var omöjligt att få fram information om till exempel schweiziska bankkonton. Det gällde också många andra länder än . har vi fått stopp på det. Banksekretessen vad gäller skatter är över och vi går mot en mekanism för informationsutbyte. I det här sammanhanget, även om det inte har att göra med specifika företag, är det samma tanke som gäller beträffande informationsutbyte och hur man ska dela information. Men vi har ännu inte kommit till den punkt då vi vet exakt vilken modell vi kommer att välja för detta informationsutbyte mellan länderna. Det diskuteras och jag kan inte säga så mycket om det, för jag ska inte komma med felaktig information. Tanken är alltså att den formen av information ska kunna delges alla länder som intresserar sig för den. Det kan finnas viss verksamhet som sker på deras territorium, och därför bör de känna till den. Utbytet av information mellan länder handlar om att komma till en punkt där man inte ökar bördan för företagen. Det vill vi verkligen värna om. Det ska ge en god bild av hela situationen för skatteförvaltningen. Detta sätt att inte ge information till en skatteförvaltning är att verkligen överhopa skatteförvaltningen med tonvis med dokumentation medan landrapporterna ska ge en tydlig, enkel modell, en bild, som ger en snabb förståelse av situationen. Det är syftet. Denna ska alltså kunna spridas till skatteförvaltningarna. Det finns någonting som står emellan – det gäller frivilligorganisationerna – och frågan är vilken information skatteförvaltningen ska kunna ge. Här borde vi kunna hitta en samsyn mellan de olika aktörerna. Det har vi ännu 2013/14:RFR15 SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING inte beträffande vad som ska vara offentlig information. Det kan bli problem för en del företag då det handlar om att delge konfidentiell information. Det kräver alltså en del arbete. : Jag vill svara genom att ge en bild utifrån vårt perspektiv, hur vi betalar skatt och försöker vara mycket transparenta med det. Om vi tittar , , ser vi att vi haft en betald skatt på , varav har betalats i utvecklingsländer. Vi har alltså inte den utgångspunkten som rätteligen har för att försöka komma åt skattesmitare eller vad man nu ska kalla det. Trots det ser vi bekymmer med det här projektet, för vi tror att om det inte utförs mycket noggrant och på rätt sätt kan även helt legitim verksamhet, såsom vår som inte finns i skatteparadis och annat, komma att påverkas. När det kommer till country-by-country-reporting kan jag till att börja med konstatera att transparens är någonting som vi är för, såklart, även om allt som skapar mer administration är sådant som vi helst undviker. Men till den del som det verkligen utformas för att stävja BEPS är det naturligtvis positivt. Här finns en risk, som vi ser det, eftersom alla länder inte är bortskämda med ett lika bra skatteverk som där det görs korrekta och genomgående analyser. I stället kanske man ser att det finns problem på budgetsidan och att bolagen är ett ställe där man kan göra revisioner som kanske inte är sådana som vi är vana vid i . Vi har haft ett system där vi betalar skatt baserad på inkomst. Om vi tittar på de förslag som finns ser vi att man ska ta fram skatt i förhållande till antalet anställda eller tillgångar eller kunder. När man får den informationen är frågan: Hur analyserar man det på ländernivå? Det faktum att vi har många anställda i ett land kanske inte alls betyder att vi gör vinster där, tvärtom. Det faktum att vi har massor med kunder i ett land är inte heller nödvändigtvis ett kriterium för att vi gör vinster. Vi har en lång historia med ett system för att beräkna, komma fram till, vad en vinst är och att beskatta den. Vår rädsla är därför helt enkelt att man inte använder informationen på ett omdömesgillt sätt och att man därmed skapar fler tvister. Men principen om ökad transparens är naturligtvis något positivt. : Jag kan säga att transparens och öppenhet i sig alltid är positivt. Jag vill dock ge lite perspektiv på detta med landrapportering. I grund och botten handlar , som jag sade tidigare, om att få till stånd en mer