eunbil · H20N2EA7C2 · 2014-09-30 00:00:00 — Ju2014/468/EU Kommenterad dagordning för rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) den 9– Godkännande av den preliminära dagordningen Se bifogad preliminär dagordning. Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. =Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag Avsikten med behandlingen i rådet Information från ordförandeskapet om aktuella lagstiftningsförslag. Ordförandeskapet har ännu inte meddelat något om dagordningspunktens innehåll. 1 I enlighet med arbetsordningen delas dagordningen upp i två delar ”Lagstiftningsöverläggningar” respektive ”Överläggningar om icke lagstiftande verksamhet”. Rådets sammanträden ska vara offentliga när det överlägger och röstar till ett utkast till lagstiftningsakt. Se vidare artiklarna 3, 5 och 7 Rådets arbetsordning (dok. 16525/09 JUR 495 POLGEN 206). Det har ännu inte presenterats någon A-punktslista. Åtgärder för att bättre kunna hantera migrationsflöden Avsikten med behandlingen i rådet ORDF har tagit fram ett icke-papper där ytterligare prioriteringar av åtgärderna i kommissionens meddelande om arbetet i arbetsgruppen för (TFM) görs i syfte att uppnå konkreta resultat på kort sikt. Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. KOM(2013) 869 slutlig – Meddelande från kommissionen till och rådet om arbetet i arbetsgruppen för . behandlad vid samråd med och information eller överläggning i Frågan i dess nuvarande form har inte varit uppe för diskussion tidigare. Vid ER den 26–, konstaterades att fokus även i fortsättningen bör vara att fullständigt genomföra de åtgärder som presenteras i kommissionens meddelande om arbetet i arbetsgruppen för från . I syfte att uppnå konkreta resultat på kort sikt har ORDF tagit fram ett icke-papper där ytterligare prioriteringar av åtgärderna i kommissionens meddelande görs. Med utgångspunkt från meddelandets fem huvudområden2 har prioriteringarna i detta dokument avgränsas till tre områden: 1.Samarbete med tredje land, 2.Förstärkning av gränskontroll vid yttre gräns och Frontex och 3.Åtgärder på MS nivå – mottagning och daktning. 2 Områdena är: 1.Stärkt samarbete med ursprungs- och transitländer, 2.Förnyat fokus på vidarebosättning och regionala skyddsinsatser, bekämpning av människohandel, 3.Människosmuggling och organiserad brottslighet, 4.Förstärkt gränsövervakning och genomförande av EUROSUR och 5.Stöd till de medlemsstater vars migrations- och asylsystem är utsatta för hårt tryck. anser att en bredare ansats bör göras i icke-pappret där man främst trycker på den nyckelroll som ett väl fungerande europeiskt asylsystem måste spela. I enlighet med den svenska ståndpunkten avseende arbetsgruppen för bör skrivningar om att EU-samarbetet bygger på solidaritet och ett väl fungerande gemensamt asylsystem inkluderas. Regeringen anser vidare att det är viktigt att berörda aktörer, utifrån de budgetära ramar som finns, prioriterar bland de åtgärder som föreslås, och strävar efter ett samordnat, resultatinriktat och operativt resultat. 6.Uppföljning i samband med arbetsgruppen för =Information från kommissionen, Frontex och Europeiska stödkontoret för asylfrågor (Easo) Avsikten med behandlingen i rådet Uppföljning av de åtgärdsförslag som diskuterades i arbetsgruppen för och som presenterades i ett kommissionsmeddelande . Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. Faktapromemoria 2013/2014:FPM 34 – Meddelande om Arbetsgruppen för . behandlad vid information eller överläggning i Överläggning i SfU inför RIF den 5–, överläggning i SfU inför RIF den 3–och inför RIF den 5–. behandlad vid samråd med Inför Europeiska Rådet (ER) den 24–, inför RIF den 5–, inför ER den 19–inför RIF den 3–och inför RIF den 5–. Efter de allvarliga olyckorna i , där hundratals migranter omkom, enades EU på rådet för rättsliga och inrikes frågor (RIF) den 7–om att sådana tragiska händelser var en EU-angelägenhet som krävde gemensamma ansträngningar. Efter