rfr · H10WRFR14 · 2014-04-10 00:00:00 — Målgrupperna är bl.a. personer med funktionsnedsättning, invandrare, äldre och lässvaga unga. producerar böcker, nyheter i tidning och på webb samt samhällsinformation. överlämnades utredningen till regeringen.62 En proposition om statens insatser för lättläst överlämnades till i mars 2014.63 ska verka för att konsten blir ett naturligt och framträdande inslag i samhällsmiljön genom att myndigheten beställer och förvärvar god samtidskonst till statens byggnader och andra lokaler för statlig verksamhet, medverkar till att konst tillförs även andra gemensamma miljöer och sprider kunskap om konstens betydelse för en god samhällsmiljö.64 övergripande uppgift är att främja möjligheter för konstnärer att vidareutveckla sitt konstnärskap. Nämnden har till uppgift att besluta om statliga bidrag och ersättningar till konstnärer och ska hålla sig underrättad om konstnärernas ekonomiska och sociala förhållanden samt löpande bevaka trygghetssystemens utformning och tillämpning i förhållande till konstnärlig verksamhet. Myndigheten ska i sin verksamhet integrera ett jämställdhets- och mångfaldsperspektiv samt ett internationellt och interkulturellt utbyte och samarbete.65 60Förordning (2011:124) med instruktion för Myndigheten för kulturanalys. 61Förordning (2010:769) med instruktion för Myndigheten för tillgängliga medier. 62Lättläst (SOU 2013:58). 2013/14:134. 64Förordning (2007:1188) med instruktion för . 65Förordning (2007:1199) med instruktion för . 2 UTGÅNGSPUNKTER 2013/14:RFR14 Statliga museimyndigheter är , med , , Statens museer för världskultur, Livrustkammaren och med Stiftelsen , Statens maritima museer, Statens centrum för arkitektur och design (tidigare ), , och . Inom museisektorn bidrar staten dessutom till en rad olika stiftelser som t.ex. , , och Arbetets museum. Inom scenkonstområdet finns de nationella institutionerna , Kungliga Dramatiska teatern AB, , och Stiftelsen samt regionala scenkonstinstitutioner och de fria scenkonstgrupperna inom teater, dans och musik. är en stiftelse med uppdraget att stödja produktion av ny film samt distribution och visning av värdefull film, bevara och tillgängliggöra det svenska filmarvet och representera svensk film internationellt. Institutets verksamhet finansieras dels genom statliga medel, dels ge- nom filmavtalet som bl.a. inbegriper en 10-procentig avgift på biobiljettintäkter.66 Handisam eller Myndigheten för handikappolitisk samordning samordnar arbetet med att genomföra och följa upp funktionshinderspolitiken. Myndigheten har till uppgift att ur ett mångfaldsperspektiv främja ett strategiskt och effektivt genomförande av den nationella handikappolitiken. Handisam inrättades 2006 och gavs bl.a. uppdraget att stödja de statliga myndigheterna i genomförandet av den nationella handlingsplanen . Handisam fick i uppdrag av regeringen att förbereda inordnandet i Handisam av de uppgifter i som bedöms vara ett statligt åtagande. Inordnandet ska ske , och Handisam byter då namn till Myndigheten för delaktighet.67 () är ett nationellt inom hjälpmedelsområdet som ägs av staten och Kommuner och Landsting. HI följer utvecklingen inom hjälpmedelsområdet och analyserar dess konsekvenser samt initierar och bedriver utvecklingsarbete. övergår de delar av HI:s verksamhet som bedöms vara ett statligt åtagande till Handisam.68 är den nationella myndigheten för samhällsplanering, stadsutveckling, byggande och boende. Verket är central myndighet för frågor om byggd miljö och hushållning med mark- och vattenområden, fysisk planering, byggande och förvaltning av bebyggelsen boende- och bostadsfinansieringsfrågor. I arbete med planering och byggande spelar tillgänglighetsfrågor en viktig roll. I verkets grundläggande föreskrifter och allmänna råd 66http:///sv/. 67Förordning (2007:1134) med instruktion för Myndigheten för handikappolitisk samordning. 