heltäckande, legal, internationell struktur. Det innefattar bland annat frågor om internprissättning och balans, att man får rätt balans mellan käll- och hemstat. Om man sedan ser att ett företag betalar väldigt lite i ett land och väldigt mycket i ett annat land, och det är en konsekvens av den legala strukturen och de balanserade principerna, ja då är det bra. Landrapporteringen i sig ger ju inte den informationen. SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING 2013/14:RFR15 Man kan, som jag var inne på tidigare när det gällde utvecklingsländerna, konstatera att det inte är säkert att för att ett företag betalar lite i ett land man tricksar med reglerna eller att det är någon oegentlighet som pågår, utan det kan också finnas problem i det landet med uppbörd, effektivitet och så vidare. I princip är det alltså bra, men man måste också se vad som är syftet med BEPS. (V): Det här är ett mycket stort och viktigt men också komplext område, och det tar nog lite tid innan man lär sig allt detta. Jag har en fråga till i första hand. Det gäller kunskapen om problemets omfattning. Jag tyckte att ni sade att vi inte har möjlighet att mäta detta , att det är ett problem. Jag skulle vilja veta vad ni anser att man bör göra. Jag skulle vilja ställa en liknande fråga till representanten för . Vad behöver vi ytterligare för information i ? Vi har i en diskussion till exempel om att vi har för dålig kunskap om förmögenheter; SCB gör inte längre förmögenhetsredovisningar. Finns det ett samband med den här frågan? Sedan har jag ytterligare en fråga. Vi talar här om och G20 i första hand, men också EU är en viktig aktör. Det pågår ett arbete inom EU om en konsoliderad bolagsskattebas, en så kallad trippel-CTB. Där har man diskussioner om hur man kan göra om beräkningar av bolagsskattebaser etcetera. Jag skulle vilja höra hur , och även och gärna , ser på det. (S): Herr ordförande! Skatt är viktigt för jobben, konkurrensen, för varje lands möjlighet att utvecklas. Därför är det från ett socialdemokratiskt perspektiv också en rättvisefråga. Senast lyftes det fram siffror om att skatteunderlaget är tio gånger större än det totala biståndet, en situation som gör att flera utvecklingsländer, trots stora naturtillgångar, exempelvis inte kan göra de nödvändiga investeringarna för att kunna växa, däribland att kunna bygga upp myndigheter som har legitimitet och som effektivt tar in skatter. Det har med tydlighet framgått att den gemensamma överenskommelsen om informationsutbyte och transparens är en viktig punkt för att kunna åstadkomma förändringar i fråga. Givet att statssekreteraren bland annat lyfter fram land-för-land- rapporteringen som någonting bra och viktigt, om än inte fullkomligt som verktyg, är det med viss förvåning jag läser regeringens direktiv om och rådets förslag om det som handlar om att just kräva att ett företag rapporterar sina vinster och skatter i varje land där det är verksamt. Låt mig citera ur en skrivelse från : Delegationen bör förorda att det inte införs några bestämmelser om land-för-land-rapportering av skatter. Man vill i stället uppmuntra till självreglering. 2013/14:RFR15 SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING Hur förklarar statssekreteraren regeringens hållning givet den information som lämnas om arbetet med BEPS, dagens reflexioner samt ett tydligt besked som också lämnas av näringslivet, som vi kunde läsa om och som trycker på vikten av tydliga och gemensamma system? Vidare skulle jag vilja ställa en fråga till rörande utvecklingsländerna. De som drabbas hårdast av skatteflykten är inte medlemmar i . Hur planerar man att säkerställa att deras intressen inte marginaliseras i detta minst sagt snabba arbete? Att mäta problemets omfattning och hur man ska göra finns angivet i punkt 11 i handlingsplanen. Där tar man itu med detta. Det här är, som jag ser det, mycket viktigt, även om det är någonting som man måste göra på lång sikt. Den senaste tidsfristen i hela den här processen är 2015. Det är strukturellt. När det gäller att samla in information påverkar det hur vi granskar vad som sker. Ni verkar få den rätta