rfr · H10WRFR11 · 2014-01-01 00:00:00 — En expert i lagens mening ska enligt punkt 1 vara specialist på området avancerad produktutveckling och tillämpning av ny teknologi, enligt punkt 2 forskare och enligt punkt 3 företagsledare eller specialist t.ex. inom områdena rationalisering, logistik eller , vilket medför en nyckelposition. I bedömningen anförs att experter och personer med nyckelpositioner ska vara specialister inom vissa områden. I det förra fallet är det specialistkompetensen som berättigar till en nyckelposition. Länsrätten fann inte att F.P:s arbetsuppgifter hade en sådan inriktning eller låg på en sådan nivå att de gjorde honom till expert enligt vad som avses i 22 § IL. Inte heller besatt han sådana expertkunskaper att han var att betrakta som nyckelperson.282 Varken kammarrätten i eller Regeringsrätten beviljade prövningstillstånd i ärendet.283 Det går inte att utläsa huruvida F.P. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.37 Försäljning av programvara och konsultation inom marknader som kemi, ventilation och material hos beslutade att avslå S.B-S., anställd av , ansökan om skattelättnader i egenskap av expert. Man menade att det i förarbetena till IL framgår att en expert i lagens mening måste ha kompetens av unikt och särskilt slag. Dennas arbetsuppgifter ska vidare vara högt kvalificerade eller ha en mycket speciell inriktning samt gälla ett område där konkurrerar internationellt om lämplig arbetskraft. Det ska dessutom vara svårt att rekrytera dylik arbetskraft i . Nämnden ansåg sig inte kunna utläsa ur beskrivningen av S.B-S. arbetsuppgifter och informationen om hans bakgrund och kompetens att han hade det specifika kunnande eller den unika inriktning som hade krävts för att han skulle falla under IL:s expertbegrepp. bedömdes också sakna nyckelposition i bolaget. 282Länsrätten i , mål nr 22953-05, dom meddelad . 283Kammarrätten i , mål nr 2393-06, beslut och Regeringsrätten, mål nr 3667-07, beslut . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV överklagade beslutet till länsrätten. Till stöd för sitt yrkande på att medges skattelättnader anförde han att anställt honom för att företaget haft svårigheter att rekrytera en person med den bakgrund och de kvalifikationer som företaget behövde i . Han menade vidare att han fått uppehålls- och arbetstillstånd på grund av sin unika kompetens och fann det motsägelsefullt att man inom svensk förvaltning tycktes göra olika tolkningar av regelverket. yrkade på avstyrkt bifall till överklagandet. Länsrätten biföll dock överklagandet. Man stödde sig här på den information om S.B-S. tjänst som bifogats den avslagna ansökan till . är leverantör av CFD-programvaror och CFD- service.284 I bilagan till ansökan stod bl.a. att läsa att tjänsten innebar ansvar för fortsatt utveckling av programvaran samt konsultation inom olika marknader. En kandidat till tjänsten skulle ha civilingenjörsutbildning eller doktorsgrad samt erfarenhet av försäljning inom området. Han eller hon skulle också ha erfarenhet av numeriska strömningsberäkningar samt goda kunskaper inom bl.a. kommunikation, förhandlingar och avslut. hade man utan framgång sökt en sådan kandidat i . Länsrätten ansåg att har ett starkt intresse av att konkurrera om internationellt rörlig arbetskraft på området, tog Fluent Sweden AB:s svårigheter att finna en lämplig kandidat i i beaktande samt fann att S.B-S. hade hög utbildning och den rätta kompetensprofilen. Rätten menade att S.B-S. arbetsuppgifter var sådana att förutsättningarna för skattelättnader enligt 11 kap. 22 § första stycket 1 IL förelåg och därför bifölls hans överklagande.285 överklagade länsrättens dom till kammarrätten. Myndigheten delade uppfattning att S.B-S. arbetsuppgifter, bakgrund och meriter inte kvalificerade honom för skattelättnader enligt 22 och 23 §§ IL. Han kunde inte anses ha unik kompetens på ett mer generellt område, någon nyckelposition i företaget eller ansvar för dess allmänna ledning och förvaltning. bestred överklagandet och anförde ånyo att han fått arbetstillstånd tack vare att han ansetts vara specialist och anställts som detta. Kammarrätten biföll emellertid överklagande. Varken enligt punkt 1 eller 3 11 kap. 22 § första stycket IL fann man tillräckliga omständigheter vara för handen.286 Regeringsrätten medgav inget prövningstillstånd i ärendet.287 Det går inte att utläsa huruvida S.B-S. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.38 Chief Financial Officer hos ISS Landscaping AB:s ansökan om skattelättnader för H.S. såsom innehavare av nyckelposition i bolaget avslogs av . Nämnden ansåg att H.S. varken hade ansvar för företagets allmänna ledning 284CFD står för , simulering av gas- och vätskeflöden. 285Länsrätten i , mål nr 16103-06, dom meddelad . 286Kammarrätten i , mål nr 8155-06, dom meddelad . 287Regeringsrätten, mål nr 4731-07, beslut . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 och förvaltning, som skulle innebära företagsledande position i lagens mening, eller att hennes arbetsuppgifter var så specialiserade att H.S. i kraft av dem var att betrakta som nyckelperson. överklagade beslutet till länsrätten. Till stöd för sin talan anförde bolaget att H.S. fick tjänsten som Chief Fi- nancial Officer, i konkurrens med flera svenska kandidater, på grund av de kunskaper hon förvärvat på huvudkontoret i . Bolaget var i färd med att sätta i verket en expansionsplan för den svenska marknaden. hade man förvärvat fem företag, och fler förvärv planerades. H.S., som ekonomichef med övergripande ansvar för frågor inom ekonomi och finans samt ansvar för uppbyggnaden av företagets förvaltningsorganisation, hade ansvar för det fusionerings- och integrationsarbete som företagsförvärven innebar. Hon deltog t.ex. i styrelsemöten som behandlade nyförvärv. H.S. var direkt underställd vd och delade, enligt bolaget, de företagsledande uppgifterna med vd:n. Bolaget hade 2006 en omsättning på . Denna hade varit endast . Länsrätten fann, i likhet med , dock inte att H.S:s företagsledande arbete var sådant som avses i lagstiftningen. För att H.S. skulle berättigas till skattelättnader som innehavare av en nyckelposition menade rätten vidare att det förutsattes att arbetet var av mer omfattande natur och av betydande ekonomisk vikt för företaget, t.ex. kunde specialister inom rationalisering, administration eller marknadsföring komma i fråga. H.S. hade enligt bolaget en nyckelposition i kraft av sin erfarenhet av arbetet på huvudkontoret i , men den erfarenheten fann rätten inte vara tillräcklig för att medföra specialistkompetens i lagens mening. överklagade till kammarrätt och Regeringsrätten, men dessa instanser beviljade inget prövningstillstånd i målet.289 Det går inte att utläsa huruvida H.S. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.39 Administrations- och ekonomidirektör hos BMW Sweden AB:s ansökan om skattelättnader för P.P. såsom innehavare av nyckelposition i bolaget avslogs av . ansåg att P.P:s arbetsuppgifter inte medförde att de gjorde honom till nyckelperson i lagens mening. Vidare innebar det faktum att P.P. ibland ersatte bolagets vd inte att han hade sådant ansvar för bolagets förvaltning som avses i lagstiftningen. Beslutet överklagades till länsrätten. anförde att bolaget var ett helägt dotterbolag till och var generalagent åt detta. hade , en gemensam försäljningsorganisation för , bildats. arbetade där som administrations- och ekonomidirektör 288Länsrätten i , mål nr 25233-06, dom meddelad . 289Kammarrätten i , mål nr 1638-07, beslut och Regeringsrätten, mål nr 5886-07, beslut . