rir · H2B54 · 2014-03-19 00:00:00 — Antalet kontinuerligt tjänstgörande uppgick vid ingången av 2014 till 19 995 personer.10 Av dessa var 9 177 () officerare,11 5 365 () civilanställda arbetstagare och 5 391 () gruppbefäl, soldater och sjömän. Därtill kommer tjänstgörande personal med 6 561 officerare, 2 666 gruppbefäl, soldater och sjömän samt 20 596 hemvärnssoldater.12 Figuren nedan visar utvecklingen av de kontinuerligt tjänstgörande personalvolymerna. Som framgår av figuren har det bland annat skett en minskning av antalet yrkesofficerare och av antalet civilanställda. 9Försvarsmaktens årsredovisning 2012, s. 18 f. 10I denna totalsumma ingår även 62 arbetstagare i internationella insatser. 11Inklusive 1 340 specialistofficerare. 12Försvarsmaktens årsredovisning 2013, bil. 2, s. 17. Figur 2.2 Personalvolymer för kontinuerligt tjänstgörande i Försvarsmakten –2013 Kontinuerligt anställda gruppbefäl, soldater och sjömän Källa: Försvarsmaktens årsredovisningar 2001–2013. Anslagen till Försvarsmakten har under hela den granskade perioden uppgått till , i löpande priser. Försvarsmaktens tilldelade anslag har minskat realt sett (se figuren nedan som visar anslagsutvecklingen justerad för inflationen). För försvarsbeslutsperioden –2004 föreslog regeringen sänkta anslag till totalförsvaret med 2002–2004 jämfört med . sköts och till som ett särskilt omställningsbidrag respektive 2003.13 För nästa period, 2005–2007, föreslog regeringen att den ekonomiska ramen för totalförsvaret skulle minskas stegvis med totalt 3 miljarder kronor.14 Någon liknande indragning gjordes inte i samband med inriktningsbeslutet . Däremot minskade ramen för utgiftsområdet med –2010 till följd av framför allt förändringar av inriktningen för materielförsörjningen.15 1998/99:74, s. 1. 2004/05:5, s. 1. 2007/08:1 utgiftsområde 6, s. 14. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Figur 2.3 Anslagsutvecklingen för Försvarsmakten –2013 (miljarder kronor i fasta priser med 2013 som basår) Anslag fasta priser(mdkr) Det svenska försvarets anslagsutveckling (), s. 34 för serien 1999–2009. Försvarsmaktens årsredovisningar, anslagsredovisning för serien 2010–2013. För beskrivning av vilka anslagsposter som ingår hänvisas till elektronisk bilaga 1. Myndigheter i statsförvaltningen har ett generellt krav på sig att förbättra sin produktivitet. Det system för att kompensera för ökade priser och löner som tillämpas innehåller därför en spärr som ska sporra myndigheterna att effektivisera sin verksamhet. Försvarsmakten anser dock att den har fått sitt anslag urholkat, och att den har begränsade möjligheter att hantera detta. Prisökningarna för materiel överstiger ökningen i konsumentprisindex och den priskompensation som ges för detta i anslagstilldelningen. Möjligheterna att trots detta förbättra produktiviteten begränsas enligt Försvarsmakten av att verksamheten ska utföras inom en given grundorganisation. Försvarsmakten anser att den har begränsade möjligheter att möta urholkningen av anslagen och lösa ställda uppgifter.16 tillsattes en försvarsberedning, i syfte att samråda med företrädare för regeringen och för riksdagspartierna angående långsiktiga försvarsbeslut.17 Försvarsberedningar har allt använts och används fortfarande. 16Försvarsmaktens redovisning av perspektivstudien (), s. 10 f. samt bilaga 1 till denna, s. 7 f. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA För att ge förutsättningar för en effektiv redovisning och uppföljning är det viktigt att det finns tydliga mål att utgå från.18 har därför närmare gått igenom försvars- och inriktningsbeslutens mål och krav och kan konstatera att i de ställda målen och kraven har funnits flera gemensamma nämnare mellan besluten, men även viktiga skillnader. 