rådsmötet sammankallade kommissionen medlemsstaterna till en särskild arbetsgrupp för att diskutera möjliga åtgärder (Task Force , TFM). Gruppen sammanträdde och deltog vid båda tillfällena. Kommissionen tog , med utgångspunkt från diskussionen i arbetsgruppen, fram ett meddelande där 37 operativa åtgärder listades. Vid ER den 24–efterfrågades åtgärder för att förhindra förlust av människoliv till havs. På RIF den 3–informerade kommissionen om vilka åtgärder som hade vidtagits inom ramen för meddelandet och på RIF den 5–diskuterades bl.a. vikten av prioritering. I de strategiska riktlinjerna på RIF-området som antogs vid ER den 26–, konstaterades att fokus även i fortsättningen bör vara att fullständigt genomföra de åtgärder som presenterades i kommissionens meddelande. välkomnar det fortsatta arbetet att genomföra de åtgärder som presenterats i kommissionen meddelande om arbetsgruppen för . Regeringen anser att ett välfungerande europeiskt asylsystem där alla medlemsstater lever upp till den gemensamma lagstiftningen och där asylsökande tas emot och får sin ansökan prövad på ett likvärdigt sätt är den viktigaste garantin för solidaritet inom EU. Dessutom måste samtliga medlemsstater ta sitt ansvar och, i samråd med UNHCR, ge skydd åt fler genom vidarebosättning. Det är även viktigt att fokusera det långsiktiga och strategiska samarbetet med transit- och ursprungsländer i ett brett och heltäckande migrationsperspektiv och att arbeta med grundorsaker till att människor väljer eller tvingas välja att fly. Det är viktigt att berörda aktörer utifrån de budgetära ramar som finns prioriterar bland de åtgärder som föreslås, och strävar efter ett samordnat, resultatinriktat och operativt resultat. Regeringen anser att mer kan göras inom ramen för nuvarande regelverk, instrument och budgetramar. har generellt en restriktiv hållning när det gäller kostnadsökningar och alla EU-resurser ska tas tillvara och används på ett så effektivt sätt som möjligt. Behovsanalyser och resursfördelning ska samordnas av Frontex inom ordinarie mekanismer och budgetramar – även efter större katastrofer. Frontex bör utvecklas och förstärkas inom sitt nuvarande mandat. 7.Greklands reviderade handlingsplan för asyl- och migrationshantering Avsikten med behandlingen i rådet Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. behandlad vid samråd med och information till Inför RIF-råden , , den 7–och den 25–, den 6–och den 7–. presenterade en nationell handlingsplan för asylreform och nationell migrationshantering vars syfte var att bygga upp en fungerande asylmyndighet, förbättra mottagningsvillkoren för asylsökande, samt implementera EU:s gemensamma regelverk på asylområdet. kom kommissionär och den grekiske ansvarige ministern, , överens om att den grekiska handlingsplanen skulle revideras. Den reviderade handlingsplanen presenterades av Dendias vid det informella RIF . Den reviderade handlingsplanen lyfter fram följande målsättningar som prioriterade: En gränskontroll som lever upp till , ett effektivt mottagandesystem som sköts av statstjänstemän, en reformering av asylprocessen i linje med EU:s gemensamma regelverk på asylområdet och en hantering av balansen för anhängiggjorda asylärenden. Den reviderade planen gäller – . Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) samordnar det praktiska stödet och många medlemsstater har utsett kvalificerad personal till stödkontorets olika expertpooler/stödteam för att bistå med hjälp. De första asylstödteamen placerades ut i . har via bidragit med flera experter som har varit behjälpliga inom områden som rör ärendehantering, ärendebalans, mottagnings- och förvarsverksamheten samt fondförvaltning. Vissa framsteg har gjorts och har en fungerande asylmyndighet med regionala kontor. Ytterligare framsteg måste dock göras inom alla de områden som handlingsplanen täcker, framför allt inom mottagningssystemet. har dessutom fortfarande en negativ balans på drygt 40 000 ärenden