68http:///. (BBR) utvecklar man hur tillgänglighet och användbarhet ska och kan tillgodoses, vilket bl.a. gäller föreskrifterna om enkelt avhjälpta hinder.69 är sektorsmyndighet för funktionshinderspolitiken och arbetar för att myndigheter och verksamheter inom hälso- och sjukvården och omsorgen ska vara med och uppfylla de funktionshinderspolitiska målen. En av uppgifter är att handlägga statsbidragen till funktionshindersorganisationerna.70 Allmänna arvsfonden finansierar nyskapande och utvecklande projekt för barn, ungdomar och personer med funktionsnedsättning. Kammarkollegiet och Arvsfondsdelegationen handlägger arvsfondsärenden. Kammarkollegiets uppgift är att företräda fonden och se till att pengarna kommer in från dödsbon där fonden är arvinge. Kammarkollegiet ska också förvalta fonden på bästa möjliga sätt och betala ut pengar till beviljade projekt. Vilka projekt som ska få stöd ur fonden beslutas av Arvsfondsdelegationen som också följer upp projekten och informerar om fondens ändamål.71 2.9.3 Kommuner och landsting Kommunernas och landstingens verksamhet har stor betydelse för den lokala och regionala kultursektorn och för personer med funktionsnedsättning. I den här uppföljningen redovisas kortfattat insatser och resultat av statliga insatser på det regionala och lokala området som t.ex. kultursamverkansmodellen. Även andra resultat av och regional kulturverksamhet som kartlagts av bl.a. Handisam redovisas. Funktionshindersorganisationerna fyller en central funktion bland folkrörelserna i landet genom att följa och rapportera om livsvillkoren för personer med funktionsnedsättning. Organisationerna bidrar också genom sitt intressepolitiska arbete till att förverkliga de politiska målen för funktionshinderspolitiken. De verkar för ett samhälle där alla kan vara delaktiga på lika villkor. De är experter på funktionshindersfrågor och har en viktig roll i arbetet med att genomföra funktionshinderspolitiken. Funktionshindersorganisationerna arbetar aktivt för att påverka beslutsfattare och andra som kan medverka till ett tillgängligare samhälle. Det finns ett stort antal organisationer inom funktionshindersrörelsen. För fördelar staten bidrag till sammanlagt 64 organisationer som företräder olika grupper. Statsbidraget till organisationerna har varit oförändrat och uppgår till . 69Förordning (2012:546) med instruktion för . 70Förordning (2009:1243) med instruktion för . 71Lag om Allmänna arvsfonden: Lagar/Lagar/Svenskforfattningssamling/Lag-1994243-om-Allmanna-arv_sfs-1994- 243/. 2 UTGÅNGSPUNKTER 2013/14:RFR14 pet per organisation har successivt minskat till följd av att antalet organisationer blivit fler. har kostnaderna ökat. Nedan redogörs kortfattat för de funktionshindersorganisationer som kontaktats under uppföljningsarbetets gång. Uppgifterna om antal medlemmar i respektive organisation kommer, i förekommande fall, från organisationernas webbsidor. Handikappförbunden är en samarbetsorganisation för 37 funktionshindersförbund, som tillsammans representerar ca 400 000 människor. Organisationens politiska vision är ett samhälle där alla människor har lika förutsättningar och är fullt delaktiga oavsett funktionsförmåga. Handikappförbundens intressepolitiska arbete grundar sig på genomförandet av mänskliga rättigheter. Utgångspunkter är framför allt FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och . Samarbetsorgan finns även i län och kommuner. De är fristående från riksorganisationen men har bland annat motionsrätt i samband med kongress.72 Lika Unika är en federation som grundar sin verksamhet på mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning och som engagerar sig i olika strukturella och intressepolitiska frågor. I federationen ingår sex medlemsförbund. Lika Unika verkar för att alla ska kunna delta i samhället utifrån sina egna förutsättningar och oavsett kön, ålder och om man har en funktionsnedsättning eller inte.73 DHR (Delaktighet, Handlingskraft, Rörelsefrihet) är en organisation som arbetar med frågor som rör livsvillkoren för personer med nedsatt rörelseförmåga. Inriktningen