3.1.1Det svenska försvaret före omställningen Den svenska försvarspolitiken var i huvudsak oförändrad till det slut.19 Den säkerhetspolitiska utgångspunkten var alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig.20 I försvarsbeslutet formulerades de yttersta säkerhetspolitiska målen för den svenska säkerhetspolitiken på följande sätt: säkerhetspolitik, liksom andra länders, syftar till att bevara landets oberoende. Vårt säkerhetspolitiska mål bör därför vara att i alla lägen och former som vi själva väljer trygga en nationell handlingsfrihet för att inom våra gränser bevara och utveckla vårt samhälle i politiskt, ekonomiskt, socialt, kulturellt och varje annat hänseende efter våra egna värderingar samt i samband därmed utåt verka för internationell avspänning och en fredlig utveckling. Denna utrikespolitiska målsättning kom sedan att på det hela taget ligga fast fram till det slut.21 Som en jämförelse till det kommande avsnittet som behandlar förändringen av mål och krav, presenteras nedan hur uppgifterna såg ut försvarsbeslut 18Här kan inledningsvis noteras att har påpekat att mål och krav ställda till Försvarsmakten har varit otydliga och inte lämnat goda förutsättningar för resultatuppföljning. 20Försvaret skulle vara av sådan styrka att det inger respekt och på så vis kunde bli både fredsbevarande och krigsavhållande så att hela landet ska försvaras (SOU 2002:108), s. 520–521. 21SOU 2002:108, s. 387–389, s. 391–392. Det svenska försvarets verksamhet har historiskt sett styrts genom försvarsbeslut. och fattades ett försvarsbeslut ungefär . Därefter har det rört sig om beslut som fattats med cirka fem års mellanrum. och de styrande formuleringar som då användes. Invasionsförsvar skulle vara Försvarsmaktens viktigaste uppgift och därutöver förklarades att försvarsmakten i det längsta skulle kunna förhindra att en angripare fick fast fot på svensk mark, att bevakning och försvar mot mindre företag (vid sidan av invasion) skulle kunna organiseras i hela landet, att i hela landet skulle segt motstånd kunna bjudas, om nödvändigt även i form av det fria kriget (gerilla försvar), att försvar mot överrumplade anfall skulle kunna upptas, att kränkningar av territoriet skulle kunna avvisas.22 I efterföljande fyra försvarsbeslut fram till det slut framgår att inriktningen i allt väsentligt var densamma.23 (För vidare läsning om tidigare försvarsbeslut, se elektronisk bilaga 2.) 3.1.2Försvarsmakten börjar ställas om – kraven på omedelbar förmåga sänks 1989 och och sammanbrott innebar slutet på det . Den säkerhetspolitiska hotbilden förändrades därmed. I försvarsbeslutet kvarstod emellertid i huvudsak de principer som varit styrande.24 Den hårda kärnan i säkerhetspolitiken skulle fortsätta att vara militär alliansfrihet och en betryggande försvarsförmåga: Ingen annan försvarar , och vi försvarar bara Sverige.25 Försvarsbeslutet innebar dock en början på en förändring.26 Kraven på att möta ett väpnat angrepp över kust- alternativt landgräns hade sänkts till att gälla fullt ut först efter något års komplettering av utrustning och utbildning.27 22SOU 2002:108, s. 504–505. 23I försvarsbeslut konstaterades det bland annat att totalförsvaret skulle vara så förberett för krig att det verkade fredsbevarande. Det skulle därför ha sådan styrka, sammansättning och beredskap att ett angrepp mot skulle fordra så stora uppoffringar samt ta så att de fördelar som skulle stå att vinna med angreppet rimligen inte kunde bedömas värda insatserna (SOU 2002:108), s. 507. 24Ett angrepp ska kunna mötas varifrån det än kommer och med kort förvarning. Försvarsmakten skulle ha beredskap för att snabbt komplettera utbildningen och den materiella tillgängligheten så att den samlade försvarsförmågan förstärks. Den civila delen av totalförsvaret skulle vid kriser och krig värna civilbefolkningen, trygga försörjning och stödja Försvarsmakten (prop. 1991/92:102), s.4–5. 1991/92:102, s. 8. 26Inför försvarsbeslutet för perioden –2004 påpekade dåvarande regering att förändringen av totalförsvaret hade inletts redan med försvarsbeslut och med preciseringar 1993. 1999/2000:30, s. 12. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Med Förvarsbeslutet 199628 fortsatta denna inriktning om sänkta krav på en omedelbar förmåga att stå emot ett anfall. Mot bakgrund av en ljus säkerhetspolitisk utveckling bedömdes behovet av omedelbar förmåga ha framhölls att framtiden var osäker, vilket ställde krav på Försvarsmakten att ha förmåga till anpassning.29 Försvarsmaktens beredskap skulle kunna anpassas till omvärldsläget och organisationens huvuddel efter beslut ha uppnått full krigsduglighet.30 I försvarsbeslutet fastställde att det militära försvarets i försvarsbeslutets första etapp var att: försvara landet mot väpnat angrepp hävda vår territoriella integritet kunna genomföra internationella fredsfrämjande insatser kunna utnyttjas vid svåra påfrestningar på samhället i fred.31 I beslutet ingick vidare sex övergripande mål för det militära försvaret och därmed för Försvarsmakten. Det första målet var följande: Försvarsmaktens fundamentala uppgift är att i fred förbereda för att i krig försvara riket mot väpnade angrepp som hotar dess frihet och oberoende. Angrepp skall kunna mötas var det än kommer ifrån och hela landet skall kunna försvaras.32 När det gäller uppgiften om internationella insatser handlade det om Försvarsmakten skall kunna ställa kvalificerade förband och andra resurser till förfogande för internationella fredsfrämjande och humanitära insatser. De båda försvarsbesluten innebar vissa förändringar av myndighetens krigsorganisation, även om strukturen i huvudsak var densamma. Sammantaget innebar dessa bägge försvarsbeslut inte några stora förändringar av Försvarsmaktens struktur av dess krigsorganisation. försvarsbeslut innebar vissa förändringar av grundorganisationen. kraven sänkts avseende omedelbar förmåga, vilket i sin tur ställde krav på Försvarsmaktens anpassningsförmåga. 28Beslutet var baserat på två propositioner från regeringen. I den första delen behandlades säkerhetspolitiken, försvarspolitiken, övergripande mål och uppgifter för totalförsvaret och den övergripande inriktningen av totalförsvaret och ekonomin. 29Prop 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1. 1996/97:4, bet. 1996/97:FöU1. 1995/96:12, bet. 1995/96:FöU1, rskr. 1995/96:45 och 46. 1996/97:4 s.70, bet. 1996/97:FöU1 s.55. 3.2Försvarsbeslut för perioden –2004 Den bakomliggande säkerhetspolitiska bedömningen inför försvarsbeslutet för perioden –2004 var positiv. Försvarsberedningen menade att det internationella säkerhetspolitiska läget för del hade förstärkts, även om en grundläggande osäkerhet fanns kvar när det gällde utvecklingen på längre sikt.33 En invasion för att ockupera hela eller delar av bedömdes inte möjlig att genomföra , förutsatt en grundläggande försvarsförmåga.34 Den ryska försvarsmaktens operativa förmåga hade minskat kontinuerligt sedan , så att större offensiva operationer inte kunde genomföras.35 3.2.2Mål och huvuduppgifter förändras Försvarsbeslutet för perioden –2004 byggde på tre propositioner. Regeringen konstaterade bland annat att invasionsförsvaret måste ersättas med en organisation som främst utformas för att under det närmaste decenniet kunna hävda territoriella integritet, försvara landet mot vapeninsatser genom luften och andra typer av mer begränsade angrepp samt kunna skydda landet mot allvarliga konsekvenser av angrepp mot infrastruktur. Den nya organisationen skulle även stärka förmågan att delta i det internationella säkerhetssamarbetet.36 Vidare avskrevs invasionshotet som en dominerande grund för hur totalförsvarsresurserna ska utformas. Bland annat slogs fast att ett invasionsföretag syftande till ockupation av inte ter sig möjligt att genomföra , förutsatt att har en grundläggande försvarsförmåga och att Vår försvarsförmåga måste också kunna anpassas till de hot som vi kan komma att ställas inför i framtiden.37 33Beredningen menade att förmågan att möta angrepp skulle förbli fullt betryggande så länge omvärldsläget består och att anpassningsåtgärder genomförs i takt med förändringar i omvärldsläget, Svensk säkerhetspolitik i ny omvärldsbelysning (Ds 1998:9), s. 80 f. 34Vid akuta kriser i närområdet uteslöt dock inte beredningen att väpnade angrepp, främst genom luften eller genom insatser mot begränsade mål i eller andra typer av avsiktliga hot och påtryckningar, kunde vara möjliga att genomföra även i det rådande omvärldsläget. Förändrad omvärld – omdanat försvar (Ds 1999:2, s. 14 f.). 