informationen. Det är nyckeln till hur man ska gå framåt. Vad är då rätt? Hur får vi in rätt information? När vi tittar på den här frågan har vi mycket fakta om bolagens skatter och om inkomstskatter. Man kan säga att det är en ganska stabil nivå. Man kan säga att okej, här är det inga problem för att bolagsskatten har gått ned. Men vårt intryck, vår känsla, våra funderingar om detta går ut på att den borde ha ökat avsevärt om vi tittar på lönsamheten, vinstens andel, på arbetskostnaderna och kapitalet. Ett antal företag har kanske inkorporerats, då har skattebasen ökat, och då borde det ha omvandlats till en ökning av intäkterna. Men så har inte skett. Det finns alltså inget enkelt svar, men man kan se att det finns olika faktorer som påverkar varandra och står i konflikt med varandra. Det är alltså inte så lätt att beskriva. Vi får inte förlora ur sikte det vi talar om. Det handlar om någonting som är ganska litet om man tittar på de stora intäkterna. Momsen är ju den största inkomstkällan fortfarande, men det ser ut som om det ändå finns en överenskommelse mellan regeringar och parlament om att man måste samarbeta när det gäller bolagsskatterna. Om man inte betalar eller betalar för lite då är det den här skatten man tittar på, och det är den frågan som är den intressantaste när det gäller bolagsskatten. Det handlar om att ta fram en mekanism för att samla in fakta, strukturera all data och att kunna utläsa någonting ur den. Det är också en punkt i handlingsplanen. Fråga två gällde EU. Ja, det är rätt att vi samarbetar nära med EU. Jag träffar kommissionär Šemeta regelbundet liksom hans medarbetare. Vi hade ett möte i med alla som arbetar med skattefrågor vid mitt kontor och jag åker ofta till för att se till att vi samarbetar, att vi verkligen följer samma linje, och att vi inte utför dubbelarbete. Vi är ju tjänstemän och avlönas med skattepengar. Det värsta av allt vore att vi arbetade parallellt och gjorde samma saker utan att samtala med varandra. Det är jag mycket noga med. Jag tycker att där finns en fin dynamik. SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING 2013/14:RFR15 EU ber oss stödja dem. Paradoxalt nog är EU mer blockerat, för det är lättare att blockera när det krävs enhällighet i stället för samsyn. Vårt sätt är alltså lite mer flexibelt, lite mjukare, och länderna är mindre motvilliga att gå framåt, medan det i EU är mycket svårare. Vi försöker således stödja varandra. Det finns vissa skillnader i hur vi jobbar när det gäller länderrapporterna. Till exempel går de längre än vad vi gör, men vi stöder varandra, det är ömsesidigt, och vi arbetar nära tillsammans. EU har förmodligen en tuffare uppgift än vi. Vi kan därför troligen komma framåt snabbare. Men vi samarbetar. Sedan gällde det utvecklingsländerna och hur man ska kunna se till att verkligen ta hänsyn till deras åsikter. Det vi gör, och som sker , är att vi har med åtta eller tio icke-OECD-länder som jämbördiga deltagare. Det är första gången som det sker inom en standardmekanism. Vi har arbetat med informationsutbyte, med öppenhet och insyn och att man ska kunna granska informationen. Här handlar det om att granska hur man implementerar. Det är 122 jurisdiktioner som är jämbördiga. Projektet handlar om att utveckla normer och fastställa dem. Vi har länderna , , , , , , och , och de avspeglar vad man på det stora hela anser i . Också är med. Vi bryr oss verkligen om utvecklingsländerna så att det vi gör ska vara till nytta för dem. Vi måste ha gemensamma normer, och vi har mekanismer som ser till det. Dessa länder kanske inte deltar jämbördigt på samma sätt, de deltar ju inte när det gäller att godkänna allt, men det finns ett antal olika förfaranden där de kan samarbeta. Att utveckla normer för fler än hundra länder som ska samarbeta är för svårt. Vi har rent praktiskt inte möjlighet att hantera det. Men vi kommer att hålla ett antal möten med olika utvecklingsländer. kommer vi att hålla tre möten, i med den regionala skattemyndigheten för , eller februari i med det afrikanska skatteförvaltningsforumet, där alla deltar, och i där alla sydöstasiatiska länder som är