som ska hanteras i de 20 kommittéer som skapats. Med den nuvarande arbetstakten kommer det ta att komma i balans. Det finns även en stor oklarhet i hur förmår absorbera pengar från EU samt hur finansiering ska ske efter att handlingsplanen löpt ut. anser att det är viktigt att fortsätter arbetet med genomförandet av handlingsplanen i syfte att leva upp till det gemensamma regelverket på asylområdet. Det är av central betydelse att de olika stödinsatserna till koordineras väl och att det sker en kontinuerlig uppföljning och utvärdering av de utförda insatserna. Att alla tillgängliga EU-resurser tas tillvara och används på ett effektivt sätt är avgörande för att genomförandet av handlingsplanen ska bli lyckosam. som det är angeläget att EU gemensamt bidrar till att bygga upp kapaciteten i , är det viktigt att understryka att varje enskild medlemsstat har en skyldighet att leva upp till det gemensamma regelverket på asylområdet. Uppföljning av genomförandet av EU:s prioriteringar när det gäller att bekämpa allvarlig och organiserad internationell brottslighet Avsikten med behandlingen i rådet Ordförandeskapet, och möjligen även Europol, förväntas i första hand vilja informera om vad som gjorts och görs inom ramen för Policycykeln. För att stärka EU:s arbete mot i första hand grov och organiserad brottslighet beslutade rådet den 8–att inrätta en flerårig s.k. ”Policycykel”. Policycykeln är ett system för EU-länderna att på ett mer strukturerat sätt än tidigare planera, prioritera och följa upp arbetet för att bekämpa brottslighet. Policycykeln kan ses som ett flöde som tar sin början i de hotbildsrapporter som tas fram av Europol för att beskriva den gemensamma hotbilden från grov och organiserad brottslighet i EU. Med hotbilden som grund sätts EU:s prioriteringar. Dessa prioriteringar bryts sedan ned i en mer detaljerad planering av gemensamma operativa planer och åtgärder som genomförs av medlemsstaterna med stöd från Europol. Under cykelns förlopp sker kontinuerliga utvärderingar av modellen och uppnådda resultat i syfte att kontinuerligt förbättra arbetet. När cykeln når sitt slut påbörjas en ny. Den första cykeln löpte , 2012–13. Den andra cykeln, som spänner , påbörjades . Övergripande diskussioner om Policycykeln och dess utveckling sker på tjänstemannanivå i för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten (COSI). ställer sig positivt till arbetet med Policycykeln. Den medför att arbetet mot grov och organiserad brottslighet får en överskådlig struktur och tydligare fokus med gemensamma övergripande prioriteringar. Detta underlättar bl.a. uppföljning. stödjer också arbetsformen där den för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten har ett huvudansvar för att kontinuerligt arbeta med prioriteringar och vidareutveckling av det operativa samarbetet. Se vidare i bifogad promemoria. Utländska stridande: uppföljning av slutsatserna från Europeiska rådets möte Avsikten med behandlingen i rådet Uppföljning av Europeiska rådets slutsatser och riktlinjedebatt. Ordförandeskapet har ännu inte presenterat några specifika frågor för debatten. Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: Relaterade dokument är 9946/13, 16768/13 och 9280/1/14 (behandlade i under rubriken och återvändande ur ett terrorismbekämpningsperspektiv, särskilt med avseende på ). behandlad vid rådsmöte: Utländska stridande och återvändande ur ett terrorismbekämpningsperspektiv, särskilt med avseende på , har behandlats i den 6–(dokument 9946/13), 5–(dokument 16768/13) och 5–(dokument 9280/1/14). behandlad vid samråd med : Utländska stridande och återvändande ur ett terrorismbekämpningsperspektiv, särskilt med avseende på , har behandlats vid samråd med , och . behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: Inför tidigare RIF-råd har justitieutskottet informerats , och . Problematiken med personer som reser till konfliktområden för att delta i strider eller för att få träning i strid