är att de ska kunna leva ett liv som andra och inte ständigt begränsas av den personliga funktionsnedsättningen. Cirka 15 000 medlemmar.74 och Ungdomar (RBU) företräder familjer som har barn och unga med olika typer av rörelsehinder. Cirka 12 000 medlemmar.75 () är en intresseorganisation som verkar för att samhället ska bli mer tillgängligt för synskadade människor. SRF bildades under namnet De blindas förening.76 () är till för alla som har en hörselnedsättning eller är döva, och för alla med tinnitus, ljudöverkänslighet eller Me- nières sjukdom. Cirka 30 000 medlemmar.77 () har till uppgift att tillvarata dövas sociala, ekonomiska, språkliga och kulturella intressen. Teckenspråket är av central betydelse i SDR:s verksamhet för gemenskap, självkänsla och kulturell identitet. Cirka 4 200 medlemmar.78 72E-post från Handikappförbunden. 73http:///. 74http:///. 75http:///. 76http:///. 77http:///. 78http:///. (f.d. NHR) verkar för att personer med neurologiska sjukdomstillstånd ska få sina behov och rättigheter tillgodosedda och därigenom förbättrade levnadsvillkor. Cirka 13 000 medlemmar.79 Nationell samverkan för psykisk hälsa (NSPH) är ett nätverk som består av 13 patient-, brukar- och anhörigorganisationer inom det psykiatriska området.80 är en intresseorganisation för människor med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar (NPF) såsom adhd, Aspergers syndrom, Tourettes syndrom, språkstörningar och OCD81. Cirka 13 500 medlemmar.82 , ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning (FUB) arbetar för barn, ungdomar och vuxna med utvecklingsstörning. Cirka 27 000 medlemmar.83 arbetar för att skapa bättre villkor för barn, ungdomar och vuxna med autism, Aspergers syndrom och andra autismliknande tillstånd. Cirka 13 000 medlemmar.84 79http:///. 80http:///. 81OCD handlar om tvångssyndrom och står för Obsessive-Compulsive Disorder. 82http:///. 83http:///. 84http:///. En av de grundläggande principerna inom svensk funktionshinderspolitik är den så kallade ansvars- och finansieringsprincipen som innebär att varje sektor i samhället ska utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive personer med funktionsnedsättning. Kostnaderna för tillgänglighetsåtgärder ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Ansvars- och finansieringsprincipen fastställdes genom beslut om mål och handlingsplan 2000 men hade varit riktgivande för politiken långt tidigare.85 Statens insatser för ökad tillgänglighet inom kulturen utgår från mål för kulturpolitiken och funktionshinderspolitiken och gällande lagar och regler på området. För perioden –2016 är även regeringens strategi för genomförandet av funktionshinderspolitiken en utgångspunkt. Regeringen styr verksamheten bl.a. genom kulturbudgeten, regleringsbrev till myndigheterna, riktlinjer till bolag och stiftelser samt särskilda satsningar som regeringen beslutar. Centralt för de statliga myndigheterna är förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförandet av handikappolitiken. Enligt förordningen ska myndigheter under regeringen utforma och bedriva sin verksamhet med beaktande av de funktionshinderspolitiska målen och verka för att personer med funktionsnedsättning ges full delaktighet i samhällslivet och jämlikhet i levnadsvillkor. Med vägledning av på området ska myndigheterna särskilt verka för att deras lokaler, verksamhet och information är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. I detta arbete ska myndigheterna genomföra inventeringar och utarbeta handlingsplaner och vid behov samråda med Handisam.86 Möjligheten att följa upp resultat och effekter av de statliga insatserna för ökad tillgänglighet inom kultursektorn begränsas delvis av att finansieringen av åtgärder sker inom ordinarie budgetanslag och att kostnaderna inte särredovisas. Resultaten ska följas upp genom myndigheternas och övriga institutioners återrapportering till regeringen i resultat- och årsredovisningar samt i den löpande verksamhetsdialogen. och särskilda sektorsansvar innebär, som tidigare redovisats, bl.a. att de i årliga rapporter följer upp de delmål som gäller för regeringens funktionshindersstrategi. Detta görs huvudsakligen genom enkäter till de kulturinstitutioner på regional och lokal nivå som de har i uppdrag att följa upp. Handisam har en samordnande uppgift men genomför också flera egeninitierade undersökningar. 