35Svensk säkerhetspolitik i ny omvärldsbelysning (Ds 1998:9), s. 36. 1998/99:74 Förändrad omvärld – omdanat försvar, s. 10. 1999/2000:30, s. 12. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Anpassningsförmågan hänvisades dock till som en viktig fråga som skulle förbättras, genom att det skulle finnas anpassningsplaner.38 39 konstaterade i sitt betänkande40 att de operativa förmågorna hänför sig till försvar mot väpnat angrepp i fyra beredskapsknutna tidsperspektiv, nämligen grundläggande försvarsförmåga och grundberedskap, grundläggande försvarsförmåga på kort sikt (), förmåga till anpassning på medellång sikt (), ha en grund för att på lång sikt () kunna utveckla förmåga att möta flera olika typer av väpnade angrepp en förmåga att hävda svensk territoriell integritet att bidra till fred och säkerhet i omvärlden en förmåga att kunna stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred.41 42 talar om tre grundpelare I försvarsutskottets betänkande konstaterades bland annat att insatsförsvaret hade utformats med en större bredd med hot som utgångspunkt. Försvaret skulle förändras mot ett modernt, flexibelt och rörligt insatsförsvar. det andra innebar reformeringen en omfattande internationalisering med syfte att skapa en stärkt förmåga till internationell krishantering och säkerhetsfrämjande arbete. Förband och system behövs både för att försvara landet och för internationella insatser. En tredje grundpelare i reformen var ett anpassningstänkande, som gick ut på att förutsatt att Försvarsmakten behöll en grundläggande försvarsförmåga och bred kompetensbas, skulle det vid behov gå att förändra totalförsvaret för att möta förändrade behov. Slutligen handlande reformen om att förbättra möjligheterna att utnyttja resurserna inom försvaret vid fredstida kriser.43 1999/2000:30, s. 13. 39Sverige behövde ett väsentligt mindre försvar, av hög kvalitet och som skulle gå att använda i olika situationer. För att uppnå detta föreslog regeringen att ett stort antal organisationsenheter inom Försvarsmaktens grundorganisation skulle läggas ned. Även ledningsstrukturen skulle ändras. Försvarsresurserna skulle utformas så att de effektivt skulle gå att använda både nationellt och internationellt. 1999/2000:30, Det nya försvaret. 40Förmågorna skulle kunna preciseras och spegla Försvarsmaktens fyra huvuduppgifter. Förmågan skulle även, menade försvarsutskottet, vara lättare att följa upp. 1999/2000:FöU2. 42Hösten 2001 återkom regeringen i en proposition till och talade om samhällets sårbarhet, inte minst i ljuset av terrordådet . Hotet om en invasion, förutsatt en grundläggande försvarsförmåga, var än mer avlägset. Säkerhetsbegreppet hade vidgats och sårbarheten i det moderna samhället hade ökat (prop. 2001/02:10 Fortsatt förnyelse av totalförsvaret). 2001/02:FöU2. 3.2.3Förändringens innebörd när det gäller krav på operativ förmåga – principen om tidsförskjutning Med försvarsbeslutet vidareutvecklades den redan inledda principen om att formulera kraven med olika tidsintervall. Kraven på vad Försvarsmakten skulle klara av delades in i olika tidsskeden. I detta försvarsbeslut var de operativa kraven kopplade till Försvarsmaktens fyra huvuduppgifter. Det innebar att det fanns ett antal operativa krav för varje huvuduppgift. Inom ramen för beslut om operativ förmåga ingick därmed preciseringar i form I förhållande till föregående försvarsbeslut sänktes kraven på att stå emot ett väpnat angrepp, även om det fanns kvar kravställningar denna uppgift.44 Vad avser uppgiften försvara mot väpnat angrepp var de operativa kraven att Försvarsmakten skulle ha förmåga att upptäcka, analysera och möta begränsade insatser mot som sker med i första hand fjärrstridsmedel, eller hot om sådana insatser, ha