rfr · H10WRFR14 · 2014-04-10 00:00:00 — 144 Slutrapport för projektet, s. 22. 2013/14:RFR14 6 KULTURARVET, HISTORIEN OCH PERSONER MED FUNKTIONSNEDSÄTTNING inspirerande program som sätter fokus på hur handikapp skildras i film, såväl spelfilm som i dokumentär- och amatörmaterial. Ett annat syfte var att skapa en överblick över det filmmaterial som finns i landet för att dokumentera och digitalisera de delar av materialet som är intressanta för handikapphistorien. hade temat Föreställningar om funktionshinder och diskussionerna handlade om hur dessa föreställningar skildras på film. Filmerna gjordes tillgängliga genom hörslinga, syntolkning och textning. Diskussioner teckenspråktolkades och skrivtolkades och personer som hade svårigheter att tala hade assistenter med som taltolkade. Programblad fanns på punktskrift och filmkatalogen fanns tillgänglig på lättläst svenska. Följande sex spelfilmer visades: Mask, Repulsion, Freaks, Påklädningen, resa och I rymden finns inga känslor. Följande dokumentärer visades: Om du visste vem du egentligen såg, Benda Bilili, Från idiot till medborgare, , Ett fall för SL – Med livet som insats, Mamma jag har blivit knäpp och . Dessutom visades 27 informationsfilmer från olika funktionshinderförbund. Enligt slutrapporten fick filmerna och de efterföljande diskussionerna en positiv respons från filmfestivalens deltagare. Vidare konstateras att tillgängligheten var mycket god och festivalen blev ett exempel på hur man kan göra ett kulturarrangemang tillgängligt. I projektets slutrapport redovisas följande erfarenheter: –Förtroende och samarbete har varit nyckelord för projektet. En framgångsfaktor har varit att arbetet har bedrivits av och tillsammans, vilket gett förtroende för arbetet inom funktionshindersrörelsen och underlättat informationen om och insamlingen av livsberättelser. Genom har ett förtroende inom museivärlden skapats, vilket underlättat kontakterna med museer runt om i landet. –Samarbetet med funktionshindersrörelsen och museerna, arrangemang av seminarier och möten m.m., har medfört att funktionshindersperspektivet har kunnat ses i ett sammanhang och det betydelsen av mångfaldsbegreppet har vidgats. Nya kontakter har etablerats mellan museivärlden och funktionshindersrörelsen. –Museerna har blivit mer medvetna om behovet och möjligheterna av att beakta funktionshindersaspekten i allt sitt arbete. Behovet av samarbete med funktionshindersrörelsen har tydliggjorts. Funktionshindersrörelsen har uppmärksammats på värdet av att låta enskilda människor berätta om sitt liv. Förhoppningen är att projektets metoder för ökad tillgänglighet kan fungera som en förebild för museer och andra arrangörer . –Projektet har fungerat som en väckarklocka för museisektorn, funktionshindersrörelsen och politiska beslutsfattare om betydelsen av att syn- 6 KULTURARVET, HISTORIEN OCH PERSONER MED FUNKTIONSNEDSÄTTNING 2013/14:RFR14 Projektet har visat på metoder för hur alla medborgare kan göras synliga, vilket är en grundläggande förutsättning för ett demokratiskt samhälle. En uppföljning till är projektet – Funktionshinder och Kulturarv, Utbildning, Samverkan. Fokus är ett tvåårigt samarbetsprojekt mellan HHF och som inleddes . Projektet finansieras av Allmänna arvsfonden och syftet är att utbilda museipersonal från olika delar av landet och att skapa ett nätverk. Utbildningen kommer att ha ett nära samarbete med funktionshindersrörelsen. Följande frågor kommer att aktualiseras i projektet: Hur kan mångfaldsbegreppet bli nyanserat? Hur får man in funktionshindersaspekten i ett helhetsperspektiv? Vad finns det i museernas samlingar? Vems historia berättas?145 6.2 Medborgar- och brukarperspektiv på kulturarvsfrågorna Som ett led i denna uppföljning har frågor ställts till de olika funktionshindersorganisationerna om . I detta avsnitt redovisas vad som har framkommit i kulturutskottets uppföljning. Enligt DHR var bättre än mycket annat. Det drevs av personer med egna funktionsnedsättningar och det är bra att samla in