1999/2000:79. 86Beträffande kommande ändringar av förordningen se noter under avsnitt 2.6. 3.1 Statens utgifter för kultur I riktlinjerna för regeringens funktionshindersstrategi anges att funktionshindersperspektivet ska vara integrerat i den ordinarie bidragsgivningen inom kulturområdet. Pengar för tillgänglighetsåtgärder ska således ingå i kulturbudgetens ordinarie anslag – i enlighet med ansvars- och finansieringsprincipen. Av den anledningen är det svårt att få fram en totalsiffra för kostnaderna för statens insatser för tillgänglighet inom kulturområdet. Ingen av de myndigheter som kontaktats i uppföljningen har kunnat ange någon uppgift om kostnader för tillgänglighetsarbetet. har statens utgifter på kulturbudgeten utvecklats enligt följande sammanställning. Indelningen i anslagsområden är enligt budgetstruktur. Införandet av kultursamverkansmodellen återspeglas i förändringarna av beloppen mellan anslagsområden budgetåren 2010 och 2011 till följd av att bidrag till regionala kulturinstitutioner m.m. inordnades i ett nytt anslag Bidrag till regional kulturverksamhet inom kulturområdesövergripande verksamhet. Tabell 2 Statens utgifter för kultur 2008–2012 (utfall i , löpande priser) Teater, dans, musik Litteraturen, läsandet och språket Bildkonst, arkitektur, form och design handläggs de kulturpolitiska frågorna av . Funktionshinderspolitiken är sektorsövergripande, vilket betyder att insatserna och ansvaret för att nå de funktionshinderspolitiska målen vilar på respektive departement och samhällsområde. Regeringens funktionshinderspolitik samordnas inom . På webbsida anges att tillgänglighetsperspektivet för personer med funktionsnedsättning ska beaktas i alla regeringsinitiativ på kulturområdet. och har, som tidigare framgått, särskilda sektorsansvar för funktionshindersfrågorna på det kulturpolitiska området och ansvarar för verksamhet och delmål inom sina respektive områden – vilket redovisas i följande avsnitt. har ansvar för de centrala statliga kulturmyndigheterna, stiftelserna och bolagen som i sin tur rapporterar direkt till departementet. Till skillnad från vad som gäller för och sektorsansvar finns det inga gemensamma funktionshinderspolitiska delmål för de övriga myndigheter samt stiftelser och bolag som ligger direkt under departementet. För samtliga dessa institutioner gäller dock de kulturpolitiska och de funktionshinderspolitiska målen samt för myndigheterna också förordningen (2001:526) om de statliga myndigheternas ansvar för genomförande av handikappolitiken. Att institutionerna ska arbeta för dessa mål tydliggörs i myndigheternas instruktioner och regleringsbrev samt i de årliga riktlinjebesluten för stiftelser och bolag. I dessa styrdokument finns också krav på återrapportering av vad som gjorts för att öka tillgängligheten. Regeringens redovisning av dessa institutioners arbete och resultat, i fråga om att undanröja funktionshinder och tillgängliggöra verksamheten lämnas huvudsakligen i budgetpropositionen under respektive delområde. Det har inte ingått i denna uppföljning att gå igenom samtliga årsredovisningar och andra dokument från de centrala kulturinstitutionerna för att kartlägga vilken resultatinformation som där lämnas om funktionshinderspolitiken. har enligt sin instruktion ett sektorsansvar för funktionshindersfrågor inom sitt ansvarsområde.87 Som sektorsansvarig myndighet ska stödja, samordna och driva på utvecklingen så att personer med funktionsnedsättning blir fullt delaktiga i kulturlivet. är även strategisk myndighet inom ramen för regeringens strategi för funktionshinderspolitiken och ska rapportera