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV och var ansvarig för den nordiska verksamheten. Hans arbete innefattade att se till att affärsmålen uppnådde och innebar dessutom ansvar för bl.a. kommunikation med ledningen, budgetprocessen, personal, kontakt med försäkringsbolag och myndigheter samt implementering av koncernens finansiella standarder i bolaget. var vice koncernchef och ingick i företagsledningen. Han rapporterade direkt till koncernchefen. I sin bedömning tog länsrätten fasta på Regeringsrättens dom RÅ 2006 ref. 16 och tolkningen att avgörandet om huruvida en person hade en nyckelposition måste ses utifrån hela företaget och inte en specifik verksamhetsgren. Länsrätten fann med detta i beaktande att P.P. saknade ansvar för företagets ledning i den mening som avses i 11 kap. 22 § första stycket 3 IL och liksom ansåg länsrätten att P.P:s kompetensnivå inte var specifik nog för att han skulle kunna ses som nyckelperson. överklagade domen till såväl kammarrätt som Regeringsrätten, men dessa meddelade inget prövningstillstånd.291 Det går inte att utläsa huruvida P.P. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.40 Direktör med ansvar för institutionella relationer inom hos avslog A.T:s ansökan om skattelättnader såsom expert alternativt innehavare av nyckelposition hos In- vestments SA (). Nämnden ansåg inte att A.T:s kompetens var tillräckligt hög eller så specialiserad att han kunde betraktas som specialist i lagens mening. Därför kunde han inte heller ses som nyckelperson i kraft av sin kompetens. Vidare saknade han enligt nämndens bedömning ansvar för företagets allmänna ledning och förvaltning. överklagade beslutet till länsrätten. uppgav i sitt yttrande till länsrätten att bolaget rankades som ett av de största fondbolagen i världen. De institutioner som man riktade sig till var som regel sofistikerade investerare. Den som ansvarade för att skräddarsy lösningar hos måste ha specifik kompetens. En rekryteringsfirma hade 2003 börjat leta efter lämpliga kandidater till den tjänst som A.T. skulle komma att få. Efter en första omgång fann man 30 kandidater, av vilka 6 var svenskar. Efter en utvärderingsprocess sållades dock samtliga bort; antingen var deras förväntade fackkunskaper otillräckliga eller så var deras kontaktnät i för litet. A.T:s nätverk ska däremot ha sträckt sig över av de institutionella tillgångarna i . Vidare hade A.T. en examen i ekonomi från och diger erfarenhet av tillgångsplacering. Han var en eftersökt föredragshållare och rapporterade på direkt till Managing Director för all europeisk verksamhet. I sitt eget yttrande vittnade A.T. 290Länsrätten i , mål nr 17030-06, dom meddelad . 291Kammarrätten i , mål 2692-07, beslut och Regeringsrätten, mål nr 5927-07, beslut . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 process att skräddarsy en investeringslösning innebär och hur hans karriär gradvis gjort honom lämpad för att syssla med uppgiften. Därför var han att betrakta som expert. Vidare innebar de höga summor som förvaltades inom hans ansvarsområde att han var en nyckelperson. Han var den enda inom som hade ansvar för både institutionella placerare och försäljare inom sitt område. Länsrätten fann det dock inte visat att det varit svårt att rekrytera en inhemsk kandidat till A.T:s tjänst. Flera svenska kandidater hade funnits, men några av dem hade valts bort för att deras kontaktnät ansetts vara för litet. A.T:s kontaktnät och goda rykte i branschen var enligt länsrätten ingenting som hade nämnvärd verkan på dess bedömning av huruvida han var att betrakta som expert. Här hänvisade rätten till RÅ 2006 ref. 16. Länsrätten fann inte A.T. vara expert i lagens mening, och att han därför inte heller kunde ses som innehavare av nyckelposition i bolaget. Han befattning ansågs inte heller innebära någon företagsledande ställning. Överklagandet avslogs.292 A.T. överklagade domen till kammarrätt och Regeringsrätten, men ingen av instanserna beviljade prövningstillstånd i målet.293 Det går inte att utläsa huruvida A.T. hade en månadslön som översteg två prisbasbelopp. 