rfr · H10WRFR12 · 2014-03-21 00:00:00 — Vi ser att , och som har tappat i PISA- undersökningen är länder i . Men vi ser också att på andra sidan jorden har tappat ganska mycket. Då ska vi veta att , och nog inte är så helt olika varandra när det gäller ekonomisk utveckling och olika former av samhällslösningar. Min sista bild visar den sammanfattning som vi vill avrunda med för att knyta ihop det som både och vi från har sagt. Det är en dyster sammanfattning. De svenska 15-åringarna har haft den sämsta resultatutvecklingen av samtliga under hela den tid som PISA-mätningar har gjorts. Vi har också sett att försämringen har skett inom samtliga tre kunskapsområden. De svenska kunskapsresultaten ligger numera under OECD-genomsnittet på alla tre kunskapsområden. Vi ser också att pojkar och lågpresterande är de elever som har tappat allra mest. En otäck och tråkig bild av detta kan vara att en tredjedel av de svenska pojkarna i nian inte når grundläggande kunskaper i läsförståelse. Vi vet framför allt via Pirlsundersökningen som kom att det är framför allt när det gäller faktatexter som läsförståelsen har försämrats väldigt mycket. Vi ser att den socioekonomiska bakgrunden har fortsatt stor eller på vissa områden ökad betydelse för elevers resultat. Det är något som går på tvärs mot våra ambitioner om en kompensatorisk skola. Vi ser också ett stort samband mellan elevernas socioekonomiska bakgrund och skolmiljön och lärarandan, eller annorlunda uttryckt de förväntningar som lärarna möter eleverna med. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Med denna ganska dystra bild tackar jag för att vi fick möjlighet att komma hit och ge vår bild som ni märker verkligen kompletterar bild i fråga om läget i den svenska skolan givet PISA-undersökningens resultat. Ordföranden: tackar och för denna analys som åtminstone jag noterade innehöll en del nyheter utifrån vad som är presenterat tidigare. Det välkomnar utskottet särskilt. Det blir senare en frågestund då ledamöterna kommer att kunna ställa frågor också till , och flera av våra talare men också flera av våra inbjudna gäster. Det är nu dags för vår nästa talare som vi är väldigt glada att vi kunde få hit. Det är särskilt fokus på ett stort område som är en utmaning i den svenska skolan, det vill säga matematik. Vi välkomnar , professor vid . Professor , : Tack så mycket för inbjudan och att jag fick komma hit. Det är en utmaning att tala till politiker. Jag vet inte om jag ligger riktigt rätt i redovisningen, men ni får lov att ställa frågor efteråt. Man kan undra: Hur har det varit med våra kunskaper i matematik? Vi har koncentrerat oss väldigt mycket på , och det är bra så. Den första internationella undersökningen kom . Det var 13 deltagande länder, och vi låg då på en bottennotering. Tillsammans med något afrikanskt land var vi sämst. låg också dåligt till. Det brydde man sig inte så mycket om. var det nästan lika eländigt. Det var då många fler länder som deltog, och vi låg väldigt dåligt till. Men sedan har det gått bättre. Vi har sett på resultat och . Då blev vi bättre i matematik. Det var flickorna som blev bättre i matematik. har vi nästan inga skillnader alls mellan flickor och pojkar i matematik. Vad var det då vi var bättre på än andra länder? Jo, det var oftast vardagsmatematik, aritmetik och statistik. Det har vi alltid varit bättre på i jämförelse med andra länder, men det har ändrat sig lite grann även där när det gäller . När ni tittar på kurvorna ser ni att det har gått nedåt i när det gäller naturvetenskap, läsförståelse och matematik. Det finns ett högt samband mellan läsförmåga och matematikkunskaper. Det är viktigt att komma ihåg att det finns ett sådant samband. Jag ska börja visa lite bilder. Det är inte så roliga bilder. Det är en jämförelse mellan de nordiska länderna. är svart här, och det går nedåt. Vi är signifikant sämre än i de övriga nordiska länderna. Som ni ser i genomsnittlig årlig förändring ligger längst bort till höger. Vi har en drastisk sänkning när det gäller PISA-resultat. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Nästa bild visar det som redan har framkommit. I delar man in elevernas kunskaper i olika prestationsnivåer. Det är sex nivåer. Om vi tittar var det som låg under nivå 2003. Det är som det har gått ned och som de svaga har blivit sämre i andel. Nivå 2 är i godkändgränsen. Den skiljer sig kanske lite grann från de kunskapskrav vi har för godkänd. När det gäller nivå 5 eller högre har det gått ned. Det viktiga är att det nu är en större andel som ligger under nivå 2 än 2003, och det är en lägre andel som når de höga nivåerna. Då frågar man sig: Vad är det egentligen mäter? Om vi tittar på tror jag att även våra kursplans- och läroplansförfattare och de som ska bestämma håller med om att det också skulle kunna stå i de svenska styrdokumenten. Vi ser stora likheter mellan de svenska styrdokumenten och . Tittar vi på själva uppgifterna ser vi olikheter. Med tanke på läsning är PISA-uppgifterna ordrikare än de uppgifter som vi har på nationella provet. har fler flervalsuppgifter som våra elever inte är så vana vid. har också en annan ordning på uppgifterna. Det är nämligen så att i de svenska nationella proven börjar vi med lättare uppgifter som sedan blir svårare och svårare medan i den första uppgiften kan vara den svåraste uppgiften. Sedan skiljer sig bedömningen lite grann åt. Vi är mer måna om att titta på hur eleverna har löst uppgiften och inte bara om svaret är rätt eller fel. Hur ser då PISA-materialet ut i matematik? Vi har både ett pappersprov och också ett digitalt prov. I det digitala provet är vi något bättre än i det pappersbaserade, men vi ligger fortfarande signifikant under OECD- genomsnittet. Vi har precis som sade textproblem. Ett sådant är: är , och är fyra gånger äldre än . Hur gammal är om är ? Vi har tillämpad matematik, och vi har formell matematik. Precis som sade finns det olika områden. De liknar ganska mycket de områden vi har i den svenska läroplanen och kursplanen. Men det finns i också processkategorier. I svenska läroplaner och kursplaner talar vi om förmågor. Det handlar om att kunna formulera en situation i matematik. Om ni köper tre bullar och varje bulle kostar – så enkla uppgifter finns det inte i , kan jag säga – måste ni ha en matematisk modell, tio. Ni måste också kunna räkna ut vad det blir. Det handlar om att använda matematiska begrepp. Ni måste också kunna tolka och utvärdera det. Det kallar man för delskalor. Man har undersökt PISA-resultaten på delskalenivå. Inte ens på de olika delskalorna – inte på rum och form, och inte på kvantitet – är vi bättre än OECD-genomsnittet, och vi ligger inte ens där. Inom är vi fortfarande lite bättre på kvantitet och osäkerhet och att tolka och utvärdera matematiska resultat. Vi är något sämre på förändring, STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN samband, rum och form, att använda matematiska begrepp och fakta, procedurer och resonemang, men vi kan tolka ganska bra. Precis som sade möter svenska elever oftare textuppgifter och tillämpade uppgifter och mer sällan formell matematik. De har i minst utsträckning av eleverna i alla mött formell matematik och har i lägst utsträckning angett att de känner till begreppen andragradsfunktioner och cosinus. Många av de begreppen finns heller inte i den svenska kursplanen. Vi talar väldigt mycket om språkbad. Det kan hända att elever i andra länder också har ett matematikbad. De hör flera begrepp och använder flera begrepp än vad vi gör i . Detta var det vi har fått ut av proven. Eleverna har också svarat på en enkät. Sammanfattningen är att en genomsnittselev i är intresserad av matematik, motiverad, har hög självuppfattning, har höga ambitioner och en bra relation till sina mattelärare. Det kan vara en bra grund att bygga vidare på. Men de kommer för sent till lektionerna, stör lektionen, har låg uthållighet och presterar låga resultat. Jag tänkte visa några frågor eleverna har fått svara på och också berätta lite grann