har funnits . har denna problematik blivit mer aktuell och allvarligare då relativt många personer har rest från EU, inklusive , till för att delta i konflikten där. De personer som reser till konfliktområden kan utgöra ett hot i de länder de verkar. Dessutom kan personerna utgöra ett hot när de återvänder till hemländerna eftersom de dels eventuellt kan agera som rekryterare till terroristbrottslighet i högre utsträckning än tidigare och dels kan ha förvärvat en förbättrad förmåga att genomföra attentat. Vid de tre föregående RIF-råden (och ) har EU:s antiterrorismsamordnare redogjort för problematiken med personer som reser till konfliktområden för att delta i eller genomgå träning för att delta i strid. Han har också gett förslag och rekommendationer till åtgärder. På fyra områden har det bedömts att EU-åtgärder som stöd till medlemsstaterna skulle vara särskilt betydelsefulla; förebyggande, informationsutbyte/identifiering och upptäckt av resor, straffrättsliga åtgärder och samarbete med tredjeländer. I sina slutsatser av uppmanar till ett påskyndat genomförande av paketet med EU-åtgärder till stöd för medlemsstaternas insatser, enligt överenskommelse i rådet . Särskilt betonas förebyggande av radikalisering och extremism, informationsutbyte – inklusive med tredje länder, avrådande, upptäckande och avbrytande av misstänkt resande samt utredning och åtal mot utländska stridande. I sammanhanget uppmanas ministerrådet och att före årets utgång slutföra arbetet med ett förslag om användning av flygpassageraruppgifter (PNR) inom EU i brottsbekämpningssyfte. understryker också behovet av nära samarbete med tredje länder för att utveckla ett sammanhållet synsätt, inklusive stärkande av gräns- och flygsäkerhet och terrorismbekämpningskapacitet i regionen. Rådet uppmanas också att se över effektiviteten i åtgärderna och föreslå ytterligare åtgärder vid behov. Regeringen stödjer arbete inom EU för att bidra till kampen mot terrorism och arbetar i linje med utgångspunkterna och målen i regeringens skrivelse med en nationell strategi mot terrorism (skr. 2011/12:73). Utkast till rådets beslut om ramen för den fullständiga tillämpningen av bestämmelserna i i Republiken och =Lägesrapport/(ev.) antagande Avsikten med behandlingen i rådet Ordförandeskapet har ännu inte presenterat avsikten med behandlingen i rådet den 9– . Processen för utvärdering av och förmåga att tillämpa inleddes –2008. Rådet antog slutsatser som konstaterade att och formellt avslutat utvärderingsprocessen och visat sig redo att tillämpa på ett korrekt sätt. Därmed fanns förutsättningar att genom ett enhälligt rådsbeslut formellt ange från vilket datum ska tillämpas i sin helhet i förhållande till länderna, vilket huvudsakligen innebär att personkontrollerna vid de inre gränserna tas bort. Ett motstånd mot anslutning från vissa länder har emellertid stoppat upp anslutningsprocessen. Motståndet motiveras av de brister och uppvisat inom kampen mot korruption och organiserad brottslighet. Dessa brister ligger formellt utanför det område som utvärderas igenom Schengens utvärderingsmekanism, men har uppdagats genom en särskild övervakningsmekanism (cooperation and verification mechanism – CVM) som och är föremål för sedan sitt inträde i EU. Frågan om anslutning togs senast upp vid och . Ett antal medlemsstater deklarerade då att de fortfarande inte ansåg att och var redo att anslutas till Schengenområdet. Det fanns därmed inte förutsättningar för något enhälligt rådsbeslut. I stället beslutades att man ska ta fram förslag till beslut som innebär att den tidigare föreslagna tvåstegsanslutningen används. Tvåstegsanslutningen innebär att man först lyfter gränskontrollen vid ländernas luft- och sjögränser. Därefter låter man rådet återkomma med beslut om när landgränserna ska lyftas. stödjer en anslutning av och till . Det finns dock flera frågor att ta ställning till, bl.a. när anslutningen ska ske och om den ska vara full eller äga rum