1.41 Löneutbetalning av norskt bolag - angående förmedling av utbetalning mellan ett norskt och ett svenskt bolag avslog i mitten av 2006 Hydro Production Partner AB:s ansökan om skattelättnader för Å.N. Motiveringen var att enligt 11 kap. 22 § andra stycket IL ska arbetsgivaren höra hemma i eller vara ett utländskt företag med fast driftställe i . Enligt 1 § andra stycket lagen (1999:1305) om är arbetsgivare den som betalar ut ersättningen. I det aktuella fallet ansågs Norsk Hydro och inte vara utbetalare av lönen. åberopade i sitt överklagande till länsrätten skrivelse 130 352766-05/111 där det framgår att begreppet svensk arbetsgivare också omfattar utländsk arbetsgivare med fast driftställe i . Därtill säger att ersättningar som förmedlas av utländsk arbetsgivare kan bli föremål för skattelättnader om det tydligt framgår att ersättningen enbart förmedlats av denne. argumenterade att samtliga kostnader bars av den svenska arbetsgivaren och att hans lön endast av administrativa skäl hade betalats av Norsk Hydro i . Länsrätten gjorde ingen annan bedömning i ärendet än . Länsrätten ansåg att det av handlingarna i målet inte klart framgick vilket av bolagen som skulle bära ersättningen för Å.N. eller att hade bekostat densamma. De förutsättningar som beskrivs i Skat- 292Länsrätten i , mål nr 7407-06, dom meddelad . 293Kammarrätten i , mål nr 2836-07, beslut . och Regeringsrätten, mål nr 6194-07, beslut . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV teverkets skrivelser ansågs inte vara uppfyllda och överklagandet avslogs då det inte kunde konstateras att Norsk Hydro i enbart hade förmedlat ersättningen till honom.294 överklagade domen till kammarrätten. Han hänvisade till tidigare skriftväxling och argumenterade att det klart framgick att Norsk Hydro i hade förmedlat betalningen på den svenska arbetsgivarens uppdrag. Han hävdade att detta var i enlighet med skrivelse 130 352766- 05/111. tillbakavisade bifall till överklagandet och menade att lönen inte hade utbetalats av . hade inte deklarerat någon inkomst i och den svenska arbetsgivaren hade inte lämnat någon kontrolluppgift för honom. Vidare hade Å.N. inte visat att var hans arbetsgivare. Det faktum att det skett en överföring av pengar från det norska till det svenska bolaget innebär inte att per automatik ska anses ha varit arbetsgivare för Å.N. Kammarrätten ansåg att det var ostridigt att lönen hade utbetalats av Norsk Hydro i och överklagandet avslogs därmed.295 1.42 Löneutbetalning av norskt bolag – om förmedling av utbetalning mellan ett norskt och ett svenskt bolag avslog i mitten av 2006 Hydro Production Partner AB:s ansökan om skattelättnader för R.L. Nämnden argumenterade att enligt 11 kap. 22 § andra stycket ska arbetsgivaren höra hemma i eller vara ett utländskt företag med fast driftställe i . Vidare är arbetsgivare, enligt 1 § andra stycket lagen (1999:1305) om , den som betalar ut ersättningen. Lönen hade, enligt , utbetalats av Norsk Hydro och inte , vilket innebar att skattelättnader inte kunde medges för R.L. överklagade beslut och framhöll samma argument som i länsrätten i läns mål nr 21639-06. Länsrätten angav som domskäl identiska argument som i målet 21639-06.296 Domen överklagades av R.L. Snarlik argumentation framfördes av R.L. respektive som i kammarrätten i mål nr 3510-07. I likhet med i den domen avslog kammarrätten överklagandet.297 1.43 Löneutbetalning i respektive – angående förmedling av utbetalning mellan ett finskt och ett svenskt bolag redovisade i sin deklaration en inkomst av tjänst på . Kontrolluppgifter från hans arbetsgivare (respektive ) medförde att , i samband med den årliga taxeringen, fastställde K.F:s inkomst av tjänst till . 294Länsrätten i , mål nr 21639-06, dom meddelad . 295Kammarrätten i , mål nr 3510-07, dom meddelad . 296Länsrätten i , mål nr 21593-06, dom meddelad . 