historier. Men funktionsnedsättning borde inte behandlas för sig utan vara ett perspektiv bland många andra i alla historiska utställningar, på samma sätt som kön, etnicitet och sexuell läggning börjar bli. HRF ser positivt på och . Förbundet har även gett ut egna böcker om hörselskadades och föreningens historia. Även SDR ser positivt på men påpekar att det uppstod problem kring möjligheten att vara anonym när man tecknade in sin berättelse. I projektets rapport beskrivs hur man löste dessa problem, men SDR var inte helt tillfreds med detta. Få valde att berätta eftersom de var rädda för att inte kunna vara anonyma. I samband med och berättar om projektet Med i medier som hade ett samarbete med Utbildningsradions (UR) projekt för berättande. Där skapade deltagarna digitala berättelser om sig själva, ofta på ett tema som exempelvis arbete. Filmerna distribuerades på UR:s webbplats. I projektet blandades berättelser och försågs med en allmänmänsklig frågeställning som många kunde relatera till. Detta var kopplat till att skapa förutsättningar för skildringar av personer med funktionsnedsättning som en naturlig del av mångfalden. SDR framhåller att döva har ett eget kulturarv men att det inte finns någon som tar ansvar för detta. Det gäller bl.a. kulturarvet vid i . finns det ingen central plats där kulturarvet kan bevaras, enligt SDR, och allt är splittrat mellan skolor, ideella föreningar och enskilda personer. SDR menar att situationen just nu är akut då en del av det samlade materiella kulturarvet förvaras i icke ändamålsenliga lokaler som finansieras med hjälp av pengar från en privatperson. Om det fanns resurser skulle man vilja ha ett eget museum, enligt SDR. För fick SRF, med stöd av pengar från arvsfonden, möjligheter att bygga upp Synskadades museum med föremålssamling, arkiv och en helt tillgänglig utställningsdel. fungerade museet i praktiken som referensmuseum för tillgänglighet och hade kontakter och studiebesök från museer i hela landet rörande tillgänglighetsfrågor. speglade synskadades villkor i samhället och arbetslivet. Förutom tillgänglighetsdelen hade museet många visningar både för seende och synskadade grupper. Enligt SRF visar den erfarenhet man fick under dessa år att det finns ett stort behov hos allmänheten, skolor och vissa yrkesgrupper att förstå mer kring funktionshinder och bemötande. Vid museet mötte man en guide med funktionsnedsättning och fick inblick i synskadades villkor både förr och . Enligt SRF hade man inte längre möjlighet att själv bära kostnaderna för utställningslokalerna och man fick inga bidrag vilket ledde till att utställningarna revs och att man endast kunde behålla lokaler för arkiv och föremålssamling. finns en mindre utställning i föremålsmagasinet med en begränsad visningsverksamhet. Ett skolmuseum fanns också 1997–2005 vid resurscenter i . Tomtebodasamlingarna finns på Synskadades museum som förvaltar synskadades kulturarv och förser allmänheten och även andra museer med fakta. Museet har också varit och är en del av som har ändrat form och heter Nätverk för Samtidsdokumentation. arbetar museet med alternativa sätt att föra ut kunskap kring kulturarvet. För att kulturarvet i fråga om personer med funktionsnedsättning ska kunna integreras i övriga museers verksamheter måste, enligt SRF, kulturarvet och kunskapen förvaltas någonstans. Det är det SRF värnar om genom att driva Synskadades museum, museiverksamhet behöver emellertid ekonomiska möjligheter för att kunna hållas i drift – och det är ett problem enligt SRF.146 146 E-post SRF . 