hur man har använt det för att räkna ut index. Här kan det kanske bli lite svårare. En av attitydfrågorna i klustret var: Vad har skolan gett eleverna? Skolan har inte gjort mycket för att förbereda mig för vuxenlivet när jag slutat skolan. Skolan har varit bortkastad tid. Skolan har gett mig självförtroende att fatta beslut. Skolan har lärt mig saker som kan vara användbara i mitt arbete. Man har på alla dessa frågor räknat ut ett index. Man har gjort en normalfördelningskurva och har satt OECD-medelvärdet till noll. Sedan har man räknat ut ett index. Ni märker att har ett negativt index. Eleverna själva tycker inte att skolan har gett dem så mycket. Har det någon inverkan på resultaten? Skulle vi ha fått en positivare attityd, en ökning på en indexenhet, skulle resultat öka med 18 poäng. Så har man också gjort med andra frågor. En gäller självvärdering. Där ser ni att ligger positivt. Vi har gjort det på lite olika sätt. sade också att eleverna tycker att de är bra på matte, men i själva verket är de inte särskilt bra. De har inte en realistisk uppfattning längre om vad de kan i matematik, vilket de hade 1995. Då var de väldigt realistiska och också duktiga. Sedan har vi detta med uthållighet. Ni ser de frågor som är ställda när det gäller uthålligheten. Om vi skulle kunna höja det indexet med en enhet skulle resultat förbättras med 30 poäng. Elever i de nordiska länderna och i är inte särskilt ängsliga på mattelektionerna. Det finns länder där man är betydligt ängsligare. Jag ska försöka sammanfatta detta. Det handlar om negativ inverkan på provresultaten. Skulle vi kunna få eleverna att sluta skolka skulle resultaten STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN öka med 52 poäng. Skulle vi försöka att få dem att inte komma för sent skulle de svenska resultaten öka med 30 poäng. Svag positiv inverkan på provresultaten ser ni här. Det är de olika mått man har mätt. Här finns också stark inverkan. Om vi får en mer realistisk självvärdering och att de tycker att de är bättre ökar det ganska mycket när det gäller provresultaten. Hur är det med undervisningen, kan man fråga sig? Vi fokuserar ofta på lärarens betydelse. Eleverna har också fått svara på frågor om läraren, men kanske inte så mycket om undervisningen. Där är det lite knepigt. De har svarat på dessa frågor, och sedan har man kategoriserat dem. Formativ bedömning och lärarorienterad undervisning används i ungefär lika stor utsträckning i som i . Vi sticker ut på två punkter. Kognitiva aktiviteter används i betydligt mindre utsträckning i än i . Elevorienterad undervisning används i betydligt större omfattning i än i . Det är viktigt att dessa samband kan man få fram inom länderna men inte mellan länderna. Vad betyder detta? Elevorienterad undervisning använder vi i betydligt större utsträckning. Där har eleverna svarat på dessa frågor. Det är grund för inlägget. När det gäller lärarorienterad undervisning är det dessa fyra frågor. När det gäller formativ bedömning är det dessa frågor. När det gäller det kognitiva är det dessa frågor som de har svarat på. På vilket sätt har det inverkan på provresultat? Det är detta som har förvånat och förbryllat mig. Det här är resultaten. Tre av dessa saker har en negativ påverkan och en har en positiv, och det väldigt svagt. Det är om man jämför med skolk, sen ankomst och uthållighet. Det vill till att man arbetar mycket mer med forskning om detta och att man ser undervisning som ett gemensamt projekt mellan elev, lärare och ämnet. Det är svårt att ta ut och bara ta elevernas perspektiv och vad läraren gör. Det måste också mötas upp med vad eleverna gör. Ordföranden: Då säger vi ett stort tack. Vi kommer att öppna för frågor från ledamöterna både till talarna och till andra organisationer som är här. Vi har också till utfrågningen fått in en hel del material med viktiga medskick från många av de organisationer som är representerade här . Med de orden tänkte jag öppna för frågor. är välkommen att slå sig ned tillsammans med och som har varit tidigare talare. Vi tar frågorna från ledamöterna till hela det gäng vi har här, det vill säga talarna och organisationerna (S): Herr ordförande! Jag vill ställa en fråga utifrån det papper som Skolinspektionen har skrivit till oss inför seminariet. Ni fokuserar på lärarens roll i undervisningen. Ni har gjort ganska många lektionsobservationer av läs- och skrivundervisning i skolan. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Ni säger att granskningarna visade att undervisningen inte motiverade eleverna eller stöder och stimulerar deras kunskapsutveckling i tillräcklig utsträckning. Ni säger också att undervisningen ligger på en medelnivå i stället för att innehålla den individanpassning som styrdokumenten föreskriver. Den formuleringen skulle jag gärna vilja att ni utvecklar. Jag vill också rikta mig till de fackliga organisationerna. Vad beror det på att enligt Skolinspektionen motiverar läraren dåligt eleverna i sin lärprocess? Vad kan man göra åt det? Hur påverkar det likvärdigheten i den svenska skolan? Ordföranden: lämnar jag över ordet. Jag har två som jag tror vill tala här. Jag börjar med som är biträdande generaldirektör på och därefter generaldirektören för , . Biträdande generaldirektör , Skolinspektionen: Det är naturligtvis svårt att svara på exakt vad man kan göra åt problemet. Det vi kan konstatera är att det är alltför vanligt att lärare behandlar hela klasser som kollektiv i undervisningen och väljer att lägga sin undervisning på en nivå någonstans i mitten. Det innebär i förlängningen att lärarna inte fullt ut klarar sitt uppdrag att anpassa undervisningen till varje enskild elev. Det är en faktor som vi ser som en central och viktig framgångsfaktor. Det är också en faktor som är väldigt viktig för att bedöma vilket stödbehov olika elevgrupper kan ha. Det gäller den svaga gruppen, som riskerar att inte få sina stödbehov tillfredsställda på detta sätt. Det handlar också väldigt mycket om den allra starkaste gruppen elever där risken ökar för att stimulansen uteblir och att de motivationsskapande åtgärderna uteblir. Generaldirektör , : Jag vill understryka det sade. Jag vill betona det som sade. I den fortsatta analysen av kunskapsresultaten är det viktigt att använda sig av olika former av systematiska klassrumsobservationer. Jag tror precis som att det kan ge oss väldigt mycket nyttig och värdefull kunskap när det gäller hur vi ska kunna göra det som så många har betonat , nämligen bidra till en högre kvalitet i undervisningen. Förbundsordförande , : Det är många frågor som rör sig här. Man kan lägga samman den bild som byggs. bygger upp en del av bilden, och bygger upp en annan del. Regeringens utredare, nu senast , bygger också upp delarna. Vi kan dissekera den här situationen på längden och på tvären, men ytterst handlar det om att det som är verksamt, om vi verkligen vill förändra förutsättningarna, är att det börjar med läraren. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Till dig, , kan jag säga att lärarna måste ha förutsättningar att göra detta som gör skillnad. Lärare i årskurs 6 beskriver hur de alldeles snart kommer att rätta och genomföra 525 nationella prov. Det handlar om tiden att se varje elev, och detta ända från förskolan och hela vägen. Vi måste se att det har skett radikala förändringar i lärarens förutsättningar. Det är ännu inte publicerat, men vi kommer att se hur lärare sticker ut inte bara i stressutan också i sjuktalen. Vi måste förstå att vi måste bygga lärarna starka, så att lärarna kan ta det ansvar som de så innerligt väl vill göra. Om man ska börja någonstans måste man mota lärarkrisen. Vi måste få fler att vilja bli lärare. Vi måste bygga förutsättningar för det som är viktigast, och som tas upp här är det mötet mellan läraren och eleven oavsett elevens ålder. Förbundsordförande , : Jag ska svara på fråga. Det som vi från har betonat väldigt länge är just vikten av lärares ämneskunskaper. I ett ämne som till exempel matematik, som vi hörde om , utbildas hälften av elever av lärare som själva inte är utbildade i matematik, och det är olyckligt. Att rätt lärare används till rätt undervisning är en otroligt viktig faktor. Precis som tror jag att vi behöver, och det har saknats i , mer klassrumsnära forskning som visar vad det är som verkligen ger resultat i . För att kunna vara en skicklig lärare måste man få tid och möjligheter att förbereda sin undervisning och individualisera den på ett sätt som är nödvändigt för att motivera varje elev. Där har vi sett en försämring . Detta måste också bli bättre. (M): Jag har en fråga till och vill också tacka henne för hennes mycket intressanta föredragning. Jag skulle vilja be om ett par kommentarer. sade att vi har en helt annan sorts matematik i , delvis fel sorts, tyckte han. Vi har också hört tidigare att PISA-frågorna är väldigt lästunga och vad det kan bero på att vi har gått ned ännu mer i läsförståelse. Bara som en allmän kommentar tycker inte minst mina egna barn att många ämnen i skolan är okej, några till och med glädjefyllda, men att matte är både svårt och tråkigt. Professor , : Vi har inte lyft fram de matematiska begreppen i kursplanerna. Det har varit väldigt mycket vardagsnära; man ska klara sitt liv i vardagen. När vi i den nationella utvärderingen frågade lärarna hur de planerar sina lektioner och vad de planerar sina lektioner efter var det en mycket större andel av lärarna i matematik som sade att det är målen att uppnå, medan lärare i andra ämnen sade att det är målen att sträva mot. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Min tolkning är att eleverna inte har fått tillräckligt med utmaningar i matematik. Vi vet också genom internationella studier att det är väldigt lärobokstyngt, alltså att läroboken får styra undervisningen i stället för att läraren är herre över läroboken. Det är läraren som ska styra med hjälp av läroboken och se elevernas behov. I den nya kursplanen och även i Lpo 94 men ännu tydligare i Lgr 11 lyfts begreppsförståelse fram som en förmåga på ett helt annat sätt. Också resonemangsförmåga lyfts fram på ett annat sätt. När det gäller att man tycker att matte är tråkigt har vi också analyserat detta. Väldigt vanlig var kombinationen svårt och roligt. Det visar kanske att eleverna inte utmanas. Då måste vi ha lärare som kan utmana och som är duktiga och trygga i sina ämnen. Sedan menar jag att undervisning inte bara är lärarens grej, utan det handlar om läraren tillsammans med eleverna. Eleverna ska bli bättre i matematik, men jag som lärare ska också bli bättre som lärare. Jag vet inte om detta var svar på dina frågor. Det är alltså lästungt, och det har med läsförståelse att göra. Och man läser ju en matematisk text på lite annorlunda sätt än en skönlitterär text. Vi har standardkonventioner. En parentes i matematik betyder jättemycket, medan den skönlitterärt nästan inte betyder någonting. (MP): Tack för alla redovisningar! Jag har ett par funderingar. En gäller lärare. Jag tror att det var som sade att fortbildning och kompetenshöjning är väldigt viktigt. Jag tror att de flesta av oss vet att detta ser väldigt olika ut i olika kommuner. En del utbildningar är rena ad hoc och andra är mer planerade. Flera länder har byggt upp fortbildningen på ett helt annat sätt. Hela lärarkåren får en fortbildning vartannat eller . Jag undrar om det finns några sådana planer, om det diskuteras över huvud taget. Något som oroar mig mycket är att elever med behov av särskilt stöd är den grupp som sjunker mest i kunskapsnivå. Det tycker jag är riktigt oroande. Det hänger kanske ihop med förväntningar eller brist på förväntningar. Det hänger säkert också ihop med lärarnas brist på fortbildning inom området och att så många elever inte får det stöd som de har rätt till. Jag tror att det är som kan svara på frågan. De flesta anmälningar som görs – de görs i och för sig till Skolinspektionen – tror jag rör det här området. Vad kan SKL i det här fallet göra för att vända detta? Om vi inte gör något vänder