utvecklingsländer deltar. Vi har i åtgärdsplanen också beskrivit en mekanism för att FN offentligt ska stödja oss för att få med utvecklingsländerna. stod mot FN, men det handlade om ledningen. Vi har bjudit in FN att vara observatör; vi arbetar nu mycket nära, de har ledamöter närvarande och vi behöver deras åsikter för att verkligen kunna få med utvecklingsländerna. Slutligen har vi också en mekanism som kallas för arbetsgruppen för skatter och utveckling där vi arbetar mycket med att stödja utvecklingsländerna. Det handlar om att stödja utvecklingsländerna genom att få bort skatteincitament som kostar alltför mycket för dem. I har till exempel av BNP gått förlorat i skatteincitament. Det är den knepiga sitsen för dem. Det handlar inte om hybridinstrument som inte matchar varandra. Vi måste ha arbetsgruppen för skatter och utveckling. Vi arbetar med utvecklingsbyråerna och olika myndigheter som arbetar med utveckling och de framväxande 2013/14:RFR15 SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING Utvecklingsländerna finns med, de är jämbördiga. Frivilligorganisationer och näringslivet är också närvarande för att vi ska kunna ha ett välfungerande forum. Vi har ytterligare ett initiativ som jag tror mycket på och som vi kommer att leverera 2014. Det handlar om skatteinspektörer utan gränser. Det är ett initiativ för att hjälpa länderna att få stöd av erfarna skatteinspektörer och kunna anpassa situationen. De får även stöd från näringslivet, för det begränsar korruptionsriskerna. Vi har alltså en övergripande, holistisk, syn när det gäller utvecklingsländerna. Det är viktigt att se framåt. av världsekonomin finns i G20 och , men det kommer att minska eftersom utvecklingsländerna går framåt. : Jag uppfattade frågan så att det gällde vilken information vi efterfrågar, vad det inte är vi har som vi skulle kunna få mer av. Du talade om förmögenhetsinformation. Där talar vi mer om privatpersoner, här är vi inne och talar om den information som vi behöver från företagarna. Här är det viktigt att skilja på det automatiska informationsutbytet och informationsutbytet på begäran. När vi tidigare agerat är det just informationsutbyte på begäran som varit det mest effektiva inom vårt projekt där vi jobbat med rättelser och med att ta hem inkomster från andra länder. Informationsutbytesbegäran har gett oss den bästa och mest specifika informationen. Det automatiska informationsutbytet i sig är naturligtvis också oerhört viktigt, för ibland vet man inte vad man ska fråga efter. Det kan vara den information man får automatiskt som ger möjlighet att gå vidare och som gör att vi vet vilken information vi ska efterfråga. När det gäller det automatiska informationsutbytet är det också oerhört viktigt att vi nogsamt identifierar vilka uppgifter vi ska delge varandra länderna emellan, inte bara för att det blir betungande för företagen utan också för att förvaltningarna som sådana inte kan ta emot hur mycket information som helst. Vi kan inte sortera och vi kan inte använda oss av den. Det är ett oerhört viktigt arbete framöver att komma fram till vilken information det är fråga om. Framför allt handlar det förstås om olika transaktioner – vinster, antalet anställda och den typen av information som vi själva inte har och som vi skulle kunna få genom informationsutbytet. Jag vill återkomma till det som jag tog upp tidigare om disclosure rules, alltså att information om tveksamma transaktioner också är information som vi skulle vilja ha utbytt mellan länderna för att på det sättet få transparens och veta hur vi ska gå vidare. : Herr ordförande! Det gällde CCCTB eller en gemensam bolagsskattebas. Det är ganska klart att näringslivet har varit mycket positivt till det sedan projektet startade. Det skulle för bolagens del innebära att vi hade en gemensam bas för . Det i sin tur skulle, i alla fall om det blev SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING 2013/14:RFR15 rätt utformat, betyda att vi inte hade lika mycket konflikter. Det skulle naturligtvis också betyda att alla de problem man ser med skatteplanering på grund av att bolagspartner överlappar