stegvis. Det finns därför skäl att avvakta med ett ställningstagande tills vi har ett fullständigt underlag med ett konkret förslag om hur anslutningen ska gå till. Se vidare i bifogad promemoria. Det har ännu inte presenterats några övriga frågor. Förslag till rådets förordning om inrättande av Europeiska åklagarmyndigheten Avsikten med behandlingen i rådet Kommissionens förslag till förordning om inrättandet av Europeiska åklagarmyndigheten (European Public Prosecutor’s Office–Eppo) presenterades . Det stod tidigt klart att en majoritet av medlemsstaterna var positiva till inrättandet av Eppo men det var uppenbart att det förelåg stora meningsskiljaktigheter om hur Eppos ledningsstruktur och behörighet skulle se ut. fick kommissionens förslag s.k. gult kort. Tillräckligt många nationella parlament, bland annat , hade då lämnat in motiverade yttranden med innebörden att de ansåg att kommissionens förslag stred mot subsidiaritetsprincipen. Kommissionen stod emellertid fast vid förslaget men förklarade att man skulle beakta subsidiaritetsinvändningen i de fortsatta förhandlingarna i rådet. Vid den 3–blev det tydligt att en absolut majoritet av medlemsstaterna förordade en Eppomodell som utgick ifrån en kollegiestruktur. Ett definitivt steg i riktning mot en sådan struktur togs vid den 5–då ministrarna enades om att det grekiska ordförandeskapets omarbetning av de artiklar som tar sikte på Eurojusts struktur och behörighet skulle läggas till grund för de fortsatta förhandlingarna i rådet. Innebörden av den nya strukturen och behörigheten för Eppo redovisas nedan under rubriken . Förhandlingarna i arbetsgruppen har därefter fortsatt med en genomgång av de resterande artiklarna och förhandlingstempot kommer att vara högt . Ordförandeskapet har som målsättning att det ska antas en partiell allmän inriktning vid den 4–. Enligt dagordningen för det kommande rådsmötet ska det hållas en riktlinjedebatt om Eppo. Det är ännu oklart vilka frågor som ska debatteras. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets förordning om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria sådana uppgifter (allmän uppgiftsskyddsförordning) [första behandlingen] =Partiell allmän riktlinje i vissa frågor3 Avsikten med behandlingen i rådet Rådet ska uppnå en partiell överenskommelse om en allmän inriktning när det gäller kapitel IV, som innehåller bestämmelser främst om vilka skyldigheter som ska gälla för dem som är personuppgiftsansvariga. Den viktigaste EU-rättsakten på dataskyddsområdet är det s.k. dataskyddsdirektivet som antogs 1995. Direktivet syfte är dels att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter i samband med behandling av personuppgifter, dels att underlätta ett fritt flöde av personuppgifter mellan medlemsstaterna. Dataskyddsdirektivet har i svensk rätt genomförts genom personuppgiftslagen och ett antal särregleringar i förhållande till denna lag, t.ex. patientdatalagen och kustbevakningsdatalagen. presenterade kommissionen ett förslag till en genomgripande reform av om skydd för personuppgifter. Förslaget innebär bl.a. att dataskyddsdirektivet ska ersättas av en allmän dataskyddsförordning. Förslaget till förordning har därefter förhandlats i behörig rådsarbetsgrupp. Förslaget behandlades vid RIF-råden och . Rådet uttalade då bl.a. sitt stöd för att införa en riskbaserad ansats i regleringen samt för att skapa flexibilitet för den offentliga sektorn. Ministrarna har också gett stöd till en utvidgning av det s.k. hushållsundantaget. Vid diskuterades vissa nyckelfrågor som ordförandeskapet identifierat efter den första läsningen av förordningen. Inför rådsmötet arbetade ordförandeskapet även om stora delar av förslaget, bl.a. för att införa en mer riskbaserad ansats och för att skapa flexibilitet för den offentliga sektorn i regleringen. När rådet antar en allmän riktlinje efter det att har antagit sin ståndpunkt vid första behandlingen agerar rådet inte i enlighet med artikel 