297Kammarrätten i , mål nr 6124-07, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 verket menade vid omprövningen av beslutet att beslut inte omfattade det finska bolaget. Det framgick inte att en del av ersättningen enbart hade förmedlats av den finske utbetalaren på den svenska arbetsgivarens uppdrag. överklagade beslutet och yrkade på att hans inkomst av tjänst uppgick till . I mitten av 2005 beviljades K.F. skattelättnad av och en del av hans löneutbetalning förmedlades av praktiska skäl av på uppdrag av , t.ex. hade han kvar sin bostad i . menade i och med sitt taxeringsbeslut att utbetalningen från det finländska bolaget inte skulle omfattas av skattelättnaden. menade att han endast arbetade för det svenska bolaget, att han hade erhållit sin ersättning från en svensk arbetsgivare och att samtliga kostnader för hans lön hade belastat det svenska bolaget. Det svenska bolaget hade skött inbetalningar av särskild A-skatt och det utländska bolaget hade endast förmedlat löneutbetalningen. Länsrätten argumenterade att beslut om skattelättnad endast omfattade utbetalningar från det svenska bolaget. Det framgick inte i underlaget att en del av löneutbetalningen hade förmedlats av på uppdrag av som utbetalades av detta bolag. Överklagandet avslogs och beslut att beskatta K.F. för av ersättningen från det finska bolaget ansågs således vara riktigt.298 överklagade länsrättens dom och vidhöll att beslutet om skattelättnader också skulle omfatta den del av hans tjänsteinkomst som hade förmedlats av det finska bolaget. Förutom tidigare argument menade . att ett Letter of Assignment visade att han under arbetet i hade möjlighet att erhålla löneutbetalning i både och . argumenterade att 11 kap. 22 § IL endast ställer krav på att arbetsgivaren hör hemma i och att arbetsgivaren torde avse den arbetsgivare för vilken den tjänst som omfattades av beslut om skattelättnad utförs. Någon annan tolkning skulle, enligt K.F., innebära att det skulle bli dyrare att rekrytera personer som har ekonomiska åtaganden i hemlandet. ifrågasatte inte vem som skulle betraktas som arbetsgivare, men vidhöll att det inte framgick att den ersättning som hade utbetalats av det finska bolaget enbart hade förmedlats på uppdrag av det svenska bolaget. Kammarrätten avslog överklagandet och menade att utbetalningen från inte skulle omfattas av beslut om skattelättnader.299 298Länsrätten i , mål nr 10493-07, dom meddelad . 299Kammarrätten i , mål nr 8670-07, dom meddelad . Regeringsrätten beslutade att inte ge prövningstillstånd . 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV 1.44 Hornbach – om förmedling av utbetalning mellan ett tyskt och ett svenskt bolag beslutade att O.G. var berättigad till skattelättnader enligt 11 kap. 22 och 23 §§ IL. I samband med den årliga taxeringen bedömde att förutsättningarna för nämndens beslut inte hade varit uppfyllda då arbetsgivaren inte kunde ha ansetts ha betalat ut ersättningen för anställningen. menade i stället att var att betrakta som utbetalare av ersättningen till O.G. hade överklagat beslutet till länsrätten och där fått bifall.300 överklagade domen till kammarrätten och argumenterade i sitt yrkande att han hade ett muntligt anställningsavtal med , vilket bekräftades av ansökan hos om anställningsintyg. Han menade att en vd så gott som undantagslöst är anställd av det bolag han leder och är utsedd at förvalta. Det vore vidare felaktigt att låta arbetsgivarens utbetalningsrutiner avgöra om reglerna om skattelättnader ska kunna tillämpas eller inte då det i förlängningen riskerar att påverka utländska företags val av etableringsform i . att en sådan tolkning skulle strida mot IL samt komma i konflikt med EG-fördragets artikel 43. Den svenska arbetsgivaren har genom interndebitering från det tyska bolaget stått för hela lönekostnaden. I sitt yrkande argumenterade att överklagandet skulle avslås med motiveringen att det inte klart framgick att ersättningen till O.G. enbart hade förmedlats av det tyska moderbolaget, att det inte gick att konstatera att aktiebolaget hade gett det tyska moderbolaget i uppdrag att förmedla betalningen och att det inte hade visats att O.G. hade varit anställd av aktiebolaget . Det hade, enligt , ingen betydelse att O.G. hade uppgett till att han hade varit anställd av . menade att kravet på att arbetsgivaren ska vara hemmahörande i eller vara ett företag med filial i inte motverkade lagstiftningens syfte eller stod i motsättning till den fria etableringsrätten i