resultat och effekter av sitt arbete med de funktionshinderspolitiska målen. delmål som sektorsansvarig myndighet för perioden – 2016 är följande: –Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha en handlingsplan för ökad tillgänglighet . –Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha åtgärdat enkelt avhjälpta hinder . Detta gäller även fria grupper m.fl. i den omfattning det kan anses skäligt. –Samtliga kulturinstitutioner som får statsbidrag ska ha webbplatser och e- tjänster som är tillgänglighetsanpassade . Detta gäller även fria grupper m.fl. i den omfattning det kan anses skäligt. 87 SFS 2012:515. 3.3.1 Uppföljning av delmålen följer upp utvecklingen av de tre delmål som gäller för rådets arbete med funktionshinderspolitiken. uppföljningsrapport som överlämnades till regeringen utgör det huvudsakliga underlaget för redovisningen i följande avsnitt.88 uppföljning sker genom webbenkäter som skickas till regionala kulturinstitutioner, fria grupper och andra aktörer inom teater-, dans-, musik-, litteratur-, biblioteks-, musei- och utställningsområdena som får statsbidrag.89 2013 skickades enkäten till 475 mottagare varav svarade. uppgick andelen svar till . Resultaten sammanfattas i följande tabell. Tabell 3 Åtgärder för respektive delmål 2012 och 2013 2012 (%) 2013 (%) Delmål 1: Handlingsplan Delmål 2: Enkelt avhjälpta hinder i publika lokaler - Till stor del åtgärdade - Delvis eller till hälften åtgärdade - Inte alls åtgärdade Delmål 3: Webbplatsen följer internationell standard för - Ja till viss del Källa: Kultur för alla – inget hinder, 2013 och 2014. Enkätens svarsgrupp förändras delvis mellan åren, vilket innebär att några respondenter faller bort och nya tillkommer. Denna instabilitet förklarar delvis den negativa utvecklingen av vissa resultat . När har rensat för dessa avvikelser och jämfört samma institutioner mellan de två åren framgår en mer positiv trend. 88Kultur för alla – inget hinder. 89Inför uppföljningen 2013 skickades en separat enkät till samtliga regionala biblioteksverksamheter. Svarsfrekvensen för denna enkät blev mycket låg och kan därmed inte ge något övergripande underlag för hur det ser ut inom biblioteksområdet. för delmål 3 kan delvis tolkas som att fördjupad kunskap om webbstandarden har lett till reviderade svar. gör följande bedömningar av resultaten för respektive delmål. har gjort ett flertal insatser för att målet om handlingsplaner för ökad tillgänglighet ska uppnås. Myndigheten bedömer att en viktig framgångsfaktor är att delmålen ställts som kriterier för beslut om statliga medel till regional kulturverksamhet inom ramen för kultursamverkansmodellen. har därmed möjlighet att hålla inne utbetalning av de statliga medlen om det visar sig att väsentliga kriterier för beslut inte efterföljs. Samtliga 20 län som ingår i kultursamverkansmodellen har angett att de nationella delmål som uppställts för kulturområdet ska följas. I enkätuppföljning har delmålet utvecklats positivt, som det har visat sig att ett antal kulturinstitutioner inte har tagit fram handlingsplaner. Enkätresultatet har inneburit att återigen har tagit kontakt med berörda landsting eller regioner för att undersöka vad som ligger bakom uppgifterna. Det har då framkommit att formella beslut i vissa fall har saknats men även att ett antal kulturinstitutioner, enligt uppgift på grund av missförstånd, har saknat handlingsplaner. kommer att följa upp detta i särskild ordning och avser att återkoppla till regeringen och Handisam om vilka åtgärder som har vidtagits och det slutliga utfallet. Delmål: Enkelt avhjälpta hinder I andra delmål beskrivs att aktörer som får statsbidrag ska ha åtgärdat enkelt avhjälpta hinder (enligt PBL). Detta ska tolkas som att inga kulturaktiviteter bör äga rum i lokaler där enkelt avhjälpta hinder finns kvar och inte är åtgärdade. Utifrån de resultat som redovisas i rapporten tycks det enligt finnas en positiv utveckling : andelen respondenter som svarat att enkelt