294.4 och 294.5 i EUF-fördraget Dessutom införde ordförandeskapet efter förslag från bl.a. en särskild artikel om tillgång till allmänna handlingar, vilket är mycket positivt. kunde ställa sig bakom många av de ändringar som föreslogs eftersom dessa gick i rätt riktning ur ett svenskt perspektiv. Vid diskuterades den s.k. mekanismen för enhetlighet, dvs. den del av regleringen som syftar till att säkerställa en konsekvent och enhetlig tillämpning av dataskyddsreglerna inom EU. Vid hölls en orienteringsdebatt kring regleringen om behörig tillsynsmyndighet vid gränsöverskridande ärenden. Sammanfattningen efter orienteringsdebatten var att man ska arbeta vidare med en modell som syftar till att nå fram till en ”one-stop-shop” där den behöriga myndighetens befogenheter är begränsade till särskilda områden. Vid hölls en ny debatt om ”one-stop-shop”-mekanismen. Vid mötet intervenerade rådets rättstjänst och avgav ett utlåtande som innebar att man bl.a. ansåg att förslaget inte i tillräcklig omfattning tog hänsyn till enskildas rättigheter enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna. Vid hölls en riktlinjedebatt om vissa nyckelbegrepp, förordningens territoriella tillämpningsområde och bestämmelserna om överföring av personuppgifter till tredje land. Vid nåddes en överenskommelse om partiell allmän inriktning om kapitel V om överföring av personuppgifter till tredjeland. Beslutet villkorades av att inget är överenskommet förrän allt är överenskommet, att överenskommelsen inte binder rättsaktens form och att beslutet inte ger ordförandeskapet mandat att inleda triologer med EP. Vid avser ordförandeskapet dels hålla en riktlinjedebatt om rätten att bli glömd och dels uppnå en partiell överenskommelse om en allmän inriktning när det gäller kapitel IV, som innehåller bestämmelser främst om vilka skyldigheter som ska gälla för dem som är personuppgiftsansvariga. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets direktiv om förstärkning av vissa aspekter av oskuldspresumtionen och av rätten att närvara vid rättegång i straffrättsliga förfaranden [första behandlingen] Avsikten med behandlingen i rådet Europeiska kommissionen har föreslagit ett paket med processuella rättigheter för att ytterligare stärka rättssäkerhetsgarantierna för enskilda i straffrättsliga förfaranden. En del av paketet avser det nu aktuella direktivet som rör vissa aspekter av oskuldspresumtionen och rätten att närvara vid en domstolsförhandling. I direktivet läggs ett antal minimiregler fast. Förslaget behandlar frågor om bl.a. offentliga uttalanden om skuld före fällande dom, bevisbörda och beviskrav, rätt att inte vittna mot sig själv och rätt att tiga. Vidare föreslås bestämmelser om rätt att närvara vid sin egen rättegång, om rätt till förnyad prövning och om rättsmedel. Förhandlingar i rådsarbetsgrupp inleddes . Målsättningen från ordförandeskapet är att nå en överenskommelse om en allmän inriktning i rådet . Förslaget behandlas nu i rådet i form av en riktlinjedebatt angående frågor om bevisbörda och beviskrav. Se vidare i bifogad promemoria. Förslag till och rådets förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av officiella handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012 [första behandlingen] Avsikten med behandlingen i rådet Ordförandeskapet har ännu inte presenterat något dokument inför behandlingen i rådet. Förslag till och rådets förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av vissa officiella handlingar i Europeiska unionen och om ändring av förordning (EU) nr 1024/2012, KOM (2013) 228 slutligt Fakta-PM 2012/13:FPM107 behandling i och i riksdagsutskott Någon tidigare behandling i eller i riksdagsutskott har inte skett. presenterade kommissionen ett förslag till förordning om främjande av medborgares och företags fria rörlighet genom förenkling av godtagandet av vissa officiella handlingar. Förslaget omfattar t.ex. handlingar som gäller födsel, äktenskap och namn.