EG-fördragets artikel 43. Den som betalar ut ersättning avses som arbetsgivare enligt 1 § lagen (1999:1305) om och 1 kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483). Detta innebar, enligt , att det tyska bolaget skulle anses som arbetsgivare vid tillämpning av 11 kap. 22 § IL. Det faktum att preliminärskatteavdrag hade skötts på ett visst sätt med avseende på hans ersättningar skulle inte heller påverka bedömningen av om skattelättnader skulle medges eller inte. Kammarrätten skrev i domen att uppgiften om anställning hos stöds av olika uppgifter, bl.a. arbetsbeskrivningen för O.G. som innebar att han var vd i bolaget med yttersta ansvar för den svenska marknaden samt löneberäkningar som hade gjorts av det svenska bolagets ekonomichef. Den koncerninterna administrativa rutinen för lönehanteringen 300 Länsrätten i , mål nr 3574-07, dom meddelad . SAMMANFATTNING AV 5 2013/14:RFR11 hade, enligt kammarrätten, fungerat på det sätt som O.G. Bolaget hade vidare lämnat kontrolluppgift och betalat preliminärskatt för ersättningen till O.G. Vid en sammantagen bedömning menade kammarrätten att de utbetalningar som det tyska bolaget hade gjort kunde anses vara ersättning som förmedlats på uppdrag från det svenska bolaget. Kammarrätten biföll sålunda överklagandet och ändrade länsrättens dom och beslut och ansåg att O.G. var berättigad till skattelättnader enligt 11 kap. 22 och 23 § IL.301 1.45 Hornbach – om förmedling av utbetalning mellan ett tyskt och ett svenskt bolag beslutade att E.G. var berättigad till skattelättnader enligt 11 kap. 22 och 23 §§ IL. I samband med den årliga taxeringen bedömde att förutsättningarna för nämndens beslut inte hade varit uppfyllda då arbetsgivaren inte kunde ha ansetts ha utbetalat ersättningen för anställningen. menade i stället att var att betrakta som utbetalare av ersättningen till E.G. hade överklagat beslutet till länsrätten, som bifallit dess överklagande.302 E.G. överklagade domen till kammarrätten och yrkade att han hade ett muntligt anställningsavtal med . Han argumenterade att syftet bakom reglerna om skattelättnader var uppfyllda oavsett om en person är anställd av ett svenskt företag eller av ett utländskt företag med fast driftställe i . Arbetsgivarens utbetalningsrutiner ska ej avgöra om reglerna om skattelättnader ska kunna tillämpas eller inte då det skulle strida mot IL samt EG-fördraget art. 43. Den svenska arbetsgivaren hade genom interndebitering från det tyska bolaget stått för hela lönekostnaden. Det vore, enligt E.G., orimligt att ett svenskt dotterbolag som omfattas av en utländsk koncerns administrativa betalningsrutiner skulle hamna i sämre lägre än en filial till ett utländskt bolag. E.G. menade att löneadministrationen var förenlig med ställningstagande när det gäller under vilka premisser som utbetalningar från annan än den svenska arbetsgivaren omfattas av ett beslut från Forskarskattenämnden.303 menade att överklagandet skulle avslås då det inte klart framgick att ersättningen till E.G. enbart hade förmedlats av det tyska moderbolaget och att det inte gick att konstatera att aktiebolaget hade gett det tyska moderbolaget i uppdrag att förmedla betalningen. Vidare argumenterade att kravet på att arbetsgivaren ska vara hemmahörande i eller vara ett företag med filial i inte motverkade lagstiftningens syfte eller stod i motsättning till den fria etableringsrätten i EG-fördraget art 43. 301 Kammarrätten i , mål nr 206-08, dom meddelad . Regeringsrätten beslutade att inte ge prövningstillstånd . 302Länsrätten i , mål nr 3576-07, dom meddelad . 303 ställningstagande, Omfattas utbetalningar från annan än den svenska arbetsgivaren av ett beslut från ?, dnr 130 352766-05/111. 2013/14:RFR11 BILAGA 5 SAMMANFATTNING AV Den som betalar ut ersättning avses som arbetsgivare enligt 1 § lagen (1999:1305) om och 1 kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483). Detta innebar, enligt , att det tyska bolaget skulle anses som arbetsgivare vid tillämpning av 11 kap. 22 § IL.