7 Uppföljning och utvärdering Utöver de generella krav på uppföljning och redovisning av verksamheten som gäller för samtliga myndigheter har och , som sektorsansvariga och strategiska myndigheter, ett särskilt ansvar för att följa upp resultat och effekter i genomförandet av strategin för funktionshinderspolitiken 2011–2016. Regeringen har gett samtliga 22 strategiska myndigheter inom funktionshinderspolitiken i uppdrag att –2015 rapportera om verksamheten. I rapporterna ska myndigheterna redovisa genomförda insatser, resultat och effekter samt göra en lägesbedömning. Rapporterna ska även redovisas till Handisam som ska lämna en samlad rapport till regeringen. Handisam ska lämna en samlad utvärdering och analys av utvecklingen av funktionshinderspolitiken i förhållande till inriktningsmålen och de nationella målen för funktionshinderspolitiken. Regeringen kommer att redovisa en slutlig uppföljning av strategin för funktionshinderspolitiken senast under våren 2017.147 I Handisams senaste rapport till regeringen konstateras att de strategiska myndigheterna behöver öka takten och göra fler insatser för att delmålen och inriktningsmålen ska ha uppnåtts när strategin ska utvärderas . Ett aktivt arbete på de 22 strategiska myndigheterna för att nå sina egna delmål och inriktningsmålen i strategin är den absolut viktigaste faktorn för att strategin ska ha gett effekt i människors vardag 2016. Det är också en förutsättning för åtagande att genomföra de rättigheter som står i , enligt Handisams sammanfattande analys.148 gjorde Handisam bedömningen att kultur är ett av få områden inom strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken där delmål skulle kunna vara uppnådda till 2016. Enligt Handisam är det dock än så länge för tidigt att se en tydlig positiv utveckling. En utförligare redovisning av respektive myndighets uppföljning finns i avsnitt 3 Statliga insatser. 147En strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken 2011–2016, . 148Hur är läget 2013? 8 Regeringens resultatredovisning till Regeringens redovisar till resultaten av funktionshinderspolitiken inom kulturområdet i budgetpropositionen. Resultaten redovisas huvudsakligen under rubriken inom området Kulturområdesövergripande verksamhet. I denna del av resultatredovisningen redogörs huvudsakligen för de resultat som Handisam, och har rapporterat till regeringen. Dessutom redovisas enstaka resultat av funktionshinderspolitiken uppdelat på respektive kulturområde. För de nationella scenkonstinstitutionerna och inom områdena bildkonst, arkitektur, form och design, kulturskaparnas villkor och arkiv redovisas inga resultat för tillgänglighetsarbetet i budgetpropositionen för 2014.149 8.2 Regeringens analys och bedömning I budgetpropositionen gjorde regeringen bedömningen att tillgängligheten till kulturområdet har förbättrats . Man konstaterade också att mycket återstår att göra för att kulturpolitiken och funktionshinderspolitiken ska kunna nå sina mål om att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet på lika villkor. Den nya tekniken bedöms skapa helt nya möjligheter för personer med funktionsnedsättning och enligt regeringen finns det teknik och utrustning som ger möjlighet för personer med funktionsnedsättning att delta i och ta del av kulturen i högre utsträckning . Även på film- och medieområdet ger den tekniska utvecklingen förutsättningar för ökad tillgänglighet.150 Regeringens analys och slutsats i budgetpropositionen är att en rad insatser har genomförts för att nå det kulturpolitiska målet om att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Bedömningen är att tillgänglighetsaspekten har integrerats i de flesta statliga kulturmyndigheter. Regeringen bedömer att tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning till kulturområdet har förbättrats , men att det ännu återstår mycket att göra.151 2013/14:1 utg.omr. 2012/13:1 utg.omr. 2013/14:1 utg.omr. 9 Uppföljningens iakttagelser och bedömningar har i flera sammanhang behandlat frågor kring kulturen och tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning. Utskottet har betonat att det är viktigt att kulturen är tillgänglig för alla och att kulturarvet speglar hela befolkningens erfarenheter. Kulturpolitiken ska bl.a. medverka till att kulturen återspeglar den stora mångfald som präglar dagens samhälle. Mot denna bakgrund och som en del av uppföljningen av kulturpolitiska mål beslutade kulturutskottet att genomföra en uppföljning av frågor om kultur för personer med funktionsnedsättning. Uppföljningen har inriktats på möjligheten att ta del av och att utöva kultur samt att synliggöra kulturarvet. I uppföljningen beskrivs och analyseras de statliga insatser som görs och vilka resultat dessa insatser får från ett brukarperspektiv. Olika kulturformer behandlas i den utsträckning de har aktualiserats i uppföljningen. Medieområdet och frågor om folkbildning, informationsteknik och elektronisk kommunikation har inte ingått i uppföljningen och berörs endast indirekt. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen vill inledningsvis framhålla FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning som anger att funktionshinder härrör från samspelet mellan personer med funktionsnedsättning och hinder som är betingade av attityder och miljön. Hindren motverkar dessa personers fulla och verkliga deltagande i samhället på lika villkor som andra. Gruppen vill även betona den grundläggande principen för funktionshinderspolitiken som innebär att alla människor, oavsett funktionsförmåga, ska ha samma möjligheter att vara delaktiga i samhället och ta del av mänskliga rättigheter. Personer med funktionsnedsättning har samma rätt till självständighet och självbestämmande som andra. Gruppen konstaterar att det inte finns någon generell eller standardiserad definition av funktionsnedsättning och att personer med funktionsnedsättning är en heterogen grupp med mycket olika behov och förutsättningar. Det föreligger stora skillnader mellan olika personers funktionsnedsättningar och mellan funktionsnedsättningens konsekvenser för den enskilda individen. Det handlar t.ex. om personer med nedsatt rörelseförmåga, nedsatt syn eller hörsel, funktionsnedsättning till följd av psykiska besvär eller läs- och skrivsvårigheter. Olika svårigheter kräver olika typer av anpassningar. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen konstaterar att om rättigheter för personer med funktionsnedsättning och andra regelverk såväl internationellt som nationellt ställer stora krav på tillgänglighet inom alla samhällssektorer. Gruppen noterar i det sammanhanget att frågan om diskriminering i form av bristande tillgänglighet har varit en central fråga för funktionshindersrörelsen och att regeringen har lagt fram ett förslag i frågan som innebär kompletteringar i diskrimineringslagen. 2013/14:RFR14 9 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR 9.2 Statliga insatser och resultat I uppföljningen konstateras att ansvars- och finansieringsprincipen, som innebär att varje sektor i samhället ska utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive för personer med funktionsnedsättning, är grundläggande inom funktionshinderspolitiken. Kostnaderna för tillgänglighetsåtgärder ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen noterar att detta begränsar möjligheterna att följa upp konsekvenserna av de statliga tillgänglighetsåtgärderna på statsbudgeten eftersom dessa inte särredovisas. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser positivt på det omfattande arbete som pågår inom sektorsansvar för att tillgängliggöra verksamhet, lokaler och information. Många aktörer arbetar genomtänkt och strategiskt, med stor medvetenhet och högt ställda ambitioner. konstaterar gruppen att det finns mycket kvar att göra på området för att nå målsättningarna om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Enligt uppfyller långt ifrån alla kulturinstitutioner och andra publika kulturlokaler den befintliga lagstiftningen om att enkelt avhjälpta hinder skyndsamt ska åtgärdas i publika lokaler. Många aktörer pekar på generella behov av mer information, utbildning och kompetensutveckling och inom det fria kulturlivet vittnar många kulturutövare om både resurs- och tidsbrist på grund av att deras verksamheter bedrivs med låg finansiering och genom omfattande ideella insatser. Gruppen ser, i likhet med flera funktionshindersorganisationer, positivt på att kopplar kravet på handlingsplaner för ökad tillgänglighet till besluten om statsbidrag för regional kulturverksamhet. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen konstaterar att enligt ska enkelt avhjälpta hinder skyndsamt åtgärdas och att de skulle ha varit åtgärdade enligt handlingsplanen för handikappolitiken . Gruppen ser positivt på tolkning av det andra delmålet om att inga kulturaktiviteter bör äga rum i lokaler där enkelt avhjälpta hinder finns kvar. Inom kultursamverkansmodellen bör det, i enlighet med handlingsplan, framgå av regionernas kulturplaner hur de arbetar för att uppnå de funktionshinderspolitiska målen. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser positivt på den inriktningen liksom att tillgänglighetsaspekten ska tas upp i de dialoger och möten som äger rum inom ramen för samverkansmodellen. Inom () sektorsansvar för kulturmiljöområdet har kunskapen, engagemanget och antalet insatser ökat generellt jämfört . På många håll har, enligt RAÄ, funktionshindersperspektivet blivit en mer integrerad del i olika beslutsprocesser och sammanhang. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser positivt på de förbättringar som redovisas om åtgärder från länsstyrelsernas och länsmuseernas sida och att RAÄ:s delmål har brutits ned i effektmål och preciseringar. Enligt gruppen är det 9 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR 2013/14:RFR14 angeläget att den nya målstrukturen följs upp och att kommande resultatredovisningar därmed förtydligas. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen konstaterar att enligt Handisams övergripande bedömning är kultur ett av få områden inom strategin för genomförande av funktionshinderspolitiken där delmål kan vara uppnådda till 2016. För att även uppnå inriktningsmålen inom kulturpolitiken behöver enligt Handisam mer fokus läggas på att personer med funktionsnedsättning betraktas som aktörer och inte bara som mottagare av kultur. Gruppen delar denna syn. Av uppföljningen framgår att Kulturanalys har kartlagt hur myndigheter och bolag under arbetar med områdena mångfald, tillgänglighet och jämställdhet. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser fram emot Kulturanalys uppföljning av kartläggningen och vill betona vikten av att funktionshindersperspektivet följs upp även inom ramen för kultursamverkansmodellen. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen vill särskilt uppmärksamma Allmänna arvsfondens betydelse för finansieringen av utvecklings- och kulturprojekt för personer med funktionsnedsättning. Vid sidan av den direkta offentliga finansieringen är arvsfondens bidragsgivning av avgörande betydelse för många verksamheter med koppling till kultur och tillgänglighet. Gruppen vill i detta sammanhang påpeka vikten av att myndigheter och andra aktörer på kulturområdet, i större utsträckning än , möjliggör en fortsatt och långsiktig verksamhet för sådana utvecklingsprojekt som visat sig vara framgångsrika i tillgänglighetsarbetet. Uppföljningen visar på stora brister i den grundläggande tillgängligheten vid flera av de centrala kulturmyndigheterna. Vid sex myndigheter har tillgängligheten försämrats , medan sju myndigheter uppvisar förbättringar. Gruppen ser med oro på detta och anser att de statliga myndigheterna bör föregå med gott exempel och att bristerna i tillgänglighet bör uppmärksammas och åtgärdas. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser positivt på det samråd som har upprättats mellan , , Handikappförbunden, Lika Unika, DHR och för Tillgänglighet (Nuft). Även det funktionshindersråd som Handisam har bildat med Handikappförbunden, Lika Unika och Nuft är av stor betydelse för utvecklingen av funktionshinderspolitiken i stort och för Handisams centrala roll. Gruppen vill betona betydelsen av att funktionshindersorganisationernas synpunkter får gehör och genomslag i myndigheternas verksamhet. I uppföljningen framkommer att det har genomförts omfattande insatser för att öka tillgängligheten inom kulturområdet. Trots detta visar synpunkter från funktionshindersorganisationerna och de uppföljningar som har genomförts av och att många hinder och problem kvarstår. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen ser positivt på insatserna för ökad tillgänglighet men gör bedömningen 2013/14:RFR14 9 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR att mycket återstår att göra för att uppnå det kulturpolitiska målet om att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. 9.3 Möjligheten att ta del av och utöva kultur uppföljning visar att personer med funktionsnedsättning deltar eller medverkar i kulturevenemang i betydligt mindre utsträckning än den övriga befolkningen. deltar av alla personer med funktionsnedsättning i något kulturevenemang jämfört för den övriga befolkningen. Av resultaten från Handisams framgår att av svarspanelen, som består av personer med olika funktionsnedsättningar, aldrig utövar någon kulturaktivitet. Rivkraft visar också att av de svarande skulle vilja besöka kulturella aktiviteter oftare än vad de gör och vill oftare utöva kulturaktiviteter än de gör . Bristande tillgänglighet i form av olika hinder är det som står i vägen för ökad delaktighet. Av Rivkraft-panelen har upplevt hinder vid kulturaktivitetsbesök och upplever detta ofta eller alltid. När det gäller att utöva kulturaktiviteter är andelen personer som upplever hinder . Detta är enligt gruppens bedömning inte tillfredställande. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen vill därför betona vikten av att kraftfulla åtgärder sätts in för att undanröja hinder och göra kulturen tillgänglig för personer med funktionsnedsättning både i fråga om deltagande och utövande. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen konstaterar att det fortfarande finns många hinder när det gäller dels tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, dels möjligheten att ta del av kultur i olika former. I uppföljningen pekar funktionshindersorganisationerna bl.a. på problem med kulturlokalernas fysiska tillgänglighet, transporter, personlig assistans, syntolkning, teckenspråkstolkning, hörslingor, textning, stressande miljöer och bristande textinformation. lyfter flera organisationer fram exempel på åtgärder som har förbättrat tillgängligheten och öppnat upp nya möjligheter. Gruppen anser att det är viktigt att regeringen i det fortsatta utvecklingsarbetet uppmärksammar de problem som har framkommit i denna uppföljning. När det gäller möjligheten för personer med funktionsnedsättning att utöva kultur framhåller flera funktionshindersorganisationer att hindren till viss del är desamma som när det gäller att ta del av kultur. framgår det av uppföljningen att hindren i många fall är mer omfattande. Det handlar t.ex. om att lokalerna för kulturutövning inte är tillgängliga, om otillgängliga utbildningar, brist på hörteknik, teckentolkar och medel för att betala tolkar, brist på syntolkning och behov av ledsagning. Uppföljningen visar även att det finns många exempel på att personer med funktionsnedsättning är aktiva utövare av kultur. Uppföljnings- och utvärderingsgruppen menar att det är viktigt att regeringen även uppmärksammar dessa aspekter. 9 UPPFÖLJNINGENS IAKTTAGELSER OCH BEDÖMNINGAR 2013/14:RFR14 Uppföljnings- och utvärderingsgruppen konstaterar att flertalet funktionshindersorganisationer anser att tillgängligheten har utvecklats till det bättre i ett långsiktigt perspektiv. Några betonar att utvecklingen av informations- och kommunikationsteknik haft stor betydelse och att kulturutbudet därmed ökat för personer med funktionsnedsättning. menar en del att det går för långsamt och till och med bakåt på vissa områden som t.ex. när det gäller uppluckring av byggreglerna och rätten till assistans och parkeringstillstånd. Vidare framhåller funktionshindersorganisationerna att personer med funktionsnedsättning ofta har sämre ekonomi än andra. Gruppen vill framhålla betydelsen av fortsatta satsningar på de åtgärder som varit framgångsrika för att förbättra tillgängligheten.