förmåga att minska verkningarna vid en insats med NBC stridsmedel, ha förmåga att i samverkan med övriga delar av totalförsvaret vidta skyddsåtgärder vid begränsade insatser mot civila och militära mål, ha förmåga att hantera informationskrigföring och bidra till samhällets totala motståndsförmåga mot informationsoperationer och ha förmåga att möta intrång på vårt territorium. Vidare skulle Försvarsmakten ha beredskap för att på kort sikt (högst ) att kunna utveckla förmåga till skyddsåtgärder som medför att samhället kan motstå bekämpning av samhällsfunktioner och infrastruktur och att möta insatser av fjärrstridsmedel och begränsade luftrörliga insatsstyrkor.45 44Bland annat skulle Luftförsvarets beredskap anpassas med hänsyn till utvecklingen i omvärlden så att tillräckligt antal jaktflygplan och luftvärnsförband kan möta ett sådant hot. 1999/2000:30, s. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA I beslutets operativa krav ingick även att Försvarsmakten efter anpassningsåtgärder till mer omfattande militära operationer. Försvarsmakten skulle även skapa en grund för att på lång sikt () kunna möta flera olika typer av väpnade angrepp.46 Även när det gäller förmåga till territoriell integritet ingick i beslutet särskilda krav47, liksom avseende internationella insatser, som handlade om målsättningar på kort respektive medellång sikt.48 Det handlade på kort sikt bland annat om att ha förmåga att i samverkan med andra länder planera och genomföra fredsframtvingande operationer som främst ska kunna ske med markförband i och dess närhet. På medellång sikt skulle Försvarsmakten även kunna delta i begränsade fredsframtvingande operationer med markförband globalt och kunna delta i fredsbevarande operationer med sjö- och flygstridskrafter i vårt närområde. Sammantaget var detta en höjning av kraven såtillvida att internationella insatser tidigare hade handlat om fredsfrämjande och humanitära insatser. Med försvarsbeslutet för perioden –2004 inleddes en kraftig förändring av det svenska försvaret. Invasionshotet, i form av krav på förmåga för försvar mot väpnat angrepp, tonades ned som dimensioneringsgrund. Det skedde genom att de tidigare kraven på kort sikt i och med detta beslut uttrycktes som krav på medellång och på lång sikt. Detta motiverade i sin tur att en kraftig reduktion av krigsorganisationen och även grundorganisationen minskade i volym. (se kapitel 4). Vidare hade ambitionerna höjts till att, utöver fredsbevarande insatser inkludera fredsframtvingande insatser. Försvarsbeslutets krav på operativ förmåga hade uttryckts genom mer preciserade delkrav för de fyra huvuduppgifterna. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2. 47- ha förmåga att upptäcka och ingripa mot kränkningar av territoriet och särskilt i snabbt kunna öka denna förmåga i anslutning till akuta kriser -ha förmåga att upptäcka och avvisa säkerhetshot i samverkan med andra myndigheter samt -ha förmåga att tidigt upptäcka NBC-insatser i närområdet. 48På kort sikt handlade det även om att: -ha förmåga att i samverkan med andra länder planera och genomföra fredsbevarande operationer som inledningsvis främst ska kunna ske med markförband, landminröjnings- och sjöminröjningskapacitet, transportresurser och andra specialenheter, företrädesvis i och dess närhet, men även globalt, -kunna lämna stöd till fredsfrämjande och humanitär verksamhet som främst ska omfatta land- och sjöminröjningskapacitet, transportresurser och andra specialenheter, främst i och dess närhet och -ha förmåga att i samverkan med andra länder planera, genomföra och delta i övningsverksamhet som ska omfatta såväl mark- som sjö- och flygstridskrafter inom ramen för det säkerhetsfrämjande samarbetet, främst i närområdet. 