vi inte någonting av det här. Generaldirektör , : Jag ska svara på fråga. Det pågår just nu väldigt mycket kompetensutveckling av lärare, också rektorer och förskollärare. Faktum är att när vi jämför hur mycket pengar som regeringen ger till för olika former av skolutvecklingsinsatser med hur mycket som gavs till den forna Myndigheten för skolutveckling är det ett större belopp som satsas på skolutveckling än STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Väldigt mycket av detta går just till olika former av lärarlyft. Egentligen är det en sak som ska skötas av arbetsmarknadens parter, av arbetsgivare, men regering och riksdag har bedömt det som så viktigt att det sker en ordentlig kompetenshöjning via lärarlyften att man har avsatt särskilda resurser till detta. Andra kan säkert svara bättre på detta, men jag har inte sett några förslag som handlar om något slags återkommande fortbildning, att lärare vart tredje eller fjärde år bjuds in till en ny utbildning. är det mycket arbetsgivaren och den enskilda läraren som har makten över när kompetensutveckling ska genomföras. Det som staten står för är ett ekonomiskt bidrag. Tyvärr ser vi att utnyttjandegraden är alldeles för låg, inte minst i det så kallade Lärarlyftet II. Det är viktigt, tycker jag, att huvudmännen tar den stora annalkande lärarbristen på allvar. Just nu har vi övergångsbestämmelser till behörighetsförordningen som gör att lärare kan undervisa utan formell utbildning i alla ämnen som de undervisar i, men det är en tidsfråga när övergångsbestämmelserna försvinner. Det är verkligen en framtidsfråga för huvudmännen att se till att kompetensförsörjningen är tillgodosedd. Jag ska bara lägga till att i de länder som har uthålligt höga resultat har man ofta en kompetensutveckling som är mer kopplad till arbetet i klassrummet än olika former av universitetskurser. Det är något som vi på har tagit till oss. Vi gör verkligen allt vad vi kan för att de utvecklingsinsatser som vi får förtroendet att arbeta med blir så klassrumsnära och så kollegialt uppbyggda som möjligt. vill jag peka på att i de länder som har uthålligt höga resultat finns det ofta noggranna system för tidigt stöd. Inte minst har ett ordentligt system för tidigt stöd. Lite slarvigt uttryckt kan det sägas leda till att barn i får särskilt stöd tidigt i skolgången. I får barn särskilt stöd sent i skolgången. Just förhållandet att man i de länder som har uthålligt höga resultat helt enkelt inte accepterar att barn inte lär sig tillräckligt mycket i början är nog en sak som skiljer högpresterande länder från lågpresterande länder. Ordförande för beredningen för utbildningsfrågor , Kommuner och Landsting: Först när det gäller fortbildning är det som sagt mycket insatser som sker från sida. Den fortbildning som ger störst resultat och har mest inverkan på vad som händer i klassrummet är den som kan ske klassrumsnära, att man får i gång ett kollegialt lärande mellan lärare på en och samma skola eller lärare i samma kommun, alltså en kontinuerlig just-in-time-fortbildning där man får möjlighet till stöd och hjälp i specifika planeringssituationer eller med särskilda klassrumsproblem. Där tror jag att det finns mycket kvar att göra. Det finns fortfarande mycket av stängda dörrar, alltså att man går in i sitt eget klassrum och håller sin egen undervisning, och utbytet mellan lärarna är inte särskilt stort. Där tror jag att den största potentialen finns att få till stånd en snabb fortbildning för många lärare som kan beröra väldigt många. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN UTFRÅGNINGEN Särskilt stöd till de svagaste eleverna som behöver det är något som vi från kommunernas sida lägger oerhört mycket pengar på. Men jag tror att kommunerna i stort skulle behöva stöd i hur de använder pengarna på bästa sätt. Det är lätt att anställa outbildade assistenter, och det är inte alltid som det är precis det som eleverna behöver. Det är säkert mycket utveckling som behövs för att identifiera dessa elever.