varandra till stor del försvann. Man kan reflektera över varför aptiten för detta hos medlemsländerna varit så låg. Man kan i ljuset av BEPS också fundera över varför den varit det när näringslivet varit så positivt. När det kommer till country-by-country-reporting vill jag, så att det inte är några oklarheter, poängtera att varje bolag, såsom vårt, redovisar den skatt man betalar i varje land. Vi har bolag i princip i alla länder där vi är verksamma, och vi redovisar den skatt vi där betalar till den lokala myndigheten. Frågan är snarare hur detta ska fördelas mellan länderna, hur publikt det ska bli och hur man ska hantera det. Som jag sade tidigare är det, om länder bestämmer sig för att ha automatiskt informationsutbyte om hur vår skattebörda ser ut i olika länder, naturligtvis någonting positivt. Vi ställer oss tveksamma till hur olika länder kommer att tolka data som ska samlas in för att redovisas i förhållande till den bolagsskattebas som betalas i varje land. Vi ser en risk för att man kommer att tolka det på olika sätt. Ordföranden: i denna omgång får svara på frågorna från . : Om det är okej vill jag ta tillfället i akt och även kommentera frågan om informationsproblematiken. Det är också ett av de problem som ska hanteras i projektet. Det handlar om att kunna svara på frågor om storleken på det och hur det har utvecklats . Projektet innebär delvis att man ska ta fram mätmetoder och att plocka fram data från skattedeklarationer, årsredovisningar och annat. Man ska alltså jobba med det i projektet, och vi i fokusgruppen deltar i det. CCCTB är ett EU-projekt som är ofärdigt och på en principiell nivå än så . Jag ser stora återstående problem med detta. Tanken är att de olika länderna ska implementera det i nationell lagstiftning. Frågan är då hur det blir och hur de matchar ihop. Men tanken är också att hela idén med en gemensam, sammanhållen bolagsskattebas ska leva ett parallellt liv vid sidan om de tidigare existerande systemen. Det återstår att se var vi hamnar i den frågan. När det gäller frågan om land-till-land-rapporteringen tyckte jag att jag var tydlig, men jag kanske ska upprepa vad jag sade. Transparens och öppenhet är bra i sig. Det innebär dock inte att hela det här konceptet är oproblematiskt. Det handlar både om vad det kostar företagen att åstadkomma de specifika krav på land-till-land-rapportering som då eventuellt skulle komma, men det handlar – som jag sade – även om vad informationen egentligen säger. Vad innebär information om att ett bolag inte betalar särskilt mycket skatt i ett land? Beror det på att man tricksar, eller beror det kanske på brister i uppbör- 2013/14:RFR15 SKATTEUTSKOTTETS SEMINARIUM OM OECD:S HANDLINGSPLAN MOT SKATTEBASERODERING OCH VINSTFÖRFLYTTNING den i det landet? I princip är det alltså bra med information och öppenhet, men det är inte utan problem. Ordet går till och därefter till . (M): Tack så mycket! Jag har en fråga till om ett klargörande kring vem det här egentligen är ett problem för. På vägen hit tittade jag på statistikdatabas över hur stor andel av BNP bolagsskatten bidrar med. Om man tittar på statistiken som började föras var den genomsnittligen för . ökade den till . före krisen i var den uppe i nästan det dubbla: . Trots den ekonomiska krisen har den bara gått ned lite, till . Hur stort är problemet för ? Jag tycker att du har varit lite vag när det gäller var problemet ligger. Ifall man hävdar att frågan med erodering av skattebaserna är ett problem för är det inte uppenbart. Min fråga är egentligen: Är det ett problem bara för utvecklingsländerna? Är det ett problem eftersom vi vill att de ska hålla fast vid nuvarande modell? (S): Jag gick i gång lite grann när pratade om utfrågningen om företag i det engelska parlamentet. Jag såg utfrågningen, och om man ska uttrycka sig milt var företagen som satt där inte speciellt komfortabla i den situation de befann sig i. Jag har sett att ett av företagen som också hänvisade till är på väg att etablera sig i . Det blir intressant att följa den utvecklingen. Det leder mig in på att fundera lite kring företagen, beteende och moral.