3.3Försvarsbeslutet för perioden –2007 3.3.1Beredningens säkerhetspolitiska bedömning är fortsatt positiv Inför nästa försvarsbeslut var Försvarsberedningens säkerhetspolitiska analys fortsatt positiv. Ett militärt väpnat angrepp i alla dess former bedömdes vara osannolikt under minst en tioårsperiod.49 Beredningen framhöll andra typer av hot såsom asymmetriska hot50 och terrorhot.51 Beredningen bedömde att åtminstone skulle ha en mycket begränsad konventionell förmåga att genomföra större militära operationer.52 3.3.2Nya mål och krav på operativ förmåga Med försvarsbeslutet för perioden –2007 fortsatte ominriktningen av det svenska försvaret.53 Regeringen lämnade förslag till en förändring av de försvarspolitiska utgångspunkterna och kraven på Försvarsmaktens förmåga i olika avseenden.54 I huvudsak var målen i försvarsbeslutet emellertid formulerade på ungefär samma sätt som i föregående försvarsbeslut, men med vissa skillnader. Beslutet innebar att politikområdet Totalförsvar uttrycktes i en ny ordningsföljd. Den internationella uppgiften hade i beslutet en mer framskjuten roll och uppgiften att stå emot väpnat angrepp tonades ned enligt följande: bidra till att hantera och förebygga kriser i vår omvärld hävda vår territoriella integritet försvara mot väpnat angrepp värna civilbefolkningen och säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna vid väpnat angrepp eller krig i vår omvärld.55 49Samtidigt kunde incidenter relaterade till territoriell integritet inte uteslutas. Sannolikt skulle i ett långsiktigt perspektiv den positiva säkerhetspolitiska situationen för ytterligare befästas och utvecklas, men det gick inte att utesluta ett mer omfattande militärt hot mot . 50Med asymmetriska hot avses konfliktmönster som avviker från att konventionella militära styrkor bekämpar varandra. 51Säkrare grannskap – osäker värld (Ds 2003:8), s. 26 f. och Vårt militära försvar – vilja och vägval (Ds 2003:34, s. 25 f.). 52Vårt militära försvar – vilja och vägval (Ds 2003:34), s. 12 f. 53Den säkerhetspolitiska situationen bedömdes fortsatt vara positiv. Regeringen underströk vikten av att kunna genomföra internationella krishanteringsinsatser. Viljan att upprätthålla en grundläggande försvarsförmåga och kompetens skulle även vara dimensionerande. 2004/05:5. GRANSKAR: FÖRSVARETS FÖRMÅGA Krav på operativ förmåga Genom att på flera områden sänka kraven på vad Försvarsmaktens skulle klara av skulle det uppstå möjligheter till besparingar, som i sin tur skulle kunna användas för att finansiera en ökad ambitionsnivå för internationella insatser. För att möjliggöra denna utveckling krävdes en omfattande och skyndsam avveckling av materiel och personal.56 57 Regeringen menade att försvaret inte enbart bör dimensioneras av kraven på att hävda vår integritet och bidra till internationell fred och säkerhet. Det handlade även om att upprätthålla en grundläggande försvarsförmåga och kompetens – som kan utvecklas för att kunna stå emot väpnat angrepp.58 Därför, menade regeringen, var det nödvändigt att behålla, utbilda och kompetensutveckla en större volym av förband än vad den direkta militära hotbilden mot kräver.59 Kraven på operativ förmåga var alltså i första hand nulägesorienterade, men med ett visst förbehåll för framtida hot som inte svarade mot den rådande direkta säkerhetspolitiska bedömningen. I detta försvarsbeslut var de operativa kraven på Försvarsmakten inte formulerade med samma struktur som i föregående försvarsbeslut. Regeringen hade i sin proposition formulerat förslag om att krav på operativ förmåga skulle utgå från ett antal så kallade utgångspunkter, som sedan beslutade om. Det handlade i korthet om följande: Försvarsmakten ska kunna hävda territoriella integritet och bidra till att förebygga och hantera kriser i vår omvärld genom att medverka i fredsfrämjande insatser. Här ingick även att Försvarsmaktens ska bidra till att upprätthålla självständighet genom att avhålla ifrån och avvärja försök att ta kontroll av viktiga samhällsfunktioner. Vid ett försämrat omvärldsläge ska Försvarsmakten kunna hantera händelseutvecklingar och hot som kan drabba samt kunna öka förmågan till internationella insatser. 2004/05:5, s. 12 och s. 32. 57Riksdagens inriktning innebar att anpassningsprincipen ändrades.