avhjälpta hinder till stor del är åtgärdade i de lokaler där de har publik kulturverksamhet har ökat. Men med tanke på att så få respondenter anger att enkelt avhjälpta hinder fullständigt har åtgärdats är flera slutsatser som drogs fortfarande giltiga, enligt . bedömer därför att det finns ett fortsatt behov av att i samverkan med lämpliga aktörer sprida information inom kultursektorn om vad som avses med enkelt avhjälpta hinder. finns ett behov av att sprida information om delmålet till såväl lokalägare som tillsynsansvariga myndigheter. Viktiga samarbetsparter i arbetet är Handisam, , och Kommuner och Landsting. Lokalägande organisationer, liksom aktörer på lokal och regional nivå, bör uppmuntras att initiera en inventering av aktuella spellokaler. anser även att myndigheten i samverkan med lämpliga parter bör utarbeta former för hur resultaten av detta delmål ska följas upp. Delmål: Webbplatser och e-tjänster Enligt visar årets uppföljning att det inte skett någon positiv utveckling av delmål 3. Resultaten understryker behovet av särskilda insatser och en förstärkt finansiering för att delmålet ska kunna uppfyllas, i synnerhet av det utominstitutionella, fria kulturlivet. Enligt rådet kan det även finnas behov av att avväga om målsättningen att tillämpa nivån AA av den internationella standarden WCAG 2.0 är för högt ställd. I budgetunderlaget för perioden –2017 som lämnat till regeringen, lyfts behovet fram av ökad finansiering såväl till institutioner och verksamheter inom Kultursamverkansmodellen som till det fria kulturlivet. Det fria kulturlivets begränsade resurser är ett hinder för att det ska kunna vara tillgängligt för alla, enligt som menar att en resursökning skulle öka möjligheterna för den fria sektorn att utveckla sin verksamhet så att den kan bli mer tillgänglig. bedömer även att behovet av att erbjuda information och utbildning om den internationella webbstandarden och tillgängliga webblösningar kvarstår i samma grad som vid föregående uppföljning. Detta innebär att det totalt sett krävs mer omfattande och riktade insatser från myndighetens sida om målsättningen ska kunna uppnås inom utsatt tid. konstaterar att det är många aktörer inom kulturlivet som trots begränsade och jämförelsevis små resurser gör stora insatser för att nå och inkludera målgrupper som annars skulle ha svårigheter att få tillgång till kulturverksamhet. går utvecklingen långsamt vad gäller delmålens uppfyllelse. informerar löpande om de funktionshinderspolitiska målsättningarna inom kulturområdet via myndighetens befintliga kommunikationskanaler. började lägga ut exempel på tillgänglighetsprojekt och verksamheter som inbegriper barn och ungdomar på sin webbsida , som har till uppgift att sprida information om barn- och ungdomskultur. hade fokus på att kommunicera sitt första delmål, dvs. att kulturinstitutioner med statsbidrag ska ha en handlingsplan för ökad tillgänglighet . Dessutom informerade man om delmålen vid regionala, eller länsöverskridande konferenser. Inom kultursamverkansmodellen är tre delmål kriterier för de beslut som tar om statsbidrag för regional kulturverksamhet. I besluten anges att regionerna ska beskriva arbetet med att förverkliga de funktionshinderspolitiska målsättningarna i sina kulturplaner. Detta innebär att samtliga 20 län som ingår i kultursamverkansmodellen har angett att de nationella delmål som uppställts för kulturområdet ska följas och att regionerna förväntas återrapportera uppfyllelsen av delmålen till . Det funktionshinderspolitiska perspektivet och delmålen kommuniceras löpande med samtliga regioner och landsting som är med i modellen. Landstingen och regionerna lämnar in sina kulturplaner och eventuella revideringar till inför beslut om de statliga medlen. Vid uppföljning av reviderade kulturplaner, liksom nya kulturplaner, granskar tillgänglighetsperspektivet och begär om nödvändigt kompletteringar eller förtydliganden. ska integrera ett funktionshindersperspektiv i hela sin verksamhet.